ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.11.14р. Справа № 904/7968/14

За позовом Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Інгосстрах", 49094, м. Дніпропетровськ,
вул. Набережна Перемоги, б. 32, оф. 402

до Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Дніпроінмед", 49005,
м.Дніпропетровськ, вул.
Сімферопольська, 21/307

про стягнення 48549,32 грн.

Суддя Панна С.П.

Представники:

Від позивача Вавелюк О.В. - представник
за довіреністю від 24.06.2014 року за
№ Э377.0.0./Д-933

Від відповідача Миколайчук С.В. -
представник за довіреністю від 15.09.2014
року

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія "Інгосстрах"
звернулось до господарського суду
Дніпропетровської області з позовом до
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Дніпроінмед" про
стягнення шкоди в зв'язку зі сплатою
страхового відшкодування в сумі 48549,32
грн., судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним:
22.10.2013 році у м. Орджонікідзе по вул.
Калініна відбулася
дорожньо-транспортна пригода за участю
транспортного засобу Toyota Camry р.н. НОМЕР_1
під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля Ford
Transit р.н. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_4.
Відповідно до постанови
Орджонікідзевського міського суду
Дніпропетровської області від 12.11.2013
року у справі № 184/3598/13-п
винним у спричиненні вказаної
дорожньо-транспортної пригоди визнано
водія автомобіля Ford Transit р.н. НОМЕР_4 під
керуванням ОСОБА_4. В результаті
дорожньо-транспортної пригоди
автомобілю Toyota Camry р.н. НОМЕР_1 під
керуванням ОСОБА_3 спричинено шкоду в
розмірі 51163,74 грн. Позивач відшкодував
страхувальнику 49549,32 грн., яку з
врахуванням франшизи і просить суд
стягнути з відповідача в порядку
регресу в сумі 48549,32 грн.

Відповідач з позовними вимогами не
погоджується (відзив на позовну заяву
від 23.10.2014 року за № 1542) посилаючись на
те, що винуватець ДТП не повідомляв
відповідача про настання
дорожньо-транспортної пригоди, чим
позбавив себе права на страховий
захист.

Відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України у
справі оголошувались вступна та
резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши представників сторін,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

03.09.2013 року між Приватним акціонерним
товариством "Страхова компанія
"Інгосстрах", як страховиком, та
Публічним акціонерним товариством
"Орджонікідзевський
гірничо-збагачувальний комбінат", як
страхувальником, укладено договір
страхування наземного транспорту №
DNHSIIS126763 за умовами п. 4.2 якого страховик
бере на себе зобов'язання у разі
настання страхового випадку здійснити
страхове відшкодування страхувальнику
або вигодонабувачеві, а страхувальник
зобов'язався своєчасно сплачувати
страхові платежі та виконувати інші
умови договору і правил страхування.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що
предметом даного договору є майнові
інтереси страхувальника, що не
суперечать законодавству України,
пов'язані з володінням, користуванням і
розпорядженням майном, вказаним у п. 5.1
договору.

Відповідно до п. 5.1 договору визначено
перелік майна за цим договором, що
страхується, зокрема, Toyota Camry р.н.
НОМЕР_1.

За приписами п. 6 договору розмір
страхової суми по всіх об'єктах
становить 842883,00 грн.; ліміт
відповідальності за ризиком, вказаним
у п. 7.13 договору та у разі повного
знищення транспортного засобу 842883,00
грн.

Згідно з п. 7.1 договору страховим
випадком за цим договором
визначаються: дорожньо-транспортна
пригода (пошкодження застрахованого
транспортного засобу внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди за його
участю без вини водія) з франшизою в
розмірі 0,5%; дорожньо-транспортна
пригода (пошкодження застрахованого
транспортного засобу внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди за його
участю за вини водія) з франшизою в
розмірі 0,5%; незаконне заволодіння
транспортного засобу (угон) з франшизою
в розмірі 7%; пошкодження транспортного
засобу внаслідок протиправних дій
третіх осіб з франшизою в розмірі 0,5%;
пошкодження транспортного засобу
внаслідок стихійних явищ, падіння
предметів, нападу тварин з франшизою в
розмірі 0%; пошкодження транспортного
засобу внаслідок пожежі, самозаймання
з франшизою в розмірі 0%; пошкодження
транспортного засобу внаслідок пожежі,
самозаймання з франшизою в розмірі 0%.

Даний договір діє 12 місяців (один рік) з
03.08.2013 року до 02.09.2014 року (але не більше
ніж сплачуємий період п. 10.1). При
бажанні страхувальника застрахувати
транспортний засіб на строк, більший за
12 місяців, та у разі сплати страхового
платежу, зазначеного у п. 8 цього
договору, він вважається щорічно
продовженим на відповідни1й строк, за
який здійснена сплата страхового
платежу.

Отже, умовами вищевказаного договору
сторонами погоджено, що до переліку
страхових випадків включено
пошкодження або знищення
автотранспортного засобу внаслідок
ДТП.

Як встановлено матеріалами справи,
22.10.2013 року у м. Орджонікідзе по вул.
Калініна відбулась
дорожньо-транспортна пригода за участю
застрахованого транспортного засобу
Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_3 та автомобіля Ford Transit
р.н. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_4.

Відповідно до постанови
Орджонікідзевсьокого міського суду
Дніпропетровської області від 12.11.2013
року у справі № 184/3598/13-п, ОСОБА_4 визнано
винною у вчиненні правопорушення
передбаченого ст. 124 Кодексу України
про адміністративні правопорушення

та застосовано до нього
адміністративне стягнення у вигляді
накладення штрафу (а. с. 22).

Постановою Орджонікідзевсьокого
міського суду Дніпропетровської
області від 12.11.2013 року у справі №
184/3598/13-п встановлено, що 22.10.2013 року о 12
год. 45 хв. водій ОСОБА_4, керуючи
автомобілем "Форд", д/н НОМЕР_4 по вул.
Калініна в м. Орджонікідзе
Дніпропетровської області, на
перехресті рівнозначних доріг, не
надала дорогу автомобілю "Тойота" н/з
НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3, який
наближався праворуч; в результаті
дорожньо-транспортної пригоди
автомобілі отримали механічні
ушкодження, постраждалі відсутні.

У вищевказаній постанові
Орджонікідзевсьокого міського суду
Дніпропетровської області зазначено,
що своїми діями ОСОБА_4 порушила вимоги
п. 16.12 Правил дорожнього руху та вчинила
правопорушення, передбачене ст. 124
Кодексу України про адміністративні
правопорушення.

Отже, вина ОСОБА_4 у скоєнні зазначеної
дорожньо-транспортної пригоди
встановлена постановою
Орджонікідзевсьокого міського суду
Дніпропетровської області від 12.11.2013
року у справі № 184/3598/13-п (а. с. 22).

В результаті дорожньо-транспортної
пригоди було пошкоджено автомобіль Toyota
Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 та його
власнику, згідно висновку авто
товарознавчого дослідження
спеціаліста № 123 від 01.11.2013 року (а. с.
23-40), складеного ОСОБА_5 (діє на підставі
сертифікату Фонду державного майна
України від 30.07.2012 року за № 13676/12),
заподіяно матеріальну шкоду у розмірі
51163,74 грн.

Відповідно до страхового акту № И-3912
від 09.12.2013 року пошкодження
транспортного засобу марки Toyota Camry,
реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок
вищевказаної дорожньо-транспортної
пригоди, позивачем визнано страховим
випадком та призначено до виплати в
якості страхового відшкодування кошти
в сумі 49549,32 грн. на рахунок СТО ПП
ОСОБА_6 (а. с. 45).

Позивачем на підставі рахунку-фактури
№ 12112013 від 12.11.2013 року (а. с.
42), листа № 497/24 від 20.11.2013 (а. с. 41) та
платіжних доручень № 3308 від 09.12.2013 року,
№ 58 від 09.12.2013 року (а. с. 46) сплачено
СТО ПП ОСОБА_6 страхове
відшкодування у розмірі 49549,32 грн.

Стаття 979 Цивільного кодексу України та
стаття 16 Закону України "Про
страхування" визначають, що за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Згідно ст. 990 Цивільного кодексу
України страховик здійснює страхову
виплату відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта (аварійного сертифіката).

З матеріалів справи вбачається, що
30.05.2012 року позивач звернувся до
відповідача з вимогою в порядку
регресу за № 111-ПР від 30.05.2012 року,
підтвердженням направлення якої
відповідачу є поштова квитанція за №
9278 від 30.05.2012 року (а. с. 18), але останній
відповіді на дану вимогу не надав,
виплату добровільного страхування не
здійснив.

Вимогами ст. 993 Цивільного кодексу
України встановлено, що до страховика,
який виплатив страхове відшкодування
за договором майнового страхування, у
межах фактичних витрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу
України, майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі ст. 1191 Цивільного кодексу
України, особа, яка відшкодувала шкоду,
завдану іншою особою, має право
зворотної вимоги (регресу) до винної
особи у розмірі виплаченого
відшкодування, якщо інший розмір не
встановлений законом.

Згідно зі ст. 27 Закону України "Про
страхування" до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача у межах
фактичних витрат і суми страхового
відшкодування, виплаченого потерпілій
особі, перейшло право зворотної вимоги
до особи, відповідальної за регресними
вимогами.

В даному випадку, особою винною у
скоєнні ДТП є водій автомобіля Ford Transit
р.н. НОМЕР_4 - ОСОБА_4.

Враховуючи те, що на момент виникнення
дорожньо-транспортної пригоди
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_4 була застрахована Приватним
акціонерним товариством "Страхова
компанія "Дніпроінмед" відповідно до
полісу № АА АС/2621407 (а. с. 47), то
відповідач є особою, відповідальною за
шкоду, завдану пошкодженням автомобіля
Toyota Camry р.н. НОМЕР_1 внаслідок ДТП.

Відповідно до страхового полісу №
АС/2621407, виданого ОСОБА_4, розмір
франшизи становить 1000,00 грн. (а. с. 47).

Крім того, суд звертає увагу на
наступне:

Позивач не є потерпілою особою у
розумінні Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" (ст. 1.3), а тому норми статті 36.2
не поширюється на правовідносини, що
виникли між страховиком-позивачем у
розумінні Закону України "Про
страхування" та
страховиком-відповідачем у розумінні
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів". Потерпіла особа
вже отримала страхове відшкодування, а
тому вимоги позивача ґрунтуються
виключно на нормах ст. 27 Закону України
"Про страхування" та ст. 993 Цивільного
кодексу України, згідно яких до
страховика, який виплатив: страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

При цьому, суд зважає на те, що до
позивача не переходять права
потерпілої особи, що передбачені
Законом України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів", як вважає
відповідач, до позивача переходить
виключно право вимоги відшкодування
витрат, пов'язаних із сплатою
страхового відшкодування в порядку
Закону про страхування, в межах його
фактичних затрат.

Відповідно до ст. 36.4 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" виплата страхового
відшкодування (регламентна виплата)
здійснюється безпосередньо
потерпілому (іншій особі, яка має право
на отримання відшкодування) або
погодженим з ним особам, які надають
послуги з ремонту пошкодженого майна,
сплатили страхове відшкодування за
договором майнового страхування,
лікування потерпілих та інші послуги,
пов'язані з відшкодуванням збитків.

Отже, позивач і є тією іншою особою у
розумінні вищевказаного Закону
України, яка сплатила страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, а погодження потерпілої
особи в даному випадку не вимагається,
оскільки право на отримання
відшкодування в межах фактичних затрат
без такої згоди надається позивачу
статтею 27 Закону про страхування.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Вищого господарського суду
України від 17.07.2013 року у справі №
910/4896/13.

Отже, позов підлягає задоволенню в
повному обсязі.

Судовий збір відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 979, 990, 993, 1187, 1166, 1191
Цивільного кодексу України, ст. ст. 44, 49,
82, 84, 85 Господарського процесуального
кодексу України, ст. ст. 5, 22 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", ст. ст. 16, 27 Закону України "Про
страхування", господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Дніпроінмед" (49005, м. Дніпропетровськ,
вул. Сімферопольська, 21, оф. 307, ) на користь Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Ігосстрах" (49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, б. 32, оф. 402, ) 48549
(сорок вісім тисяч п'ятсот сорок
дев'ять) грн. 32 коп. - страхового
відшкодування в порядку регресу, 1827
(одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн.
00 коп. - судового збору, про що видати
наказ.

Повне рішення складено - 17.11.2014 року.

Суддя
С.П.Панна