ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.11.14р. Справа № 904/7268/14

Суддя господарського суду
Дніпропетровської області Новікова
Р.Г. при секретарі судового засідання
Яковлєвій А.Ю., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
матеріали

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Спільне
українсько-німецьке підприємство
"ТОВАРИСТВО ТЕХНІЧНОГО НАГЛЯДУ ДІЕКС",
м. Дніпропетровськ

до Відповідача-1: Українсько -
німецького науково-виробничого
підприємства "ТЕХНІЧНИЙ ЦЕНТР
ДІАГНОСТИКИ ТА ЕКСПЕРТИЗИ" Товариство
з обмеженою відповідальністю, м.
Дніпропетровськ

Відповідача-2: Приватного акціонерного
товариства "Лисичанська нафтова
інвестиційна компанія", м. Лисичанськ,
Луганська область

про стягнення солідарно суми основного
боргу в розмірі 238600грн.00коп., пені в
розмірі 15845грн.65коп., 3% річних в розмірі
2235грн.65коп. та суми інфляційних витрат
в розмірі 12544грн.04коп.

Представники:

Від позивача: Майко А.В., дов. №2 від
09.09.2014р.

Від відповідача-1: не з`явився

Від відповідача-2: не з`явився

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою
відповідальністю "Спільне
українсько-німецьке підприємство
"Товариство Технічного Нагляду Діекс"
звернулось до Українсько - німецького
науково-виробничого підприємства
"Технічний Центр Діагностики та
Експертизи" товариства з обмеженою
відповідальністю та Приватного
акціонерного товариства "Лисичанська
нафтова інвестиційна компанія" з
позовом, в якому просить стягнути з
Українсько - німецького
науково-виробничого підприємства
"Технічний Центр Діагностики та
Експертизи" Товариства з обмеженою
відповідальністю грошові кошти в
розмірі 1000грн.00коп.; стягнути з
Приватного акціонерного товариства
"Лисичанська нафтова інвестиційна
компанія" суму основного боргу в
розмірі 238600грн.00коп., пеню в розмірі
15845грн.65коп., 3% річних в розмірі
2235грн.65коп. та суму інфляційних витрат
в розмірі 12544грн.04коп.

Позовні вимоги вмотивовані неналежним
виконанням договору про надання послуг
з технічного діагностування та
проведення позачергового технічного
огляду резервуарів № /1335-13-ДС від
11.09.2013р.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 22.09.2014р.
порушено провадження у справі. Справа
призначалась до розгляду в судових
засіданнях на 14.10.2014р. та 10.11.2014р.

В судовому засіданні від 14.10.2014р.
представник відповідача-2 надав відзив
на позов, в якому просить відмовити в
задоволенні позовних вимог в частині
стягнення суми пені та інфляційної
складової. В обґрунтування правової
позиції викладеної у відзиві на позов,
відповідач-2 посилається на те, що
виникнення заборгованості сталося
внаслідок обставин, які від нього не
залежали.

Представник позивача в судовому
засіданні від 10.11.2014р. надав заяву про
зменшення розміру позовних вимог. Зі
змісту зазначеної заяви вбачається, що
30.09.2014р., відповідач-2 сплатив позивачу
грошові кошти в розмірі 238600грн.00коп. у
якості погашення основної
заборгованості за договором. На
підтвердження зазначеної інформації
позивач надав платіжне доручення №3483
від 30.09.2014р.

Дослідивши заяву Товариства з
обмеженою відповідальністю "Спільне
українсько-німецьке підприємство
"Товариство Технічного Нагляду Діекс"
про зменшення позовних вимог, суд
дійшов висновку, що вказана заява
відповідає вимогам чинного
законодавства та прийняв її до
розгляду. Таким чином, з урахування
заяви про зменшення розміру позовних
вимог наданої позивачем предметом
розгляду у справі є стягнення з
Українсько - німецького
науково-виробничого підприємства
"Технічний Центр Діагностики та
Експертизи" Товариства з обмеженою
відповідальністю грошових коштів в
розмірі 1000грн.00коп.; та стягнення з
Приватного акціонерного товариства
"Лисичанська нафтова інвестиційна
компанія" пені в розмірі 15845грн.65коп., 3%
річних в розмірі 2235грн.65коп. та суми
інфляційних витрат в розмірі
12544грн.04коп.

10.11.2014р. на адресу суду надійшло
клопотання відповідача-2 про
відкладення розгляду справи, у зв'язку
з неможливістю забезпечити явку в
судове засідання свого повноважного
представника. Зазначене клопотання
задоволенню не підлягає, оскільки спір
має бути вирішено у строк встановлений
статтею 69 Господарського
процесуального кодексу України. Крім
того, суд не обмежує коло осіб, які
можуть бути представниками юридичних
осіб у судовому засіданні. Так,
відповідно до положень статті 28
Господарського процесуального кодексу
України справи юридичних осіб в
господарському суді ведуть їх органи,
що діють у межах повноважень, наданих
їм законодавством та установчими
документами, через свого представника.
Представниками юридичних осіб можуть
бути також інші особи, повноваження
яких підтверджуються довіреністю від
імені підприємства, організації.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
господарський суд, встановив.

11.09.2013р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Спільне
українсько-німецьке підприємство
"Товариство Технічного Нагляду Діекс"
(далі - виконавець) та Приватним
акціонерним товариством "Лисичанська
нафтова інвестиційна компанія" (далі -
замовник) підписаний договір
№/1335-13-ДС (далі - договір). За
умовами зазначеного договору замовник
доручає, а виконавець зобов'язується на
свій ризик, своїми чи залученими силами
надати послуги по технічному
діагностуванню та проведенню
позачергового технічного огляду
резервуарів ПАТ "ЛИНІК" (далі - послуги),
здати замовнику належним чином надані
послуги відповідно до вимог діючої
нормативно-технічної документації у
встановлений строк, а замовник
зобов'язується надати підготовлені
об'єкти, прийняти належним чином надані
послуги та оплатити послуги відповідно
до умов цього договору.

Обсяг послуг та їх вартість визначені в
додатку №1 та №2 до договору, які є
невід'ємною частиною цього договору.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що
загальна вартість послуг за цим
договором встановлена в додатку №1 та
становить 254500грн.00коп., в тому числі ПДВ
- 42416грн.67коп.

Відповідно до положень пункту 2.2
договору за надані належним чином
послуги, вказані у відповідній заявці,
замовник має сплатити виконавцю суму,
вказану у підписаному сторонами акті
приймання - здачі наданих послуг, в
наступному порядку: протягом 30
календарних днів з моменту підписання
уповноваженими представниками сторін
акту приймання - здачі наданих послуг
та надання технічної документації
відповідно з додатком №2.

Згідно з пунктом 5.8 договору при
простроченні оплати наданих послуг
замовник сплачує виконавцю пеню в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
від суми заборгованості за кожний день
прострочення.

Положеннями пункту 9.1 договору
передбачено, що договір вступає в силу
з моменту підписання сторонами та діє
до 31.07.2014р., а в частині розрахунків та
гарантій до повного їх виконання.

Як вбачається з актів здачі - приймання
наданих послуг №1 та №2 від 07.04.2014р. до
договору, позивач надав відповідачу-2
послуги на загальну суму в розмірі
238600грн.00коп. Зазначені акти підписані
та скріплені печатками сторін без
зауважень та заперечень до них.

Згідно з умовами пункту 2.2 договору,
Приватне акціонерне товариство
"Лисичанська нафтова інвестиційна
компанія" було зобов'язано сплатити
позивачу грошові кошти за послуги
надані згідно з актами здачі -
приймання наданих послуг №1 та №2 від
07.04.2014р. в строк до 08.05.2014р.

Проте, Приватне акціонерне товариство
"Лисичанська нафтова інвестиційна
компанія" належним чином своїх
зобов'язань з оплати наданих за
договором послуг не виконало. Так,
відповідач-2 повністю погасив
заборгованість за договором про
надання послуг з технічного
діагностування та проведення
позачергового технічного огляду
резервуарів № /1335-13-ДС від
11.09.2013р., лише 30.09.2014р., що
підтверджується платіжним дорученням
№3483 від 30.09.2014р.

Враховуючи порушення відповідачем-2
строків оплати наданих згідно з
договором послуг, позивач на підставі
пункту 5.8 договору нарахував та просить
стягнути з відповідача-2 пеню за період
07.04.2014р. по 28.08.2014р. в розмірі 15845грн.65коп.

Дослідивши розрахунок пені наданий
позивачем, суд дійшов висновку, що в
ньому допущено помилку в частині
періоду нарахування. Зробивши
перерахунок пені, суд встановив, що
належний розмір пені становить
15721грн.45коп. за період з 08.04.2014р. по
28.08.2014р.

В задоволенні позовних вимог в частині
стягнення з відповідача-2 суми пені в
розмірі 124грн.20коп. слід відмовити.

Сума пені в розмірі 15721грн.45коп. є
заходом відповідальності за неналежне
виконання зобов'язання відповідачем.

За приписами пункту 3 статті 83
Господарського процесуального кодексу
України суд при винесенні рішення має
право зменшувати у виняткових випадках
розмір неустойки (штрафу, пені), яка
підлягає стягненню зі сторони, що
порушила зобов'язання.

Відповідно ст. 233 Господарського
кодексу України, у разі якщо належні до
сплати штрафні санкції надмірно великі
порівняно із збитками кредитора, суд
має право зменшити розмір санкцій. При
цьому повинно бути взято до уваги:
ступінь виконання зобов'язання
боржником; майновий стан сторін, які
беруть участь у зобов'язанні; не лише
майнові, але й інші інтереси сторін, що
заслуговують на увагу.

Частиною 3 ст. 551 Цивільного кодексу
України передбачено, що розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Зі змісту наведених норм випливає, що
при вирішенні питання про можливість
зменшення неустойки, суд бере до уваги
майновий стан сторін і оцінює
співвідношення розміру заявлених
штрафних санкцій, зокрема, із розміром
збитків кредитора, враховує інтереси
обох сторін.

Як вбачається з матеріалів справи
Приватне акціонерне товариство
"Лисичанська нафтова інвестиційна
компанія" зареєстровано в місті
Лисичанськ Луганської області.
Відповідач зазначає, що у зв'язку з
проведенням на території Луганської
області антитерористичної операції,
починаючи з травня 2014 року його
підприємству була спричинена майнова
шкода у особливо великих розмірах, що
призвело до погіршання майнового стану
підприємства відповідача.

Таким чином, складне фінансове
становище відповідача утворилось
внаслідок об'єктивних, незалежних від
нього обставин.

З огляду на викладене, суд зменшує
розмір пені з 15721грн.45коп. до
1000грн.00коп.

При цьому, у разі коли господарський
суд на підставі пункту 3 статті 83
Господарського процесуального кодексу
України зменшує розмір неустойки
(штрафу, пені), витрати позивача,
пов'язані зі сплатою судового збору,
відшкодовуються за рахунок
відповідача у сумі, сплаченій
позивачем за позовною вимогою, яка
підлягала б задоволенню, якби
зазначений розмір судом не було
зменшено.

Крім того, на підставі статті 625
Цивільного кодексу України позивачем
заявлено до стягнення суму інфляційних
витрат в розмірі 12544грн.04коп. за період
з травня 2014р. по липень 2014р. та 3% річних
в розмірі 2235грн.65коп. за період з
07.05.2014р. по 28.08.2014р.

Перевіривши розрахунок суми
інфляційних витрат та 3% річних суд
встановив, що позивач невірно визначив
період нарахування 3% річних. Суд
встановив, що стягненню з відповідача -
2 підлягає сума 3% річних в розмірі
2216грн.03коп. за період з 08.05.2014р. по
28.08.2014р. У розрахунку суми інфляційної
складової порушень не виявлено.

Тому стягненню з відповідача підлягає
сума інфляційної складової в розмірі
12544грн.04коп. та 3% річних в розмірі
2216грн.03коп.

В задоволенні позовних вимог в частині
стягнення з відповідача-2 суми 3% річних
в розмірі 19грн.62коп. слід відмовити.

У своєму відзиві на позовну заяву,
відповідач-2 просить суд відмовити в
задоволенні позовних вимог в частині
стягнення з нього суми інфляційної
складової та 3% річних. Суд залишає без
задоволення вказане клопотання
відповідача-2 з наступних підстав.

Відповідно до статті 607 Цивільного
кодексу України зобов'язання
припиняється неможливістю його
виконання у зв'язку з обставиною, за яку
жодна із сторін не відповідає. Згідно
зі статтею 614 Цивільного кодексу
України особа, яка порушила
зобов'язання, несе відповідальність за
наявності її вини (умислу або
необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.
Особа є невинуватою, якщо вона доведе,
що вжила всіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.
Особа, яка порушила зобов'язання,
звільняється від відповідальності за
порушення зобов'язання, якщо вона
доведе, що це порушення сталося
внаслідок випадку або непереборної
сили. Не вважається випадком, зокрема,
недодержання своїх обов'язків
контрагентом боржника, відсутність на
ринку товарів, потрібних для виконання
зобов'язання, відсутність у боржника
необхідних коштів (стаття 617 Цивільного
кодексу України).

Разом з тим, вирішуючи питання про
наявність вини як умови застосування
відповідальності, передбаченої
статтею 625 Цивільного кодексу України,
слід враховувати особливість правової
природи цієї відповідальності.

Беручи до уваги те, що наслідки
прострочення боржником грошового
зобов'язання у вигляді інфляційних
нарахувань та трьох процентів річних
не є санкціями, а виступають способом
захисту майнового права та інтересу,
який полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення грошових коштів унаслідок
інфляційних процесів та отриманні
компенсації від боржника за
користування утримуваними ним
грошовими коштами, належними до сплати
кредиторові, ці кошти нараховуються
незалежно від вини боржника.

Це правило ґрунтується на засадах
справедливості і виходить з
неприпустимості безпідставного
збереження грошових коштів однією
стороною зобов'язання за рахунок іншої.
Матеріальне становище учасників
цивільного обороту схильне до змін,
тому не виключено, що боржник, який не
може виконати грошове зобов'язання
зараз, зможе виконати його пізніше.
Оскільки грошові кошти є родовими
речами, неможливість виконання такого
зобов'язання (наприклад, внаслідок
відсутності у боржника грошей та інших
підстав), не звільняє його від
відповідальності.

Товариством з обмеженою
відповідальністю "Спільне
українсько-німецьке підприємство
"Товариство Технічного Нагляду Діекс"
(далі - кредитор) та Українсько -
німецьким науково-виробничим
підприємством "Технічний Центр
Діагностики та Експертизи" Товариством
з обмеженою відповідальністю (далі -
поручитель) підписаний договір поруки
№1863-13-УС від 11.09.2013р.

Предметом договору поруки є надання
поруки поручителем перед кредитором за
виконання Приватним акціонерним
товариством "Лисичанська нафтова
інвестиційна компанія" (далі - боржник)
всіх своїх обов'язків за договором про
надання послуг з технічного
діагностування та проведення
позачергового технічного огляду
резервуарів №/1335-13-ДС від 11.09.2013р.
(пункту 1 договору поруки з урахуванням
додатку №1 до договору).

Згідно з пунктом 2 договору поруки
розмір відповідальності поручителя
перед кредитором обмежується сумою в
розмірі 1000грн.00коп.

У випадку невиконання боржником
будь-якого обов'язку, передбаченого
пункту 1 даного договору, кредитор
направляє на адресу поручителя
письмову вимогу із зазначенням
невиконаного обов'язку (пункт 5
договору поруки).

Відповідно до умов пункту 6 договору
поруки поручитель зобов'язаний
виконати обов'язок, зазначений в
письмовій вимозі кредитора, в межах
суми, вказаної у пункті 2 даного
договору, продовж 1 (одного) робочого
дня з моменту отримання вимоги,
зазначеної в пункті 5 цього договору.

Позивач на виконання умов договору
поруки №1863-13-УС від 11.09.2013р. направив
відповідачу-1 вимогу, в якій просив
погасити заборгованість в межах
відповідальності поручителя в розмірі
1000грн.00коп. Зазначена вимога була
отримана Українсько - німецьким
науково-виробничим підприємством
"Технічний Центр Діагностики та
Експертизи" товариством з обмеженою
відповідальністю 29.08.2014р. про що
свідчить відмітка про отримання на
вимозі.

Відповідно до положень статті 554
Цивільного кодексу України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

За таких обставин та з урахуванням умов
договору поруки позивач набув право
вимоги до поручителя як солідарного
відповідача щодо погашення
заборгованості за кредитним договором
у сумі заявлених позовних вимог.

Частиною першою статті 543 Цивільного
кодексу України встановлено, що у разі
солідарного обов'язку боржників
(солідарних боржників) кредитор має
право вимагати виконання обов'язку
частково або в повному обсязі як від
усіх боржників разом, так і від
будь-кого з них окремо.

Судом встановлений факт наявності
заборгованості Приватного
акціонерного товариства "Лисичанська
нафтова інвестиційна компанія" за
договором про надання послуг з
технічного діагностування та
проведення позачергового технічного
огляду резервуарів № /1335-13-ДС від
11.09.2013р. у вигляді пені в розмірі
1000грн.00коп., заборгованості з оплати
комісії за користування кредитом
2978грн.55коп., суми інфляційної складової
в розмірі 12544грн.04коп. та 3% річних в
розмірі 2216грн.03коп.

З огляду на положення договору поруки,
стягненню з Українсько - німецького
науково-виробничого підприємства
"Технічний Центр Діагностики та
Експертизи" Товариства з обмеженою
відповідальністю підлягає сума в
розмірі 1000грн.00коп.

Судові витрати розподіляються
відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене та керуючись
нормами статей Цивільного кодексу
України, ст.ст. 1, 2, 4, 21, 22, 33, 34, 36, 49, 82, 83, 84,
85 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Спільне
українсько-німецьке підприємство
"Товариство Технічного Нагляду Діекс"
до Українсько - німецького
науково-виробничого підприємства
"Технічний Центр Діагностики та
Експертизи" та Приватного
акціонерного товариства "Лисичанська
нафтова інвестиційна компанія" про
стягнення з Українсько - німецького
науково-виробничого підприємства
"Технічний Центр Діагностики та
Експертизи" Товариства з обмеженою
відповідальністю грошових коштів в
розмірі 1000грн.00коп.; та стягнення з
Приватного акціонерного товариства
"Лисичанська нафтова інвестиційна
компанія" пені в розмірі 15845грн.65коп., 3%
річних в розмірі 2235грн.65коп. та суми
інфляційних витрат в розмірі
12544грн.04коп. задовольнити частково.

Відмовити в задоволенні позовних вимог
в частині стягнення з Приватного
акціонерного товариства "Лисичанська
нафтова інвестиційна компанія" суми
пені в розмірі 124грн.20коп.

Відмовити в задоволенні позовних вимог
в частині стягнення з Приватного
акціонерного товариства "Лисичанська
нафтова інвестиційна компанія" суми 3%
річних в розмірі 19грн.62коп.

Зменшити розмір пені з 15721грн.45коп. до
1000грн.00коп.

Стягнути з Українсько - німецького
науково-виробничого підприємства
"Технічний Центр Діагностики та
Експертизи" Товариства з обмеженою
відповідальністю (;
Місцезнаходження: 49040, м.
Дніпропетровськ, пров. Джинчарадзе,
буд. 8) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Спільне
українсько-німецьке підприємство
"Товариство Технічного Нагляду Діекс"
(; Місцезнаходження: 49040,
м. Дніпропетровськ, пров. Джинчарадзе,
буд. 8) суму грошових коштів в розмірі
1000грн.00коп.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Лисичанська нафтова
інвестиційна компанія" (; Місцезнаходження: 93113, Луганська
область, м. Луганськ, вул. Свердлова,
буд. 371, оф. 1-А) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Спільне
українсько-німецьке підприємство
"Товариство Технічного Нагляду Діекс"
(; Місцезнаходження: 49040,
м. Дніпропетровськ, пров. Джинчарадзе,
буд. 8) пеню в розмірі 1000грн.00коп., суму
інфляційної складової в розмірі
12544грн.04коп., 3% річних в розмірі
2216грн.03коп. та суму сплаченого судового
збору в розмірі 609грн.63коп.

Видати наказ після набрання чинності
рішенням.

В судовому засіданні від 10.11.2014р.
проголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст підписаний 17.11.2014р.

Суддя Р.Г. Новікова