м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-б, тел.
Господарський суд міста Києва у складі:
головуючий суддя Марченко О.В., судді
Васильченко Т.В. і Літвінова М.Є.,
при секретарі судового засідання
розглянув у відкритому судовому
за позовом державного підприємства
«Міжнародний аеропорт «Бориспіль», м.
Бориспіль Київської області,
до приватного акціонерного товариства
«Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії
України», м. Київ,
за участю прокуратури Київської
про стягнення 37 550 052, 60 грн.,
за участю представників:
позивача - Шпортила Я.І. (довіреність
від 01.10.2014 №35-29-36);
відповідача - Повара О.М. (довіреність
від 23.01.2014 б/н);
прокуратури - Слабковської О.О.
(посвідчення від 22.10.2012 №010651).
Державне підприємство «Міжнародний
аеропорт «Бориспіль» (далі - ДП
«Бориспіль») звернулося до
господарського суд міста Києва з
позовом про стягнення з приватного
акціонерного товариства «Авіакомпанія
«Міжнародні Авіалінії України» (далі -
Авіалінії України) 37 550 052,60 грн. боргу,
що утворився у зв'язку з несплатою
відповідачем наданих позивачем послуг
з наземного обслуговування повітряних
суден за період з 26.09.2012 по 31.01.2014.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 18.06.2014 порушено провадження у
справі.
11.07.2014 Авіалінії України подали суду
клопотання про припинення провадження
у справі, мотивоване тим, що:
- укладаючи договір у вигляді Додатку В
1.1/02.1.1-23.9-7 від 01.06.2009 до Стандартної
угоди про наземне обслуговування
(Стандартна угода ІАТА) від січня 2004
року (далі - Договір), сторони
автоматично приймають та погоджуються
з умовами Основної угоди та Додатку А,
що мало місце і в укладанні Договору;
- необхідною умовою для встановлення
дійсного змісту договору є дослідження
Договору у сукупності з положеннями
Основної угоди та Додатку А до
Стандартної угоди ІАТА від січня 2004
- відповідно до підпункту 1.1.4 пункту 1.1
Договору в редакції додаткової угоди №
29, текст якої наведено у рішенні
господарського суду міста Києва від
23.07.2013 у справі № 910/9099/13, а факт
укладення детально описано у постанові
Вищого господарського суду України від
12.03.2014 у справі № 910/9099/13, для разового
наземного обслуговування, що
складається з прибуття та подальшого
відправлення того самого літака у
встановлений час відповідач може
замовляти у позивача послугу/послуги з
наземного обслуговування, що визначені
пунктами 1.1.4, 2.1.1, 2.1.2, 2.1.5, 2.1.6(а), 2.2.8, 2.2.13,
2.3.2, 2.4.1, 3.2.1 (а), 3.8.1(а), 4.2.3(б,е)(1,2) Додатку А
до Стандартної угоди ІАТА в редакції 2004
року; підставою надання послуг з
наземного обслуговування, що визначені
цим пунктом, є лист відповідача; в листі
мають бути зазначені послуга/послуги,
які необхідні відповідачу для
обслуговування рейсів та дата початку
їх надання; такий лист є невід'ємною
частиною Договору та підставою для
виникнення у позивача зобов'язань з
надання замовлених послуг, а у
відповідача - з їх прийняття та оплати;
замовлені відповідачем послуги
надаються позивачем на всіх рейсах
- згідно з пунктом 16 додаткової угоди №
29 до Договору (далі - Додаткова угода №
29) її положення застосовуються до
відносин між позивачем та
відповідачем, що виникли з 01.01.2013;
- послуги, про стягнення заборгованості
за якими заявлено позов, та вартість
вказаних послуг детально визначені в
пунктах 1.1.4 та 1.1.5 під-параграфу 1.1
параграфу 1 Договору в редакції
Додаткової угоди № 29, що
застосовується до відносин сторін з
- враховуючи, що можливість та порядок
надання будь-яких додаткових послуг за
Договором, безпосередньо Договором не
визначених, були детально описані в
пункті 1.7 Основної угоди до Стандартної
угоди ІАТА від січня 2004 року, що згідно
з преамбулою Договору є невід'ємною
частиною Договору та набрав чинності в
момент його укладення, твердження
позивача про позадоговірний характер
послуг, визначених в пунктах 1.1.4, 2.1.1,
2.1.2, 2.1.6 (a), 2.2.13, 2.3.2, 2.4.1, 3.2.1(a), 3.8.1(a), 4.2.3(a)
та 4.4.4 (b,е)(1,2) Додатку А до Стандартної
угоди ІАТА в редакції 2004 року, не
відповідає фактичним обставинам
справи та спростовується положеннями
- заборгованість, мова про яку ведеться
в позовній заяві, могла виникнути
виключно на підставі Договору та
повинна, у разі її наявності,
врегульовуватись виключно у
передбачений Договором спосіб;
- відповідно до під-параграфу 7.1
параграфу 7 Договору в редакції
додаткової угоди від 27.02.2014 №30:
«Сторони домолись, що спори,
розбіжності чи вимоги, які виникають
між Сторонами з Договору у зв'язку з
ним, в тому числі, що стосуються його
дійсності, недійсності, порушення,
зміни чи розірвання, підлягають
розгляду та вирішенню в арбітражі м.
Цюріх (Швейцарія) згідно з Швейцарським
регламентом Міжнародного Арбітражу
Арбітражного інституту Торгових Палат
Швейцарії, що діє на момент звернення
до арбітражу. Арбітраж складається з
трьох арбітрів, мова засідання -
англійська, право, що застосовується до
Договору - матеріальне право України»;
- наявне в Договорі положення про
передачу усіх та будь-яких спорів за
Договором до арбітражу є арбітражним
застереженням у розумінні статті 7
Закону України «Про міжнародний
комерційний арбітраж», чинність
арбітражного застереження
підтверджується частиною другою
статті 1 Закону України «Про
міжнародний комерційний арбітраж»,
відповідно до якої міжнародний
арбітраж може вирішувати спори між
підприємством з іноземними
інвестиціями та іншим суб'єктом права
України, звернення позивача до
господарського суду міста Києва з
позовом про стягнення заборгованості
за Договором суперечить під-параграфу
7.1 параграфу 7 Договору в редакції
додаткової угоди від 27.02.2014 №30 (далі -
Додаткова угода № 30).
Позивачем 11.08.2014 подано суду відзив на
клопотання відповідача про припинення
провадження у справі, в якому позивач
заперечив проти припинення
провадження у справі з таких підстав:
відповідач пояснює необхідність
розгляду спору в м. Цюріх тим, що
позивачем та відповідачем укладена
Додаткова угода №29, текст якої
наведено у рішенні господарського суду
міста Києва від 23.07.2013 у справі 910/9099/13, а
факт укладення детально описано у
постанові Вищого господарського суду
України від 12.03.2014 у справі 910/9099/13; в
тексті Додаткової угоди №29, в пункті 5,
сторони погодили розгляд спорів в
міжнародному арбітражі в м. Цюріх; дане
твердження відповідача є
безпідставним, оскільки підписаний
обома сторонами текст Додаткової угоди
№29 відсутній, сторони його не укладали;
посилання відповідача на те, що судовим
рішенням у справі № 910/9099/13 було
встановлено факт укладання Додаткової
угоди № 29 спростовується текстом цього
ж судового рішення, оскільки в
резолютивній його частині не вказано,
що Додаткова угода №29 є укладеною;
позивачем та відповідачем 27.02.2014 було
підписано Додаткову угоду №30 до
стандартної угоди ІАТА, в пункті 14 якої
було вказане місце арбітражу в м. Цюріх;
проте на даний час, додаткова угода №30
оскаржується в судовому порядку за
позовом першого заступника прокурора
Київської області у зв'язку з чим,
питання законності застосування
арбітражного застереження про розгляд
справи в м. Цюріху є спірним; в тексті
Додаткової угоди №30 зазначено, що
укладена вона з 27.02.2014, в той же час,
сторони не погоджували застосування до
правовідносин між ними частини третьої
статті 631 Цивільного кодексу України,
тобто на правовідносини, які існували
між позивачем та відповідачем до її
укладення, дана додаткова угода не
поширюється.

Відповідачем 12.08.2014 подано суду
заперечення на відзив позивача на
клопотання про припинення провадження
у справі, в якому відповідач зазначив
таке: рішенням господарського суду
міста Києва від 23.07.2013 у справі № 910/9099/13,
залишеним без змін за результатами
апеляційного та касаційного перегляду,
встановлено, що позивач підготував,
підписав та надав відповідачу проект
Додаткової угоди №29 для погодження;
відповідач, в свою чергу, підписав
підготовлений позивачем проект
Додаткової угоди №29 з протоколом
розбіжностей, який був надісланий
позивачу; як встановлено судами у
розгляді справи № 910/9099/13, позивач,
будучи монополістом на певному ринку
товарів (робіт, послуг), не передав до
суду розбіжності, що залишились не
врегульованими між сторонами у зв'язку
із отриманням позивачем протоколу
розбіжностей відповідача, а отже,
позивач прийняв пропозиції
відповідача до проекту Додаткової
угоди №29; встановлення факту укладення
Додаткової угоди №29 судовими
рішеннями у справі № 910/9099/13 покладено в
основу рішення господарського суду
міста Києва від 18.06.2014 у справі № 910/8994/13
за первісним позовом ДП «Бориспіль» до
Авіаліній України, третя особа без
самостійних вимог на предмет спору -
Міністерство інфраструктури України
про зобов'язання вчинити дії та за
зустрічним позовом Авіаліній України
до ДП «Бориспіль» про зобов'язання
укласти додаткову угоду, де чітко
зазначено, що між позивачем та
відповідачем укладено Додаткову угоду
№29 в редакції протоколу розбіжностей
відповідача; той факт, що позивач
звернувся до суду з позовними вимогами
про стягнення заборгованості за
надання послуг з наземного
обслуговування, яка, на його думку,
виникла в період з 26.09.2012 по 31.01.2014, не
має жодного значення у вирішенні
питання про застосування арбітражного
застереження в редакції Додаткової
угоди №30.

У судовому засіданні 14.08.2014
господарський суд міста Києва дійшов
висновку про необхідність відмови в
задоволенні клопотання Авіаліній
України про припинення провадження у
справі з огляду на те, що: предметом
даного позову позивач визначив
стягнення заборгованості за надані
поза межами Договору послуги з
наземного обслуговування повітряних
суден за період з 26.09.2012 по 31.01.2014; до
правовідносин сторін, які виникли поза
межами Договору, не можуть
застосовуватися положення останнього;
Авіалінії України ж вважають, що
послуги надавалися ДП «Бориспіль» за
Договором у редакції Додаткової угоди
№ 29 до нього; разом з тим, наведені
обставини підлягають дослідженню
судом під час розгляду справи по суті, а
тому припинення провадження на даній
стадії судового процесу не є можливим.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 28.08.2014 ухвалено розгляд
справи здійснювати колегіально у
складі трьох суддів.

Розпорядженням заступника голови
господарського суду міста Києва від
04.08.2014 сформовано колегію суддів у
складі: головуючий суддя Марченко О.В.,
судді Васильченко Т.В. і
Удалова О.Г.

Представники Авіаліній України у
судовому засіданні 28.08.2014 подали суду
письмові пояснення, в яких зазначили
про те, що:

- підставою надання послуг з наземного
обслуговування є лист відповідача; в
листі мають бути зазначені
послуга/послуги, які необхідні
Авіалініям України для обслуговування
рейсів, та дата початку їх надання;
такий лист є невід'ємною частиною
Договору та підставою для виникнення у
позивача зобов'язань з надання
замовлених послуг, а у відповідача - з
їх прийняття та оплати; замовлені
Авіалініями України послуги надаються
ДП «Бориспіль» на всіх рейсах
відповідача;

- згідно з умовами Договору підставою
надання, прийняття та оплати послуг,
про стягнення заборгованості за якими
заявлено позов, є лист відповідача, що
має містити перелік замовлених послуг;
відсутність відповідного листа/листів
Авіаліній України свідчить про
незамовлення таких послуг, а отже, і про
не виникнення у відповідача обов'язку з
їх оплати;

- диспетчери Авіаліній України жодного
разу не замовляли додаткові послуги з
наземного обслуговування через
диспетчерів об'єднаного
диспетчерського центру аеропорту;

- для позначення додаткових послуг в
картах на обслуговування авіарейсів
передбачена графа «Service on Request»
(Обслуговування за запитом), проте ні в
цій графі, ані в жодному іншому місці в
картах на обслуговування рейсів
відповідача немає посилань на
замовлення будь-якої із спірних послуг,
вказаних в пунктах 1.1.4, 2.1.1, 2.1.2, 2.1.6(a),
2.2.13, 2.3.2, 2.4.1, 3.2.1(a), 3.8.1(a), 4.2.3(a), 4.4.4 (б,е)(1,2)
Додатку А до Стандартної угоди ІАТА в
редакції 2004 року;

- отже, твердження позивача про те, що
відповідач замовляв чи отримував
спірні послуги, не підтверджується
необхідними доказами - листами
Авіаліній України або ж повідомленнями
диспетчерів відповідача або,
принаймні, картками на обслуговування
авіарейсів;

- ДП «Бориспіль» не надає Авіалініям
України такі послуги:

«Інформувати усі зацікавлені сторони
про рух повітряного судна
перевізника», а інформування усіх
зацікавлених сторін про рух
повітряного судна перевізника
здійснюється відповідачем самостійно
через автоматизовані системи
керування технологічним процесом
аеропорту на безоплатній основі;

«Інформувати пасажирів та/або
громадськість про час прибуття та/або
відправлення повітряного судна
перевізника та наземного транспорту»,
а інформування здійснюється
Авіалініями України самостійно через
автоматизовані системи керування
технологічним процесом аеропорту на
безоплатній основі та хендлінговим
агентом - товариством з обмеженою
відповідальністю «Аерохендлінг» (далі
- ТОВ «Аерохендлінг») відповідно до
договору від 01.01.2012 у вигляді Додатку
В1.0 до Стандартної угоди ІАТА,
укладеного Авіалініями України та ТОВ
«Аерохендлінг» (далі - Договір від
01.01.2012);

«Вирішувати питання щодо
обслуговування пасажирів, які слідують
із зупинками, транзитних та
трансферних, їх багажу, а також
інформувати їх про послуги, наявні в
аеропорту», зазначена послуга
надається Авіалініям України
хендлінговим агентом товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інтеравіа» (далі - ТОВ «Інтеравіа») на
підставі договору від 26.09.2012 у вигляді
Додатку В9.0 до Стандартної угоди ІАТА
(далі - Договір від 26.09.2014) та ТОВ
«Аерохендлінг» відповідно до Договору
від 01.01.2012;

«Повідомляти перевізникові про скарги
та претензії пасажирів перевізника»,
зазначена послуга надається
відповідачу хендлінговими агентами
ТОВ «Інтеравіа» на підставі Договору
від 01.01.2012 та ТОВ «Аерохендлінг»
відповідно до Договору від 26.09.2012;

«Направляти пасажирів через пункти
контролю до виходу на посадку на рейс»,
зазначена послуга надається
Авіалініям України хендлінговим
агентом ТОВ «Аерохендлінг» відповідно
до Договору від 26.09.2012;

«Направляти пасажирів від літака до
пунктів контролю», зазначена послуга
надається відповідачу хендлінговим
агентом ТОВ «Аерохендлінг» відповідно
до Договору від 26.09.2012;

«Інформувати пасажирів/громадськість
про час прибуття/відправлення», а
інформування здійснюється Авіалініями
України самостійно через
автоматизовані системи керування
технологічним процесом аеропорту на
безоплатній основі та через власний
сайт. Разом з тим, представниками
відповідача суду подано додаткові
документи до матеріалів справи.

У зв'язку із припиненням повноважень у
судді Удалової О.Г. розпорядженням
голови господарського суду міста Києва
від 27.10.2014 для розгляду даної справи
сформовано колегію суддів у складі:
головуючий суддя - Марченко О.В., судді
Васильченко Т.В. і Літвінова М.Є.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 27.10.2014 вказаною колегією
прийнято справу №910/11845/14 до свого
провадження.

Представник позивача у судовому
засіданні 24.11.2014 надав пояснення у
справі, позовні вимоги підтримав у
повному обсязі; представник
відповідача надав пояснення по суті
спору, щодо задоволення позовних вимог
заперечив.

Представник прокуратури підтримав
доводи позивача та просив позовні
вимоги задовольнити повністю.

Оцінивши наявні в матеріалах справи
докази, які мають значення для розгляду
справи по суті, проаналізувавши
встановлені фактичні обставини справи
в їх сукупності, заслухавши пояснення
представників позивача, відповідача та
прокуратури, господарський суд міста
Києва

ВСТАНОВИВ:

Позивач просив суд стягнути з
відповідача 37 550 052,60 грн. боргу, що виник
в результаті надання ДП «Бориспіль»
послуг Авіалініям України за період з
26.09.2012 по 31.01.2014.

Позивач мотивує позов тим, що послуги
надавалися відповідачу не на підставі
Договору, а на підставі правочину,
укладеного у спрощений спосіб.

До послуг, наданих Авіалініям України
за період з 26.09.2012 по 31.01.2014, ДП
«Бориспіль» включило такі послуги з
наземного обслуговування повітряних
суден:

- повідомлення усіх зацікавлених
сторін про рух літака перевізника
(пункт 1.1.4 додатку А стандартної угоди
ІАТА в редакції 2004 року, далі - Додаток
А);

- інформування пасажирів та/або
громадськість про час прибуття та/або
відправлення літака перевізника та
наземного транспорту (пункт 2.1.1 Додатку
А);

- вирішення питання щодо пасажирів, що
слідують із зупинками, транзитних та
таких, що слідують з пересадками,
пасажирів і питання щодо їхнього
багажу, а також інформування їх про
послуги, наявні в аеропорту (пункт 2.1.2
Додатку А);

- повідомлення перевізникові про
скарги та претензії пасажирів
перевізника (пункт 2.1.6 (а) Додатку А);

- направлення пасажирів через пункти
контролю до пунктів посадки на рейс
(пункт 2.1.13 Додатку А);

- направлення пасажирів від літака
через пункти контролю (пункт 2.3.2
Додатку А);

- інформування пасажирів/громадськість
про час прибуття/відправлення (за
межами аеропорту) (пункт 2.4.1 Додатку А);

- забезпечення супроводження у місці
стоянки повітряного судна у випадку
його прибуття чи відправлення (пункт
3.2.1 (а) Додатку А);

- забезпечення протипожежного та
іншого захисного обладнання в місцях
стоянки повітряного судна (пункт 3.8.1 (а)
Додатку А);

- забезпечення засобами зв'язку між
наземною станцією та повітряним судном
(пункт 4.2.3 (а) Додатку А);

- з'ясування та відстеження польотного
плану аеронавігаційних служб,
виділеного відповідною
аеронавігаційною службою час для
перевізника (пункт 4.4.4 (b, e) Додатку А).

Відповідно до частини першої статті 181
Господарського кодексу України (далі -
ГК України) господарський договір за
загальним правилом викладається у
формі єдиного документа, підписаного
сторонами. Допускається укладення
господарських договорів у спрощений
спосіб, тобто шляхом обміну листами,
факсограмами, телеграмами,
телефонограмами тощо, а також шляхом
підтвердження прийняття до виконання
замовлень, якщо законом не встановлено
спеціальні вимоги до форми та порядку
укладення даного виду договорів.

Позивач зазначає, що названі послуги
надавалися без угоди та прийняті
відповідачем шляхом підписання
Авіалініями України або її агентами
карт на обслуговування відповідних
рейсів.

Вартість послуг визначена ДП
«Бориспіль» на підставі діючих тарифів
у сумі 37 550 052,60 грн.

На підтвердження факту надання послуг
Авіалініям України позивач подав
реєстри карт на обслуговування
авіарейсів за період з 26.09.2012 по 31.01.2014.

19.05.2014 позивач надіслав відповідачу
вимогу № 01-22-1477 щодо сплати боргу за
надані послуги; зведений
рахунок-фактуру від 15.05.2014 № 71/185;
зведений рахунок-фактуру від 15.05.2014 №
71/186; акт приймання-передачі наданих
послуг від 15.05.2014 на загальну суму 7 823
331,60 грн. в двох екземплярах; акт
приймання-передачі наданих послуг від
15.05.2014 на загальну суму 29 726 721 грн. в двох
екземплярах.

27.05.2014 Авіалінії України надіслали ДП
«Бориспіль» лист № 1.1.18-230, в якому
відповідач не визнав факт надання
послуг і повернув рахунки без оплати.

Відповідач заперечив проти
задоволення позову, виходячи з такого:

- Авіалінії України не замовляли у ДП
«Бориспіль» послуги, вказані у позові,
а позивач їх не надавав;

- умовами Договору визначено, що
підставою надання послуг з наземного
обслуговування є лист відповідача про
замовлення послуг, проте ДП
«Бориспіль» такий лист від Авіаліній
України не одержував;

- диспетчери Авіаліній України жодного
разу не замовляли додаткові послуги з
наземного обслуговування через
диспетчерів об'єднаного
диспетчерського центру аеропорту;

- в картах на обслуговування авіарейсів
відповідача немає посилань на
замовлення будь-якої із спірних послуг;

- ДП «Бориспіль» не надає Авіалініям
України спірні послуги, оскільки
частина з них надається на безоплатній
основі, а решта надається ТОВ
«Аерохендлінг» та ТОВ «Інтеравіа».

Разом з тим судом встановлено, що 01.06.2009
позивачем (обслуговуюча компанія) та
відповідачем (перевізник) укладено
Договір, за умовами якого:

- обслуговуюча компанія зобов'язалася
забезпечити послуги з наземного
обслуговування, в тому числі надання
місць для базування повітряних суден,
обслуговування на пероні,
обслуговування посадки та зльоту
повітряних суден, обслуговування
пасажирів в аеровокзалі, забезпечення
авіаційної безпеки, обслуговування
вантажу та пошти, тощо (параграфи 1,2
Договору);

- підставою для оплати наземного
обслуговування, аеропортових зборів,
додаткових послуг, надання місць для
базування повітряних суден є рахунки,
які виставляються двома частинами за
період з 01 до 15 числа кожного місяця до
20 числа та за період з 16 по 31 число
поточного місяця, що настає за звітним.
Разом з рахунком перевізник отримує
складений обслуговуючою компанією акт
приймання-передачі виконаних робіт.
Рахунки виставляються на підставі
складених за кожним рейсом «карт на
обслуговування авіарейсів в аеропорту
«Бориспіль», підписаних
уповноваженими представниками сторін
(пункти 5.1, 5.2, 5.3 параграфу 5 Договору).

Частиною першою статті 901 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України)
передбачено, що за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Згідно зі статтею 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Судом встановлено, що ДП «Бориспіль» та
Авіалініями України укладалися
додаткові угоди до Договору, в тому
числі Додаткова угода № 29.

Текст Додаткової угоди № 29 наведено в
рішенні господарського суду міста
Києва від 23.07.2013 зі справи № 910/9099/13, а
факт укладення детально описано у
постанові Вищого господарського суду
України від 12.03.2014.

Позивач не визнає факт укладення
Додаткової угоди № 29 та стверджує, що
питання її укладення не було предметом
розгляду у судовій справі № 910/9099/13.

Факт укладення ДП «Бориспіль» та
Авіалініями України Додаткової угоди
№ 29 підтверджується судовими
рішеннями зі справи № 910/9099/13.

Відповідно до частини третьої статті 35
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) обставини,
встановлені рішенням суду у
господарській, цивільній або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, крім встановлених
рішенням третейського суду, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Так, рішенням господарського суду
міста Києва від 23.07.2013 зі справи №
910/9099/13, залишеним без змін за
результатами апеляційного та
касаційного перегляду, встановлено, що
позивач підготував, підписав та надав
відповідачу проект Додаткової угоди №
29 для погодження.

Відповідач, в свою чергу, підписав
підготовлений позивачем проект
Додаткової угоди № 29 з протоколом
розбіжностей, який був надісланий ДП
«Бориспіль».

Як встановлено у розгляді справи №
910/9099/13, позивач, будучи монополістом на
певному ринку товарів (робіт, послуг),
не передав до суду розбіжності, що
залишились не врегульованими між
сторонами у зв'язку із отриманням
позивачем протоколу розбіжностей
відповідача в порядку, встановленому
частиною сьомою статті 181 ГК України, а
отже, ДП «Бориспіль» прийняло
пропозиції Авіаліній України до
проекту Додаткової угоди № 29.

Відповідно до частини сьомої статті 181
ГК України якщо сторона, яка одержала
протокол розбіжностей щодо умов
договору, заснованого на державному
замовленні або такого, укладення якого
є обов'язковим для сторін на підставі
закону, або сторона - виконавець за
договором, що в установленому порядку
визнаний монополістом на певному ринку
товарів (робіт, послуг), яка одержала
протокол розбіжностей, не передасть у
двадцятиденний строк до суду
розбіжності, що залишилися
неврегульованими, то пропозиції другої
сторони вважаються прийнятими.

Частиною першою статті 640 ЦК України
встановлено, що договір є укладеним з
моменту одержання особою, яка
направила пропозицію укласти договір,
відповіді про прийняття цієї
пропозиції.

Таким чином, твердження позивача про
неукладення Додаткової угоди № 29 є
необґрунтованим та спростовується
обставинами, встановленими
господарськими судами при вирішенні
справи № 910/9099/13.

Отже відносини сторін з 01.01.2013 почали
регулюватися умовами Додаткової угоди
№ 29.

Відповідно до пункту 1.1.4 під-параграфу
1.1 параграфу 1 Договору в редакції
Додаткової угоди № 29 для разового
наземного обслуговування, що
складається з прибуття та подальшого
відправлення того самого літака у
встановлений час Авіалінії України
можуть замовляти у ДП «Бориспіль»
послугу/послуги з наземного
обслуговування, що визначені пунктами
1.1.4, 2.1.1, 2.1.2, 2.1.5, 2.1.6(a), 2.2.8, 2.2.13, 2.3.2, 2.4.1,
3.2.1(a), 3.8.1(a), 4.2.3(a), 4.4.4(b,е)(1,2) Додатку А.
Підставою надання послуг з наземного
обслуговування, що визначені цим
пунктом, є лист відповідача. В листі
мають бути зазначені послуга/послуги,
які необхідні відповідачу для
обслуговування рейсів та дата початку
їх надання. Такий лист є невід'ємною
частиною Договору та підставою для
виникнення у позивача зобов'язань з
надання замовлених послуг, а у
відповідача - з їх прийняття та оплати.
Замовлені відповідачем послуги
надаються позивачем на всіх рейсах
відповідача.

Ціна зазначених у пункті 1.1.4
під-параграфу 1.1 параграфу 1 Договору в
редакції Додаткової угоди № 29 послуг
детально визначена у пункті 1.1.5
під-параграфу 1.1 параграфу 1 Договору в
редакції Додаткової угоди № 29.

Позивач не подав суду докази, що
підтверджують факт замовлення послуг
відповідачем у порядку, визначеному
Договором.

Щодо замовлення послуг диспетчерами
відповідача слід зазначити таке.

Для регулювання взаємодії між
диспетчерським складом/об'єднаного
диспетчерського центру аеропорту (далі
- ОДЦА) та Авіалініями України була
розроблена та затверджена сторонами
Технологія взаємодії персоналу ОДЦА
ДПтаОУ ДП МА «Бориспіль» та
диспетчерського складу ПАТ
«Міжнародні авіалінії України» під час
диспетчеризації процесів наземного
обслуговування від 29.05.2013 №21.20-2 (далі -
Технологія).

Пунктом 2.3. Технології встановлено, що
послуги з наземного обслуговування
надаються Авіалініям України
персоналом відповідних суб'єктів
комерційного обслуговування (далі -
СКО) - хендлінговими агентами.

Відповідно до пункт 2.4. Технології у
випадку неможливості виконання
персоналом СКО послуг по
обслуговуванню рейсу диспетчер
авіакомпанії замовляє необхідні
послуги через диспетчера ОДЦА, який, в
свою чергу, інформує диспетчера за
напрямком та агента служби наземного
обслуговування для фіксування ним
послуги у картці на обслуговування
авіарейсу. В даному випадку послуга
вважається додатковою та надається за
окрему плату.

Відповідач вказує, що його диспетчери
жодного разу не замовляли додаткові
послуги з наземного обслуговування
через диспетчерів ОДЦА.

Позивач доводить обґрунтованість
позовних вимог підписаними
відповідачем картами на
обслуговування авіарейсів.

Позивач надав лише карти на
обслуговування рейсів відповідача від
31.08.2013 (далі - карта від 31.08.2013) та від
01.10.2013 (далі - карта від 01.10.2013), проте за
період з 26.09.2012 по 31.01.2014 Авіалініями
України було виконано 22 695 рейсів.

Для позначення додаткових послуг в
картах на обслуговування авіарейсів
передбачена графа «Service on Request»
(Обслуговування за запитом).

В графі «Service on Request» (Обслуговування за
запитом) карти від 31.08.2013 вказано
«транспорт для пасс 3 х», а карти від
01.10.2013 - «трансп. для пас - 1 х; транспорт
для пасаж - 3 ход.; услуга для инвалида - 1
чел.».

Отже, в названих картах в графі «Service on
Request» (Обслуговування за запитом)
відсутні посилання на замовлення
послуг, вказаних у пунктах 1.1.4, 2.1.1, 2.1.2,
2.1.6 (a), 2.2.13, 2.3.2, 2.4.1, 3.2.1(a), 3.8.1(a), 4.2.3(a), 4.4.4
(b,е)(1,2) Додатку А.

Відповідач зазначає, що в решті карт на
обслуговування рейсів за спірний
період також не має посилань на
замовлення будь-якої із спірних послуг.

Позивач вказану інформацію не
спростував та документально викладені
у позові доводи не підтвердив.

Крім того, Авіалінії України надали
суду листування, що підтверджує
виставлення позивачем рахунків до
оплати за надання послуг на загальну
суму 37 550 052,62 грн. і вирішення сторонами
питання, чи надавалися фактично
послуги, у 2013 році.

За результатом аналізу представниками
сторін зазначеного питання було
встановлено, що ДП «Бориспіль» не
надавав Авіалініям України зазначені
послуги; позивач відкликав рахунки
щодо оплати та підтвердив відсутність
у відповідача заборгованості щодо
оплати названих послуг.

Листування, що підтверджує вказані
обставини, долучене до матеріалів
справи, а саме: копії листів ДП
«Бориспіль» від 21.10.2013 № 01-22-1682 та від
12.03.2014 № 01-22-557.

Тобто фактично сторонами вже
вирішувалося питання передане
позивачем на розгляд господарському
суду, ще у 2013 році в досудовому порядку.

Також відповідач подав суду докази на
підтвердження надання спірних послуг
безоплатно (пункти 1.1.4 та 2.4.1 Додатку А)
та іншими підприємствами (пункти 2.1.1,
2.1.2, 2.1.6 (a), 2.2.13, 2.3.2, 3.2.1 (a), 3.8.1 (a), 4.2.3 (a), 4.4.4
(b, e) (1, 2) Додатку А).

Щодо послуг «Інформувати усі
зацікавлені сторони про рух
повітряного судна перевізника» (пункт
1.1.4 Додатку А) та «Інформувати
пасажирів/громадськість про час
прибуття/відправлення» (пункт 2.4.1
Додатку А), слід зазначити таке.

14.09.2011 позивач, відповідач, ТОВ
«Аерохендлінг», ТОВ «Інтеравіа»,
Державне підприємство «Украерорух»
(далі - ДП «Украерорух») та інші
учасники підписали Меморандум про
взаєморозуміння (далі - Меморандум).

Метою Меморандуму є впровадження
концепції «Спільне прийняття рішень»,
відповідно до якої сторони мають намір
покращити пропускну спроможність
аеропорту шляхом обміну точною,
достовірною та своєчасною інформацією
в тому числі даними про рух повітряних
суден.

На підставі Меморандуму обмін
інформацією між всіма зацікавленими
особами здійснюється в
автоматизованій системі керування
технологічним процесом аеропорту (далі
- АСК ТПА), до якої підключені позивач,
відповідач, хендлінгові компанії, ДП
«Украерорух».

Відповідно до пункту 2 Меморандуму
обмін інформацією в АСК ТПА
проводиться на безоплатній основі.

Функціональні характеристики АСК ТПА
передбачають зберігання та
автоматичне виведення за запитом
будь-якої із зацікавлених осіб
інформації про рух повітряного судна
(час вильоту, розрахунковий час
вильоту, час зльоту, прибуття, місце
стоянки тощо).

Інформування пасажирів та/або
громадськість про час прибуття та/або
відправлення повітряного судна
перевізника та наземного транспорту
здійснюється Авіалініями України
самостійно, в тому числі через АСК ТПА
відповідно до Меморандуму.

Інформування пасажирів/громадськості
про час прибуття/відправлення
повітряних суден відповідача за межами
аеропорту здійснюється агентами з
продажу авіаперевезень відповідача та
самим відповідачем шляхом розміщення
відповідної інформації на сайті
Авіаліній України (www.flyuia.com) та за
допомогою цілодобового контактного
центру (+38 ).

Таким чином, позивач не надає
відповідачу послуги, визначені
пунктами 1.1.4 та 2.4.1 Додатку А.

Щодо послуг, визначених пунктами 2.1.1,
2.1.2, 2.1.6 (a), 2.2.13, 2.3.2, 3.2.1 (a), 3.8.1 (a), 4.2.3 (a), 4.4.4
(b, e) (1, 2) Додатку А, слід зазначити таке.

На сьогодні послуги з наземного
обслуговування в міжнародному
аеропорту «Бориспіль», крім позивача,
надаються відповідачу ТОВ «Інтеравіа»
та ТОВ «Аерохендлінг».

26.09.2012 Товариством з обмеженою
відповідальністю «Свіспорт Україна»
(обслуговуюча компанія),
правонаступником якого є ТОВ
«Інтеравіа», та відповідачем
(перевізник) укладено Договір від
26.09.2012, за умовами якого: для разового
наземного обслуговування, що
складається з прибуття та подальшого
відправлення того самого літака у
встановлений час, обслуговуюча
компанія надає такі зазначені в
Додатку А послуги: обслуговування
рейсу на відкритій стоянці перону 1.1.2,
1.1.3, 1.2.1, 1.2.2.1.2.3 (с) 1.2.4, 1.3.3 розділу 1
«Представництво, управління та
нагляд»; 2.1.2 (тільки багаж), 2.1.5, 2.1.6(а),
2.2.7, 2.2.8 розділу 2 «Послуги для
пасажирів»; 3.1.1, 3.1.2 (а), 3.1.3 (а), 3.1.4 (а), 3.1.5,
3.1.6, 3.1.7 (а) (1,2,3), 3.2.1, 3.3.1,3.3.2 (f-конуси
безпеки), 3.6.1 (а) (1) (1 трап 120 хвилин до
відправлення та 60 хвилин після
прибуття рейсу, 2- по запиту за
додаткову плату), 3.6.3, 3.6.4, 3.6.5 (а) (1), 3.6.6,
3.6.7, 3.6.8 (а), 3.6.9 (b) 3.6.10 (b), 3.8.1, 3.9.1 (а), 3.9.2 (а),
3.9.3 (а, d), 3.12, 3.13 розділу 3 «Послуги на
пероні»; 4.2.2, 4.3.1, 4.4.4 (е) (1,2) розділу 4
«Контроль за завантаженням,
повідомлення та управління польотом»;
7.1.4 (а) (4) розділу 7 «Безпека» (пункт 1.1.1
під-параграфу 1.1 параграфу 1 Договору
від 26.09.2012).

01.01.2012 ТОВ «Аерохендлінг» (обслуговуюча
компанія) та відповідачем (перевізник)
укладено Договір від 01.01.2012, за умовами
якого: для разового наземного
обслуговування, що складається з
прибуття та подальшого відправлення
того самого літака у встановлений час,
обслуговуюча компанія надає такі
зазначені в Додатку А послуги: 1.1.2, 1.1.3,
1.1.4, 1.2.1, 1.2.2, 1.2.3 (b), 1.3.3, 2.1.1, 2.1.2, 2.1.3 (а) (1 -
за додаткову плату 110 грн. без ПДВ за
пасажира), 2.1.4, 2.1.6 (а), 2.1.7 (a, b, c - до 21 дня і
далі до 90 днів на запит пасажира; багаж,
що не був отриманий - до 90 днів, f), 2.1.8, 2.1.9
(а) (1,2), 2.2.2 (а), 2.2.3, 2.2.4, 2.2.5 (а, d), 2.2.6, 2.2.7,
2.2.8, 2.2.10, 2.2.11 (а), 2.2.12, 2.2.13 (a, b, c, d, e, f, g, h),
2.2.14, 2.3.2, 2.3.3 (а:1), 4.1.1, 4.1.2 (a, b, c, d, e), 4.1.2 (2),
4.2.1, 4.2.2, 4.3.1, 4.3.2, 4.4.2, 4.4.4.d, e (1,2), 6.2.1 (а,с)(1),
6.2.2 (а) (1,3,6), (с) (5), 7.1.4 (а) (1,2) (пункт 1.1.1
під-параграфу 1.1 параграфу 1 Договору
від 01.01.2012).

Послуга «Інформувати пасажирів та/або
громадськість про час прибуття та/або
відправлення повітряного судна
перевізника та наземного транспорту»
(пункт 2.1.1 Додатку А) надається
відповідачу хендлінговим агентом ТОВ
«Аерохендлінг» відповідно до пункту
1.1.1 під-параграфу 1.1 параграфу 1
Договору від 26.09.2012.

Крім того, названа послуга також
здійснюється відповідачем самостійно
через АСК ТПА на безоплатній основі
відповідно до Меморандуму.

Послуга, визначена пунктом 2.1.2 Додатку
А, а саме: «Вирішувати питання щодо
обслуговування пасажирів, які слідують
із зупинками, транзитних та
трансферних, їх багажу, а також
інформувати їх про послуги, наявні в
аеропорту», надається ТОВ «Інтеравіа»
та ТОВ «Аерохендлінг».

В частині обслуговування багажу
названа послуга надається Авіалініям
України ТОВ «Інтеравіа» на підставі
пункту 1.1.1 під-параграфу 1.1 параграфу 1
Договору від 26.09.2012.

Послуга в частині інших питань
обслуговування пасажирів повною мірою
надається відповідачу ТОВ
«Аерохендлінг» на підставі пункту 1.1.1
під-параграфу 1.1 параграфу 1 Договору
від 01.01.2012.

Повідомлення відповідача про скарги та
претензії пасажирів (послуга,
визначена пунктом 2.1.6 (а) Додатку А)
здійснюється обслуговуючим персоналом
самого відповідача TOB «Інтеравіа»
(пункт 1.1.1 під-параграфу 1.1 параграфу 1
Договору від 26.09.2012) та ТОВ
«Аерохендлінг» (пункт 1.1.1 під-параграфу
1.1 параграфу 1 Договору від 01.01.2012).

Крім того, відповідно до додатку 2 до
рамкової угоди від 21.11.2003 № 02-23.30-26 про
співробітництво в сфері
обслуговування пасажирів (далі -
Рамкова угода), що укладена позивачем
та ТОВ «Аерохендлінг», з моменту
укладення Рамкової угоди позивач
припинив надання клієнтам ТОВ
«Аерохендлінг» визначеної в п. 2.1.6 (a)
Додатку А послуги.

Послуги, визначені пунктами 2.2.13
(«Направляти пасажирів через пункти
контролю до виходу на посадку на рейс»)
та 2.3.2 («Направляти пасажирів від
літака до пунктів контролю») Додатку А
є складовою пасажирського
обслуговування, яку відповідач
замовляє у ТОВ «Аерохендлінг» (пункт
1.1.1 під-параграфу 1.1 параграфу 1
Договору від 01.01.2012).

Послуги, визначені пунктами 3.2.1 (a)
(«Забезпечувати супроводження
повітряного судна, що прибуло та/або
відправляється») та 3.8.1 (a) («Забезпечити
протипожежним та іншим захисним
обладнанням») Додатку А надаються
відповідачу ТОВ «Інтеравіа»,
відповідно до пункту 1.1.1 під-параграфу
1.1 параграфу 1 Договору від 26.09.2012.

Згідно із пунктом 4.1 генеральної угоди
про комерційне виконання послуг з
наземного обслуговування від 04.03.2008 №
02.1.1- 23.30-51 в редакції додаткової угоди
від 01.09.2012 № 16, що укладена ТОВ
«Інтеравіа» та ДП «Бориспіль», ТОВ
«Інтеравіа» сплачує позивачу за
користування інфраструктурою
позивача, під якою розуміються
платформи, стоянки літаків, додаткові
магістралі, громадські будівлі, мережа
освітлення аеропорту, доступ до
терміналів та інших аеродромних
об'єктів, які необхідні для
обслуговування пасажирів, багажу,
вантажу та пошти, повітряних суден,
включаючи та не обмежуючись
терміналами «В», «F», «D».

Отже сплачуючи позивачу винагороду за
користування його інфраструктурою, ТОВ
«Інтеравіа», будучи агентом з
обслуговування відповідача,
забезпечує Авіалініям України на
підставі Договору від 26.09.2012 доступом
до протипожежного та іншого захисного
обладнання, що є невід'ємною складовою
інфраструктури аеропорту.

Щодо послуг, визначених пунктами 4.2.3 (a)
(«Забезпечувати придатні засоби
зв'язку між наземною станцією та
повітряним судном перевізника») та 4.4.4
(b, e) (1,2) («Запитувати та відслідковувати
польотний план служб управління
повітряним рухом, виділений
відповідною аеронавігаційною службою
час для перевізника») Додатку А слід
зазначити, що вони також надаються
відповідачу ТОВ «Інтеравіа» та ТОВ
«Аерохендлінг» на підставі Договору
від 26.09.2012 і Договору від 01.01.2012.

Саме на позивачеві лежить тягар
доказування тих обставин, на які він
посилається, заявляючи позовні вимоги.

Відповідно до частини першої статті 32
ГПК України доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються такими
засобами: письмовими і речовими
доказами, висновками судових
експертів; поясненнями представників
сторін та інших осіб, які беруть участь
в судовому процесі. В необхідних
випадках на вимогу судді пояснення
представників сторін та інших осіб, які
беруть участь в судовому процесі, мають
бути викладені письмово (частина друга
статті 32 ГПК України).

Позивач не надав суду доказів (у
розумінні статті 32 ГПК України), які б
підтверджували надання послуг,
наявність боргу та підстави для
стягнення з відповідача заявленої
суми.

З огляду на наведене у позові слід
відмовити повністю.

За приписами статті 49 ГПК України
судові витрати зі справи покладаються
на позивача.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК
України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 27.11.2014.

Суддя
О.
Марченко

Суддя
Т.
Васильченко

Суддя
М.
Літвінова