ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.11.2014 р.
Справа №5015/4150/11

Господарський суд Львівської області у
складі судді Іванчук С.В., при секретарі
судового засідання Білан О.Г.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали скарги: Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Транс-Сервіс-1", с.Ставчани
Пустомитівського району Львівської
області

про визнання незаконними дій
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Снятинського районного управління
юстиції Івано-Франківської області
Чичул Ю.І., що полягає у винесенні
постанови від 20.06.2014р. про повернення
виконавчого документа стягувачу за
провадженням ВП №37437182 по наказу
господарського суду Львівської
області по справі №60/03.11 від 29.07.2011р.;
визнання недійсною постанови
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Снятинського районного управління
юстиції Івано-Франківської області
Чичул Ю.І. від 20.06.2014р. про повернення
виконавчого документу стягувачу за
провадженням ВП №37437182 по наказу
господарського суду Львівської
області по справі №60/03.11 від 29.07.2011р.;
визнання протиправною бездіяльність
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Снятинського районного управління
юстиції Івано-Франківської області
Чичул Ю.І., що полягає у не здійсненні
заходів з підготовки відповідного
пакету документів для передачі до
Державної казначейської служби
України при примусовому виконанні
наказу господарського суду Львівської
області по справі №60/03.11 від 29.07.2011р. (ВП
№37437182); зобов'язання начальника
відділу державної виконавчої служби
Снятинського районного управління
юстиції Івано-Франківської області
вчинити дії, передбачені ЗУ "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень", а саме підготувати та
передати пакет документів з приводу
примусового виконання наказу
господарського суду Львівської
області по справі №60/03.11 від 29.07.2011р. до
Державної казначейської служби
України

у справі №5015/4150/11

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Транс-Сервіс-1",
с.Ставчани Пустомитівського району
Львівської області

до відповідача: Державного
підприємства „Залучанський спиртовий
завод", с.Долішнє Залуччя, Снятинського
району Івано-Франківської області

про: стягнення заборгованості в
розмірі 604921,32 грн.

Суб'єкт оскарження - ВДВС Снятинського
РУЮ Івано-Франківської області

За участю представників:

від скаржника (позивача у справі):
Вельгош Т.М. - представник (довіреність
від 03.06.2014р.);

від боржника (відповідача у справі): не
з'явився;

від суб'єкта оскарження (ВДВС
Снятинського РУЮ Івано-Франківської
області): не з'явився.

На розгляд господарського суду
Львівської області 26.09.2014р. за вх.№4612/14
поступила скарга №268/1-4 від 25.09.2014р.
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Транс-Сервіс-1" про
визнання незаконними дій державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Снятинського
районного управління юстиції
Івано-Франківської області Чичул Ю.І.,
що полягає у винесенні постанови від
20.06.2014р. про повернення виконавчого
документа стягувачу за провадженням ВП
№37437182 по наказу господарського суду
Львівської області по справі №60/03.11 від
29.07.2011р.; визнання недійсною постанови
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Снятинського районного управління
юстиції Івано-Франківської області
Чичул Ю.І. від 20.06.2014р. про повернення
виконавчого документу стягувачу за
провадженням ВП №37437182 по наказу
господарського суду Львівської
області по справі №60/03.11 від 29.07.2011р.;
визнання протиправною бездіяльність
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Снятинського районного управління
юстиції Івано-Франківської області
Чичул Ю.І., що полягає у не здійсненні
заходів з підготовки відповідного
пакету документів для передачі до
Державної казначейської служби
України при примусовому виконанні
наказу господарського суду Львівської
області по справі №60/03.11 від 29.07.2011р. (ВП
№37437182); зобов'язання начальника
відділу державної виконавчої служби
Снятинського районного управління
юстиції Івано-Франківської області
вчинити дії, передбачені ЗУ "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень", а саме підготувати та
передати пакет документів з приводу
примусового виконання наказу
господарського суду Львівської
області по справі №60/03.11 від 29.07.2011р. до
Державної казначейської служби
України.

Ухвалою суду від 26.09.2014р. прийнято
скаргу до розгляду, розгляд скарги
призначено в судовому засіданні на
13.10.2014р. З метою повного і
всестороннього з'ясування всіх
обставин скарги, для забезпечення
принципу змагальності, враховуючи
невиконання учасниками процесу в
повному обсязі вимог попередньої
ухвали суду, розгляд справи
відкладався до 04.11.2014р. та до 18.11.2014р.

В судове засідання 18.11.2014р. представник
скаржника (позивача у справі) явку
забезпечив, заявлені вимоги підтримав
з підстав викладених у скарзі №268/1-4 від
25.09.2014р. (вх.№4612/14 від 26.09.2014р.), через
канцелярію суду (вх.№49854/14 від 18.11.2014р.)
подав письмові пояснення по суті
заявленої скарги.

В судове засідання 18.11.2014р. боржник
(відповідач у справі) явки повноважного
представника не забезпечив, вимоги
попередніх ухвал суду не виконав.
Причини неявки суду не повідомив, хоча
був належним чином повідомлений про
дату, час та місце розгляду справи, що
підтверджується реєстром вихідної
кореспонденції суду.

В судове засідання 18.11.2014р. представник
ВДВС Снятинського РУЮ
Івано-Франківської області (суб'єкт
оскарження) явки повноважного
представника не забезпечив, вимоги
попередніх ухвал суду виконав
частково, проти скарги заперечив, з
підстав викладених у запереченні
№07-24/7942 на скаргу. Причини неявки суду
не повідомив, хоча був належним чином
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи, що підтверджується
підписом представника на бланку суду
про відкладення розгляду скарги.

Дослідивши подані суду документи і
матеріали, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується заява,
сукупно оцінивши докази, які мають
значення для розгляду по суті заяви,
господарський суд Львівської області,
в с т а н о в и в:

Ухвалою господарського суду
Львівської області від 29.07.2011р. у справі
№5015/4150/11 заяву ТзОВ "Транс-Сервіс-1" про
видачу наказу на примусове виконання
рішення постійно діючого Третейського
суду при Асоціації "Всеукраїнська
інвестиційна асоціація" від 21.06.2011р. у
справі № 60/03.11 задоволено., ухвалено
видати наказ на примусове виконання
рішення постійно діючого Третейського
суду при Асоціації "Всеукраїнська
інвестиційна асоціація" від 21.06.2011р. у
справі №60/03.11., а справу №60/03.11
повернути Постійно діючому
Третейському суду при Асоціації
„Всеукраїнська інвестиційна
асоціація".

29.07.2011р. господарським судом Львівської
області видано відповідний наказ.

02.07.2013р. скаржник, на адресу ВДВС
Снятинського РУЮ Івано-Франківської
області надіслав заяву від 21.06.2013р., що
підтверджується описом вкладення у
цінний лист від 02.07.2013р., фіскальним
чеком №0188 від 02.07.2013р. та повідомленням
про вручення поштового відправлення
№774 від 05.07.2013р., в якій зазначив,
що 27.09.2011р. ВДВС Снятинського РУЮ
Івано-Франківської області, на
підставі наказу господарського суду
Львівської області від 29.07.2011р. було
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження. 19.10.2011р. ВДВС
Снятинського РУЮ Івано-Франківської
області було винесено постанову про
передачу матеріалів справи до відділу
примусового виконання рішення УДВС ГУЮ
в Івано-Франківській області. 30.01.2013р.
УДВС ГУЮ в Івано-Франківській області
було винесено постанову про повернення
виконавчого документа стягувачеві на
підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про
виконавче провадження». 26.03.2013р. на
адресу ВДВС Снятинського РУЮ
Івано-Франківської області було подано
заяву від 25.03.2013р. про примусове
виконання наказу господарського суду
Львівської області від 29.07.2011р. 08.04.2013р.
старшим державним виконавцем ВДВС
Снятинського РУЮ Івано-Франківської
області Чичул Ю.І. було винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження №37437182 з примусового
виконання наказу господарського суду
Львівської області від 29.07.2011р.
Виконавче провадження з примусового
виконання наказу господарського суду
Львівської області від 29.07.2011р. станом
на 21 червня 2013 року не виконано. Також
скаржник зазначив, що з 01.01.2013р. вступив
в силу Закон України «Про гарантії
держави щодо виконання судових рішень»
від 05.06.2012р. №4901-VI. Відтак, як зазначив
скаржник, посилаючись на ч.1 ст.2, ст.4 ЗУ
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень», п.7 Постанови КМУ «Про
затвердження порядку виконання рішень
про стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників» від
03.08.2011р. №845, у разі наявності підстав
для повернення виконавчого документа
стягувачу, просить застосувати
положення ЗУ «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень».

09.04.2014р. скаржник на адресу ВДВС
Снятинського РУЮ Івано-Франківської
області надіслав заяву від 02.04.2014р., що
підтверджується описом вкладення у
цінний лист від 09.04.2014р., фіскальним
чеком №8211 від 09.04.2014р. та повідомленням
про вручення поштового відправлення
№580 від 11.04.2014р., в якій зазначив,
що 08.04.2013р. старшим державним
виконавцем ВДВС Снятинського РУЮ
Івано-Франківської області Чичул Ю.І.
було винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження №37437182 з
примусового виконання наказу
господарського суду Львівської
області від 29.07.2011р. 02.07.2013р. на адресу
ВДВС Снятинського РУЮ
Івано-Франківської області було подано
заяву від 21.06.2013р. про застосування
положень ЗУ «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень» за наявності
підстав для повернення виконавчого
документа стягувачу. Вказану заяву,
ВДВС Снятиського РУЮ
Івано-Франківської області було
отримано 05.07.2013р. У зв'язку із тим, як
зазначив скаржник, що станом на 02.04.2014р.
боржник не виконав судового рішення,
скаржник просив ВДВС Снятинського РУЮ
Івано-Франківської області повідомити
про результати розгляду даної заяви, а
також про всі виконавчі дії, які були
проведені, та які будуть проводитися в
майбутньому в ході примусового
виконання рішення господарського суду
Львівської області, а також просив
надати інформацію щодо розгляду заяви
від 21.06.2013р.

20.06.2014р. державним виконавцем ВДВС
Снятинського РУЮ Івано-Франківської
області, на підставі п.9 ч.1.ст.47 Закону
України «Про виконавче провадження»,
винесено постанову про повернення
виконавчого документа стягувачеві
разом із наказом господарського суду
Львівської області від 29.07.2011р.

16.09.2014р. на адресу стягувача (скаржника)
ВДВС Снятинського РУЮ
Івано-Франківської області надіслав
супровідний лист №07-24/7331 від 22.08.2014р.
разом із постановою про повернення
виконавчого документа стягувачеві від
20.06.2014р., а також разом із наказом
господарського суду Львівської
області від 29.07.2011р.

Не погоджуючись з діями державного
виконавця державної виконавчої служби
Снятинського районного управління
юстиції Івано-Франківської області,
стягувач подав скаргу №268/1-4 від 25.09.2014р.
(вх.№4612/14 від 26.09.2014р.) в порядку ст.121-2
ГПК України.

Скаржник у скарзі зазначив, що 20.06.2014р.,
державним виконавцем винесено
постанову про повернення виконавчого
документа стягувачу на підставі п.9
ч.1.ст.47 Закону України «Про виконавче
провадження». ТзОВ «Транс-Сервіс-1»
дізналося про винесення постанови про
повернення виконавчого документа
16.09.2014р. коли на адресу надійшов лист
виконавчої служби з оскаржуваною
постановою та наказом. Дану постанову,
а також дії державного виконавця
вважає незаконними з наступних
підстав.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
виконавче провадження», - виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів - це
сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів, які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

У відповідності із ст.2 Закону України
«Про виконавче провадження», -
примусове виконання рішень
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.
Примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавці, визначені Законом
України «Про державну виконавчу
службу».

Згідно ст.6 Закону України «Про
виконавче провадження», - державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб. Рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця
можуть бути оскаржені в порядку,
встановленому цим Законом.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження», - державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності із ст.17 Закону України
«Про виконавче провадження», -
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів визначених цим Законом.
Відповідно до цього Закону підлягають
виконанню державною виконавчою
службою такі виконавчі документи:
виконавчі листи, що видаються судами, і
накази господарських судів, у тому
числі на підставі рішень третейського
суду.

Виконавче провадження з примусового
виконання наказу Господарського суду
Львівської № 60/03.11 від 29.07.2011р. не
виконано.

З 01.01.2013р. вступив в силу Закон України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» від 05.06.2012р. № 4901-VI.
Даний Закон встановлює гарантії
держави щодо виконання судових рішень
та виконавчих документів, визначених
Законом України «Про виконавче
провадження», та особливості їх
виконання.

Відповідно до ч.1.ст.2 Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» держава гарантує
виконання рішення суду про стягнення
коштів та зобов'язання вчинити певні
дії щодо майна, боржником за яким є,
зокрема: державні підприємства.

Як випливає з Довідкової інформації
отриманої з веб-сайту
http://irc/gov.ua/ua/Poshuk-v-YeDR.html на ДП
«Залучанський спиртовий завод» станом
на 25.09.2014р., організаційно-правова форма
ДП «Залучанський спиртовий завод» -
державне підприємство.

Згідно ст.4 Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» у разі якщо рішення
суду про стягнення коштів з державного
підприємства або юридичної особи не
виконано протягом шести місяців з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження, його
виконання здійснюється за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду. Протягом десяти днів з дня
встановлення державним виконавцем
факту наявності підстав для повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до пунктів 2-4, 9 частини
першої статті 47 Закону України «Про
виконавче провадження», крім випадків,
коли стягувач перешкоджає провадженню
виконавчих дій, але не пізніше строку,
встановленого частиною другою цієї
статті, керівник відповідного органу
державної виконавчої служби подає до
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, документи та
відомості, необхідні для перерахування
стягувачу коштів, згідно з переліком,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, про що повідомляє в
установленому порядку стягувача.

У відповідності із п.7 Постанови
Кабінету Міністрів України «Про
затвердження Порядку виконання рішень
про стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників» від
03.08.2011р. №845 у разі наявності підстав
для повернення виконавчого документа
стягувачу керівник органу державної
виконавчої служби подає відповідно до
Закону України «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень»
Казначейству протягом 10 днів з дня
складення державним виконавцем
відповідного акта оригінал
виконавчого документа разом із
супровідним листом та завірені
належним чином державним виконавцем
копії інших матеріалів виконавчого
провадження.

Закон України "Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень"
встановляє гарантії держави щодо
виконання судових рішень та виконавчих
документів, визначених Законом
України "Про виконавче провадження" та
особливості їх виконання. Відповідно
до частини 1 статті 2 Закону України
"Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень" держава гарантує
виконання рішення суду про стягнення
коштів та зобов'язання вчинити певні
дії щодо майна, боржником за яким,
зокрема, є державне підприємство.

Згідно наявної в матеріалах справи
довідки організаційно-правова форма ДП
"Залучанський спиртовий завод" -
державне підприємство.

Згідно статті 4 Закону України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень" виконання рішень суду
про стягнення коштів з державного
підприємства або юридичної особи
здійснюється в порядку, визначеному
Законом України "Про виконавче
провадження", з урахуванням
особливостей, встановлених цим
Законом. У разі якщо рішення суду про
стягнення коштів з державного
підприємства або юридичної особи не
виконано протягом шести місяців з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження, його
виконання здійснюється за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду. Протягом десяти днів з дня
встановлення державним виконавцем
факту наявності підстав для повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до пунктів 2 - 4, 9 частини
першої статті 47 Закону України "Про
виконавче провадження", крім випадків,
коли стягувач перешкоджає провадженню
виконавчих дій, але не пізніше строку,
встановленого частиною другою цієї
статті, керівник відповідного органу
державної виконавчої служби подає до
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, документи та
відомості, необхідні для перерахування
стягувачу коштів, згідно з переліком,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, про що повідомляє в
установленому порядку стягувача.

У відповідності із пунктом 7 Постанови
Кабінету Міністрів України "Про
затвердження Порядку виконання рішень
про стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників" від
03.08.2011р. № 845 у разі наявності підстав
для повернення виконавчого документа
стягувачу керівник органу державної
виконавчої служби подає відповідно до
Закону України "Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень"
казначейству протягом 10 днів з дня
складення державним виконавцем
відповідного акта оригінал
виконавчого документа разом із
супровідним листом та завірені
належним чином державним виконавцем
копії інших матеріалів виконавчого
провадження.

Таким чином, Законом України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень" встановлено певну
особливість виконання судового
рішення про стягнення коштів з
державного підприємства після
закінчення шести місяців з дня
відкриття виконавчого провадження -
шляхом сплати коштів, передбачених
бюджетною програмою.

Оскільки боржник є державним
підприємством, то державний виконавець
мав застосувати положення Закону
України "Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень" та Постанови
Кабінету Міністрів України "Про
затвердження Порядку виконання рішень
про стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників", а не
виносити постанову про повернення
виконавчого документа стягувачу.

На підставі викладеного, суд вважає за
необхідне зазначити, що державний
виконавець ВДВС Снятинського РУЮ
Івано-Франківської області у
десятиденний строк з дня встановлення
факту наявності підстав для повернення
виконавчого документа стягувачу за
підставами визначеними п.п.2-4, 9 ч.1 ст.47
Закону України «Про виконавче
провадження» повинен був подати
органам Державного казначейства
оригінали виконавчих документів разом
із супровідним листом та завірені
належним чином копії інших матеріалів
виконавчого провадження, як це
передбачено нормами Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень». Але, всупереч приписам
діючого законодавства державний
виконавець повернув виконавчий
документ на адресу стягувача.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачений Конституцією
та законами України.

Згідно рішення Конституційного Суду
України від 26.06.2013р. в справі за №5-рп/2013
за конституційним зверненням
акціонерної компанії
«Харківобленерго» щодо офіційного
тлумачення положень пункту 2 частини
другої статті 17, пункту 8 частини першої
статті 26, частини першої статті 50
Закону України «Про виконавче
провадження» виконання судового
рішення є невід'ємною складовою права
кожного на судовий захист і охоплює,
зокрема, законодавчо визначений
комплекс дій, спрямованих на захист і
відновлення порушених прав, свобод,
законних інтересів фізичних та
юридичних осіб, суспільства, держави
(п.2 мотивувальної частини Рішення від 13
грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання
судового рішення загрожує сутності
права на справедливий розгляд судом
(пункт 3 мотивувальної частини Рішення
від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Відповідно до ст.17 Закону України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини» із змінами і доповненнями,
внесеними Законом України від 15.03.2011р.
№ 3135-УІ суди застосовують при розгляді
справ Конвенцію та практику Суду як
джерело права. У рішенні Європейського
суду з прав людини від 17 травня 2005 року
у справі «Чіжов проти України» (заява №
6962/02) зазначено, що позитивним
обов'язком держави є організація
системи виконання рішень таким чином,
щоб гарантувати виконання без жодних
невиправданих затримок, і так, щоб ця
система була ефективною і законодавчо,
і практично, а нездатність державних
органів ужити необхідних заходів для
виконання рішення позбавляє гарантій,
які закріплені в параграфі 1 статті 6
Конвенції про захист прав людини та
основоположних свобод.

В рішенні у справі «Шмалько проти
України» від 20 липня 2004 року зазначено,
що право на виконання судового рішення
є складовою права на судовий захист,
передбаченого статтею 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, для цілей якої виконання
рішення, ухваленого будь-яким судом,
має розцінюватися як складова частина
судового розгляду (п.43).

Рішенням Європейського суду з прав
людини від 19.03.1997 року у справі «Горнсбі
проти Греції» суд наголошує, що,
відповідно до усталеного
прецедентного права, пункт 1 статті 6
гарантує кожному право на звернення до
суду або арбітражу з позовом стосовно
будь-яких його цивільних прав та
обов'язків. Таким чином, ця стаття
проголошує «право на суд», одним з
аспектів якого є право на доступ, тобто
право подати позов з приводу
цивільно-правових питань до суду
(див.рішення у справі «Філіс проти
Греції» (Philis v/ Greece) (N 1) від 27 серпня 1991
року, серія А. №209, с.20, п.59). Однак це
право було б ілюзорним, якби правова
система Договірної держави допускала,
щоб остаточне судове рішення, яке має
обов'язкову силу, не виконувалося на
шкоду одній із сторін. Важко собі
навіть уявити, щоб стаття 6 детально
описувала процесуальні гарантії, які
надаються сторонам у спорі, - а саме:
справедливий, публічний і швидкий
розгляд, - і водночас не передбачала
виконання судових рішень. Якщо вбачати
у статті 6 тільки проголошення доступу
до судового органу та права на судове
провадження, то це могло б породжувати
ситуації, що суперечать принципу
верховенства права, який Договірні
держави зобов'язалися поважати,
ратифікуючи Конвенцію (див. рішення у
справі «Голдер проти Сполученого
Королівства» (Golder v. the United Kingdom) від 21
лютого 1975 року, серія А. N 18, с.16 - 18, п.34 -
36). Отже, для цілей статті 6 виконання
рішення, ухваленого будь-яким судом,
має розцінюватися як складова частина
«судового розгляду» (пункт 40).

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про
виконавче провадження» сторони
виконавчого провадження мають право
оскаржувати рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця з
питань виконавчого провадження у
порядку, встановленому цим Законом.

Частинами 1, 4 ст.82 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено, що
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця та інших
посадових осіб державної виконавчої
служби можуть бути оскаржені
стягувачем та іншими учасниками
виконавчого провадження (крім
боржника) до начальника відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або до керівника
відповідного органу державної
виконавчої служби вищого рівня чи до
суду. Рішення, дії чи бездіяльність
державного виконавця або іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання судового рішення
можуть бути оскаржені сторонами до
суду, який видав виконавчий документ, а
іншими учасниками виконавчого
провадження та особами, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

Як вбачається із п.2 ст.3 Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» стягувач за рішенням
суду про стягнення коштів з державного
органу звертається до центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, у строки, встановлені
Законом України "Про виконавче
провадження", із заявою про виконання
рішення суду. Разом із заявою стягувач
подає до центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів,
документи та відомості, необхідні для
перерахування коштів, згідно з
переліком, затвердженим Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно до ст.121-2 ГПК України скарги
на дії чи бездіяльність органів
Державної виконавчої служби щодо
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів можуть бути подані
стягувачем, боржником або прокурором
протягом десяти днів з дня вчинення
оскаржуваної дії, або з дня, коли
зазначеним особам стало про неї відомо,
або з дня, коли дія мала бути вчинена.

За змістом статті 121-2 ГПК скарги на дії
чи бездіяльність органів державної
виконавчої служби щодо виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів розглядає виключно місцевий
господарський суд, що видав виконавчий
документ (наказ чи ухвалу), і в тому ж
складі суду (якщо цьому не
перешкоджають об'єктивні обставини,
як-от звільнення судді, його
захворювання, перебування у відпустці
тощо). Оскільки прийняття органами
Державної виконавчої служби, їх
посадовими особами будь-яких рішень
(постанов тощо) в процесі здійснення
виконання судових рішень
господарських судів підпадає в
розумінні статті 121-2 ГПК під ознаки дій
цих органів та осіб, то відповідні
рішення також підлягають оскарженню до
названих судів (п.9.1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів» від 17.10.2012р. №9).

Відповідно до п.9.3 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів» від 17.10.2012р. №9 виконання
рішення, ухвали, постанови
господарського суду є невід'ємною
частиною судового процесу, тому
господарські суди не повинні
порушувати нове провадження за скаргою
на дії чи бездіяльність органів
державної виконавчої служби. У зв'язку
з цим відповідна скарга не підлягає
оплаті судовим збором.

Враховуючи те, що державний виконавець
не вжив всіх необхідних дій для
виконання рішення суду, як це
передбачено ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження», а саме: не
застосував при здійсненні виконавчих
дій положень Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» та Постанови КМУ «Про
затвердження порядку виконання рішень
про стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників», суд
дійшов висновку про те, що скарга
підлягає задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що вимоги скаржника є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Виходячи із вищенаведеного та
керуючись ст.ст. 75, 86, 121-2 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю «Транс-Сервіс-1»
№268/1-4 від 25.09.2014р. (вх.№4612/14 від 26.09.2014р.)
задоволити.

Визнати незаконними дії державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Снятинського
районного управління юстиції
Івано-Франківської області Чичул Ю.І.,
що полягає у винесенні постанови від
20.06.2014р. про повернення виконавчого
документа стягувачу за провадженням ВП
№37437182 по наказу господарського суду
Львівської області по справі №60/03.11 від
29.07.2011р.

Визнати недійсною постанову
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Снятинського районного управління
юстиції Івано-Франківської області
Чичул Ю.І. від 20.06.2014р. про повернення
виконавчого документу стягувачу за
провадженням ВП №37437182 по наказу
господарського суду Львівської
області по справі №60/03.11 від 29.07.2011р.

Визнати протиправною бездіяльність
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Снятинського районного управління
юстиції Івано-Франківської області
Чичул Ю.І., що полягає у не здійсненні
заходів з підготовки відповідного
пакету документів для передачі до
Державної казначейської служби
України при примусовому виконанні
наказу господарського суду Львівської
області по справі №60/03.11 від 29.07.2011р. (ВП
№37437182).

Зобов'язати начальника відділу
державної виконавчої служби
Снятинського районного управління
юстиції Івано-Франківської області
вчинити дії, передбачені Законом
України "Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень", а саме
підготувати та передати пакет
документів з приводу примусового
виконання наказу господарського суду
Львівської області по справі №60/03.11 від
29.07.2011р. до Державної казначейської
служби України.

Суддя
Іванчук С.В.