ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

17 листопада 2014 року Справа № 903/476/14
Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Плюшка І.А. - головуючого, Мележик Н.І.,
Самусенко С.С. - доповідача,

розглянувши матеріали касаційної
скарги Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 на рішення та постанову
господарського суду Волинської
області від 15 липня 2014 року
Рівненського апеляційного
господарського суду від 08 жовтня 2014
рокуу справі№ 903/476/14господарського
судуВолинської області за
позовомФізичної особи-підприємця
ОСОБА_5 доФізичної особи-підприємця
ОСОБА_4простягнення 36 198 грн. 26 коп.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4
звернулася до Вищого господарського
суду України із касаційною скаргою на
рішення господарського суду
Волинської області від 15.07.2014 та
постанову Рівненського апеляційного
господарського суду від 08.10.2014 у справі
№ 903/476/14.

Перевіривши матеріали касаційної
скарги, колегія суддів Вищого
господарського суду України дійшла
висновку, що подана касаційна скарга не
відповідає вимогам розділу ХІІ1
Господарського процесуального кодексу
України та підлягає поверненню з
наступних підстав.

Згідно п.4 ч.1 ст.111 Господарського
процесуального кодексу України
касаційна скарга подається у письмовій
формі і повинна містити вимоги особи,
що подала скаргу, із зазначенням суті
порушення або неправильного
застосування норм матеріального чи
процесуального права.

Зазначення суті порушення або
неправильного застосування норм
матеріального чи процесуального права
полягає в тому, що скаржник повинен у
касаційній скарзі вказати, які саме
норми порушено чи застосовано
неправильно, і в чому саме полягає це
порушення або неправильне
застосування.

Касаційна скарга Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 містить
загальні посилання на норми
матеріального та процесуального права
без зазначення того, в чому саме
полягає це порушення або неправильне
застосування, чіткого формулювання
порушення в ній господарськими судами
попередніх інстанцій норм
процесуального чи матеріального права
при прийнятті оскаржуваних рішень
немає. Касаційна скарга Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 фактично
зводиться до переоцінки встановлених
господарськими судами попередніх
інстанцій обставин справи.

Згідно п.6 ч.1 ст.1113 Господарського
процесуального кодексу України
касаційна скарга не приймається до
розгляду і повертається судом, якщо у
скарзі не зазначено суті порушення або
неправильного застосування норм
матеріального чи процесуального права.

Крім того, колегія суддів Вищого
господарського суду України звертає
увагу на ч.3 ст.1117, в якій зазначено про
те що, у касаційній інстанції не
приймаються і не розглядаються вимоги,
що не були предметом розгляду в суді
першої інстанції.

З вимог касаційної скарги вбачається,
що скаржник, зокрема, просить визнати
недійсним договір оренди нежитлового
приміщення №10/1 від 01.09.2013, однак
відповідна позовна вимога у межах
даного спору не заявлялась.

Керуючись ст. 86, п.6 ч.1 ст.1113
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 на рішення
господарського суду Волинської
області від 15.07.2014 та постанову
Рівненського апеляційного
господарського суду від 08.10.2014 у справі
№ 903/476/14 повернути
скаржнику без розгляду.

Головуючий суддя
І. Плюшко

Судді:
Н. Мележик

С. Самусенко