ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

10 листопада 2014 року Справа № 910/23235/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддіГрека
Б.М.,суддів:Вовка І.В., Самусенко С.С.,
Стратієнко Л.В., Черкащенка
М.М.,розглянувши заявуАнтимонопольного
комітету Українипро перегляд
Верховним Судом
УкраїнипостановиВищого
господарського суду України від 12.08.2014у
справі№ 910/23235/13за позовомДочірнього
підприємства "Сумський облавтодор"
Відкритого акціонерного товариства
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги
України"доАнтимонопольного комітету
Українипровизнання недійсним рішення
Тимчасової адміністративної колегії
Антимонопольного комітету України
№26-р/тк від 30.09.2013,

В С Т А Н О В И В:

Дочірнє підприємство "Сумський
облавтодор" Відкритого акціонерного
товариства "Державна акціонерна
компанія "Автомобільні дороги України"
звернулося до господарського суду
міста Києва з позовом до
Антимонопольного комітету України про
визнання недійсним рішення тимчасової
адміністративної колегії
Антимонопольного комітету України від
30.09.2013 №26-р/тк у справі "Про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції та накладення штрафу".

Рішенням господарського суду міста
Києва від 07.04.2014 у справі № 910/23235/13 у
задоволенні позову відмовлено
повністю.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 19.06.2014 рішення
господарського суду міста Києва від
07.04.2014 скасовано та прийнято нове
рішення, яким позов задоволено.

Постановою Вищого господарського суду
України від 12.08.2014 у даній справі
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 19.06.2014 змінено,
викладено її резолютивну частину в
такій редакції:

"1. Апеляційну скаргу Дочірнього
підприємства "Сумський облавтодор"
Відкритого акціонерного товариства
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України"
задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду міста
Києва від 07.04.2014 зі справи № 910/23235/13
скасувати частково.

3. Позов Дочірнього підприємства
"Сумський облавтодор" Відкритого
акціонерного товариства "Державна
акціонерна компанія "Автомобільні
дороги України" задовольнити частково.

4. Визнати недійсними пункт 1 рішення
тимчасової адміністративної колегії
Антимонопольного комітету України у
справі "Про порушення законодавства
про захист економічної конкуренції та
накладення штрафу" від 30.09.2013 №26-р/тк в
частині визнання дій Дочірнього
підприємства "Сумський облавтодор"
Відкритого акціонерного товариства
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України"
антиконкурентними узгодженими діями,
які стосуються спотворення
результатів торгів, та пункт 2 цього
рішення щодо накладення на Дочірнє
підприємство "Сумський облавтодор"
Відкритого акціонерного товариства
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України" штрафу в
сумі 1 000 000,00 грн.".

Антимонопольний комітет України
звернувся із заявою про перегляд
Верховним Судом України постанови
Вищого господарського суду України від
12.08.2014 у справі № 910/23235/13, у якій просить
указану постанову скасувати та
прийняти нове рішення, яким скасувати
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 19.06.2014, а
рішення господарського суду міста
Києва від 07.04.2014 залишити без змін.

Заяву з посиланням на постанову Вищого
господарського суду України від 05.03.2013
у справі № 5020-634/2012 мотивовано
неоднаковим застосуванням судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, внаслідок
чого ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, Вищий
господарський суд України вважає за
необхідне відмовити в допуску справи
до провадження Верховного Суду України
з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 11116 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) заява про перегляд судових
рішень господарських судів може бути
подана на підставі неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень (пункт 1 частини першої статті
11116 ГПК України) матиме місце в разі,
коли суд (суди) касаційної інстанції у
розгляді двох чи більше справ за
подібних предмета і підстав позову,
змісту позовних вимог та встановлених
судом фактичних обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов (дійшли)
неоднакових правових висновків,
покладених в основу цих судових рішень.

У постанові від 12.08.2014 у справі №
910/23235/13, про перегляд якої просить
заявник, суд касаційної інстанції
дійшов висновку щодо часткового
задоволення позову та визнання
недійсними пункту 1 рішення тимчасової
адміністративної колегії
Антимонопольного комітету України про
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції та накладення
штрафу в частині визнання дій позивача
антиконкурентними узгодженими діями,
які стосуються спотворення
результатів торгів, та пункту 2 цього
рішення щодо накладення на позивача
штрафу. При цьому суд касаційної
інстанції виходив із встановлених
судом апеляційної інстанції обставин
справи про те, що: відповідач не
зазначив у спірному рішенні жодних
доказів на підтвердження спотворення
результатів торгів, тобто доказів
негативного впливу дій позивача та ТОВ
"Дорбудсервіс" (не сторона у справі) на
стан конкуренції та її обмеження; ТОВ
"Дорбудсервіс" не було допущено до
участі в спірних торгах (його
пропозиція була відхилена), відповідно,
його пропозиція не оцінювалася та при
визначенні переможця торгів до уваги
не бралася, отже, ТОВ "Дорбудсервіс", не
було конкурентом позивача на спірних
торгах.

Водночас у постанові від 05.03.2013 у справі
№ 5020-634/2012 суд касаційної інстанції
погодився з висновками суду
апеляційної інстанції щодо відмови у
задоволенні позову про визнання
недійсним рішення Антимонопольного
комітету України, виходячи із
встановлених судом обставин справи про
те, що відповідачем у спірному рішенні
обґрунтовано кваліфіковано дії
суб'єктів господарювання як
антиконкурентні узгоджені дії, які
стосуються спотворення результатів
торгів, а також те, що доводи
відповідача по суті протиправної
узгодженої поведінки позивачів
(підприємців) останніми не спростовано,
а відтак оспорюване рішення прийнято
відповідачем у межах наданих йому
повноважень та за відсутності
передбачених законодавством про
захист економічної конкуренції
підстав для визнання його недійсним.

Таким чином, зазначені судові рішення
не підтверджують доводів заявника щодо
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права у подібних
правовідносинах, а свідчать лише про
наявність у згаданих справах різних
обставин, залежно від яких суд
касаційної інстанції дійшов
відповідних правових висновків.

За таких обставин відсутні підстави
для допуску даної справи до
провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 86, 11116, 11121 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

У Х В А Л И В:

Відмовити Антимонопольному комітету
України у допуску справи № 910/23235/13 до
провадження Верховного Суду України.

Головуючий суддя Б. Грек Судді І. Вовк
С. Самусенко Л. Стратієнко М.
Черкащенко