ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"17" листопада 2014 р.
Справа № 903/966/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «УТФ Зерно», м.Київ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агротехніка»,
м.Луцьк

про стягнення 120 304, 36 грн.

Суддя Пахолюк В.А.

Представники:

від позивача: Маринчук В.І. -
представник, дов. від 02.10.2014 р.,

від відповідача: Самолюк В.В. -
представник, дов. від 20.10.2014 р.

Суть спору:

Позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю «УТФ Зерно»,
звернувшись до господарського суду,
просить стягнути з відповідача -
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агротехніка» 120 304, 36
грн. штрафних санкцій, в.т.ч. 85 000, 00 грн.
штрафу, 2 887, 11 грн. - 3% річних, 13 468, 07 грн.
витрат від інфляції, 14 232, 73 грн.
неотриманого прибутку, 3 916, 44 грн.
моральної шкоди.

В обгрунтування зазначених вимог
посилається на неналежне виконання
відповідачем Договору поставки № 31 від
31.03.2014 р. та Специфікації до договору
від 14.05.2014 р. відповідно до яких позивач
передає, а відповідач приймає та
сплачує за сою у кількості 65 тонн.

Як зазначає позивач, 16.05.2014 р. згідно
отриманої від відповідача довіреності
№ 665 від 15.05.2014 р., виданої ТзОВ
«Агротехніка» через начальника
відділу постачання Любченко
Володимира Вікторовича та виданої
накладної № 16 від 16.05.2014 р. було
передано сою товарну в кількості 59, 340
тонн по ціні 6 600, 00 грн. за одну тонну.
Загальна сума поставки склала 391 644, 00
грн.

Крім того, позивачем на оплату було
надано рахунок-фактуру № 16 від 16.05.2014 р.
Однак, з доводів позивача, за період з
14.05.2014 р. по 22.09.2014 р. оплати за
поставлений товар, згідно Специфікації
від 14.05.2014 р. відповідачем здійснено не
було, а грошові кошти, які були отримані
на рахунок позивача за період з 14.05.2014 р.
по 22.09.2014 р. були отримані згідно інших
Специфікацій, які не є предметом даного
спору.

Позивач у поясненнях від 17.11.2014 р. та
представник в судовому засіданні на
виконання вимог ухвали суду від 06.10.2014
р. зазначає наступне.

Щодо розрахунку ціни позову, то він
складається з основного штрафу згідно
умов Договору та Специфікації, а саме 20%
від загальної вартості специфікації, а
це 429 000 х 20% = 85 800, 00 грн., згідно ст.625 ЦК
України 3% річних в сумі 2 887, 11 грн.,
інфляційні витрати в сумі 13 468, 07 грн.,
неотриманий прибуток в сумі 14 232, 73 грн.
обґрунтовує наявністю відкритого
банківського рахунку, на який
нараховуються проценти за
користування коштами.

Стосовно обґрунтування моральної
шкоди, то позивач зазначає, що своєю
бездіяльністю, а саме несвоєчасною
оплатою боргових зобов'язань при
виконанні умов Договору поставки № 3
від 03.03.2014 р. відповідач принизив його
ділову репутацію та гідність на ринку
надаваємих послуг. Позивачем моральна
шкода визначена з власних переконань,
яка становить 1% від загальної вартості
Специфікації.

Відповідач у письмових поясненнях від
17.11.2014 р. та представник в судовому
засіданні проти позову заперечує.
Зазначає, що в первинних документах
(накладній, рахунку - фактурі) відсутні
відомості, які вказують, що поставка
була здійснена саме на умовах
Специфікації від 14.05.2014 р.

Відповідач вважає, що при визначенні
строку оплати за дану поставку, сторони
повинні були виходити із загальних
норм цивільного та господарського
законодавства щодо строків оплати, а не
договірних умов конкретної
специфікації.

Посилаючись на наданий позивачем акт
звірки, зазначає, що 16.05.2014 р. було
відвантажено відповідачу згідно
накладної № 16 товар на суму 391 644 грн.
Водночас, відповідачем проведено
оплати 16.05.2014 р. на суму 100 000 грн. та
19.05.2014 р. на суму 190 088, 8 грн. та 20.05.2014 р. на
суму 209 911, 2 грн. у зв'язку з чим 20.05.2014 р.
позивачем було відвантажено товар на
суму 226 808, 4 грн., а 21.05.2014 р. на суму 460 126, 8
грн.

Таким чином, з 16 по 21.05.2014 р. (протягом 3
банківських днів) відповідачем було
сплачено на рахунок позивача суму у
розмірі 500 000 грн. Як зазначає
відповідач, твердження позивача, що
відповідач не провів з ним розрахунок
за поставку, здійснену 16.05.2014 р.
необґрунтовані.

Щодо стягнення штрафних санкцій у
розмірі 20% від загальної вартості
Специфікації, то дані вимоги виходять
за межі задекларованих у договорі
добросовісності, розумності,
справедливості.

Відповідач у поданому до суду
клопотанні від 17.11.2014 р. розгляд справи
просить відкласти у зв'язку з поданням
до господарського суду м. Києва
позовної заяви до ТзОВ «УТФ Зерно» про
визнання недійсними додатків до
договору поставки, оскільки прийняття
даного позову може істотно вплинути на
перебіг та результати розгляду даної
справи.

Суд, розглянувши дане клопотання,
прийшов до висновку про його
задоволення та відкладення розгляду
справи. Крім того, з метою об'єктивності
розгляду даної справи постала
необхідність витребування у сторін
додаткових доказів у справі.

Господарський суд, керуючись п.3 ч.1 ст.77,
ст.86 Господарського процесуального
кодексу України, -

УХВАЛИВ :

1. Розгляд заяви відкласти на 01.12.2014 р. на
09.30 год.

2. Позивачу: надати суду додаткові
письмові пояснення та первинні
бухгалтерські документи щодо
господарської операції, проведеної
згідно договору № 31 від 31.03.2014 р. (копії
специфікацій, накладні,
рахунок-фактури).

3. Позивачу та відповідачу: провести
звіряння взаєморозрахунків по
договору № 31 від 31.03.2014 р. станом на
01.11.2014 р., для чого, уповноваженому
представнику позивача 26.11.2014 р.
з'явитись (або направити Акт належним
чином) до відповідача для проведення
взаємозвірки. Відповідачу: Акт
взаємозвірки подати суду.

4. Явка представників сторін в судове
засідання обов'язкова.

Суддя

В.А.Пахолюк