ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2014 року
Справа № 904/4950/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів: головуючого судді: Орєшкіної
Е.В. (доповідача)

суддів: Пруднікова В.В., Широбокової
Л.П.,

секретар судового засідання: Валяр М.Г.,

представники сторін:

від позивача: Овчинніков Б.С.,
представник, довіреність № 29 від 01.01.2014
року;

від відповідача: Дарій Л.М.,
представник, довіреність № 52-16/159 від
12.11.2014 року;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат" на рішення господарського
суду Дніпропетровської області від
08.09.2014 року у справі №904/4950/14

за позовом державного підприємства
"Придніпровська залізниця",
м.Дніпропетровськ

до публічного акціонерного товариства
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат", м. Кривий Ріг,
Дніпропетровська область

про стягнення 21 623 грн. 28 коп.

В С Т А Н О В И В:

В липні 2014 року державне підприємство
"Придніпровська залізниця" (надалі - ДП
"Придніпровська залізниця") звернулось
до господарського суду
Дніпропетровської області з позовною
заявою про стягнення з публічного
акціонерного товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат"
(надалі - ПАТ "Південний ГЗК") на свою
користь 21 090 грн. 24 коп. плати за
користування вагонами, 533 грн. 04 коп.
збору за зберігання вантажу та
1 827 грн. понесених витрат по сплаті
судового збору.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 08.09.2014
року у справі №904/4950/14 (суддя Ліпинський
О.В.) позов задоволено, з ПАТ "Південний
ГЗК" на користь ДП "Придніпровська
залізниця" стягнуто 21 090 грн. 24
коп. плати за користування вагонами, 533
грн. 04 коп. збору за зберігання вантажу
та 1 827 грн. судового збору.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення місцевим господарським
судом норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, просить
Дніпропетровський апеляційний
господарський суд його скасувати,
прийняти нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити.

Позивач проти доводів апеляційної
скарги заперечує, вважає їх
необгрунтованими та безпідставними.

Заслухавши суддю-доповідача та
пояснення присутніх в судовому
засіданні представників сторін,
перевіривши відповідність
оскаржуваного рішення нормам діючого
законодавства та на предмет повноти
з'ясування судом першої інстанції
обставин, що мають значення для справи,
Дніпропетровський апеляційний
господарський суд дійшов висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ст. 71 Статуту залізниць України
взаємовідносини залізниці з
підприємством, порядок і умови
експлуатації залізничних під'їзних
колій визначаються договором; порядок
подачі і забирання вагонів і
контейнерів на залізничній під'їзній
колії встановлюється договором на
експлуатацію залізничної колії
(договором на подачу та забирання
вагонів).

28.11.2013 року між ДП "Придніпровська
залізниця" та відкритим акціонерним
товариством "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат" (в
подальшому ПАТ "Південний ГЗК") було
укладено договір
№ПР/М-13-2/11-131387/НЮдч/2013/у/ТО/1466 про
експлуатацію залізничної під'їзної
колії відкритого акціонерного
товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат", яка
примикає до станції Кривий Ріг
Придніпровської залізниці (надалі -
договір), відповідно до п. 1 якого згідно
із Статутом залізниць України,
Правилами перевезення вантажів і на
умовах цього договору експлуатується
під'їзна колія, яка належить власнику,
що примикає до станції Кривий Ріг
Придніпровської залізниці спареною
стрілкою №2/4 в парній горловині
станції; під'їзна колія обслуговується
власним локомотивом; межею під'їзної
колії є знак „Межа під'їзної колії",
який встановлено біля вхідного сигналу
Ч станції Допоміжна власника колії на
відстані 4779 метрів від стрілки
примикання.

Відповідно до п. 20 договору він
укладається терміном на один рік з
11.12.2013 року до 10.12.2014 року включно.

Передача (здача) вагонів для під'їзної
колії здійснюється: порожніх вагонів
під навантаження через інтервал часу -
1,5 год.; маршрутів, завантажених
аглорудою через інтервал часу - 5,0 год.;
маршрутів, завантажених вапняком через
інтервал часу - 4,5 год.; передача
розбірних поїздів - за повідомленнями;
повідомлення про подачу вагонів на
під'їзну колію передаються старшим
прийомоздавальником ст. Кривий Ріг по
телефону оператору диспетчера
зовнішнього транспорту УЗТ не пізніше,
ніж за 2,0 години до фактичного
подавання вагонів з реєстрацією у
книзі повідомлень форми ГУ-2. (п. 5
договору).

Відповідно до п. 6 договору вагони для
під'їзної колії подаються локомотивом
залізниці на одну з
приймально-здавальних колій станції
Допоміжна; подальший рух вагонів
виконується локомотивом власника
колії; здавання вагонів провадиться на
одній з приймально-здавальних колій
станції Допоміжна.

Максимальна кількість вагонів у кожній
партії, що передається власнику колії,
становить не більше 57 вагонів (228 вісей)
для на піввагонів та 60 вагонів (240 вісей)
для вагонів-обкотишовозів (п. 7
договору).

Час перебування вагонів на під'їзній
колії обчислюється з моменту
закінчення передавальних операцій при
передачі вагонів залізницею власнику
колії до моменту закінчення цих
операцій при поверненні вагонів
залізниці (абз. 2 п. 11 договору).

Пунктом 15 договору передбачено, що
власник колії сплачує залізниці плату
за користування вагонами згідно з
Правилами перевезень вантажів
залізничним транспортом України, за
зберігання вантажів у вагонах - у разі
затримки їх з вини одержувача після
закінчення терміну безоплатного
зберігання незалежно від місця
затримки (на станції призначення та на
підходах до неї) - згідно з Правилами
зберігання вантажів; збір і плата
вносяться на підставі ст. 62 Статуту
залізниць України по передоплаті
через ЄТехПД з відповідними
оголошеними Укрзалізницею
коефіцієнтами підвищення.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 307
Господарського кодексу України, які
кореспондуються з положеннями ч. 2 ст. 908
та ст. 920 Цивільного кодексу України,
умови перевезення вантажів окремими
видами транспорту, а також
відповідальність суб'єктів
господарювання за цими перевезеннями
визначаються транспортними кодексами,
транспортними статутами та іншими
нормативно-правовими актами; сторони
можуть передбачити в договорі також
інші умови перевезення, що не
суперечать законодавству та додаткову
відповідальність за неналежне
виконання договірних зобов'язань.

Згідно ст. 42 Статуту залізниць України
залізниця зобов'язана повідомити
одержувача про вантажі, які прибули на
його адресу в день прибуття вантажу або
до 12-ої години наступного дня.

Одержувач зобов'язаний прийняти і
вивезти зі станції вантаж, що надійшов
на його адресу; терміни вивезення і
порядок зберігання вантажів
установлюються Правилами; вантажі, що
прибули, зберігаються на станції
безкоштовно протягом доби; цей термін
обчислюється з 24-ої години дати
вивантаження вантажу (контейнера)
засобами залізниці або з 24-ої години
дати подачі вагонів під вивантаження
засобами одержувача; за зберігання
вантажу на станції понад зазначений
термін справляється плата, встановлена
тарифом (ст. 46 Статуту залізниць
України).

Згідно ст.119 Статуту залізниць України
за користування вагонами і
контейнерами залізниці
вантажовідправниками,
вантажоодержувачами, власниками
під'їзних колій, портами,
організаціями, установами, громадянами
- суб'єктами підприємницької
діяльності вноситься плата. Порядок
визначення плати за користування
вагонами (контейнерами) та звільнення
вантажовідправника від зазначеної
плати у разі затримки забирання
вагонів (контейнерів), що виникла з вини
залізниці, встановлюється Правилами.

Зазначена плата вноситься також за час
затримки вагонів на станціях
призначення і на підходах до них в
очікуванні подання їх під
вивантаження, перевантаження з причин,
що залежать від вантажоодержувача,
власника залізничної під'їзної колії,
порту, підприємства. За час затримки на
коліях залізниці вагонів, що належать
підприємствам чи орендовані ними,
стягується 50 відсотків зазначених
розмірів плати.

Порожні власні або орендовані вагони,
які перевозяться за повними
перевізними документами зі сплатою
провізної плати, відповідно до п.6.4
Привил реєстрації та експлуатації
власних вантажних вагонів, мають
статус „вантажу", що залізниця
зобов'язана доставити на станцію
призначення у цілості та збереженості
і видати їх одержувачу, зазначеному в
накладній, а одержувач має щодо
залізниці права та обов'язки,
передбачені Статутом залізниць
України, зокрема, обов'язок отримати їх
від залізниці, а у разі несвоєчасного
приймання вагонів - сплатити плату за
користування вагонами, які знаходяться
на коліях залізниці.

Збір за зберігання вантажу
розраховується згідно з п. 8 Правил
зберігання вантажів, затверджених
наказом Міністерства транспорту
України від 21.11.2000 року № 644 (з
подальшими змінами), відповідно до
якого збір за зберігання вантажів у
вагонах (контейнерах) у разі затримки
їх з вини одержувача (відправника)
після закінчення терміну безоплатного
зберігання сплачується незалежно від
місця затримки (на станції призначення
та на підходах до неї, на прикордонних,
припортових станціях тощо).

Відповідно до п.2.6 Правил розрахунків
за перевезення вантажів, усі належні
залізниці платежі за додаткові
послуги, штрафи, які не були включені в
перевізні документи і у відомості
плати за користування вагонами та
контейнерами, включаються в
накопичувальні картки, які складаються
станціями в трьох примірниках із
зазначенням у них відомостей про
надані послуги і їх вартість. Ці
відомості підтверджуються підписами
працівника станції і вантажовласника.
Один примірник накопичувальної картки,
відомості плати за користування
вагонами та контейнерами, за подавання,
забирання вагонів та маневрову роботу
надаються вантажовласнику.

Згідно п.3 розділу ІІ Правил
користування вагонами і контейнерами,
облік часу користування вагонами і
контейнерами та нарахування плати за
користування ними провадиться на
станціях відправлення та призначення
за Відомістю плати за користування
вагонами форми ГУ-46, яка складається на
підставі Пам'яток про
подавання/забирання вагонів ф.ГУ-45,
Актів про затримку вагонів ф.ГУ-23а,
Актів загальної ф. ГУ-23.

Відомості плати за користування
вагонами (контейнерами) мають
підписуватися начальником станції і
вантажовласника щоденно або в періоди
пред'явлення їх станцією до
розрахункового підрозділу, що
встановлюються начальником залізниці.
У разі непогодження даних, зазначених у
відомості, представник
вантажовласника зобов'язаний
підписати відомість із зауваженнями
(п.4 розділу ІІ Правил користування
вагонами і контейнерами).

Усі завантажені вагони, а також порожні
вагони, які належать підприємствам,
організаціям, портам, установам і
громадянам, та орендовані ними, що
знаходяться на станціях і на підходах
до них в очікуванні подавання під
вантажні або інші операції з причин,
які залежать від вантажовласника, є
такими, що перебувають у користуванні
вантажовласника (п. 6 розділу ІІІ Правил
користування вагонами і контейнерами).

У разі затримки вагонів на станції з
причин, які залежать від
вантажовласника, складається акт
загальної форми, який підписується
представниками станції і
вантажовласника. В акті вказується час
(у годинах та хвилинах) початку та
закінчення затримки вагонів і їх
номери (п.8 розділу ІІІ Правил
користування вагонами і контейнерами).

Згідно п.9 розділу ІІІ Правил
користування вагонами і контейнерами
про затримку вагонів і контейнерів з
вини вантажовласника на підходах до
станції призначення залізниця видає
наказ.

Облік затриманих на підходах вагонів
здійснюється станцією, на якій вони
простоюють, на підставі акта про
затримку вагонів, що складається
станцією. Усі дані, вказані в цьому
акті, передаються станцією у
"Повідомленні про затримку вагонів" до
інформаційно-обчислювального центру
залізниці та на станцію призначення.

Акт про затримку вагонів складається у
трьох екземплярах - один залишається на
станції затримки і два додаються до
перевізних документів. Станція
призначення інформує вантажовласника
про затримку вагонів з його вини,
передаючи йому копію Повідомлення про
затримку вагонів не пізніше двох годин
після його отримання (телефонограмою,
телеграфом, поштовим зв'язком, через
посильних, факсом або іншим способом,
установленим начальником станції за
погодженням з вантажовласником) (п.10
розділу ІІІ Правил користування
вагонами і контейнерами).

Відповідно до п. 12 розділу ІІІ Правил
користування вагонами і контейнерами
загальний час, за який вноситься
вантажовласником плата залізниці за
користування вагонами, включає час
затримки вагонів з його вини та час
перебування їх у безпосередньому
розпорядженні вантажовласника; час до
30 хв. не враховується, час 30 хв. і більше
враховується як повна година.

По накладним, копії яких містяться
в матеріалах справи, позивач прийняв
порожні вагони власності ТОВ "ЮВТК", ТОВ
"Метінвест Шиппінг", ТОВ "Евразтранс
Україна", ТОВ "Істек", ТОВ "БІТ Системи",
ТОВ "Укрінвестгруп", ТОВ "Укррейл
Лоджистікс" до перевезення на адресу
одержувача ПАТ "Південний ГЗК",
станцією та залізницєю призначення в
яких зазначена ст.Кривий Ріг
Придніпровської залізниці.

За наказом №24 від 13.01.2014 року о 22 год. 15
хв. вагони були затримані на ст.
Новоблочна Придніпровської залізниці
через неможливість приймання їх ст.
Кривий Ріг Придніпровської залізниці з
причини скупчення на останній у зв'язку
з неприйняттям вагонів
вантажовласником ПАТ "Південний ГЗК" і
несвоєчасним вивільненням колій від
вантажу, що прибув на його адресу.
Затримані вагони №№ голова 53527735 хвіст
55159354 у кількості 57 вагонів, індекс
поїзда 4671-141-4672 з вантажем - на своїх
осях, що перевозились у поїзді №3578.

За наведеним фактом станцією затримки
Новоблочна Придніпровської залізниці
складений акт про затримку вагонів
форми ГУ-23а №7 від 13.01.2014 року, акт
загальної форми ГУ-23 №7 від 13.01.2014 року.
Повідомлення про затримку вагонів
отримане відповідачем 13.01.2014 року о 23
год. 00 хв.

15.01.2014 року о 05 год. 05 хв. у журналі №4
диспетчерських розпоряджень по
Криворізькій дирекції залізниці на
відміну наказів по затриманих поїздах
форми ДУ-58 зареєстровано наказ №34 про
надання дозволу станції Новоблочна
відправити поїзд №3578, який був
затриманий за наказом №24, з
оформленням усіх необхідних
документів.

Відповідно до акту про затримку
вагонів форми ГУ-23а №7 від 13.01.2014 року
затримані вагони, що прибули поїздом
№3578, відправлені поїздом №3577 15.01.2014
року о 05 год. 40 хв.

На станції Кривий Ріг Придніпровської
залізниці представниками сторін
складені акти загальної форми ГУ-23 на
віднесення на відповідність
вантажовласника.

Позивачем нараховано плату за
користування вагонами у сумі 21 090 грн. 24
коп. за відомостями ф.ГУ-46 №18019100, №18019101,
№18019102 та збір за зберігання вантажу у
сумі 533 грн. 04 коп. по накопичувальній
картці ф.ДФУ- 92 №15019016 за весь час
затримки вагонів на станції Новоблочна
Придніпровської залізниці, які
представники відповідача підписали із
застереженням про готовність прийняти
вагони на під'їзду колію.

Позивач зазначає, що після отримання
відповідачем від залізниці
повідомлення про прибуття на його
адресу порожніх вагонів під
навантаження або навантажених вагонів
під вивантаження, черговий УЗТ ПАТ
"Південний ГЗК" повинен надати
інформацію старшому
прийомоздавальнику або маневровому
диспетчеру станції Кривий Ріг про
готовність забрати на під'їздну колію
конкретні вагони, який відкриває
"зелений" вхідний сигнал світлофору, що
дозволяє залізниці своїм локомотивом
доставити запитуємі комбінатом вагони
на приймально-здавальні колії їх
власника. Подальший рух вагонів
виконується локомотивом власника
колії. Залізниця самостійно не приймає
рішення про приоритетність подавання
вагонів на під"їздну колію ПАТ
"Південний ГЗК". Вказує, що відповідачем
порушено положення п. 8 договору, а
також не дотримано вимог Інструкції
"Про порядок користування пристроями
маршрутно-релейної централізації
ст.Кривий Ріг Придніпровської
залізниці", що унеможливило здійснити
подачу вагонів зі ст.Кривий Ріг на ст.
Допоміжна та спричинило скупчення
вагонів на станції призначення.

Відповідно до п. п. 3,5 Інструкції "Про
порядок обслуговування і організації
руху на під'їзному шляху ПАТ "Південний
ГЗК", узгодженої сторонами, перегін
Кривий Ріг - Допоміжна - є одноколійний,
обладнаний релейним
напівавтомотичним блокуванням.
Планування та організація роботи по
обміну вагонопотоками між станціями
Кривий Ріг та Допоміжна здійснюється
маневровими диспетчерами станції
Кривий Ріг та диспетчером зовнішнього
транспорту УЗТ ПАТ "Південний ГЗК" по
прямому міжстанційному зв'язку, або
телефонному зв'язку.

Згідно п. 8 договору про готовність
вагонів до забирання диспетчер цеху
зовнішнього транспорту УЗТ по прямому
телефонному зв'язку повідомляє
старшого прийомоздавальника або
маневрового диспетчера станції Кривий
Ріг. Повідомлення передається не
пізніше ніж за 2 години до фактичної
здачі вагонів з реєстрацією у книзі
повідомлень форми ГУ-2.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень; обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (ст.34 Господарського
процесуального кодексу України).

Позивач своєчасно повідомив
відповідача про готовність залізниці
передати вагони на його під'їзну колію
щодо яких складено вищевказані акти
загальної форми. Відповідні записи
відображені у книзі ф. ГУ-2 повідомлень
про час подавання вагонів під
навантаження або вивантаження ст.
Кривий Ріг Придніпровської залізниці
(а.с. 116 - 132 т. 1).

Доказів на підтвердження повідомлення
залізниці прямим телефонним зв'язком
відповідно до умов договору або іншим
чином щодо готовності забрати на свою
під'їзну колію вагони; доказів на
підтвердження прийняття заходів до
залізниці з приводу порушення нею умов
договору в частині дотримання строку
здачі вагонів на під'їзну колію
вантажовласника відповідач зі свого
боку не надав.

За ЄТП, затвердженим сторонами 25.09.2003
року, ст.Допоміжна налічує 11 колій,
призначених за своєю спеціалізацією
для прийому зі станції Кривий Ріг та
відправлення на станцію Кривий Ріг
вагонів: №№ I, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11.

В обґрунтування доводів щодо
готовності забрати вагони зі станції
призначення на свої під'їзні колії
відповідач подав до місцевого
господарського суду довідку щодо
зайнятості колій на ст. Допоміжна, з
якої вбачається: на момент видачі
наказу № 24 від 13.01.2014 року вільними були
колії №№ 1, 3, 10 (а.с.163 т.1).

Між тим, навіть за умов наявності
вільних під'їзних колій на станції
Допоміжна, за обставин відсутності з
боку відповідача доказів на
підтвердження прийняття ним
передбачених договором заходів до
забирання вагонів зі станції
призначення, що прибули на його адресу,
не можна погодитися з відсутністю його
вини у їх скупченні, навпаки - це є
свідченням саме його вини у такому
скупченні внаслідок допущеної
бездіяльності у забиранні вагонів зі
станції призначення за наявності
вільних під'їзних колій.

Викладеним спростовується
твердження апелянта про його
готовність прийняти спірні вагони на
свою під'їзну колію та відсутність вини
відповідача у їх затримці.

Відповідач вказує на невідповідність
актів загальної форми ГУ-23 на
віднесення на відповідальність
вантажовласника, складених на ст.
Кривий Ріг Придніпровської залізниці,
вимогам п. 8 Правил користування
вагонами і контейнерами, за яким у разі
затримки вагонів на станції
призначення з причин, що залежать від
вантажовласника, складається акт
загальної форми ГУ-23, який підписується
представниками станції і
вантажовласника, з підстав їх
підписання з боку ПАТ "Південний
гірничо-збагачцвальний комбінат" не
уповноваженими на це особами, а саме
прийомоздавальниками вантажу та
багажу вантажної служби УЗТ ПАТ
"Південний ГЗК" Корніловою Т.О.,
Амазоновою О.В., Урсаленко Т.І., Зубко
Л.П., черговим станції Лінник Ю.Н.

Колегія суддів вважає, що акти на
віднесення на відповідальність
вантажовласника, які підписані
вищезазначеними представниками ПАТ
"Південний ГЗК" без заперечень, є
належними доказами зайнятості колій
станції призначення з вини
відповідача, оскільки, по-перше, акти з
його боку підписані особами, які
безпосередньо приймали участь у
обставинах, що в них засвідчені;
по-друге, з матеріалів справи
вбачається, що вказаним особам надані
повноваження від імені комбінату
оформлювати проїзні документи на
ст.Кривий Ріг Придніпровської
залізниці, підписувати акти загальної
форми ГУ-23 (довіреність №52-16/90 від 28.01.2014
року (а.с.174 т.1); відносно чергового цеху
УЗТ ПАТ "Південний ГЗК" Линнік Ю.Н. слід
зазначити, що його посадове становище
має безпосереднє відношення до
організації приймання потягів,
оскільки згідно Інструкції про порядок
обслуговування і організації руху на
під'їзній колії ПАТ "Південний ГЗК" саме
він виконує планування та організацію
роботи обміну вагонопотоками між ст.
Кривий Ріг та ст. Допоміжна.

Апелянт зазначає, що надані позивачем
акти загальної форми ГУ-23, що підписані
його представниками, складені в день
закінчення затримки вагонів і особи,
які їх підписали, не були свідками
обставин, що мали місце на початок
затримки.

Доводи відповідача в цій частині
колегія суддів вважає такими, що не
заслуговують на увагу з огляду на
наступне.

Відповідно до п.8 Правил користування
вагонами та контейнерами у разі
затримки вагонів на станції з причин,
які залежать від вантажовласника,
складається акт загальної форми, який
підписується представниками станції і
вантажовласника. В акті зазначається
час (у годинах та хвилинах) початку та
закінчення затримки вагонів та їх
номери. Складання даних актів окремо на
час початку та на час затримки вагонів
діючим законодавством не передбачено.
Надані позивачем акти загальної форми
ф.ГУ-23 складені після закінчення
затримки вагонів, в них відповідно до
вимог п. 8 Правил користування вагонами
та контейнерами вказано час початку та
закінчення затримки вагонів, їх номери.
Зазначені акти засвідчені підписами
представників сторін, які підписавши
їх, погодились з даними, зазначеними в
цих актах, у тому числі , щодо періоду
затримки вагонів.

Апелянт вказує, що місцевий
господарський суд при винесенні
оскаржуваного рішення не прийняв до
уваги його доводи стосовно
невідповідності накладних СМГС
вимогам Угоди про міжнародне
залізничне вантажне сполучення від
01.11.1951 року. Зазначає, що у
встановленому законом порядку
позивачем не було внесено до накладних
УМЗВС додаткових платежів у вигляді
плати за користування вагонами; таким
чином, на думку апелянта, підстави для
стягнення цих платежів з відповідача
відсутні.

Згідно §7 ст. 21 СМГС належні
залізниці платежі нараховуються за
затрим-ку вагонів через перешкоди, які
виникнуть на шляху прямування з вини
відправника у відповідності до
внутрішніх Правил залізниці, де
знаходиться в той час вагон.

Внутрішніми Правилами
Укрзалізниці, а саме п.12 Правил
користування вагонами та п.9 Правил
зберігання вантажів передбачено
нарахування плати за користування
вагонами та збору за зберігання
вантажів за загальний час затримки
вагонів з вини вантажовласника. Згідно
ст.62 Статуту залізниць України
остаточні розрахунки проводяться з
одержувачами вантажу на станції
призначення.

Нарахування плати за користування
вагонами здійснюється по відомос-тям
плати ф.ГУ-46, а збір за зберігання
вантажу по накопичувальній картці
ф.ФДУ-92 за загальний час затримки
вагонів на шляху прямування, про що
зазначено вище. До позовної заяви
надані розрахунки суми позову, де
відображені випадки затримки спірних
вагонів на шляху прямування (на
станціях підходу) та на станції
призначення з вини відповідача:

- по відомостям плати ф.ГУ-46 № 18019100,
18019101 спірні вагони були затримані на
станції підходу Новоблочна по акту
загальної форми ГУ-23 № 7 та на станції
призначення Кривий Ріг по актам ф.ГУ-23
№№ 498-501;

- по відомості плати ф.ГУ-46 № 18019102
спірні вагони були затримані на
станції підходу Новоблочна по акту
загальної форми ГУ-23 № 7 та на станції
призначення Кривий Ріг по актам ф.ГУ-23
№№ 497, 524,

що підтверджує правомірність дій
залізниці щодо правильності
нараху-вання спірних сум по відомостям
плати ф.ГУ-46 №№ 18019100, 18019101, 18019102 та по
накопичувальній картці ф.ФДУ-92 №15019016
відповідно до норм діючого
законодавства.

Зайнятість прийомо-відправних колій
по станції призначення згідно з
технологічним процесом роботи станції
планує поїзний диспетчер дирекції з
урахуванням підводу під навантаження
порожніх вагонів парку УЗ і власних,
вагонів з вантажами на адресу
підприємства, маневрової роботи,
необхідності приймання навантажених
маршрутів з ПАТ "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат",
обгону локомотивів, для чого необхідна
наявність вільних колій станції.
Згідно Інструкції з руху поїздів і
маневрової роботи на залізницях
України, приймання поїздів на станцію
має проводитись на вільні колії, які
призначені для цього технічно -
розпорядчим актом станції.

Відповідно до Роз'яснень Вищого
господарського суду України (лист
№0701-11/96/715/14 від 12.06.2014 року) визначення
можливості або неможливості доставити
на станцію призначення затримані
вагони у певний інтервал часу
відноситься до технологічної роботи
залізниці, для чого необхідні
спеціальні знання диспетчера з руху
поїздів.

Надане позивачем пояснення поїзного
диспетчера (а.с.11 т.2) свідчить про
неможливість подачі спірних вагонів в
зв'язку з зайнятісттю колій станції
призначення з вини вантажоотримувача,
яким не забирались подані на його
адресу вагони.

Несвоєчасне забирання з колій станції
відповідачем вантажів, які прибули на
його адресу, є порушенням вимог п. 33
Правил видачі вантажів та ст.ст.46,47
Статуту залізниць України, якими
визначено, що одержувач зобов`язаний
прийняти і вивезти вантаж, що надійшов
на його адресу, навіть поставка якого
йому не передбачена планом, договором,
контрактом, замовленням тощо.

Отже, колегія суддів вважає, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків оскаржуваного рішення,
викладені вище обставини свідчать, що
затримка вагонів мала місце з вини
вантажоодержувача, яким несвоєчасно
забиралися вагони на свою під'їздну
колію, що призвело до скупченості
вагонів на станції призначення Кривий
Ріг Придніпровської залізниці, з
огляду на що та керуючись ст.ст.99, 101-103,
105 Господарського процесуального
кодексу України, Дніпропетровський
апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат"
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 08.09.2014
року у справі №904/4950/14 залишити без
змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого господарського суду
України через Дніпропетровський
апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя
Е.В. Орєшкіна

Суддя
В.В. Прудніков

Суддя
Л.П. Широбокова

(Повний текст постанови складено 19.11.2014
року).