ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2014 р.
Справа № 911/4092/14

За позовом Бориспільського
міжрайонного прокурора в інтересах
держави в особі Головного управління
Держземагенства у Київській області та
Бориспільської районної державної
адміністрації Київської області

до першого відповідача Товариства з
обмеженою відповідальністю «Союз
Інтергруп»,

другого відповідача Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Промислово-торгівельна група
«Самшит»

та третього відповідача Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Рекріейшн-Сервіс»

за участю третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні третього відповідача - 1.
Публічного акціонерного товариства
«Державний експортно-імпортний банк
України», 2. Кабінету Міністрів України

про визнання недійсним договору
купівлі-продажу земельної ділянки,
визнання недійсним державного акту на
право власності на земельну ділянку,
витребування із незаконного володіння
земельної ділянки, визнання відсутнім
права власності на земельну ділянку

Суддя Горбасенко
П.В.

За участю представників:

від прокуратури Івашин О.Є. (посв. № 024909
від 17.03.2014р.);

від першого позивача не з'явилися;

від другого позивача не з'явилися;

від першого відповідача не з'явилися;

від другого відповідача не з'явилися;

від третього відповідача Клименко О.А.
(дов. б/н від 30.09.2014р.);

від третьої особи 1 Будниченко О.В. (дов.
№ 010-01/8434 від 27.12.2010р.),

Мосійчук Я.І. (дов. №
010-01/2344 від 11.04.2014р.);

від третьої особи 2 Юрченко Ю.Є. (дов. №
7.1-25/6587 від 28.10.2014р.)

Обставини справи:

Бориспільський міжрайонний прокурор в
інтересах держави в особі Головного
управління Держземагенства у
Київській області (далі - перший
позивач) та Бориспільської районної
державної адміністрації Київської
області (далі - другий позивач)
звернувся з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Союз
Інтергруп» (далі - перший відповідач),
Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Промислово-торгівельна група
«Самшит» (далі - другий відповідач) та
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рекріейшн-Сервіс»
(далі - третій відповідач) про визнання
недійсним договору купівлі-продажу
земельної ділянки загальною площею
12,0485 га із кадастровим номером
:03:002:0177, яка розташована на
території Сошниківської сільської
ради Бориспільського району Київської
області від 13.12.2009р., який зареєстровано
в реєстрі за № 3698, укладений між ТОВ
«Союз Інтергруп» та ТОВ
«Промислово-торгівельна група
«Самшит», про визнання недійсним
державного акту серії ЯЗ № 204966 від
25.12.2009р. на право власності ТОВ
«Рекріейшн-Сервіс» на земельну ділянку
загальною площею 12,0485 га із кадастровим
номером 0:03:002:0177, яка розташована
на території Сошниківської сільської
ради Бориспільського району Київської
області, про витребування на користь
Головного управління Держземагенства
у Київській області з незаконного
володіння ТОВ «Рекріейшн-Сервіс»
земельної ділянки загальною площею
12,0485 га із кадастровим номером
0:03:002:0177, що розташована за
адресою: Київська область,
Бориспільський район, Сошниківська
сільська рада, цільове призначення -
для ведення підсобного сільського
господарства, вартістю 3 898 895грн. та
про визнання відсутнім права власності
ТОВ «Рекріейшн-Сервіс» на земельну
ділянку загальною площею 12,0485 га із
кадастровим номером 0:03:002:0177, що
розташована за адресою: Київська
область, Бориспільський район,
Сошниківська сільська рада, цільове
призначення - для ведення підсобного
сільського господарства. Крім того,
прокурором в порядку ст. 66, 67
Господарського процесуального кодексу
України заявлено клопотання про вжиття
заходів для забезпечення позову: -
накласти арешт на земельну ділянку ТОВ
«Рекріейшн-Сервіс» площею 12,0485 га,
кадастровий номер :03:002:0177, що
розташована за адресою: Київська
область, Бориспільський район,
Сошниківська сільська рада, цільове
призначення - для ведення підсобного
сільського господарства та заборонити
Державній виконавчій службі України та
її структурним підрозділам, у тому
числі - відділу примусового виконання
рішень Державної виконавчої служби
України, проводити публічні торги з
реалізації земельної ділянки
загальною площею 12,0485 га, кадастровий
номер :03:002:0177, яка розташована на
території Сошниківської сільської
ради Бориспільського району Київської
області та перебуває у власності ТОВ
«Рекріейшн-Сервіс».

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
укладений між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Союз Інтергруп» та
Товариством з обмеженою
відповідальністю
«Промислово-торгівельна група
«Самшит» договір купівлі-продажу
земельної ділянки загальною площею
12,0485 га, кадастровий номер 0:03:002:0177,
яка розташована на території
Сошниківської сільської ради
Бориспільського району Київської
області є недійсним, оскільки, при
укладанні спірного договору
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Союз Інтергруп» не
було власником спірної земельної
ділянки. Крім того, на переконання
прокурора, всі подальші дії щодо
оформлення зазначеної вище земельної
ділянки є незаконними, а відтак,
виданий Товариству з обмеженою
відповідальністю «Рекріейшн-Сервіс»
державний акт на право власності на
дану земельну ділянку підлягає
визнанню недійсними, а сама земельна
ділянка підлягає витребуванню з
незаконного володіння Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Рекріейшн-Сервіс» на користь держави
в особі Головного управління
Держземагентства у Київській області.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 23.09.2014р. порушено
провадження у справі № 911/4092/14, залучено
Публічне акціонерне товариство
«Державний експортно-імпортний банк
України» до участі у справі в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні третього відповідача, розгляд
справи призначено на 10.10.2014р.

08.10.2014р. до канцелярії господарського
суду Київської області від
представника другого позивача
надійшов лист № 7-46-3112 від 08.10.2014р. (вх. №
21563/14 від 08.10.2014р.), в якому він підтримав
позовні вимоги прокурора, подані в його
інтересах і просив суд задовольнити
позов у повному обсязі, а також просив
суд розглянути справу без його участі,
яке задоволено судом в частині
розгляду справи без участі
представника другого позивача.

08.10.2014р. до канцелярії господарського
суду Київської області від
представника третього відповідача
надійшов відзив на позов (вх. № 21588/14 від
08.10.2014р.), згідно якого останній визнав
позовні вимоги безпідставними,
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню судом, який
прийнято судом.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 10.10.2014р. розгляд справи
відкладено на 27.10.2014р.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 27.10.2014р. залучено Кабінет
Міністрів України до участі у справі в
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні третього відповідача, розгляд
справи відкладено на 07.11.2014р.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 07.11.2014р. розгляд справи
відкладено на 21.11.2014р.

Згідно ст. 66 ГПК України господарський
суд за заявою сторони, прокурора або з
власної ініціативи має право вжити
передбачених статтею 67 цього Кодексу
заходів до забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається в
будь-якій стадії провадження у справі,
якщо невжиття таких заходів може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення господарського суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 ГПК України
позов забезпечується: накладанням
арешту на майно або грошові суми, що
належать відповідачу; забороною
відповідачеві вчиняти певні дії;
забороною іншим особам вчиняти дії, що
стосуються предмета спору; зупиненням
стягнення на підставі виконавчого
документа або іншого документа, за яким
стягнення здійснюється у безспірному
порядку.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України „Про
деякі питання практики застосування
заходів до забезпечення позову" № 16 від
26.12.2011р. передбачено, що умовою
застосування заходів до забезпечення
позову за вимогами майнового характеру
є достатньо обґрунтоване припущення,
що майно (в тому числі грошові суми,
цінні папери тощо), яке є у відповідача
на момент пред'явлення позову до нього,
може зникнути, зменшитись за кількістю
або погіршитись за якістю на момент
виконання рішення. Отже, найдоцільніше
вирішувати питання забезпечення
позову на стадії попередньої
підготовки справи до розгляду (стаття 65
ГПК). Достатньо обґрунтованим для
забезпечення позову є підтверджена
доказами наявність фактичних обставин,
з якими пов'язується застосування
певного виду забезпечення позову. Про
такі обставини може свідчити вчинення
відповідачем дій, спрямованих на
ухилення від виконання зобов'язання
після пред'явлення вимоги чи подання
позову до суду (реалізація майна чи
підготовчі дії до його реалізації,
витрачання коштів не для здійснення
розрахунків з позивачем, укладення
договорів поруки чи застави за
наявності невиконаного спірного
зобов'язання тощо). Саме лише посилання
в заяві на потенційну можливість
ухилення відповідача від виконання
судового рішення без наведення
відповідного обґрунтування не є
достатньою підставою для задоволення
відповідної заяви. Адекватність заходу
до забезпечення позову, що
застосовується господарським судом,
визначається його відповідністю
вимогам, на забезпечення яких він
вживається. Оцінка такої відповідності
здійснюється господарським судом,
зокрема, з урахуванням співвідношення
прав (інтересу), про захист яких просить
заявник, з вартістю майна, на яке
вимагається накладення арешту, або
майнових наслідків заборони
відповідачеві вчиняти певні дії.
Обрані заходи до забезпечення позову
не повинні мати наслідком повне
припинення господарської діяльності
суб'єкта господарювання, якщо така
діяльність, у свою чергу, не
призводитиме до погіршення стану
належного відповідачеві майна чи
зниження його вартості.

У судовому засіданні 21.11.2014р. суд,
розглянувши клопотання прокуратури
про вжиття заходів забезпечення
позову у вигляді накладення арешту на
спірну земельну ділянку та заборони
Державній виконавчій службі України та
її структурним підрозділам, у тому
числі - відділу примусового виконання
рішень Державної виконавчої служби
України, проводити публічні торги з
реалізації спірної земельної ділянки,
дослідивши матеріали справи, вирішив
відмовити у її задоволенні, оскільки не
було доведено суду наявності підстав
для застосування таких заходів до
забезпечення позову.

У судовому засіданні 21.11.2014р.
представники прокуратури та третіх
осіб повністю підтримали позовні
вимоги.

Представник третього відповідача
проти позову заперечив.

Перший та другий позивач, перший та
другий відповідачі в судове засідання
21.11.2014р. не з'явилися, про причини неявки
суд не повідомили, хоча про час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином.

Абзацом першим пункту 3.9.2. Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України „Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" № 18 від 26.12.2011р.
передбачено, що у випадку нез'явлення в
засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Враховуючи, що неявка першого та
другого позивача, першого та другого
відповідача в судове засідання не
перешкоджає розгляду спору по суті, суд
вважає за можливе здійснити розгляд
справи за наявними в ній матеріалами
відповідно до статті 75 Господарського
процесуального кодексу України за
відсутності представників першого та
другого позивача, першого та другого
відповідачів.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши наявні в ній докази,
оцінивши їх в сукупності та заслухавши
пояснення представників прокуратури,
третього відповідача та третіх осіб,
суд

ВСТАНОВИВ:

13.12.2009р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Союз Інтергруп»
(Продавець) та Товариством з обмеженою
відповідальністю
«Промислово-торгівельна група
«Самшит» (Покупець) укладено договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
згідно якого продавець продав та
передав у власність, а покупець купив
та прийняв у власність земельну
ділянку, кадастровий номер
0:03:002:0177, площею 12,0485 га, яка
розташована на території
Сошниківської сільської ради
Бориспільського району Київської
області. Вказаний договір посвідчено
нотаріусом та зареєстровано в реєстрі
за № 3698.

Згідно п. 2 договору земельна ділянка
належить продавцю на підставі
Державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯЖ № 262990,
виданого Управлінням земельних
ресурсів у Бориспільському районі на
підставі договору купівлі-продажу
земельної ділянки від 20.01.2009р. № 182, який
зареєстрований в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 29 від
08.02.2009р.

Відповідно до п. 7 договору згідно з
висновком експерта про ринкову
вартість земельної від 11.12.2009р.
проведеного ПП «Золотий Лев», вартість
земельної ділянки становить 397
600,50грн.

Згідно п. 12 договір вважається
укладеним з моменту його
нотаріального посвідчення, право
власності у покупця щодо згаданої
земельної ділянки виникає після його
державної реєстрації відповідно до ст.
125 Земельного кодексу України. Додатком
до договору є Державний акт на право
власності на земельну ділянку.

17.12.2009р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю
«Промислово-торгівельна група
«Самшит» (Продавець) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Рекріейшн-Сервіс» (Покупець) укладено
договір купівлі-продажу земельної
ділянки, згідно якого продавець
передав у власність, а покупець прийняв
у власність земельну ділянку площею
12,0485 га, кадастровий номер 0:03:002:0177,
яка розташована на території
Сошниківської сільської ради
Бориспільського району Київської та
належить продавцю на праві приватної
власності на підставі Державного акту
на право власності на земельну ділянку
серії ЯЖ № 262990, виданого Управлінням
земельних ресурсів у Бориспільському
районі на підставі договору
купівлі-продажу земельної ділянки від
20.01.2009р. № 182, який зареєстрований в
книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 29 від
08.02.2009р. з відміткою про перехід права
власності до поточного продавця.
Вказаний договір посвідчено
нотаріусом та зареєстровано в реєстрі
за № 7431.

Відповідно до п. 1.5. договору
купівлі-продажу земельної ділянки від
17.12.2009р. експертна грошова оцінка
земельної ділянки, що відчужується,
згідно з висновком про ринкову
вартість земельної ділянки 17.12.2009р.
становить 481 338грн.

Згідно п. 4.1. договору купівлі-продажу
земельної ділянки від 17.12.2009р. цей
договір є підставою для передачі
покупцю державного акту на право
власності на земельну ділянку, що є
предметом договору.

Відповідно до п. 4.2 договору право
власності на земельну ділянку виникає
у покупця на підставі цього договору,
згідно ст.ст. 125-126 Земельного кодексу
України з моменту державної реєстрації
цього права.

На підставі договору купівлі-продажу
земельної ділянки від 17.12.2009р.
Управлінням земельних ресурсів у
Бориспільському районі 25.12.2009р. видано
ТОВ «Рекріейшн-Сервіс» державний акт
ЯЗ № 204966 на право власності на земельну
ділянку загальною площею 12,0485 га із
кадастровим номером 0:03:002:0177, яка
розташована на території
Сошниківської сільської ради
Бориспільського району Київської.

Рішенням господарського суду
Київської області від 19.12.2012р. у справі
№ 16/004-12/2 в рахунок погашення
заборгованості ТОВ «Євробудком» перед
Публічним акціонерним товариством
«Державний експортно-імпортний банк
України» за кредитним договором №
151408К13 від 28.05.2008р., звернуто стягнення
на заставлене майно (предмет іпотеки), а
саме - земельну ділянку ТОВ
«Рекріейшн-Сервіс» площею 12,0485 га,
кадастровий номер 0:03:002:0177, що
розташована за адресою: Київська
область, Бориспільський район,
Сошниківська сільська рада, цільове
призначення - для ведення підсобного
сільського господарства.

Зазначеним рішенням встановлено, що
вартість земельної ділянки ТОВ
«Рекріейшн-Сервіс» за кадастровим
номером 0:03:002:0177 складає 3 898
895грн.

Згідно ч. 3 ст. 35 Господарського
процесуального кодексу України
обставини, встановлені рішенням суду у
господарській, цивільній або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, крім встановлених
рішенням третейського суду, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Крім того судом встановлено, що під час
розслідування кримінальної справи №
222-5 за фактом шахрайського заволодіння
земельними ділянками, встановлено, що
державний акт серії ЯЖ № 262990 від
08.02.2009р. на право власності ТОВ «Союз
Інтергруп» на земельну ділянку із
кадастровим номером 0:03:002:0177, на
підставі якого укладався договір
купівлі-продажу земельної ділянки від
17.12.2009р. є підробленим, підпис посадової
особи є підробленим та виконаний іншою
особою, що підтверджується висновком №
6600/11-11 судово-почеркознавчої
експертизи за матеріалами
кримінальної справи № 222-5 від 17.08.2011р.
(а.с. 100-107), відбиток печатки на
зазначеному акті є підробленими, що
підтверджується висновком експерта №
4683/11-13 за результатами проведення
технічної експертизи документів у
кримінальній справі кримінальній
справі № 222-5 від 27.01.2012р. (а.с.109-116) та акт
не видавався Управлінням земельних
ресурсів у Бориспільському районі.

Відповідно до вимог ст. 42
Господарського процесуального кодексу
України, висновок судового експерта
оцінюється господарським судом за
правилами, встановленими статтею 43
цього Кодексу.

Так, згідно з приписами ст. 43 ГПК
України господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що грунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Слід зазначити, що за змістом чинного
законодавства особа набуває прав та
несе обов'язки експерта після
попередження про відповідальність.
Тільки за цих умов висновок експерта
набуває доказової сили, а невиконання
цих вимог робить неможливим
використання висновку експерта як
доказу у справі.

Враховуючи, що при складанні наведених
вище висновків судових експертиз за
матеріалами кримінальної справи № 222-5
експертів було попереджено про
кримінальну відповідальність за ст. 384
КК України, дані висновки експертиз суд
вважає належними та допустимими
доказами у справі.

Предметом позову є вимоги про визнання
недійсним договору купівлі-продажу
земельної ділянки загальною площею
12,0485 га із кадастровим номером
:03:002:0177, яка розташована на
території Сошниківської сільської
ради Бориспільського району Київської
області від 13.12.2009р., який зареєстровано
в реєстрі за № 3698, укладений між ТОВ
«Союз Інтергруп» та ТОВ
«Промислово-торгівельна група
«Самшит», про визнання недійсним
державного акту серії ЯЗ № 204966 від
25.12.2009р. на право власності ТОВ
«Рекріейшн-Сервіс» на земельну ділянку
загальною площею 12,0485 га із кадастровим
номером 0:03:002:0177, яка розташована
на території Сошниківської сільської
ради Бориспільського району Київської
області, про витребування на користь
Головного управління Держземагенства
у Київській області з незаконного
володіння ТОВ «Рекріейшн-Сервіс»
земельної ділянки загальною площею
12,0485 га із кадастровим номером
0:03:002:0177, що розташована за
адресою: Київська область,
Бориспільський район, Сошниківська
сільська рада, цільове призначення -
для ведення підсобного сільського
господарства, вартістю 3 898 895грн. та
про визнання відсутнім права власності
ТОВ «Рекріейшн-Сервіс» на земельну
ділянку загальною площею 12,0485 га із
кадастровим номером 0:03:002:0177, що
розташована за адресою: Київська
область, Бориспільський район,
Сошниківська сільська рада, цільове
призначення - для ведення підсобного
сільського господарства.

Відповідно до ст. 131 Земельного кодексу
України громадяни та юридичні особи
України, а також територіальні громади
та держава мають право набувати у
власність земельні ділянки на підставі
міни, ренти, дарування, успадкування та
інших цивільно-правових угод.
Укладення таких угод здійснюється
відповідно до приписів Цивільного
кодексу України з урахуванням вимог
цього Кодексу.

Статтею 655 Цивільного кодексу України
визначено, що за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Згідно ст. 656 Цивільного кодексу
України предметом договору
купівлі-продажу може бути товар, який є
у продавця на момент укладення
договору або буде створений (придбаний,
набутий) продавцем у майбутньому.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу
України право власності на земельну
ділянку, а також право постійного
користування та право оренди земельної
ділянки виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

Згідно зі ст. 126 Земельного кодексу
України право власності на земельну
ділянку посвідчується державним актом,
крім випадків, визначених частиною
другою цієї статті.

Відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу
України правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно зі ст. 215 Цивільного кодексу
України, підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені ч. 1 -
3, 5, 6 ст. 203 Цивільного кодексу України.
Якщо недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Частиною 1 ст. 203 Цивільного кодексу
України визначено загальні вимоги,
додержання яких є необхідним для
дійсності правочину, зокрема: зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна
мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності (ч. 2 ст. 203 ЦК України).

Приписами статей 175, 173, 283
Господарського кодексу України
встановлено, що майнові зобов'язання,
які виникають між учасниками
господарських відносин, регулюються
Цивільним кодексом України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

У позовній заяві прокурор зазначає, що
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Союз Інтергруп»
розпорядилося спірною земельною
ділянкою без належного на те права,
відчуживши на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Промислово-торгівельна група
«Самшит» майно, власником якого
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Союз Інтергруп» не
було.

Згідно з вимогами ст. 33 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (ч. 2 ст. 34 ГПК України).

Як слідує з приписів статей 32-34
Господарського процесуального кодексу
України, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд встановлює
наявність чи відсутність обставин, на
яких ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення
господарського спору. Обов'язок
доказування визначається предметом
спору. За загальним правилом тягар
доказування певних обставин
покладається на особу, яка посилається
на ці обставини.

Судом встановлено, що договір
купівлі-продажу спірної земельної
ділянки № 182 від 20.01.2009р., який
зазначено як підставу видачі
підробленого державного акту, ТОВ
«Союз Інтергруп» не укладався, що
підтверджується витягом з Державного
реєстру правочинів № 11766655 від 30.08.12р.
(а.с. 38-40).

Таким чином, судом встановлено, що на
момент відчуження на користь другого
відповідача першим відповідачем
спірної земельної ділянки, останній не
був її власником.

Враховуючи вищенаведене, вимога
позивача про визнання недійсним
договору купівлі-продажу земельної
ділянки загальною площею 12,0485 га із
кадастровим номером :03:002:0177, яка
розташована на території
Сошниківської сільської ради
Бориспільського району Київської
області від 13.12.2009р., який зареєстровано
в реєстрі за № 3698, укладений між ТОВ
«Союз Інтергруп» та ТОВ
«Промислово-торгівельна група
«Самшит» є обґрунтованою,
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами і відповідно підлягає
задоволенню.

Також, прокурором заявлено вимогу про
визнання недійсними державного акту на
право власності ТОВ «Рекріейшн-Сервіс»
серії ЯЗ №204966 від 25 грудня 2009 року на
спірну земельну ділянку з мотивів
відсутності підстав для його
оформлення за ТОВ «Рекріейшн-Сервіс» з
огляду на незаконність дій ТОВ «Союз
Інтергруп» щодо відчуження на користь
ТОВ «Промислово-торгівельна група
«Самшит» земельної ділянки, яка
належала державі, та, відповідно,
недійсність укладеного правочину.

Відповідно до п. 2.3 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики розгляду
справ у спорах, що виникають із
земельних відносин» № 6 від 17 травня 2011
року державні акти про право власності
або право постійного користування на
земельну ділянку є документами, що
посвідчують відповідне право і
видаються, серед іншого, на підставі
рішень Кабінету Міністрів України,
обласних, районних, Київської і
Севастопольської міських, селищних,
сільських рад, Ради Міністрів
Автономної Республіки Крим, обласної,
районної, Київської і Севастопольської
міських державних адміністрацій. У
спорах, пов'язаних з правом власності
або постійного користування
земельними ділянками, недійсними
можуть визнаватися як рішення, на
підставі яких видано відповідні
державні акти, так і самі акти про право
власності чи постійного користування.

Згідно зі ст. 152 Земельного кодексу
України захист прав громадян та
юридичних осіб на земельні ділянки
здійснюється шляхом: а) визнання прав;
б) відновлення стану земельної ділянки,
який існував до порушення прав, і
запобігання вчиненню дій, що порушують
права або створюють небезпеку
порушення прав; в) визнання угоди
недійсною; г) визнання недійсними
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування; ґ)
відшкодування заподіяних збитків; д)
застосування інших, передбачених
законом, способів.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку щодо відсутності підстав для
оформлення права власності на спірну
земельну ділянку за ТОВ
«Рекріейшн-Сервіс», у зв'язку з чим,
вимога про визнання недійсним
державного акту серії ЯЗ № 204966 від
25.12.2009р. на право власності ТОВ
«Рекріейшн-Сервіс» на земельну ділянку
загальною площею 12,0485 га із кадастровим
номером 0:03:002:0177, яка розташована
на території Сошниківської сільської
ради Бориспільського району Київської
області є обґрунтованою та підлягає
задоволенню.

Крім того, прокурор просить суд
витребувати з незаконного володіння
ТОВ «Рекріейшн-Сервіс» на користь
Головного управління Держземагентства
у Київській області спірну земельну
ділянку із кадастровим номером
:03:002:0177.

Згідно з ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу
України правом власності є право особи
на річ (майно), яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею,
незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 319 Цивільного
кодексу України власник володіє,
користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд. Власник має
право вчиняти щодо свого майна будь-які
дії, які не суперечать закону.

Згідно з приписами ст. 373 Цивільного
кодексу України, право власності на
землю (земельну ділянку) набувається та
здійснюється відповідно до закону.

Відповідно до вимог ст. 321 Цивільного
кодексу України, право власності є
непорушним, ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні, а згідно
вимог ч. 1 ст. 153 Земельного кодексу
України власник не може бути
позбавлений права власності на
земельну ділянку, крім випадків,
передбачених цим Кодексом та іншими
законами України.

У свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 388
Цивільного кодексу України, якщо майно
за відплатним договором придбане в
особи, яка не мала права його
відчужувати, про що набувач не знав і не
міг знати (добросовісний набувач),
власник має право витребувати це майно
від набувача лише у разі, якщо майно,
серед іншого, вибуло з володіння
власника або особи, якій він передав
майно у володіння, не з їхньої волі
іншим шляхом.

Той факт, що спірна земельна ділянка
вибула із власності держави поза волею
її розпорядника та землекористувача,
свідчить про можливість застосування
віндикації для захисту порушених
інтересів держави та витребування з
незаконного володіння ТОВ
«Рекріейшн-Сервіс» на користь держави
в особі першого позивача вказаних
земель.

Таким чином, вимога прокурора про
витребування на користь Головного
управління Держземагенства у
Київській області з незаконного
володіння ТОВ «Рекріейшн-Сервіс»
земельної ділянки загальною площею
12,0485 га із кадастровим номером
0:03:002:0177, що розташована за
адресою: Київська область,
Бориспільський район, Сошниківська
сільська рада, цільове призначення -
для ведення підсобного сільського
господарства, вартістю 3 898 895грн., є
доведеною, обґрунтованою та такою, що
підлягає задоволенню.

Статтею 20 Господарського кодексу
України визначено, що кожний суб'єкт
господарювання та споживач має право
на захист своїх прав і законних
інтересів. Права та законні інтереси
зазначених суб'єктів захищаються
шляхом визнання наявності або
відсутності прав.

З огляду на встановлене та зазначене
вище, суд дійшов висновку, що вимога
про визнання відсутнім права власності
ТОВ «Рекріейшн-Сервіс» на земельну
ділянку загальною площею 12,0485 га із
кадастровим номером 0:03:002:0177, що
розташована за адресою: Київська
область, Бориспільський район,
Сошниківська сільська рада, цільове
призначення - для ведення підсобного
сільського господарства , є
обґрунтованою і такою, що підлягає
задоволенню.

Приписами ч. 3 ст. 49 ГПК України
передбачено, що судовий збір, від
сплати якого позивач у встановленому
порядку звільнений, стягується з
відповідача в доход бюджету
пропорційно розміру задоволених вимог,
якщо відповідач не звільнений від
сплати судового збору.

Згідно п. 4.6. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України „Про
деякі питання практики застосування
розділу VI Господарського
процесуального кодексу України" № 7 від
21.02.2013р. приймаючи рішення зі справи,
провадження в якій порушено за заявою
прокурора, господарський суд у разі
повного або часткового задоволення
позову (скарги) стягує судовий збір з
відповідача (повністю або пропорційно
задоволеним вимогам), якщо він не
звільнений від сплати судового збору; у
разі ж повної або часткової відмови в
позові судовий збір стягується з
визначеного прокурором позивача (так
само повністю або пропорційно
задоволеним вимогам), за винятком
випадків, коли останнього звільнено
від сплати судового збору, та коли
позивачем у справі є сам прокурор.
Стягнення відповідних сум судового
збору здійснюється в доход державного
бюджету України.

Судовий збір з позовної заяви про
визнання права власності на майно,
витребування або повернення майна
визначається з урахуванням вартості
спірного майна, тобто як зі спору
майнового характеру (пп. 2.2.1 п. 2.2
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 21
лютого 2013 року №7 «Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України»).

Водночас, як зазначено у п. 2.10 вказаної
постанови Пленуму, у випадках
об'єднання в одній заяві вимог як
майнового, так і немайнового характеру
судовий збір згідно з пунктом 3 статті 6
Закону підлягає сплаті як за ставками,
встановленими для позовів майнового
характеру, так і за ставками,
встановленими для розгляду позовних
заяв зі спорів немайнового характеру.

Якщо в позовній заяві об'єднано дві або
більше вимог немайнового характеру,
пов'язаних між собою підставами
виникнення або поданими доказами,
судовий збір сплачується окремо з
кожної з таких вимог (п. 2.11 постанови
Пленуму).

Враховуючи викладене, судові витрати у
даній справі покладаються в рівних
частинах на відповідачів шляхом
стягнення до Державного бюджету
України сум судового збору за трьома
заявленими немайновими вимогами
прокурора про визнання недійсним
договору, визнання недійсним
державного акту та визнання відсутніми
прав (3 * 1 218грн. - 1 мінімальна заробітна
плата станом на 1 січня 2014 року), а також
за вимогою майнового характеру про
витребування земельної ділянки (у
максимальному передбаченому
законодавством розмірі 73 080грн.), що
загалом складає 76 734грн.

Враховуючи, що відповідачі не
звільнені від сплати судового збору
згідно ст. 5 Закону України „Про
судовий збір" витрати по сплаті
судового збору, відповідно до статей 44,
49 ГПК України, покладаються судом на
відповідачів порівну.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України,
суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним договір
купівлі-продажу земельної ділянки
загальною площею 12,0485 га із кадастровим
номером :03:002:0177, яка розташована
на території Сошниківської сільської
ради Бориспільського району Київської
області від 13.12.2009р., який зареєстровано
в реєстрі за № 3698, укладений між
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Союз Інтергруп» (08150,
Київської області, Києво-Святошинський
район, м. Боярка, вул. 40 років Жовтня, 36;
ідентифікаційний код 35411799) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю
«Промислово-торгівельна група
«Самшит» (03148, м. Київ, вул. Гната Юри, 6,
кім. 414; ідентифікаційний код 33999032).

3. Визнати недійсним державний акт на
право власності Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рекріейшн-Сервіс»
(08325, Київська область, Бориспільський
район, с. Щасливе, вул. Лесі Українки,
20-а; ідентифікаційний код 36108488) серії ЯЗ
№ 204966 від 25 грудня 2009 року на земельну
ділянку загальною площею 12,0485 га із
кадастровим номером :03:002:0177, яка
розташована на території
Сошниківської сільської ради
Бориспільського району Київської
області.

4. Витребувати з незаконного
володіння Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рекріейшн-Сервіс»
(08325, Київська область, Бориспільський
район, с. Щасливе, вул. Лесі Українки,
20-а; ідентифікаційний код 36108488) на
користь держави в особі Головного
управління Держземагентства у
Київській області (03115, м. Київ, вул.
Серпова, 3/14; ідентифікаційний код 38760797)
земельну ділянку загальною площею 12,0485
га із кадастровим номером :03:002:0177,
яка розташована на території
Сошниківської сільської ради
Бориспільського району Київської
області.

5. Визнати відсутнім право власності
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рекріейшн-Сервіс»
(08325, Київська область, Бориспільський
район, с. Щасливе, вул. Лесі Українки,
20-а; ідентифікаційний код 36108488) на
земельну ділянку загальною площею 12,0845
га із кадастровим номером :03:002:0177,
яка розташована на території
Сошниківської сільської ради
Бориспільського району Київської
області, цільове призначення - для
ведення підсобного сільського
господарства.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Союз Інтергруп» (08150,
Київська область, Києво-Святошинський
район, м. Боярка, вул. 40-років Жовтня, 36;
ідентифікаційний код 35411799) в доход
Державного бюджету України 25 578
(двадцять п'ять тисяч п'ятсот сімдесят
вісім гривень) 00 коп. судового збору.

7. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Промислово-торгівельна група
«Самшит» (03148, м. Київ, вул. Гната Юри, 8,
оф. 414; ідентифікаційний код 33999032) в
доход Державного бюджету України 25 578
(двадцять п'ять тисяч п'ятсот сімдесят
вісім гривень) 00 коп. судового збору.

8. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рекріейшн-Сервіс»
(08325, Київська область, Бориспільський
район, с. Щасливе, вул. Лесі Українки,
20-а; ідентифікаційний код 36108488) в доход
Державного бюджету України 25 578
(двадцять п'ять тисяч п'ятсот сімдесят
вісім гривень) 00 коп. судового збору.

Накази видати після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено: 25.11.2014р.

Суддя
П.В.Горбасенко