ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2014 року Справа № 904/2277/14
Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів :

головуючого суддів:Є.Борденюк І.Вовка,
С.Могилрозглянувши у відкритому
судовому засіданнікасаційну
скаргуДержавного підприємства
"Спеціалізований морський порт
"Октябрьск"на постановувід
22.09.2014Дніпропетровського апеляційного
господарського судуу справі№ 904/2277/14за
позовомДержавного підприємства
"Спеціалізований морський порт
"Октябрьск"доПублічного акціонерного
товариства "АрселорМіттал Кривий
Ріг"третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідачаТовариство з
обмеженою відповідальністю "МТА Сервіс
ЛТД"простягнення заборгованості за
договором про надання послуг у сумі 40
435,70 грн В судове засідання прибули
представники:позивачаП'ятковський П.М.
(дов. від 02.01.2014 № 04),
відповідачаГарькавий А.Г. (дов. від
02.12.2013 № 14-293юр).Заслухавши
суддю-доповідача - Є.Борденюк,
пояснення представників сторін та
перевіривши матеріали справи, Вищий
господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство
"Спеціалізований морський порт
"Октябрьск" звернулось до
господарського суду з позовом до
Публічного акціонерного товариства
"АрселорМіттал Кривий Ріг" з позовом
про стягнення заборгованості у сумі 40
435,70 грн за надані додаткові послуги,
пов'язані з перевантаженням вантажу
згідно з умовами договору №391П-2013/2360
від 25.07.2013.

Рішенням Господарського суду
Дніпропетровської області від 24.06.2014
(суддя О.Красота), залишеним без зміни
постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
22.09.2014 (колегія суддів: О. Березкіна, М.
Дармін, О. Чус), позов Державного
підприємства "Спеціалізований
морський порт "Октябрьск" задоволений
частково шляхом присудження до
стягнення з відповідача на користь
позивача 18,10 грн пені, 08,35 грн 3% річних
та 15,25 грн інфляційних втрат; у решті у
задоволені позовних вимог - відмовлено.

Судові рішення мотивовані наступним.

25.07.2013 між ДП "Спеціалізований морський
порт "Октябрьск" та ПАТ "АрселорМіттал
Кривий Ріг" укладений договір
№391П-2013/2360 (далі - Договір) відповідно до
пункту 1.1 якого визначається порядок та
умови перевалки через порт належних
вантажовласнику вантажів, що
поступають у порт для відправлення на
експорт/імпорт, транзит.

Згідно з пунктом 1.3 Договору, варіанти
вантажних операцій, супутні послуги, їх
вартість, обсяг робіт та інше, відносно
вантажів окремої номенклатури,
наводяться у додатках до Договору, які
є його невід'ємною частиною.

Додатком № 1 від 25.07.2013 до Договору
сторони передбачили перелік послуг та
ставки оплати за роботи, які
виконуються Портом для експортної
металопродукції. Пунктом 1 зазначеного
переліку передбачені, зокрема,
навантажувально-розвантажувальні
роботи.

На підставі актів приймання-передачі №
35 від 05.12.2012; № 39 від 16.12.2013; № 41 від
31.12.2013; № 1 від 17.01.2014, з яких вбачається
надання послуг позивачем відповідачу з
перевезення катанки на склад, та акту
приймання-передачі від 22.01.2014 про
надання послуг з укриття/розкриття
арматури, позивачем на адресу
відповідача виставлені рахунки № 1405
від 05.12.2013 на суму 26 927,46 грн; № 1426 від
16.12.2013 на суму 7 717,4 грн; № 1513 від 31.12.2013 на
суму 1965,32 грн; № 63 від 17.01.2014 на суму 2 513,77
грн.

Зазначені у наведених вище актах
послуги, позивачем визначені як
додаткові до Договору. Відмова
відповідача оплатити виставлені
позивачем рахунки стала підставою для
звернення із відповідним позовом.

Встановивши вказані обставини, суди
попередніх інстанцій дійшли висновку,
що перевезення катанки входить до
складу
навантажувально-розвантажувальних
робіт, визначених у п.1 Додатку № 1 до
Договору, з огляду на таке.

Відповідно до п.3.3 Правил надання
послуг у морських портах України, до
послуг, пов'язаних з вантажними
операціями, що можуть надаватися
портовим оператором, оператором
термінала, належить, зокрема,
переміщення вантажу, тобто,
переміщення вантажу входить до
переліку вантажних операцій, оплата за
які передбачена Додатком № 1 до
Договору і не є додатковою операцією.

Водночас, відповідно умов Договору,
порт виконує усі роботи, пов'язані з
проходженням вантажів через порт: з
моменту початку розвантаження вантажу
і до моменту закінчення його
навантаження на судно (або навпаки),
тому ставки плати за виконані операції
відносяться до 1-ї категорії (п. 2.1.1.4
Збірника тарифів).

Відповідно до п. 7 Загальних вказівок
Збірника тарифів позивач відноситься
до 2 тарифної групи, тому для
навантажувально-розвантажувальних
робіт при перевалці катанки п.п. 26 табл.
2.1.1а, встановлений тариф 7,8 дол. США/т,
при цьому застосовується коефіцієнт
1,18, а тому акордна ставка за оброблення
1т. катанки становить 9,2 дол. США/т.

Крім того, у фіскальних рахунках на
оплату за спірними рахунками позивач
вказує суми саме за послуги згідно з
Договором, а не додаткові послуги
Порту.

Також відповідно до п. 5 Додатку № 1 до
Договору, за усі додаткові роботи,
виконані Портом на підставі заявок,
вантажовласник сплачує рахунки на
підставі актів. Однак, позивачем не
доведено у відповідності до ст.33,34 ГПК
України наявність заявок відповідача
на виконання додаткових робіт, які
позивач вимагає оплатити окремо від
Договору.

Відповідач фактично оплатив надані
послуги з виконання
навантажувально-розвантажувальних
робіт, визначених п. 1 Додатку № 1 до
Договору щодо продукції (катанки), яка
перевозилась за спірними актами, що
підтверджується рахунками № 1368 від
04.12.2013, № 1418 від 15.12.2013, №1489 від 31.12.2013.

З посиланням на зазначене, суди
попередніх інстанцій дійшли висновку,
що послуги з перевезення катанки за
спірними актами належать до послуг, що
визначені предметом Договору та не
можуть бути визначені як додаткові.

А тому, з огляду на відсутність
заборгованості за надані у
відповідності до предмету Договору
послуги з виконання
навантажувально-розвантажувальних
робіт, позовні вимоги щодо стягнення
коштів за послуги з перевезення
катанки визнані судами попередніх
інстанцій необґрунтованими.

Водночас, судами зазначено, що
відповідно до рахунку № 67 від 22.01.2014 за
послуги укриття/розкриття арматури
брезентом на загальну суму 2 541,20 грн
відповідач розрахувався 19.03.2014, а тому
суди вказали, що у відповідності до ст.
625 ЦК України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір не встановлений договором
або законом.

Здійснивши перерахунок заявлених
позивачем сум 3% річних, інфляційних
втрат та пені, нарахованих на суму
боргу за рахунком № 67, суди попередніх
інстанцій визнали обґрунтованим
вимоги про стягнення 18,10 грн пені, 08,35
грн 3 % річних (за період з 07.02.2014 по
18.03.2014) та 15,25 інфляційних втрат.

Звертаючись до суду з касаційною
скаргою, позивач посилається на
неправильне застосування судами
попередніх інстанцій при ухвалені
оскаржуваних судових рішень норм
права, просить скасувати рішення і
постанову у частині відмови у
задоволені позовних вимог та прийняти
у цій частині нове рішення, яким
позовні вимоги задовольнити.

Перевіряючи юридичну оцінку
встановлених судом фактичних обставин
справи та їх повноту, Вищий
господарський суд України дійшов
висновку, що касаційна скарга не
підлягає до задоволення з огляду на
наступне.

Згідно з частинами 1, 2 статті 21 Закону
України "Про морські порти" тарифи на
спеціалізовані послуги, що надаються у
морському порту суб'єктами природних
монополій, та послуги, які оплачуються
у складі портових зборів, підлягають
державному регулюванню національною
комісією, що здійснює державне
регулювання у сфері транспорту.
Перелік зазначених послуг визначає
Кабінет Міністрів України.

Постановою КМУ від 03.06.2013 № 405
встановлено, що до спеціалізованих
послуг, які надаються у морському порту
суб'єктами природних монополій, що
підлягають державному регулюванню
належить: забезпечення лоцманського
проведення; регулювання руху суден;
забезпечення проведення криголамних
робіт.

Частиною 3 статті 21 Закону України "Про
морські порти" визначено, що тарифи на
інші послуги, крім визначених у частині
1 цієї статті, є вільними та
визначаються договором між суб'єктом
господарювання, який надає відповідні
послуги, та їх замовником.

Так, пунктом 3.1 Договору сторонами
визначено, що розрахунки за послуги
порту здійснюються згідно зі Збірником
тарифів на комплекс робіт, пов'язаних з
обробленням вантажів у портах України,
затвердженим наказом Міністерства
транспорту України від 31.10.1995 № 392
(далі-Збірником).

У Додатку № 1 до Договору сторони
визначили ставкою оплати за
наватнажувально - розвантажувальні
роботи щодо вантажу:катанки - 9,2 дол. США
за 1 тонну.

Збірником, який відповідно до ст. 21
Закону України "Про морські порти",
втратив чинність згідно з наказом
Міністерства інфраструктури України
від 10.06.2014 № 239 (тобто, Збірник був
чинним на момент виконання спірних
робіт), встановлено, що для портів 2
тарифної групи, яким є Октябрьск (п.7
Загальних вказівок Збірника), для
вантажу: катанки, за ставками 1-ї
категорії, встановлений тариф 7,8 дол.
США за 1т. (табл. 2.1.1а). Водночас у п. 3
Загальних вказівок Збірника визначено,
що тарифи, визначені цим Збірником, з
01.09.2008 застосовуються з коефіцієнтом
1,18.

Тобто, тариф, визначений у Додатку № 1
до Договору (9,2 дол. США за 1 т.),
відповідає тарифу, визначеному
Збірником для вантажу: катанки, за
ставками 1-ї категорії (7,8 дол. США за
1т.*1,18=9,2 дол. США за 1т.).

Відповідно до п. 2.1.1.4 Збірника ставки 1-ї
категорії установлені для вантажів,
при перевалці яких порт виконує усі
роботи, пов'язані з проходженням
вантажів через порт (як через склад, так
і за прямим варіантом): з моменту
початку розвантаження вантажу, який
прибув залізницею (на судні або
автотранспортом клієнта), і до моменту
закінчення його навантаження на судно
(або навпаки).

Пунктами 2.1.2.1-2.1.2.13 Збірника визначений
перелік робіт, які оплачуються за
акордними ставками за експортом та
транзитом у портах відправлення.

Отже, за експортом у портах
відправлення у тариф за ставками 1-ї
категорії включається оплата усіх
визначених у п.п. 2.1.2.1-2.1.2.13 Збірника
робіт, зокрема і робіт з підвезення
вантажів із складських приміщень, які
розташовані на території порту та
експлуатуються останнім, до борту
судна, яке завантажується портом біля
своїх причалів (п. 2.1.2.8 Збірника).

Таким чином, оплата робіт з перевезення
катанки зі складів порту до борту
суден, що завантажувались, які позивач
визначив неоплаченими за спірними
актами, включається у встановлений
сторонами тариф за ставками 1-ї
категорії для
навантажувально-розвантажувальних
робіт щодо катанки (9,2 дол. США за 1т.), а
тому зазначені роботи охоплюються
предметом договору та не є додатковими.

Позивачем не заявлена заборгованість
відповідача за виконані
навантажувально-розвантажувальні
роботи, визначені Додатком № 1 до
Договору.

З огляду на зазначене, рішення та
постанову, у частині відмови у
задоволенні позовних вимог, слід
залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державного
підприємства "Спеціалізований
морський порт "Октябрьск" залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
22.09.2014 у справі № 904/2277/14 залишити без
зміни.

Судді:
Є. Борденюк

І. Вовк

С. Могил