м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/20394/14 19.11.14

За позовом Товариства з додатковою
відповідальністю "Експрес
Страхування»

до 1) Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «АХА
Страхування»

2) Публічного
акціонерного товариства «Миронівський
хлібопродукт»

про стягнення 29 303,64 грн.

Суддя Пукшин Л.Г.

Представників сторін:

від позивача: Шуплякова С.Б. -
представник за довіреністю 96/14 від 17.06.1

від відповідача-1: Деревецький В.В. -
представник за довіреністю 2587/18 від
24.07.14

від відповідача-2: не з'явився.

В судовому засіданні 19.11.14, в порядку ст.
85 ГПК України, було оголошено вступну
та резолютивну частини рішення

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з додатковою
відповідальністю «Експрес
Страхування» звернулося до
господарського суду м. Києва з позовом
до приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія «АХА Страхування»
та Публічного акціонерного товариства
«Миронівський хлібопродукт» про
стягнення 29 303,64 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у
зв'язку із дорожньо-транспортною
пригодою, яка сталась 06.11.2012 року на
вул.. Комісарок - Южнорадіальна у м.
Луганську, за участі автомобіля НОМЕР_1,
що належить ПАТ «Миронівський
хлібопродукт», під керуванням водія
ОСОБА_3 та транспортного засобу марки
ЗАЗ TF488Р д.н. НОМЕР_2, що належить ОСОБА_4,
внаслідок чого отримали механічні
пошкодження.

Транспортний засіб марки ЗАЗ TF488Р д.н.
НОМЕР_2 застрахований товариством з
додатковою відповідальністю "Експрес
Страхування", за договором
добровільного страхування наземних
транспортних засобів № 202.12.22115864 від
03.05.2012 року.

Відповідно до висновку № 470/12/12 від 05.12.12
розмір матеріальної шкоди, завданої
власнику автомобіля НОМЕР_3 становить 47
824,51 грн.

На підставі договору № 202.12.22115864 від
03.05.2012 року. позивач виплатив
страхувальнику страхове відшкодування
у розмірі 29 303,64 грн шляхом
перерахування на рахунок
страхувальника, що підтверджується
платіжним дорученням № 5173 від 19.03.2013 р.

Постановою Ровеньківського міського
суду Луганської області № 3-3080/12 від
01.02.13 року водія ОСОБА_3 визнано винним в
скоєні адміністративного
правопорушення передбаченого ст. 124
КУпАП

Цивільно-правова відповідальність
власника автомобіля НОМЕР_4
застрахована у приватному
акціонерному товаристві «СК «АХА
Страхування» за полісом № АВ/8121032,
ліміт відповідальності за заподіяну
шкоду майну становить 50 000,00 грн., розмір
франшизи 1 000,00 грн.

А тому, за доводами позивача до
товариства з додатковою
відповідальністю «Експрес
Страхування» у порядку регресу
перейшло право на отримання від
відповідача компенсації шкоди в
розмірі 29 303,64 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 29.09.2014 року порушено провадження у
справі 910/20394/14, розгляд справи
призначено на 29.10.2014 р.

У судове засідання 29.10.2014 з'явилися
представники позивача та відповідача-1.

Відповідач-2 не забезпечив явку
уповноваженого представника у судове
засідання, вимоги ухвали суду не
виконав, про час та місце проведення
судового засідання був повідомлений
належним чином.

Представник позивача на виконання
вимог ухвали суду надав документи, що
були залучені до матеріалів справи, та
підтримав позовні вимоги у повному
обсязі.

Представник відповідача-1 проти позову
заперечував з підстав викладених у
відзиві, зокрема, відповідач-1 зазначає,
що 21.11.2012 року в м. Луганську мало місце
ДТП за участю автомобілів Nissan Tiida д.н.
НОМЕР_6 (цивільна правова
відповідальність якого застрахована
відповідачем), під керуванням ОСОБА_5
та ЗАЗ TF488Р д.н. НОМЕР_2, під керуванням
ОСОБА_6

Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «АХА Страхування»
відповідно до п. 36.1. ст 36 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників транспортних засобів» та на
підставі страхового акту від 30.11.2012
року виплатило ОСОБА_6 страхове
відшкодування у розмірі 10 000,00 грн. За
доводами відповідача-1, виходячи з
протоколів огляду транспортного
засобу, фотознімків та дослідження
аварійного комісара, пошкодження
автомобіля НОМЕР_5 в обох випадках
06.11.2012 та 21.11.2012 р. ті ж самі.

Відтак, відповідач-1 вважає, що
позивачем не було перевірено на момент
прийняття рішення про виплату
страхового відшкодування підстав для
відмови у такій виплаті, передчасно
здійснив виплату страхового
відшкодування, а тому в позові слід
відмовити.

Ухвалою суду від 29.10.2014 розгляд справи
відкладався до 19.11.2014.

У судове засідання 19.11.2014 з'явилися
представники позивача та відповідача-1.

Відповідач-2 не забезпечив явку
уповноваженого представника у судове
засідання, вимоги ухвали суду не
виконав, про час та місце проведення
судового засідання був повідомлений
належним чином.

Представник відповідача-1 заявив
клопотання про витребування у
відповідача додаткових доказів та
залучення до участі у справі в якості
третьої особи без самостійних вимог
ОСОБА_6.

Представник позивача проти вказаних
клопотань заперечував, зазначивши при
цьому, що матеріали справи містять усі
докази, в тому числі, що просить
витребувати відповідач-1. щодо
залучення третьої особи, також
заперечував, вказавши на зловживанні
представником відповідача-1 свої
процесуальних прав та намаганні
затягуванні процесу.

Дослідивши матеріали справи,
клопотання відповідача-1 та заслухавши
пояснення представників сторін, суд
відмовляє в вказаних клопотаннях з
підстав необґрунтованості та
недоведеності.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
встановив:

03 травня 2012 року за договором
добровільного страхування наземних
транспортних засобів № 202.12.22115864 ТзДВ
«Експрес Страхування» було
застраховано автомобіль НОМЕР_3
страхувальником за договором є ОСОБА_6,
вигодонабувачем за договором виступає
ПАТ «Кредобанк».

Пунктом 9 договору визначено строк його
дії з 07.05.2012 по 06.05.2015.

З матеріалів справи вбачається, що
06.11.2012 року на вул.. Комісарок -
Южнорадіальна у м. Луганську, мала
місце дорожньо-транспортна пригода за
участі автомобілів: НОМЕР_1, що належить
ПАТ «Миронівський хлібопродукт», під
керуванням водія ОСОБА_3 та марки ЗАЗ
TF488Р д.н. НОМЕР_2, що належить ОСОБА_4 під
керуванням ОСОБА_7.

ДТП сталася в результаті порушення
водієм ОСОБА_3 Правил дорожнього руху
України, якого визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення передбаченого ст. 124
КУпАП України постановою
Ровеньківського міського суду
Луганської області № 3-3080/12 від 01.02.13
року

Страхувальник звернувся до позивача із
повідомленням про настання події, що
має ознаки страхового випадку та
заявою про виплату страхового
відшкодування.

Вартість матеріального збитку,
завданого власнику транспортного
засобу марки автомобіля НОМЕР_3,
відповідно до висновку № 470/12/12 від 05.12.12
становить 47 824,51 грн.

За страховим випадком - ДТП що сталась
06.11.2012 за участю застрахованого
автомобіля НОМЕР_5, згідно з страховим
актом № 3.12.6830-1 від 18.03.2013 р. позивачем
було визначено суму страхового
відшкодування в розмірі 29 303,64 грн.,
виплата якого підтверджується
платіжним дорученням № 5173 від 19.03.2013 р.

Статтею 27 Закону України "Про
страхування" та статтею 993 ЦК України
визначено, що до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право
зворотної вимоги до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною другою статті 1187 ЦК України
передбачено, що шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Вина водія, який керував автомобілем
НОМЕР_1, підтверджується
Ровеньківського міського суду
Луганської області № 3-3080/12 від 01.02.13
року.

Пунктом 36.4 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників транспортних засобів"
передбачено, що виплата страхового
відшкодування (регламентна виплата)
здійснюється безпосередньо
потерпілому (іншій особі, яка має право
на отримання відшкодування) або
погодженим з ним особам, які надають
послуги з ремонту пошкодженого майна,
сплатили страхове відшкодування за
договором майнового страхування (крім
регламентної виплати, передбаченої
підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього
Закону), лікування потерпілих та інші
послуги, пов'язані з відшкодуванням
збитків.

З матеріалів справи вбачається, що між
відповідачем-1, як страховиком, та
Публічним акціонерним товариством
«Миронівський хлібопродукт» як
страхувальником, було укладено договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, строком дії з 12.08.12 по 11.084.13
(Поліс АВ/8121032), відповідно до якого
забезпечений транспортний засіб -
автомобіль НОМЕР_4, ліміт
відповідальності за заподіяну шкоду
майну становить 50 000,00 грн., розмір
франшизи 1 000,00 грн.

Таким чином відповідач-1 є
відповідальною особою за завдані
збитки власнику автомобіля НОМЕР_5,
відповідно до положень Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників транспортних засобів" в
межах, передбачених договором
обов'язкового страхування цивільної
відповідальності, а до позивача як
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором
добровільного страхування наземних
транспортних засобів № 202.12.22115864 від
03.05.2012 р., перейшло право вимоги, яке
потерпіла особа мала до відповідача як
особи, відповідальної за завдані
збитки.

Аналогічні висновки по застосуванню
положень закону містяться у постанові
Верховного Суду України судової палати
у господарських справах від 25
листопада 2008 року (справа 11/406-07), а також
і у постанові Верховного Суду України
№ 3-118гс11 від 07.11.2011р. (справа № 48/562), які
згідно ч. 2 ст. 82 ГПК України є
обов'язкові до врахування судом при
прийнятті рішення у справі.

За чинним законодавством України окрім
особи, винної у завданні шкоди,
потерпілий у ДТП має також право
одержати майнове відшкодування або за
рахунок страхової організації, якою
застраховане його майно, за правилами і
в порядку, встановленому Цивільним
кодексом України та Законом України
"Про страхування", або за рахунок
страховика, яким застраховано
відповідальність особи, що володіє
транспортним засобом, водія якого
визнано винним у ДТП, за правилами та у
порядку, встановленому ЦК України та
Законом України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів".

Право потерпілого обрати той чи інший
спосіб захисту чинним законодавством
не обмежене. В даному випадку
потерпілий звернувся за
відшкодуванням майнової шкоди до
позивача, який застрахував його майно -
автомобіль НОМЕР_5.

В розумінні положень Закону "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" позивач набув (в порядку
регресу) право на виплату страхового
відшкодування від страховика винної
особи.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» встановлено, що страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи.

З метою досудового врегулювання спору
позивач звернувся до відповідача-1 з
заявою про виплату страхового
відшкодування по полісу за вих.. №
1684/6830 від 01.04.2013, яка була отримана
відповідачем-1 08.04.13.

За договором обов'язкового страхування
цивільної відповідальності (поліс
АВ/8121032) передбачено, що ліміт
відповідальності за шкоду заподіяну
майну становить 50000 грн., франшиза - 1 000,00
грн, таким чином з відповідача-1
підлягає стягненню сума страхового
відшкодування виплаченого позивачем
за вирахуванням франшизи (39 303,64 грн. -
1000,00 грн. = 29 303,64 грн.), що відповідає
розміру заявлених позовних вимог.

Враховуючи не здійснення
відповідачем-1 виплати страхового
відшкодування в повному обсязі на
користь позивача, позовні вимоги, щодо
стягнення з відповідача-1 страхове
відшкодування в порядку регресу у сумі
29 303,64 грн підлягають задоволенню.

Позивачем заявлена також вимога про
стягнення з відповідача-2 матеріальну
шкоду (франшиза) у розмірі 1 000,00 грн.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК
України встановлено, що джерелом
підвищеної небезпеки є діяльність,
пов'язана з використанням, зберіганням
або утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

На підставі ст. 1166 ЦК України шкода,
завдана майну фізичної чи юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Стаття 1194 ЦК України встановлює, що
особа, яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

З матеріалів справи вбачається, що
позивач з метою досудового
врегулювання спору звернувся до
відповідача-2 з претензією за вих.. №
1675/6830 від 01.04.2013, яка була отримана
відповідачем-2 05.04.13 та залишена без
реагування.

За таких обставин вимога позивача щодо
стягнення з відповідача-2 1 000,00 грн є
обґрунтованою та такою, що підлягає
задоволенню.

Заперечення відповідача-1 не беруться
судом до уваги, оскільки виплата ПрАТ
«Страхова компанія «АХА Страхування»
страхового відшкодування у розмірі 10
000,00 грн ОСОБА_4, здійснено при
обставинах, які не стосуються
предметом спору.

Судові витрати позивача по сплаті
судового збору в розмірі 1 827,00 грн.
відповідно до положень статті 49 ГПК
України покладаються на відповідачів,
пропорційно задоволеним позовним
вимогам.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК України,
господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «АХА
Страхування» (04070, м. Київ, вул.
Ільїнська, буд. 8, ідентифікаційний код
20474912) на користь Товариства з
додатковою відповідальністю «Експрес
Страхування» (01004, м. Київ, вул.
Червоноармійська, буд 15/2,
ідентифікаційний код 36086124) страхове
відшкодування в порядку регресу у
розмірі 28 303 (двадцять вісім тисяч
триста три) грн 64 коп. та витрати по
сплаті судового збору в розмірі 1 764
(одну тисячу сімсот шістдесят чотири)
грн. 65 коп.

3. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Миронівський
хлібопродукт» (08800, Київська область,
Миронівський район, м.Миронівка, вул.
Елеваторна, ідентифікаційний код 25412361)
на користь Товариства з додатковою
відповідальністю «Експрес
Страхування» (01004, м. Київ, вул.
Червоноармійська, буд 15/2,
ідентифікаційний код 36086124) матеріальну
шкоду в розмірі 1 000 (одну тисячу) грн. 00
коп. та витрати по сплаті судового
збору у розмірі 62 (шістдесят дві) грн 35
коп.

4. Після набрання рішенням законної
сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 20.11.2014 р.

Суддя
Л.Г. Пукшин