РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2014 р.
Справа № 903/797/14

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючої судді
Олексюк Г.Є.

суддів
Демянчук Ю.Г.

суддів
Юрчук М.І.

при секретарі судового засідання
Лукащик Г.В.

розглянувши апеляційну скаргу
відповідача Сільськогосподарське
товариство з обмеженою
відповідальністю "Україна" на рішення
господарського суду Волинської
області від 16.09.14 р.

у справі № 903/797/14 (суддя Філатова
Світлана Тимофіївна )

позивач ОСОБА_2,ОСОБА_3

відповідач Сільськогосподарське
товариство з обмеженою
відповідальністю "Україна"

про визнання недійсними рішень
загальних зборів учасників товариства
від 07.10.2013р., оформлених протоколом
№07/10/2013

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_3,ОСОБА_4,представника,
довіреність в справі

відповідача - Черьомуха О.В.,Карпюк
Л.В.,представники ,довіреність в справі.

Судом роз'яснено представникам сторін
права та обов'язки, передбачені ст.ст.20,
22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію
судового процесу не поступало, заяв про
відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Волинської області від 16 вересня 2014
року у справі №903/797/14 (суддя Філатова
С.Т.) частково задоволено позов ОСОБА_3 ,
ОСОБА_2 до сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "Україна" та визнано
недійсними пункти 1, 4, 5 рішення
загальних зборів учасників СГ ТзОВ
"Україна" від 07.10.2013 року, оформленого
протоколом № 07/10/13 в частині виключення
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зі складу учасників СГ
ТзОВ "Україна", встановлення частки в
статутному капіталі, внесення
відповідних змін до статуту
товариства, затвердження статуту
товариства в новій редакції, надання
повноважень щодо державної реєстрації
змін до установчих документів
товариства та до відомостей про
товариство; припинено провадження у
справі щодо визнання недійсними
пунктів 2, 3 рішень загальних зборів СГ
ТзОВ "Україна", оформлених протоколом №
07/10/13 від 07.10.2013року, в частині
звільнення ОСОБА_3 з посади
генерального директора з 07.10.2013 року та
призначення ОСОБА_7 на посаду
генерального директора з 08.10.2013 року.

Також, стягнуто з
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю "Україна"
на користь ОСОБА_3 1218 гривень витрат по
сплаті судового збору.

Частково задовольняючи позов ,місцевий
господарський суд застосував норми ст.
100 Цивілького кодексу України ст. 60, 64
Закону України "Про господарські
товариства", приписи постанови Пленуму
Верховного Суду України № 13 від 24.10.2008
року "Про практику розгляду судами
корпоративних спорів" та рекомендацій
Президії Вищого господарського суду
України від 28.12.2007 року №04-5/14 "Про
практику застосування законодавства у
розгляді справ, що виникають з
корпоративних відносин", приписи
Статуту СГ ТзОВ "Україна" в редакції,
зареєстрованій 16.01.2011року, та дійшов
висновків, що :

- збори були проведені за відсутності
кворуму (на загальних зборах була
присутня ОСОБА_8, частка в статутному
капіталі якої складає 60%) ;

- порядок денний, зазначений у
повідомленні позивачів про скликання
загальних зборів учасників СГ ТзОВ
"Україна", відрізняється від порядку
денного, зазначеного у протоколі
загальних зборів № 07/10/13 від 07.10.2013року;

- питання про виключення зі складу
учасників товариства ОСОБА_2 в
повідомленні від 30.08.2013 року про
проведення загальних зборів відсутнє;

- у оспорюваному рішенні не наведено
відомостей, які б свідчили про те, що
ОСОБА_3 та ОСОБА_2, систематично не
виконували або виконували неналежним
чином обов'язки учасників товариства
або перешкоджали своїми діями
досягненню цілей товариства та яких
саме.

Припиняючи провадження у справі щодо
визнання недійсними пунктів 2, 3 рішення
загальних зборів СГ ТзОВ "Україна",
оформленого протоколом № 07/10/13 від
07.10.2013 року, на підставі п.1 ч.1 ст.80 ГПК
України - суд першої інстанції вважав,
що спір про визнання недійсним рішення
про звільнення ОСОБА_3 з посади
генерального директора з 07.10.2013 року та
призначення ОСОБА_7 на посаду
генерального директора з 08.10.2013 року не
підлягає вирішенню господарським
судом, оскільки повинен розглядатися
за нормами цивільного судочинства як
трудовий спір .

Сільськогосподарським товариством з
обмеженою відповідальністю "Україна"
подано апеляційну скаргу, якою
вважають оскаржуване рішення
ухваленим з порушенням норм
процесуального права ( за відсутністю
сторони, не повідомленої належним
чином про місце та час засідання суду)
та при неповному з'ясуванні обставин,
що мають значення для справи.

В обґрунтування порушення норм
процесуального права вказують, що
відповідач хоча і зареєстрований за
юридичною адресою: 45643, Волинська обл.3
Луцький район, село Баїв, вул. Перемоги,
1, однак, починаючи з листопада 2013 року
за цією адресою не знаходиться через
наявність спірних питань між
засновниками товариства.

За юридичною адресою відповідача
знаходиться на даний час ТОВ
«Україна-Баїв» (новостворене
підприємство, засновниками якого є
Позивачі), які мають можливість
отримувати усю поштову кореспонденцію.
Працівники поштового відділення не
розуміють різниці між двома
сільськогосподарськими товариствами
та того, кому потрібно віддавати
кореспонденцію; вони не враховують
можливість отримання кореспонденції
одного СГ представниками та
працівниками зовсім іншого СГ.

З покликанням на ст. 55, 64
Конституції України, рішення
Конституційного Суду України від 25.12.1997
року № 9-зп вважають, що СГ ТзОВ
«Україна» не отримавши повідомлення із
господарського суду Волинської
області про виклик у судове засідання
та надання відповідних документів,
фактично було позбавлене права на
захист.

З огляду на ст.59 Закону України «Про
господарські товариства» та п. 29
постанови Пленуму Верховного суду
України від 24.10.2008 N 13 «Про практику
розгляду судами корпоративних спорів»
вважають помилковим висновок
місцевого господарського суду про
відсутність кворуму .

Звертають увагу, що позивачі
неодноразово повідомлялися про
необхідність проведення зборів як в
усній формі так і у письмовій про, що
свідчать документи про відправку таких
повідомлень.

На переконання скаржника,
долучені ним до апеляційної скарги :
висновки судово-почеркознавчої
експертизи № 962 та 963 від 09.10.2013 року,
проведеної НДКЦ УМВС у Волинській
області; рішення господарського суду
Волинської області від 01.10.2013 року та
постанова Рівненського апеляційного
господарського суду від 04.12.2013 року у
справі №903/928/13; обвинувальний акт від
26.08.14 року ; договори від імені СГТзОВ
«Україна» на суму понад 100000 гривень;
угоди щодо реалізації майна СГТзОВ
«Україна» в адресу ТОВ «Україна-Баїв» є
достатніми підставами для виключення
позивачів із складу учасників
товариства.

Наводять свої аргументи на
спростування наявних у матеріалах
справи доказів позивачів .

Просять рішення господарського суду
Волинської області від 18.09.2014 року у
даній справі скасувати та прийняти
нове рішення про відмову у задоволенні
позову.

До апеляційної скарги долучено копії :
табелю обліку робочого часу СГ ТОВ
«Україна» за серпень та жовтень 2013
року, судово-почеркознавчих експертиз
№ 962 та 963 від 09.10.2013 року, документів із
кримінального провадження №0000034,
аудиторського звіту, обвинувального
акту, постанови суду по справі №903/928/13,
наказу №2-ос, акту приймання-передачі
первинних бухгалтерських документів,
протоколу №11/07/14, ухвали по справі
№161/17558/13-ц, рішення по справі №903/928/13,
висновку №9/03-20-16-05/2014, поштових
документів, статутів СГ ТзОВ «Україна»
від 16.02.11 року та 06.12.13 року.

Крім того, додатковими поясненнями до
апеляційної скарги зазначають, що
позивачі могли ознайомитись з
документами, необхідними для
підготовки до участі у загальних
зборах,однак таких вимог не заявляли,
а свідомо ігнорували участь у зборах як
26 серпня 2013 року так і 07 жовтня 2013 року.

Звертають увагу, що при проведенні
зборів 07 жовтня 2014 року позивач ОСОБА_2
на лікарняному не перебував ,а відтак
доводи суду в цій частині є
помилковими. Критично ставляться до
листків непрацездатності ОСОБА_3, який
мав звичайну простуду.

Зазначають , що згідно з положеннями ч.1
ст. 64 Закону України « Про господарські
товариства» учасника товариства з
обмеженою відповідальністю, який
систематично не виконує або неналежним
чином виконує обов'язки, або
перешкоджає своїми діями досягненню
цілей товариства, може бути виключено з
товариства на основі рішення, за яке
проголосували учасники, що володіють у
сукупності більш як 50 відсотками
загальної кількості голосів учасників
товариства. При цьому цей учасник (його
представник) у голосуванні участі не
бере. Дана норма кореспондується зі
ст.cт. 59,41, 64 Закону України « Про
господарські товариства»

З посиланням на ч.1 ст.117 ЦК України та
п.4.2.3 Статуту СГ ТзОВ « Україна»
вказують, що участь у загальних зборах
для позивачів є їх обов»язком ,а не
правом ,а тому вони були зобов»язані
брати участь у загальних зборах
товариства. Своїми діями позивачі не
просто перешкоджали діяльності
товариства, а фактично його
самоліквідовували.

Крім того, вважають ,що рішення суду в
частині припинення провадження у
справі щодо визнання недійсними п.п.2,3
рішень загальних зборів від 07.10.2013 року
в частині звільнення ОСОБА_3 з посади
генерального директора з 07 жовтня 2013
року та призначення ОСОБА_7 на посаду
генерального директора з 08 жовтня 2013
року не відповідає закону, оскільки
встановивши , що предмет спору не
співвідноситься із встановленими
законом способами захисту прав,
господарський суд повинен був
відмовити в позові.

До додаткових пояснень до апеляційної
скарги долучено копії свідоцтва про
смерть ОСОБА_8, ,висновок № 30/03-20-16-05/2014
за результатами дослідження
фінансових операцій та правочинів
ТзОВ « Україна-Баїв» ,які можуть бути
пов»язані з легалізацією(відмиванням)
доходів, одержаних злочинним
шляхом,копію висновку експерта за
результатами проведення
судово-економічної експертизи № 639№
14-23 від 02.10.2014 р.

У пункті 9 постанови N 7 від 17.05.2011 року
«Про деякі питання практики
застосування розділу XII Господарського
процесуального кодексу України» ( з
змінами та доповненнями) Пленум Вищого
господарського суду України звертає
увагу, що додаткові докази приймаються
апеляційним судом, якщо заявник
обґрунтував неможливість їх подання
суду першої інстанції з причин, що не
залежали від нього.

У вирішенні питань щодо прийняття
додаткових доказів суд апеляційної
інстанції повинен повно і всебічно
з'ясовувати причини їх неподання з
урахуванням конкретних обставин
справи і об'єктивно оцінити поважність
цих причин. При цьому обґрунтування
неможливості подання доказів суду
першої інстанції згідно із зазначеною
нормою ГПК покладається саме на
заявника (скаржника), а апеляційний
господарський суд лише перевіряє та
оцінює їх поважність і не зобов'язаний
самостійно з'ясовувати відповідні
причини. У разі прийняття додаткових
доказів у постанові апеляційної
інстанції мають зазначатися підстави
такого прийняття.

Скаржник обгрунтовує неможливість
подання доказів суду першої інстанції
з огляду на те, що не був повідомлений
про час та місце судового розгляду
справи і не зміг взяти участь у
судовому засіданні господарського
суду Волинської області при розгляді
даної справи.

Колегія суддів вважає за можливе
прийняти додаткові докази та надати їм
оцінку під час апеляційного перегляду
справи.

У судовому засіданні представники
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю "Україна"
апеляційну скаргу підтримали з
мотивів, що викладені у ній та
додаткових поясненнях до апеляційної
скарги та просили рішення суду першої
інстанції у даній справі скасувати та
прийняти нове рішення про відмову у
задоволенні позову.

Під час апеляційного перегляду
справи позивач ОСОБА_3 та представник
позивачів наводили свої міркування
на спростування доводів скаржника,
вказували на законність та
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду ,яке просили
залишити без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення.

Відповідно до статті 101 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.У
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу.

Заслухавши пояснення
представників сторін, обговоривши
доводи апеляційної скарги, перевіривши
повноту з'ясування та доведеність всіх
обставин, що мають значення для справи,
дослідивши правильність застосування
господарським судом першої інстанції
норм процесуального та матеріального
права при винесенні оскарженого
рішення, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних міркувань.

Як вбачається із статті 9 статуту
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю "Україна" (в
редакції, що зареєстрована 16.01.2011 року)
статутний капітал товариства поділено
на частки між учасниками наступним
чином: частка ОСОБА_8 складає 65142
гривень, що становить 60% статутного
капіталу, частка ОСОБА_2 складає 21714
гривень, що становить 20 % статутного
капіталу, частка ОСОБА_3 складає 21714
гривень, що становить 20 % статутного
капіталу (т1, а.с. 46-63).

30.08.2013 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2
повідомлено про скликання загальних
зборів учасників товариства на 07.10.2011
року з визначеним порядком денним :
(а.с. 33):

1. Внесення змін та доповнень до
статуту СГ ТзОВ "Україна".

2. Затвердження річного звіту
результатів фінансово-господарської
діяльності СГ ТзОВ "Україна" за 2011 та 2012
роки.

3. Затвердження проекту
виробничо-господарського плану
розвитку СГ ТзОВ "Україна" на 2013 рік.

4. Визначення кількісного складу
та створення ревізійної комісії СГ
ТзОВ "Україна".

5. Затвердження штатного розкладу
СГ ТзОВ "Україна".

6. Затвердження проектів трудових
контрактів з генеральним директором та
членами дирекції СГ ТзОВ "Україна".

7. Призначення членів дирекції СГ
ТзОВ "Україна".

8. Виключення зі складу учасників СГ
ТзОВ "Україна" ОСОБА_3

Означене повідомлення ( т.1, а.с. 33; т.2,
а.с.151-157 ) скеровано позивачам цінним
поштовим відправленням постійним
представником учасника СГТзОВ
"Україна" ОСОБА_8 - ОСОБА_9

07.10.2013 року проведено загальні збори СГ
ТзОВ "Україна" по наслідках якого
складено протокол № 07/10/13 від 07.10.2013
року (т.1,а.с. 11, 95).

Хід та рішення загальних зборів
товариства оформлено протоколом №07/10/13
від 07.10.2013 року, з якого вбачається, що
на зборах зареєстрований учасник, що
володіє 60,00% статутного капіталу
товариства - ОСОБА_8 , а інші учасники
товариства ОСОБА_3 та ОСОБА_2 - відсутні.

Відповідно до протоколу № 07/10/13 на
загальних зборах 07.10.2011 року
встановлений наступний порядок
денний:

1.Виключення учасника зі складу
товариства.

2.Вирішення питання про
звільнення ОСОБА_3 з посади
генерального директора СГ ТзОВ
"Україна" з 07.10.2013р.

3. Вирішення питання про
призначення ОСОБА_7 на посаду
генерального директора товариства з
08.10.2013р.

4. Вирішення питання про
затвердження статуту товариства у
новій редакції.

5. Вирішення питання щодо організації
державної реєстрації змін до
установчих документів товариства.

По наслідках розгляду питань порядку
денного вирішено :

1.Виключити ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зі складу
учасників товариства. Належні їм
частки у статутному капіталі
товариства у розмірах 20%, що становить
по 21714 гривень виплатити ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 у повному обсязі у порядку,
передбаченому чинним законодавством
України. Для того, щоб не зменшувати
статутного капіталу товариства ОСОБА_8
внесе 40% статутного капіталу за власні
кошти. Таким чином, частка ОСОБА_8 у
статутному капіталі становить 100 % що
складає 108570 гривень.

2. Звільнити ОСОБА_3 з посади
генерального директора за невиконання
трудових обов»язків з 07.10.2013 року.

3. Призначити ОСОБА_7 на посаду
генерального директора з 08.10.2013 року.

4. У зв»язку із зміною складу учасників
товариства внести відповідні зміни до
статуту товариства. Затвердити статут
товариства у новій редакції.

5.Зобов»язати генерального директора
товариства ОСОБА_7 вирішити питання, що
стосуються державної реєстрації змін
до установчих документів товариства
та відомостей про товариство.

Рішення прийнято «За» одним з
присутніх учасників, який володіє 60%
від розміру Статутного капіталу
товариства. Рішення вважається
прийнятим, так як за нього
проголосували більше 50% голосів.

Протокол № 07/10/13 від 07.10.2013 року
підписано учасником товариства ОСОБА_8
та запрошеним ОСОБА_7

06.12.2014 року державним реєстратором
Луцької районної державної
адміністрації здійснено державну
реєстрацію змін до установчих
документів юридичної особи, проведено
зміну складу засновників та керівника
юридичної особи, внесено зміни до
відомостей про юридичну особу, що
стверджується витягом з ЄДР юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
станом на 09.12.2013р. (т.1, а.с. 22-24) та
реєстраційними картами на проведення
державної реєстрації змін до
установчих документів юридичної особи,
про внесення змін до відомостей про
юридичну особу, які містяться в ЄДР
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців від 06.12.2013 року (т.1, а.с.
88-94).

Частиною першою статті 60 Закону
України «Про господарські товариства»
передбачено, що загальні збори
учасників вважаються повноважними,
якщо на них присутні учасники
(представники учасників), що володіють
у сукупності більш як 60 відсотками
голосів.

Відповідно до п.п. 13.9, 13.10 Статуту
товариства в редакції, зареєстрованій
16.02.2011 року, загальні збори
визначаються повноважними, якщо на них
присутні учасники (представники
учасників), які у сукупності володіють
більш ніж 70% голосів. Учасники
володіють кількістю голосів, що
дорівнює розміру їх відповідних часток
у статутному капіталі (т.1, а.с.46-63).

Колегія суддів звертає увагу, що
нормами частини першої статті 60 Закону
України "Про господарські товариства"
не передбачається можливість
встановлення у статутах товариств
іншого кворуму. Тому у вирішенні
питання про правомочність загальних
зборів учасників господарських
товариств необхідно виходити з того,
що незалежно від положень статуту
товариства щодо кворуму загальних
зборів вони є правомочними, якщо на них
зареєструвалися учасники, які
володіють у сукупності більш як 60
відсотками голосів від загальної
кількості голосів.

Пленум Верховного Суду України у
пункті 18 постанови № 13 від 24.10.2008 року
"Про практику розгляду судами
корпоративних спорів" зазначає, що
безумовною підставою для визнання
недійсними рішень загальних зборів у
зв'язку з прямою вказівкою закону є
серед іншого : прийняття загальними
зборами рішення за відсутності кворуму
для проведення загальних зборів чи
прийняття рішення (ст. 60 Закону про
господарські товариства); прийняття
загальними зборами рішень з питань, не
включених до порядку денного загальних
зборів товариства (ч. 4 ст. 43 Закону про
господарські товариства); прийняття
загальними зборами рішення про зміну
статутного капіталу товариства, якщо
не дотримано процедури надання
акціонерам (учасникам) відповідної
інформації (статті 40, 45 Закону про
господарські товариства).

Також, Верховний Суд України в
узагальненні судової практики
«Практика розгляду судами
корпоративних спорів» звертає увагу,
що збори, проведенi за вiдсутностi
кворуму, є неправомочними в силу
iмперативної норми закону (статтi 60
Закону ). Вiдсутнiсть кворуму на
загальних зборах є безумовною
пiдставою для визнання прийнятих
загальними зборами рiшень недiйсними.

На зборах учасників товариства 07.10.2013
року зареєстрована учасник товариства
ОСОБА_8, частка в статутному капіталі
якої складає 60%.

На переконання судової колегії, такі
збори не можуть вважатися правомочними
оскільки на них присутній учасник, який
володіє 60 відсотками голосів, що у
арифметичному виразі являється меншим
кількості голосів, необхідних для
кворому : «більш як 60 відсотками
голосів» .

Указане відповідає правовій позиції
Вищого господарського суду України,
викладеній у постанові від 11 вересня
2014 року у справі № 904/1615/14.

За таких обставин колегія суддів
погоджується із висновком суду першої
інстанції про те, що збори
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю "Україна"
07.10.2013 року проведені за відсутності
кворуму.

Оскільки безумовною підставою для
визнання недійсними рішень загальних
зборів у зв'язку з прямою вказівкою
закону є прийняття загальними зборами
рішення за відсутності кворуму для
проведення загальних зборів чи
прийняття рішень, а також те, що під час
скликання і проведення зборів не було
дотримано вимог закону та статуту
товариства, що призвело до порушення
прав та законних інтересів його
учасників, суд першої інстанції
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про наявність правових
підстав для задоволення позову в
частині визнання недійсними п.п. 1, 4, 5
рішення загальних зборів учасників СГ
ТзОВ "Україна" від 07.10.2013 року, оформлене
протоколом №07/10/13 в частині виключення
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зі складу учасників СГ
ТзОВ "Україна", встановлення частки в
статутному капіталі, внесення
відповідних змін до статуту
товариства, затвердження статуту
товариства в новій редакції, надання
повноважень щодо державної реєстрації
змін до установчих документів
товариства та до відомостей про
товариство.

Відповідно до ст. 61 Закону України «Про
господарські товариства» про
проведення загальних зборів
товариства учасники повідомляються
передбаченим статутом способом з
зазначенням часу і місця проведення
зборів та порядку денного.
Повідомлення повинно бути зроблено не
менш як за 30 днів до скликання
загальних зборів. Будь-хто з учасників
товариства вправі вимагати розгляду
питання на загальних зборах учасників
за умови, що воно було ним поставлено не
пізніш як за 25 днів до початку зборів.
Не пізніш як за 7 днів до скликання
загальних зборів учасникам товариства
повинна бути надана можливість
ознайомитися з документами, внесеними
до порядку денного зборів. З питань, не
включених до порядку денного, рішення
можуть прийматися тільки за згодою
всіх учасників, присутніх на зборах.

Згідно п. 13.6 Статуту голова товариства
негайно повідомляє учасників в
письмовій формі про будь-які зміни в
порядку денному.

Судова колегія звертає увагу, що
надісланий позивачам порядок денний
загальних зборів учасників товариства
відрізняється від порядку денного
зборів, оформлених протоколом № 07/10/13.

При цьому, питання про виключення зі
складу учасників товариства ОСОБА_2 як
в повідомленні від 30.08.2013 року про
проведення загальних зборів так і у
порядку денному зборів, що зазначені у
протоколі № 07/10/13 - відсутнє . Однак, по
результатах зборів від 07.10.2013 року
ОСОБА_2 виключено із складу учасників
СГ ТзОВ «Україна», що порушує його
права та законні інтереси як учасника
товариства.

За правилами ст. 34 ГПК України докази,
якими сторони обгрунтовують свої
доводи та заперечення повинні бути
належними та допустимими. Особливістю
судових доказів є те, що вони
виступають в якості гарантії
достовірності одержаної судом
інформації, оскільки на підставі їх
оцінки в сукупності за правилами ст.ст.
4-7 та 43 господарський суд приймає
судове рішення іменем України.

Долучені скаржником до апеляційної
скарги додаткові докази не
спростовують відсутність кворуму на
зборах учасників СГ ТзОВ "Україна" від
07.10.2013 року, а тому судовою колегією
відхиляються з огляду на їх доказову
неспроможність.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.80 ГПК України
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо спір не
підлягає вирішенню в господарських
судах України.

Судова колегія погоджується із
висновком місцевого господарського
суду про те, що призначення на посаду та
звільнення з посади генерального
директора СГ ТзОВ "Україна"
здійснюється відповідно до статуту на
підставі договору (контракту) із ним.
Таким чином, спір про визнання
недійсним рішення про звільнення
ОСОБА_3 з посади генерального директора
з 07.10.2013 року та призначення ОСОБА_7 на
посаду генерального директора з 08.10.2013
року підлягає розгляду за нормами
цивільного судочинства як трудовий
спір, а тому вважає правомірним
припинення провадження у справі в
частині визнання недійсними п.п. 2, 3
рішень загальних зборів СГ ТзОВ
"Україна", оформлених протоколом №07/10/13
від 07.10.2013 року на підставі п.1 ч.1 ст.80
ГПК України.

Щодо виключення позивачів з числа
учасників товариства за неналежне
виконання обов»язків перед
товариством ,які відповідно протоколу
№ 07/10/13 від 07 жовтня 2013р. виразились у
тому , що останні вчасно не
повідомляють ОСОБА_8 про скликання
позачергових Загальних Зборів
товариства ; підроблюють підпис ОСОБА_8
на протоколах про скликання
позачергових Загальних Зборах;
ігнорують та не з»являються на
позачергові Загальні Збори
Товариства),власними діями
перешкоджають досягненню цілей,для
яких створювалось товариство ,колегія
суддів зазначає наступне.

Згідно із ст.64 Закону України "Про
господарські товариства", учасника
товариства з обмеженою
відповідальністю, який систематично не
виконує або неналежним чином виконує
обов'язки, або перешкоджає своїми діями
досягненню цілей товариства, може бути
виключено з товариства на основі
рішення, за яке проголосували учасники,
що володіють у сукупності більш як 50
відсотками загальної кількості
голосів учасників товариства. При
цьому цей учасник (його представник) у
голосуванні участі не бере.

При цьому, у п. 29 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 13 від 24.10.2008р.
"Про практику розгляду судами
корпоративних спорів" визначено, що при
вирішенні спорів, пов'язаних з
виключенням учасника з товариства,
господарські суди, як випливає зі
змісту статті 64 Закону про
господарські товариства, повинні
дослідити всі обставини, пов'язані з
виключенням учасника з товариства,
дати оцінку його поведінці, встановити
наявність негативних для товариства
наслідків у зв'язку з діями
(бездіяльністю) учасника.

Якщо негативні наслідки ще не настали,
потрібно правильно визначити
вірогідність їх настання. Необхідно
встановити причинний зв'язок між діями
(бездіяльністю) учасника товариства та
негативними наслідками для товариства,
а також дослідити мотиви поведінки
учасника, форму вини тощо.

Вирішуючи питання про наявність факту
перешкоджання учасником своїми діями
досягненню цілей товариства, необхідно
встановити, що поведінка учасника
суттєво ускладнює діяльність
товариства чи робить її практично
неможливою.

Господарські суди повинні враховувати
як фактичні обставини, що були
підставою для виключення учасника з
товариства, так і дотримання вимог
законодавства та установчих
документів при скликанні та проведенні
відповідних загальних зборів.

Разом з тим, в протоколі зборів від
07.10.2013 р. не наведено обґрунтованих
конкретних фактів, які б свідчили про
систематичне невиконання або
неналежне виконання позивачами своїх
обов'язків перед СГ ТзОВ» Україна» ,а
відтак, рішення про виключення
позивачів з числа учасників
товариства з цих підстав є
необгрунтованим і суперечить
положенням ч. 1 ст. 64 Закону України "Про
господарські товариства".

Крім того,як вже неодноразово
заначалось судом ,згідно з ч.ч.1,2 ст.60
Закону України "Про господарські
товариства" загальні збори учасників
вважаються повноважними, якщо на них
присутні учасники (представники
учасників), що володіють у сукупності
більш як 60 відсотками голосів. Отже,
визначення правомочності зборів
учасників (наявність чи відсутність
кворуму) передує розгляду та вирішенню
зборами питань порядку денного та
процедурі голосування по цих питаннях.

Жодних змін чи доповнень до ст.60 Закону
України "Про господарські товариства" в
частині обов'язковості встановленого
кворуму (більш як 60% голосів) не внесено
ані на момент прийняття оспорюваних
рішень, ані на даний час.

Стаття 64 Закону України « Про
господарські товариства « лише регулює
особливості голосування по питанню про
виключення учасника з товариства, і не
звільняє товариство та його учасників
від неухильного дотримання вимог ст.60
Закону України "Про господарські
товариства" щодо обов'язковості
кворуму у більш ніж 60% голосів.

Поряд з тим ,судова колегія не може
погодитися із доводами скаржника про
порушення місцевим господарським
судом норм процесуального права та
неповідомлення СГ ТзОВ «Україна» про
час та місце судового розгляду справи ,
що позбавило товариство права на
захист.

Статтею 77 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
відкладає в межах строків,
встановлених статтею 69 цього Кодексу
розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, основною умовою
для якого є не відсутність у судовому
засіданні представників сторін, а
неможливість вирішення спору у
відповідному судовому засіданні.

Забезпечення участі сторін та інших
учасників у судовому процесі
покладається на господарський суд,
який відповідно до частини 1 статті 64
ГПК України, прийнявши позовну заяву,
не пізніше трьох днів з дня її
надходження виносить і надсилає
сторонам, прокурору, якщо він є
заявником, ухвалу про порушення
провадження у справі, в якій вказується
про прийняття позовної заяви,
призначення справи до розгляду в
засіданні господарського суду, про час
і місце його проведення, необхідні дії
щодо підготовки справи до розгляду в
засіданні. Ухвала про порушення
провадження у справі надсилається
зазначеним особам за повідомленою ними
господарському суду поштовою адресою.
У разі ненадання сторонами інформації
щодо їх поштової адреси, ухвала про
відкриття провадження у справі
надсилається за адресою
місцезнаходження (місця проживання)
сторін, що зазначена в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців. У разі
відсутності сторін за такою адресою,
вважається, що ухвала про порушення
провадження у справі вручена їм
належним чином.

Судова колегія звертає увагу на п.4
інформаційного листа Вищого
господарського суду України від 02.06.2006
року № 01-8/1228 "Про деякі питання
практики застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у 2005 році", п.11 інформаційного
листа Вищого господарського суду
України від 15.03.2007 року № 01-8/123 "Про
деякі питання практики застосування
норм Господарського процесуального
кодексу України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у 2006 році" в яких наголошується,
що до повноважень господарських судів
не віднесено установлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Тому відповідні процесуальні
документи надсилаються господарським
судом згідно з поштовими реквізитами
учасників судового процесу, наявними в
матеріалах справи.

Згідно зі ст. 93 ЦК місцезнаходженням
юридичної особи є адреса органу або
особи, які відповідно до установчих
документів юридичної особи чи закону
виступають від її імені.

Із витягів з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців від 26.07.2013 року, 20.06.2014
року ( т.1, а.с. 12-16, 17-21) вбачається, що
місцезнаходженням
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Україна»
визначено : 43643, Волинська область,
Луцький район, с.Баїв, вул.Перемоги,1.

Відповідно до пунктів 2.6.3, 2.6.6 - 2.6.8
Інструкції з діловодства в
господарських судах України,
затвердженої наказом Державної
судової адміністрації України від
20.02.2013 року № 28 (з подальшими змінами),
вихідний процесуальний документ у
необхідній кількості примірників
передається до служби діловодства для
відправлення адресатам. Вихідні
процесуальні документи відправляються
поштою та можуть вручатися під
розписку у розносній книзі (додаток 13)
або на оригіналі процесуального
документа, який долучається до справи.
Процесуальні документи надсилаються
учасникам судового процесу у
відповідності до вимог Господарського
процесуального кодексу України . При
надсиланні процесуальних документів,
крім найменування юридичної особи,
посади, ініціалів та прізвища адресата,
слід зазначати точну поштову адресу
(вулицю, номер будинку, квартири,
область, місто, поштовий індекс).

Перший примірник ухвали
господарського суду Волинської
області від 29.08.2014 року про порушення
провадження у справі та призначення
судового засідання на 16.09.2014 року, яка
наявна в справі, оформлено відповідно
до вимог Інструкції з діловодства в
господарських судах України .

Означена ухвала скеровувалася за
місцезнаходження відповідача та ним
отримана 04.09.2014 року, про що свідчить
повідомлення відділення поштового
зв»язку про вручення поштового
відправлення ( т.1, а.с.79).

Аналогічні дані містяться у
інформаційному повідомленні із сайту
«Укрпошти» у всесвітній мережі
«Інтернет» ( т.1, а.с.80).

Крім того ,дана адреса також зазначена
в апеляційній скарзі на рішення суду
(т.2,а.с. 2)

Згідно статті 17 Закону України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини" суди застосовують при розгляді
справ Конвенцію про захист прав людини
і основоположних свобод та практику
Європейського суду з прав людини як
джерело права.

В силу вимог частини 1 статті 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод кожен при
вирішенні судом питання щодо його
цивільних прав та обов'язків має право
на судовий розгляд упродовж розумного
строку.

Обов'язок швидкого здійснення
правосуддя покладається, в першу чергу,
на відповідні державні судові органи.
Розумність тривалості судового
провадження оцінюється в залежності
від обставин справи та з огляду на
складність справи, поведінки сторін,
предмету спору. Нездатність суду
ефективно протидіяти недобросовісно
створюваним учасниками справи
перепонам для руху справи є порушенням
ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 -69 рішення
Європейського суду з прав людини від
08.11.2005р. у справі "Смірнова проти
України").

Враховуючи викладене, судова колегія
вважає, що місцевий господарський суд
вжив всі залежні від нього заходи для
повідомлення відповідача належним
чином про час і місце розгляду судової
справи і забезпечення явки останнього
в судове засідання для реалізації ним
права на судовий захист своїх прав та
інтересів.

При цьому суд констатує, що
відповідачами не подано жодного
клопотання, заяви, телеграми, в тому
рахунку і щодо перенесення розгляду
справи, її відкладення чи неможливості
забезпечити участь в судовому
засіданні свого представника.

Беручи до уваги приписи ст.69 ГПК
України щодо строків вирішення спору
та той факт, що неявка в засідання суду
відповідачів або їх представників,
належним чином та відповідно до
законодавства повідомлених про дату,
час та місце судового засідання, не
перешкоджає розгляду справи, місцевий
господарський суд дійшов правомірного
висновку про розгляд справи за
наявними у ній матеріалами, згідно ст. 75
ГПК України.

Інші доводи апеляційної скарги та
пояснення представників відповідача
не спростовують по суті правильного
висновку суду, викладеного у рішенні.

За змістом статей 33 і 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог. Доказування полягає не
лише в поданні особами доказів, а й у
доведенні їх переконливості, що
скаржником зроблено не було.

В силу ст.ст.33, 38, 43,47 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності,
коли кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень, а
суд, оцінивши подані по справі докази
за своїм внутрішнім переконанням, яке
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом, повинен
прийняти рішення за результатами
обговорення усіх цих обставин.

Апеляційний господарський суд вважає,
що судом першої інстанції в порядку
статті 43 Господарського
процесуального кодексу України
всебічно, повно і об'єктивно досліджено
матеріали справи та вірно застосовані
норми процесуального і матеріального
права, у зв'язку з чим відсутні правові
підстави для задоволення апеляційної
скарги та скасування чи зміни рішення
господарського суду Волинської
області від 16 вересня 2014 року у справі
№903/797/14.

Судовий збір за подачу апеляційної
скарги відповідно до ст. 49 ГПК України
в зв»язку з відмовою в її задоволенні
покладається на апелянта.

Керуючись ст.ст. 49,99,101,103,105 ГПК
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду
Волинської області від 16 вересня 2014
року у справі № 903/797/14 залишити без
змін,а апеляційну скаргу Сільсько
господарського товариства з обмеженою
відповідальністю " Україна " залишити
без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Головуюча суддя
Олексюк Г.Є.

Суддя
Демянчук Ю.Г.

Суддя
Юрчук М.І.