ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2014 р.
Справа № 923/1530/14

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Литвинової В.В. при
секретарі Короткій Ю.А., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного
товариства "Херсонська
теплоелектроцентраль", м.Херсон

до: Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Южспецгідрокомплект", м.Херсон

про стягнення 10 685 грн. 06 коп.

за участю представників сторін:

від позивача - Литвиненко О.В.,
представник за дорученням № 01-4/17 від
27.03.2014р., Колганова Ю.М., представник за
дорученням № 01-4/22 від 28.05.2014р.;

від відповідача - не прибув.

Публічне акціонерне товариство
"Херсонська теплоелектроцентраль"
(позивач) звернулося до господарського
суду Херсонської області з позовною
заявою до Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Южспецгідрокомплект" (відповідач) про
стягнення заборгованості за
договорами про надання послуг з
централізованого опалення та
постачання гарячої води № 247 від
04.10.2013р. у розмірі 10 685 грн. 06 коп.

Відповідач витребувані судом
документи не надав, у судові засідання
не з'являвся, хоч був належним чином
повідомлений про час та місце їх
проведення, про що свідчить
відповідний штамп суду з відміткою про
відправку документу на звороті
примірника всіх ухвал суду, який
містить вихідний реєстраційний номер,
загальну кількість відправлених
примірників ухвали, дату відправки,
підпис працівника суду, яким вона
здійснена.

Ухвала про порушення провадження у
справі від 17.10.2014 року, направлена
відповідачеві за адресою, вказаною в
позовній заяві, отримана ним 21.10.2014р., що
підтверджується поштовим
повідомленням (а.с.61).

З огляду на вищевказане, відповідно до
ст. 75 ГПК України справа розглядається
за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача, суд -

в с т а н о в и в:

ПАТ "Херсонська ТЕЦ" створене
Міністерством палива та енергетики
України відповідно до Указу Президента
від 15 червня 1993 року № 210 "Про
корпоратизацію підприємств". Метою
діяльності Товариства є виробництво та
постачання електричної та теплової
енергії.

Предметом діяльності Товариства є
виробництво, передача та постачання
електричної та теплової енергії.
Відповідно до статуту позивача,
останній надає фізичним та юридичним
особам м. Херсона наступні послуги:
постачання теплової енергії; підігрів
води.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про теплопостачання" тариф (ціна) на
теплову енергію - грошовий вираз витрат
рентабельності, транспортування,
постачання одиниці теплової енергії (1
Гкал) з урахуванням рентабельності
виробництва, інвестиційної та інших
складових, що визначаються згідно із
методиками, розробленими національною
комісією, що здійснює державне
регулювання у сфері комунальних
послуг. Регулювання тарифів на
виробництво, транспортування та
постачання теплової енергії з
урахуванням змін цін на енергоносії та
інших витрат визначено статтею 15 цього
ж Закону одним із основних завданнями
державного регулювання діяльності у
сфері теплопостачання.

Господарським кодексом України,
Законом України "Про ціни та
ціноутворення", іншими законодавчими
актами встановлено, що в Україні діють
вільні та регульовані ціни. Наведені
норми свідчать, що вартість послуг з
постачання теплової енергії
відноситься до сфери регульованих цін
і встановлюється уповноваженим
державним органом.

Вартість послуг з теплопостачання, що
застосовувались ПАТ "Херсонська ТЕЦ"
протягом жовтня-грудня 2013 року
затверджена постановою Національної
комісії регулювання ринку комунальних
послуг України від 30.09.2011 року № 141,
протягом січня-березня 2014 року -
постановою Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
комунальних послуг від 31.12.2013 року № 502.

Споживачем послуг ПАТ "Херсонська ТЕЦ"
із постачання теплової енергії є ТОВ
"Южспецгідрокомплект".

Як свідчать матеріали справи, між ПАТ
"Херсонська ТЕЦ" (постачальником) та ТОВ
"Южспецгідрокомплект" (споживачем)
укладено договір про надання послуг з
централізованого опалення та
постачання гарячої води № 247 від 04.10.2013
року (далі - Договір).

Відповідно до пункту 1 Договору
виконавець зобов'язується надавати
споживачеві з початку по кінець
опалювального періоду, встановленого
рішенням виконкому Херсонської
міської ради, відповідної якості
послуги з централізованого опалення та
постачання гарячої води, а споживач
зобов'язується своєчасно оплачувати
надані послуги за встановленими
тарифами у строки і на умовах,
передбачених договором.

Відповідно до вказаного договору
об'єктом надання послуг є приміщення,
яке знаходиться за адресою: м.Херсон,
вул.Чорноморська, 16, площею 119,9 кв.м.

Виконання позивачем умов договору
підтверджується довідками про
наявність опалення у абонентів
Херсонської ТЕЦ, в тому числі у
приміщенні відповідача, за жовтень,
листопад, грудень 2013 року, січень,
лютий, березень 2014 р., що знаходяться у
матеріалах справи (а.с. 26-31),
відомостями-звітами про витрати
теплоенергії та параметри теплоносія
за показниками теплолічильника за
жовтень, листопад, грудень 2013 року,
січень, лютий, березень 2014 року
(опалювальний період 2013-2014 років), що
знаходяться у матеріалах справи
(а.с.32-37);

Згідно з п. 8 договору відповідач
зобов'язаний оплачувати послуги
позивача не пізніше 20 числа, що настає
за розрахунковим. Відповідно до п.15
Договору споживач зобов'язаний
оплачувати послуги в строки
встановлені Договором.

Позивач для оплати вартості спожитої
теплової енергії виставляв
відповідачу рахунки №№ 188 за жовтень
2013 р. на суму 503 грн. 95 коп., за листопад
2013 р. на суму 1 535 грн. 84 коп., за грудень
2013 р. на суму 2 519 грн. 75 коп., за січень 2014
р. на суму 2 583 грн. 36 коп., за лютий 2014 р.
на суму 2 353 грн. 73 коп., за березень 2014 р.
на суму 1 951 грн. 87 коп., які вручались
уповноваженому представнику
відповідача особисто під підпис, що
підтверджується копіями цих рахунків,
реєстром рахунків за відповідний
період (а.с.40-45, 46-51).

Позивачем направлялись відповідачу
вимога про сплату заборгованості від
16.06.2014р. № 06-1/1330. Крім того, із
супровідним листом від 19.06.2014р. № 06-1/1370
направлено акт звірки
взаєморозрахунків від 18.06.2014р.
Відповіді на зазначені листи
відповідачем на надано, другий
примірник акту звірки розрахунків не
повернуто.

Відповідач за надані послуги не
розрахувався, у зв'язку з чим за ним
утворилась заборгованість в розмірі 8
728 грн. 00 коп.

Відповідно до положень ст. 193 ГК України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Нормами ст. 509 ЦК України визначено
поняття зобов'язання та підстави його
виникнення. Зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст. 11 ЦК України.

Положеннями ст.ст. 525, 526 ЦК України
встановлено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до положень ч.1 ст. 530 ЦК
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Доказів погашення заявленої до
стягнення суми основного боргу у
розмірі 8 728 грн. 00 коп. відповідачем
суду не надано.

З огляду на викладене, позовні вимоги в
частині стягнення суми основного боргу
у розмірі 8 728 грн. 00 коп. є доведеними і
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Розглядаючи позовні вимоги про
стягнення пені, втрат від інфляції та 3%
річних, суд виходить із наступного.

Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором, або законом, зокрема:
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом або розірвання
договору; зміна умов зобов'язання;
сплата неустойки (в тому числі штрафу,
пені); відшкодування збитків.

Статтею 216 ГК України передбачено, що
учасники господарських відносин
несуть господарську відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

У сфері господарювання застосовуються
такі види господарських санкцій:
відшкодування збитків; штрафні
санкції, оперативно-господарські
санкції (ч.2 ст.217 ГК України).

Згідно зі статтею 230 ГК України
штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Частиною 4 статті 231 ГК України
визначено, що у разі якщо розмір
штрафних санкцій законом не визначено,
санкції застосовуються в розмірі,
передбаченому договором. При цьому,
розмір санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні до
суми невиконаної частини зобов'язання
або у певній, визначеній грошовій сумі,
або у відсотковому відношенні до суми
зобов'язання незалежно від ступеня
його виконання, або у кратному розмірі
до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до статті 229 ГК України,
учасник господарських відносин у разі
порушення ним грошового зобов'язання
не звільняється від відповідальності
через неможливість виконання і
зобов'язаний відшкодувати збитки,
завдані невиконанням зобов'язання, а
також сплатити штрафні санкції
відповідно до вимог, встановлених цим
Кодексом та іншими законами.

Вимога про стягнення пені заявлена
позивачем на підставі п. 12 Договору,
відповідно до якого за несвоєчасне
внесення плати зі споживача стягується
пеня у розмірі подвійної облікової
ставки НБУ від суми боргу за кожний
день прострочки терміну сплати, сума
інфляційних втрат за весь час
прострочення та три відсотки річних
від простроченої суми заборгованості.
Пунктом 18 Договору визначено, що за
несвоєчасне внесення платежів за
послуги - шляхом сплати в безспірному
порядку, крім суми основної
заборгованості, передбачених п.12,
штрафні санкції, інфляційні витрати та
3% річних.

Крім того, частиною 2 ст. 625 ЦК України
встановлено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

На підставі вказаних норм закону та
Договору позивачем за прострочення
виконання зобов'язань по оплаті
спожитих послуг з теплопостачання
нараховано:

- 153 грн. 34 коп. - 3% річних;

- 945 грн. 88 коп. - інфляційних збитків;

- 857 грн. 84 коп. - пені.

Зазначене підтверджується детальним
розрахунком заборгованості по
договору про надання послуг з
централізованого опалення та
постачання гарячої води № 247 від 04.10.2013
року (а.с.19-24).

Враховуючи вищенаведені умови
договору та норми законодавства,
позовні вимоги визнаються судом
обґрунтованими, у зв'язку з чим
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

З огляду на неявку представника
відповідача, суд зазначає, що в силу
статті 22 Господарського
процесуального кодексу України
сторони мають право брати участь в
господарських засіданнях. Сторони
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Відповідно до ст.28 ГПК України справи
юридичних осіб в господарському суді
ведуть їх органи, що діють в межах
повноважень, наданих їм законодавством
та установчими документами, через
свого представника. Керівники
підприємств та організацій, інші особи,
повноваження яких визначені
законодавством або установчими
документами, подають господарському
суду документи, що посвідчують їх
посадове становище.

Представниками юридичних осіб можуть
бути також інші особи, повноваження
яких підтверджуються довіреністю від
імені підприємства, організації.
Довіреність видається за підписом
керівника або іншої уповноваженої ним
особи та посвідчується печаткою
підприємства, організації.

Відповідно до ст.77 ГПК України
господарський суд відкладає в межах
строків, встановлених статтею 69 ГПК
України, розгляд справи, коли за
якихось обставин спір не може бути
вирішено в даному засіданні.

Суд зауважує, що відкладення на
підставі ст.77 ГПК України розгляду
справи у разі нез'явлення представника
сторони за викликом господарського
суду є правом, а не обов'язком суду, і
використовується ним, якщо причини
неявки є поважними та обґрунтованими,
та неявка представника сторони
перешкоджає вирішенню спору в даному
судовому засіданні.

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Відповідно до положень ст.32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення спору.

В силу ст.34 ГПК України обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

За приписами ст.43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, суд вважає, що
наявних у справі матеріалів достатньо
для розгляду справи та ухвалення
законного рішення.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Понесені позивачем витрати зі сплати
судового збору в розмірі 1 827 грн. 00 коп.
відшкодовуються йому за рахунок
відповідача, з вини якого спір доведено
до врегулювання в судовому порядку.

На підставі викладеного, ст. 193 ГК
України, ст.ст. 525, 526, 530, 625 ЦК України,
керуючись ст.ст. 44, 49, ст. 75, ст. 82, 84, 85 ГПК
України, суд -

в и р і ш и в:

1.Позовні вимоги задовольнити у повному
обсязі.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Южспецгідрокомплект" (73000, м.Херсон,
вул.Чорноморська, 16, ,
інші реквізити суду не відомі) на
користь Публічного акціонерного
товариства "Херсонська
теплоелектроцентраль" (73036, м.Херсон,
Бериславське шосе, 1, ,
р/р № 2029 в ХОУ ВАТ "Державний
ощадний банк України", МФО 352457) суму
заборгованості за договором про
надання послуг з централізованого
опалення та постачання гарячої води №
247 від 04.10.2013 року в сумі 8 728 грн. 00 коп.

3.Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Южспецгідрокомплект" (73000, м.Херсон,
вул.Чорноморська, 16, ,
інші реквізити суду не відомі) на
користь Публічного акціонерного
товариства "Херсонська
теплоелектроцентраль" (73036, м. Херсон,
Бериславське шосе, 1, ,
р/р № 2029 в ХОУ ВАТ "Державний
ощадний банк України", МФО 352457) суму 3%
річних в розмірі 153 грн. 34 коп., суму пені
в розмірі 857 грн. 84 коп., суму
інфляційних в розмірі 945 грн. 88 коп. та 1
827 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування
витрат по сплаті судового збору.

4.Накази видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 26.11.2014р.

Суддя
В.В.Литвинова