ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"11" листопада 2014 р.
Справа № 918/1451/14

Господарський суд Рівненської області
у складі судді Пашкевич І.О.,

при секретарі судових засідань Морозу
С.Ю.,

розглянувши матеріали справи за
позовом Кузнецовського міського
комунального підприємства

до Приватного акціонерного товариства
"Рівнеліфт"

про стягнення неустойки за
користування майном в сумі 11 639,72 грн.

за участі представників:

від позивача: Стрижеус Н.Ю., довіреність
№1475 від 08.09.2014 року;

від відповідача: не з'явився.

Статті 20, 22, 91 Господарського
процесуального кодексу України
позивачу роз'яснені.

Відводи з підстав визначених статтею 20
ГПК України відсутні.

Обставини справи: В жовтні 2014 року
Кузнецовське міське комунальне
підприємство (далі Підприємство)
звернулось до господарського суду
Рівненської області з позовною заявою
до приватного акціонерного товариства
"Рівнеліфт" (далі Товариство) про
стягнення неустойки за користування
майном в сумі 11 639,72 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26
січня 2010 року між сторонами було
укладено договір оренди приміщення
першого поверху житлового будинку у
місті Кузнецовськ Рівненської області
на строк до 23 січня 2013 року. У
подальшому термін дії договору
продовжено до 23.01.2016 року. 06 листопада
2013 року позивач направив відповідачу
повідомлення про розірвання договору,
яке було отримано Товариством 13
листопада 2013 року. Оскільки
відповідачем зазначене приміщення
13.11.2013 року не було звільнене, та
останній безпідставно користувався
приміщенням до 05.05.2014 року,
Підприємство просило стягнути з
Товариства неустойку у розмірі
подвійної плати за користування річчю
за час прострочення на підставі
частини другої статті 785 Цивільного
кодексу України.

Ухвалою господарського суду
Рівненської області від 14.10.2014 року
порушено провадження у справі, розгляд
якої призначено на 28.10.2014 року.

Представник позивача в судовому
засіданні 11 листопада 2014 року
підтримав позов з підстав зазначених в
позовній заяві, та наполягав на його
задоволенні.

Представник відповідача у жодне судове
засідання не з'явився. Про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений у
встановленому законом порядку, що
підтверджується повідомленнями про
вручення останньому поштових
відправлень (а.с. 25, 56). Відзиву на позов
та витребуваних судом документів не
надав.

Пунктом 3.9.2 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26
грудня 2011 року № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції"
передбачено, що у випадку нез'явлення в
засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

З огляду на зазначене, суд на підставі
вимог статті 75 ГПК України дійшов
висновку про розгляд цієї справи за
наявними в ній матеріалами без участі
представника відповідача.

Вивчивши подані письмові докази,
оцінивши їх за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді у судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
дійшов висновку, що позов підлягає
задоволенню.

В результаті розгляду матеріалів
справи господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

26 січня 2010 року між Підприємством
(орендодавець) та Товариством (орендар)
було укладено Договір оренди
індивідуально визначеного нерухомого
майна, що належить до комунальної
власності територіальної громади
міста Кузнецовськ Рівненської області
№ 251 (далі Договір, а.с. 8-9), відповідно до
умов якого орендодавець передає
(згідно протоколу засідань комісії по
проведенню конкурсу на право укладення
договору оренди комунального майна від
29 грудня 2009 року), а орендар приймає в
строкове платне користування, терміном
до трьох років окреме індивідуально
визначене нерухоме майно - приміщення
першого поверху у житловому будинку,
загальною площею - 32, 90 м2., що
знаходиться за адресою: мікрорайон
Вараш будинок 10, корпус А, місто
Кузнецовськ Рівненської області
(надалі - майно) і перебуває на балансі
Кузнецовського міського комунального
підприємства, вартість якого визначена
шляхом проведення незалежної оцінки і
становить - 75 500,00 грн.

Договір підписаний повноважними
представниками орендодавця та
орендаря, а також скріплений
відбитками печаток вказаних юридичних
осіб.

Пунктом 2.1. Договору визначено, що
орендар вступає у строкове платне
користування майном у термін,
зазначений договором, відповідно до
акту прийому-передачі майна.

Договір набирає чинності з 26 січня 2010
року і діє до 23 січня 2013 (п. 10.1. Договору).
Пунктом 10.4 Договору передбачено, що у
разі відсутності заяви однієї із
сторін про припинення або зміни
Договору після закінчення його строку
протягом одного місяця, він вважається
продовженим на кожний наступний термін
на тих самих умовах, які передбачені
даним Договором.

За умовами Додаткової угоди № 1 від 01
червня 2013 року (а.с. 12) строк дії
Договору продовжено до 23.01.2016 року.
Пункт 3.1 Договору викладено в редакції:
"Орендна плата визначається на
підставі методики розрахунку і порядку
використання плати за оренду
комунального майна, затвердженого
рішенням Кузнецовської Міської ради №
229 від 28.10.2011 року і за базовий місяць
розрахунку (квітень, 2013 року) складає 832
грн.50 коп., крім того ПДВ (20 %) - 166,50 грн. 54
коп. Усього орендна плата в місяць,
разом з ПДВ складає - 999,00 грн.".

З матеріалів справи вбачається, що на
виконання умов Договору Підприємством
та Товариством було підписано та
скріплено відбитками печаток акт № 1
від 01 лютого 2010 року (а.с. 10) за яким
відповідно до договору оренди № 251 від
26 січня 2010 року орендодавець передав, а
орендар прийняв в користування
наступне майно: нежитлове приміщення
розташоване на першому поверсі
житлового будинку № 10 А по мікрорайоні
Вараш, м. Кузнецовськ, площа об`єкта - 32,
90 м2, вартість нерухомого майна 75 500 грн.
00 коп.

Відповідно до статті 782 Цивільного
кодексу України наймодавець (орендар)
має право відмовитися від договору
найму і вимагати повернення речі, якщо
наймач не вносить плату за
користування річчю протягом трьох
місяців підряд. У разі відмови
наймодавця від договору найму договір
є розірваним з моменту одержання
наймачем повідомлення наймодавця про
відмову від договору.

В зв'язку з наявною заборгованістю по
орендній платі в сумі 14 191 грн. 74 коп. за
період з листопада 2012 року по жовтень
2013 року, 06 листопада 2013 року, листом №
1965 відповідача повідомлено про
розірвання Договору № 251 на підставі п.
10.6. Договору, а також вказано вимогу
передати орендоване приміщення по акту
приймання - передачі згідно п. 2.7
Договору (вимога та доказ отримання на
а.с. 15-16).

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна" у разі розірвання договору
оренди, закінчення строку його дії та
відмови від його продовження або
банкрутства орендаря він зобов'язаний
повернути орендодавцеві об'єкт оренди
на умовах, зазначених у договорі
оренди.

Відповідно до статті 29 вказаного
Закону за невиконання зобов'язань за
договором оренди, в тому числі за зміну
та розірвання договору в
односторонньому порядку, сторони
несуть відповідальність, встановлену
законодавчими актами України та
договором.

Згідно зі статтею 283 ГК до відносин
оренди застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Статтею 291 ГК визначено, що договір
оренди припиняється у разі, зокрема,
закінчення строку, на який його було
укладено. Правові наслідки припинення
договору оренди визначаються
відповідно до умов регулювання
договору найму Цивільним кодексом
України.

Частина 1 ст. 785 Цивільного кодексу
України встановлює обов'язок наймача у
разі припинення договору найму негайно
повернути наймодавцеві річ у стані, в
якому вона була одержана, з урахуванням
нормального зносу, або у стані, який
було обумовлено в договорі.

Проте на вимогу Підприємства
відповідач, в порушення умов Договору
не передав по акту приймання - передачі
об'єкт оренди.

Оскільки відповідачем орендоване
приміщення не було повернуто,
Підприємство звернулось з позовом до
господарського суду Рівненської
області про зобов'язання Товариства
звільнити зазначене приміщення.

За ч. 2 ст. 35 Господарського
процесуального кодексу України факти,
встановлені рішенням господарського
суду (іншого органу, який вирішує
господарські спори), за винятком
встановлених рішенням третейського
суду, під час розгляду однієї справи, не
доводяться знову при вирішенні інших
спорів, в яких беруть участь ті самі
сторони.

Так, 11 лютого 2014 року рішенням
господарського суду Рівненської
області позов Кузнецовського міського
комунального підприємства про
зобов'язання Приватного акціонерного
товариства "Рівнеліфт" звільнити
орендоване приміщення задоволено
(справа №918/1951/13). Судом встановлено, що
Кузнецовське міське комунальне
підприємство правомірно надіслало до
Приватного акціонерного товариства
"Рівнеліфт" лист - повідомлення № 1965 від
06.11.2013 року. Договір оренди № 251 від
26.01.2010 року є розірваним 13.11.2013 року, з
моменту одержання відповідачем
повідомлення позивача про відмову від
договору.

Враховуючи наведені обставини, на
підставі ч. 1 ст. 785 ЦК України
Товариство у зв'язку з припиненням
Договору було зобов'язане негайно
повернути об'єкт оренди.

Як вбачається з Акта державного
виконавця, копія якого наявна в
матеріалах справи (а.с. 20), Товариство 05
травня 2014 року звільнило і передало
Підприємству приміщення розташоване
на першому поверсі будинок 10-А,
мікрорайон Вараш, місто Кузнецовськ
Рівненської області, загальною площею -
32, 90 м2.

Відповідно до ч. 2 ст. 785 ЦК України, якщо
наймач не виконує обов'язку щодо
повернення речі, наймодавець має право
вимагати від наймача сплати неустойки
у розмірі подвійної плати за
користування річчю за час
прострочення.

Оскільки Приватне акціонерне
товариство "Рівнеліфт" повинно було
звільнити приміщення 13.11.2013 року, а
згідно вищевказаного Акта державного
виконавця останнє передало позивачу
спірне приміщення лише 05 травня 2014
року, то неустойка за вказаний період
складає 11 639,72 грн.

Розрахунок неустойки наданий
позивачем (а.с. 14) з врахуванням
письмових пояснень №1887 від 05.11.2014 року
(а.с. 57) перевірено судом, та визнано
вірним.

Таким чином, неустойка в сумі 11 639,72 грн.
підлягає стягненню з відповідача на
користь позивача.

Судовий збір, на підставі ч.1 ст. 49 ГПК
України покладається на відповідача в
сумі 1 827 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 49, ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного акціонерного
товариства "Рівнеліфт" (33000 м. Рівне, вул.
Боярка, 40-А, ) на користь
Кузнецовського міського комунального
підприємства (34400, м. Кузнецовськ,
майдан Незалежності, 2 )
11 639 (одинадцять тисяч шістсот тридцять
дев'ять) грн. 72 коп. неустойки та 1 827
(одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн.
00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено "14" листопада 2014
року.

Суддя
Пашкевич І.О.