ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
235-24-26_______________________________________________________________
________________________________________________________________________
______________________________
У Х В А Л А

"21" листопада 2014 р.
Справа № 911/794/14

Суддя Конюх О.В., розглянувши заяву від
05.11.2014р. товариства обмеженою
відповідальністю
«Виробничо-транспортна компанія
«Укрспецтранс» про розстрочку
виконання рішення суду у справі №911/794/14

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Бізнес-Гармонія», м.
Вінниця,

до відповідача товариства з
обмеженою відповідальністю
«Виробничо-транспортна компанія
«Укрспецтранс», м. Сквира,

про стягнення 83 869,17 грн.

за участю представників сторін:

від позивача (стягувача): Даценко
П.Є., уповноважений, довіреність від
18.07.2014р. №1;

від відповідача (боржника):
Мусійко В.В., уповноважений,
довіреність від 04.04.2014р. б/н;

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду
Київської області від 06.06.2014р. по справі
№911/794/14, залишеним без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 06.10.2014р., позов
товариства з обмеженою
відповідальністю «Бізнес-Гармонія»
задоволено частково, стягнуто з
товариства з обмеженою
відповідальністю
«Виробничо-транспортна компанія
«Укрспецтранс» на користь товариства з
обмеженою відповідальністю
«Бізнес-Гармонія» 78 901,42 грн. основної
заборгованості, 501,04 грн. інфляційних
збитків, 3 266,52 грн. процентів річних та 1
800,85грн. судового збору.

На виконання рішення господарського
суду Київської області від 06.06.2014р. по
справі №911/794/14 господарський суд видав
наказ від 18.08.2014р. про примусове
виконання рішення.

10.11.2014р. до господарського суду
Київської області від товариства з
обмеженою відповідальністю
«Виробничо-транспортна компанія
«Укрспецтранс» надійшла заява від
05.11.2014р. про розстрочку виконання
рішення суду, у якій заявник стверджує,
що має намір виконати рішення суду
добровільно та посилаючись на ст. 36
Закону України «Про виконавче
провадження» та ст. 121 ГПК України,
просить суд надати розстрочку
виконання наказу господарського суду
Київської області від 18.08.2014р., строком
на дев'ять місяців, дозволивши
боржникові сплачувати суму боргу
частинами по 9 385,53 грн. щомісячно в
період з листопада 2014р. по липень 2015р. В
обґрунтування заяви, боржник -
товариство з обмеженою
відповідальністю
«Виробничо-транспортна компанія
«Укрспецтранс» посилається на скрутне
фінансове становище товариства,
пов'язане з наявністю непогашеної
кредиторської заборгованості.

21.11.2014р. до господарського суду від
позивача надійшло письмове
заперечення від 21.11.2014р. на заяву про
розстрочку виконання рішення, в якому
позивач посилається на недоведеність
тих фактів, на які посилається заявник
в своїй заяві.

В судове засідання 21.11.2014р. з'явились
представники стягувача та боржника. В
судовому засіданні представник
стягувача ТОВ «Бізнес-Гармонія»
заперечив проти задоволення заяви
боржника про розстрочку виконання
рішення суду, зазначаючи про те, що
незадовільний стан боржника є
наслідком його власної господарської
діяльності, а не певних виняткових і
об'єктивних обставин, які
унеможливлюють чи утруднюють
виконання судового рішення.

Розглянувши подану заяву від 05.11.2014р.
товариства з обмеженою
відповідальністю «ВТК «Укрспецтранс»
про розстрочку виконання рішення суду
у справі, вислухавши доводи боржника та
заперечення стягувача, суд вважає
заяву такою, що не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Господарський суд в порядку ст. 121 ГПК
України має право у виняткових
випадках залежно від обставин справи
відстрочити, розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання.

Розстрочення означає виконання
рішення частками, встановленими
господарським судом, з певним
інтервалом у часі. Строки виконання
кожної частки також повинні
визначатись господарським судом. При
цьому слід мати на увазі, що
розстрочення можливе при виконанні
рішення, яке стосується предметів, що
діляться (гроші, майно, не визначене
індивідуальними ознаками; декілька
індивідуально визначених речей тощо).

Підставою для розстрочення виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
строк або встановленим господарським
судом способом. До таких обставин
відносяться матеріально-правові факти,
зокрема фінансовий стан сторін, а також
ступінь вини відповідача та інші
обставини справи.

Вирішуючи питання про розстрочку
виконання рішення, господарський суд
повинен враховувати матеріальні
інтереси сторін, їх фінансовий стан,
ступінь вини відповідача у виникненні
спору, наявність інфляційних процесів
у економіці держави та інші обставини
справи.

При цьому господарський суд повинен
враховувати можливі негативні
наслідки для боржника при виконанні
рішення у встановлений строк чи
попередньо встановленим способом, але
перш за все повинен враховувати такі ж
наслідки і для стягувача при затримці
виконання рішення та не допускати їх
настання.

Згідно зі статтями 33, 34 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Так, боржником додано до заяви Додаток
№1 від 19.08.2014р. до Кредитного договору
від 19.08.2014р. №011/80449/237595, укладений між
публічним акціонерним товариством
«Райффайзен Банк Аваль» та боржником,
довідку від 05.11.2014р. №71 про чисельність
працівників на підприємстві та умови
нарахування заробітної плати, а також
довідку від 05.11.2014р. №72 про стан
кредиторської заборгованості, проте не
надано належних доказів, що
підтверджують факт існування обставин,
які ускладнюють виконання
відповідачем рішення господарського
суду.

Відповідно до частини третьої ст. 3 ГК
України суб'єкти господарювання та
інші учасники відносин у сфері
господарювання здійснюють свою
діяльність у межах встановленого
правового господарського порядку,
додержуючись вимог законодавства.
Відповідно до ст. 55 Конституції України
кожен має право будь-якими не
забороненими законом засобами
захищати свої права і свободи від
порушень і протиправних посягань.
Відповідно до ст. 20 ГК України держава
забезпечує захист прав і законних
інтересів суб'єктів господарювання та
споживачів. Кожен суб'єкт
господарювання та споживач має право
на захист своїх прав та законних
інтересів. Права та законні інтереси
зазначених суб'єктів захищаються
шляхом, в тому числі, присудженням до
виконання обов'язку в натурі та
застосуванням штрафних санкцій.
Відповідно до частини першої ст. 2 ГПК
України господарський суд порушує
справи за позовними заявами
підприємств та організацій, які
звертаються до господарського суду за
захистом своїх прав та охоронюваних
законом інтересів. Згідно ст. 3 ЦК
України однією з основних засад
цивільного законодавства в Україні є
судових захист цивільного права та
інтересу.

Порушення умов господарського
зобов'язання, чинного законодавства та
відповідно прав та охоронюваних
законом інтересів стягувача ТОВ
«Бізнес-Гармонія» допустив саме
боржник - ТОВ «Виробничо-транспортна
компанія «Укрспецтранс».

Принципом судочинства є саме захист
законних прав та інтересів суб'єктів
господарювання, а не звільнення або
зменшення відповідальності осіб, які
ці права інтереси порушили.

Суд звертає увагу на те, що
заборгованість з орендної плати, що
була стягнута рішенням господарського
суду Київської області у справі №
911/794/14 за договорами оренди
транспортного засобу від 15.11.2009р., від
10.12.2009р. та від 08.01.2010р., за умовами цих
договорів мала бути погашена ще в 2011
році, тобто боржник безпідставно
користувався грошовими коштами
стягувача майже три роки.
Заборгованість перед боржником інших
осіб, його тяжкий фінансовий стан не є
винятковими обставинами та підставами
для відстрочення або розстрочення
виконання рішення та враховуючи те, що
ст. 121 ГПК України надає право суду
відстрочити, розстрочити виконання
рішення лише у виняткових випадках, а
боржником не наведено жодних доказів,
які б дозволяли оцінити ситуацію, що
склалася з виконанням рішення у справі
№911/794/14, як виняткову, суд приходить до
висновку щодо відсутності вагомих
підстав для задоволення заяви
товариства з обмеженою
відповідальністю
«Виробничо-транспортна компанія
«Укрспецтранс» про розстрочку
виконання рішення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. 121 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви від 05.11.2014р.
товариства з обмеженою
відповідальністю
«Виробничо-транспортна компанія
«Укрспецтранс» про розстрочку
виконання рішення суду відмовити.

Суддя
О.В. Конюх