КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2014 р.
справа№ 910/18971/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Шапрана В.В.

при секретарі:
Ковальчуку Р.Ю.

за участю представників: позивача
- Вінокурова Р.О.

відповідача - Гармашов Б.С.

третьої
особи-1 - Рижих С.В., Прудкий О.В.

третьої
особи-2 - не з'явились

прокуратури - Пантюхов О.В.

розглянувши апеляційну скаргу
Державного підприємства «Завод 410
Цивільної авіації»

на рішення Господарського суду м. Києва
від 10.09.2014 р.

у справі № 910/18971/13 (судді - Сташків Р.Б.,
Головіна К.І., Літвінова М.Є.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Авіакомпанія «Хорс»

до Регіонального відділення Фонду
Державного майна України по м. Києву

треті особи 1. Державне підприємство
«Завод 410 Цивільної авіації»

2. Міністерство промислової політики
України

за участю Київського прокурора з
нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері центрального регіону
України

про визнання договору оренди № 4476 від
30.09.2009 р. таким, що діє до 30.09.2016 р. та про
внесення змін до п. 2 договору № 4476/01 від
24.10.2011 р. про внесення змін до договору
№ 4476 від 30.09.2009 р.

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2013 року Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Авіакомпанія «Хорс» (далі - позивач)
звернулось з позовом до Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по м. Києву (далі - відповідач)
про визнання продовженим до 30.09.2014 р.
договору оренди № 4476 від 30.09.2009 р.;
зобов'язання Регіонального відділення
Фонду державного майна України по м.
Києву продовжити строк дії договору
оренди № 4476 від 30.09.2009 р.; внесення змін
до п. 10.1 вказаного договору та
викладення вказаного пункту в новій
редакції: «Цей договір укладено
строком на 5 років, що діє з 30.09.2009 р. по
30.09.2014 р.».

В процесі розгляду справи позивач
подав заяву про зміну предмету позову,
відповідно до якої просив суд визнати
договір оренди нерухомого майна № 4476
від 30.09.2009 р. таким, що діє до 30.09.2016 р.;
внести зміни до п. 2 договору № 4476/01 від
24.10.2011 р. про внесення змін до договору
оренди нерухомого майна № 4476 від 30.09.2009
р. та викласти вказаний пункт в новій
редакції: «Договір оренди № 4476 від
30.09.2009 р. діє з 30.09.2011 р. до 30.09.2016 р.».

Ухвалою Господарського суду м. Києва у
справі № 910/18971/13 від 13.11.2013 р. було
залучено до участі у справі у якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - Державне
підприємство «Завод 410 Цивільної
авіації».

Ухвалою Господарського суду м. Києва у
справі № 910/18971/13 від 11.12.2013 р. було
залучено до участі у справі у якості
третьої особи-2, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача - Міністерство
промислової політики України.

27.12.2013 р. через відділ документального
забезпечення Господарського суду м.
Києва від Київського прокурора з
нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері надійшла заява про його
вступ у справу № 910/18971/13.

Рішенням Господарського суду м. Києва у
справі № 910/18971/13 від 25.02.2014 р. у
задоволені позову відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 21.05.2014 р.
апеляційну скаргу ТОВ «Авіакомпанія
«Хорс» було задоволено, рішення
Господарського суду м. Києва від 25.02.2014
р. скасовано та прийнято нове рішення,
яким позовні вимоги задоволено
повністю; визнано договір № 4476 оренди
нерухомого майна, що належить до
державної власності, від 30.09.2009 р. таким,
що діє до 30.09.2016 р.; внесено зміни до п. 2
договору № 4476/01 від 24.10.2011 р. про
внесення змін до договору оренди
нерухомого майна, що належить до
державної власності від 30.09.2009 р. шляхом
викладення вказаного пункту в новій
редакції: «Договір оренди № 4476 від
30.09.2011 р. діє з 30.09.2011 р. до 30.09.2011 р.
включно».

Постановою Вищого господарського суду
України від 17.07.2014 р. касаційну скаргу
Київського прокурора з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері
Центрального регіону України
задоволено частково; рішення
Господарського суду м. Києва від 25.02.2014
р. та постанову Київського
апеляційного господарського суду від
21.05.2014 р. у справі № 910/18971/13 скасовано, а
справу передано на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду м. Києва
від 10.09.2014 р. позовні вимоги задоволено
частково; визнано договір оренди № 4476
нерухомого майна, що належить до
державної власності, від 30.09.2009 р. таким,
що діє до 30.09.2016 р.; внесено зміни до п. 2
договору № 4476/01 від 24.10.2011 р. про
внесення змін до договору оренди
нерухомого майна № 4476 від 30.09.2009 р.
шляхом викладення цього пункту у новій
редакції: «Договір оренди № 4476 від
30.09.2009 р. діє з 30.09.2009 р. до 30.09.2016 р.
включно».

Не погоджуючись з рішенням
Господарського суду м. Києва у справі №
910/18971/13 від 10.09.2014 р., Державне
підприємство «Завод 410 Цивільної
авіації» подало апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати оскаржуване
рішення суду та прийняти нове рішення
про повну відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
судом першої інстанції порушено норми
матеріального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, третя
особа-1 посилається на п. 5 Прикінцевих
положень Закону України «Про внесення
змін до деяких законів України щодо
спрощення умов ведення бізнесу в
Україні» відповідно до якого термін
договорів оренди державного та
комунального майна для суб'єктів
малого підприємництва, укладених до
набрання чинності цим Законом,
необхідно вважати продовженим до п'яти
років, на думку скаржника, з дня
укладення саме основного договору, а не
з дня підписання додаткових угод до
нього.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 29.09.2014 р.
порушено апеляційне провадження у
справі № 910/18971/13, а розгляд справи
призначено на 21.10.2014 р.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду м. Києва від 21.10.2014
р., у зв'язку з неявкою представників
третіх осіб було відкладено розгляд
справи до 13.11.2014 р.

У судовому засіданні 13.11.2014 р. було
оголошено перерву до 20.11.2014 р.

В засідання суду, призначене на 20.11.2014
р., представники третьої особи-2
повторно не з`явилися, хоча були
належним чином повідомлені про час і
місце розгляду скарги, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення.

Будь-яких доказів поважності причин
відсутності зазначених представників
суду не надано.

Неявка в судове засідання зазначених
представників не перешкоджає розгляду
скарги. Подальше відкладення призведе
до затягування та порушення строків
розгляду скарги, а тому постанова
приймається за наявними в справі
матеріалами, яких достатньо для
повного та об'єктивного розгляду.
Наведене не суперечить п. п. 3.9.1, 3.9.2
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
р. № 18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції».

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, третьої особи-1 та прокуратури,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія встановила
наступне.

30.09.2009 р. між Регіональним відділенням
Фонду державного майна України по
місту Києву (далі - орендодавець) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Авіакомпанія «Хорс»
(далі - орендар) було укладено договір
оренди № 4476 нерухомого майна, що
належить до державної власності (далі -
договір).

Відповідно до п. 1.1 договору
орендодавець передає, а орендар
приймає в строкове платне користування
державне нерухоме майно - нежитлові
приміщення, загальною площею 506,10 кв.м.,
розміщені на 1 та 2 поверхах будівлі
корпусу турбогвинтових літаків, за
адресою: м. Київ, пр-т Повітрофлотський,
94, що перебуває на балансі Державного
підприємства «Завод 410 Цивільної
авіації» (далі - балансоутримувач),
вартість якого визначена згідно зі
звітом про незалежну оцінку станом на
31.03.2009 р. і складає 1 942 980,00 грн.

Згідно з п. 1.2 договору майно
передається в оренду з метою
розміщення авіаційного тренажеру.

Цей договір було укладено строком на 1
рік, що діє з 30.09.2009 р. до 30.09.2010 р. включно
(п. 10.1 договору).

Як передбачено п. 10.4 договору, у разі
відсутності заяви однієї із сторін про
припинення або зміну цього договору
після закінчення строку його чинності
протягом одного місяця, договір
вважається продовженим на той самий
термін і на тих саме умовах, які були
передбачені цим договором, з
урахуванням змін у законодавстві на
дату продовження цього договору.

Відповідно до пп. 10.6.1 п. 10.6 договору
чинність цього договору припиняється
внаслідок закінчення строку, на який
його було укладено.

В порядку п. 10.4 договору строк дії
вказаного договору було автоматично
продовжено у вересні 2010 р. на один рік
без підписання будь-яких додаткових
угод або договорів до основного
договору.

24.10.2011 р. між позивачем та відповідачем
було укладено договір № 4476/01 про
внесення змін до договору оренди
нерухомого майна № 4476 від 30.09.2009 р.

Згідно з п. 2 вказаного договору сторони
погодили продовжити дію договору
оренди № 4476 від 30.09.2009 р. на 365 днів, а
саме з 30.09.2011 р. до 30.09.2012 р.

Відповідно до п. 4 договору № 4476/01 всі
інші умови окрім п. 10.11 залишаються
незмінними.

Як передбачено п. 5 договору № 4476/01, цей
договір є невід'ємною частиною
договору оренди № 4476 від 30.09.2009 р.

01.11.2012 р. між позивачем та відповідачем
було укладено договір № 4476/02 про
внесення змін до договору оренди
нерухомого майна № 4476 від 30.09.2009 р.,
згідно з п. 1 якого сторони погодили
продовжити дію договору оренди № 4476
від 30.09.2009 р. ще на 1 рік, а саме з 30.09.2012 р.
до 30.09.2013 р.

06.03.2013 р. ДП «Завод 410 ЦА» звернулося до
Міністерства промислової політики
України та Агентства держмайна України
з листом № 48-752 з проханням підготувати
та направити на адресу Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по місту Києву письмове
попередження про намір
балансоутримувача після закінчення
дії договору оренди № 4476 нерухомого
майна, що належить до державної
власності, від 30.09.2009 р. використовувати
передане на його підставі позивачу
державне майно для власних потреб.

Листом № 10/2-3-561 від 09.04.2013 р. Агентство
держмайна України, як уповноважений
орган управління майном, попередило
ТОВ «Авіакомпанія «Хорс» та
Регіональне відділення Фонду
державного майна України по місту
Києву про те, що після закінчення дії
вищевказаного договору оренди
орендоване майно буде
використовуватись балансоутримувачем
- ДП «Завод 410 ЦА» для власних потреб.

01.07.2013 р. Регіональне відділення Фонду
державного майна України по місту
Києву надіслало на адресу ТОВ
«Авіакомпанія «Хорс» лист № 30-06/7204, в
якому повідомило останнього про
неможливість продовження дії договору
оренди на наступний строк, у зв'язку із
відповідним зверненням власника -
уповноваженого органу управління
державним майном, яке було
підготовлене за зверненням
балансоутримувача.

23.07.2013 р. ТОВ «Авіакомпанія «Хорс»
звернулось до Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по місту Києву з листом № 2027, в
якому просило продовжити строк дії
договору оренди нерухомого майна № 4476,
що належить до державної власності, від
30.09.2009 р. на більш тривалий термін.

Проте, 12.09.2013 р. Регіональне відділення
Фонду державного майна України по
місту Києву листом № 30-06/9911 повідомило
орендаря про неможливість продовження
договору.

У зв'язку з відмовою Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по місту Києву у продовжені
строку дії вказаного договору позивач
звернувся до суду з позовом про
визнання цього договору оренди № 4476
нерухомого майна, що належить до
державної власності, від 30.09.2009 р. таким,
що діє до 30.09.2016 р. включно, шляхом
внесення відповідних змін до п. 10.1
договору № 4476/01 про внесення змін до
договору оренди нерухомого майна № 4476
від 30.09.2009 р.

Встановлено, що укладений між
сторонами договір за своєю правовою
природою є договором оренди.

Згідно з ч. 1 ст. 759 ЦК України за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк.

Як передбачено ч. 4 ст. 188 ГК України, у
разі якщо сторони не досягли згоди щодо
зміни (розірвання) договору або у разі
неодержання відповіді у встановлений
строк з урахуванням часу поштового
обігу, заінтересована сторона має
право передати спір на вирішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України
договір може бути змінено за рішенням
суду на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 284 ГК України істотною
умовою договору оренди є, зокрема,
строк, на який укладається договір
оренди.

Відповідно до п. 5 Перехідних положень
Закону України «Про внесення змін до
деяких законів України щодо спрощення
умов ведення бізнесу в Україні» термін
договорів оренди державного та
комунального майна для суб'єктів
малого підприємництва, укладених до
набрання чинності цим Законом, вважати
продовженим до п'яти років з дня
укладення, якщо орендар не пропонує
менший термін.

Також, статтею 17 Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна» передбачено, що термін дії
договору оренди визначається за
погодженням сторін. Термін договору не
може бути меншим, ніж п'ять років, якщо
орендар не пропонує менший термін.

Згідно з п. 4.4 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування
законодавства про оренду (найм) майна»
№ 12 від 29.05.2013 р. пунктом 5 Прикінцевих
положень Закону України «Про внесення
змін до деяких законів України щодо
спрощення умов ведення бізнесу в
Україні» передбачено, що термін
договорів оренди державного та
комунального майна для суб'єктів
малого підприємництва, укладених до
набрання чинності цим Законом, слід
вважати продовженим до п'яти років з
дня укладення, якщо орендар не пропонує
менший термін. Обов'язковість
виконання зазначеного законодавчого
припису не ставиться у залежність від
намірів орендодавця використовувати
майно для власних потреб або від
будь-яких інших обставин, за винятком
пропонування орендарем меншого, ніж
п'ять років, строку продовження
договорів оренди державного та
комунального майна. Оскільки зазначена
норма надає орендарю право
продовжувати орендні відносини на
строк до п'яти років, то визначення
конкретного строку, на який
продовжується строк договору, повинно
бути здійснено шляхом внесення змін до
договору. У зв'язку з цим орендар має
право звернутися з відповідним позовом
до суду на підставі пункту 5
Прикінцевих положень Закону України
«Про внесення змін до деяких законів
України щодо спрощення умов ведення
бізнесу в Україні» в будь-який час до
припинення дії договору оренди.

Встановлено, що ТОВ «Авіакомпанія
«Хорс» звернулось до Господарського
суду міста Києва з позовом 27.09.2013 р.,
тобто до припинення дії договору
оренди 30.09.2013 р. та реалізувало тим
самим передбачене вказаною нормою
закону право орендаря на приведення
договору оренди у відповідність до
норм чинного законодавства щодо строку
його дії.

Також, у матеріалах справи відсутні
докази надання позивачем, як орендарем,
згоди на визначення меншого, ніж
п'ятирічний, строку договору оренди, а
факт укладення між сторонами у справі
договору № 4476/01 від 24.10.2011 р. та договору
№ 4476/02 від 01.11.2012 р. про внесення змін до
договору № 4476 в частині продовження
терміну його дії на менший строк, ніж
передбачено п. 5 Перехідних положень
Закону № 1759-VІ від 15.12.2009 р. та ч. 1 ст. 17
Закону України «Про оренду державного
та комунального майна», не позбавляє
орендаря права вимагати внесення змін
до договору оренди в цій частині в
межах законодавчо встановленого
мінімального терміну - п'ять років з дня
укладення, оскільки вказаним Законом
не визначено способу продовження дії
договорів оренди, укладених до
набрання ним чинності.

Крім того, частина перша статті 17
Закону України «Про оренду державного
та комунального майна» не пов'язує
встановлення мінімального
п'ятирічного терміну дії договору
оренди лише з суб'єктами малого
підприємництва, а є загальною для всіх
договорів оренди державного та
комунального майна нормою (постанова
Вищого господарського суду України від
17.07.2014 р. у справі № 910/18971/13).

Враховуючи викладене колегія суддів
погоджується з висновком місцевого
суду щодо необхідності приведення
договору оренди у відповідність до
вимог чинного законодавства, що діяли
станом на час його укладення та
продовження строку його дії на п'ять
років.

Разом з тим, скасовуючи рішення суду
першої інстанції та постанову
апеляційного суду у даній справі, Вищий
господарський суд України залишив
вказівки, які відповідно до ч. 1 ст. 111-12
ГПК України є обов'язковими для суду
першої інстанції під час нового
розгляду справи, та зокрема вказав на
необхідність дослідження питання щодо
моменту, з якого саме підлягає
продовженню строком на п'ять років
договір оренди.

Так, Вищий господарський суд України
зазначає, що судами першої та
апеляційної інстанції не враховано, що
положення законодавства України
передбачають продовження терміну дії
договору оренди до п'яти років саме з
моменту його укладення. Також, Вищий
господарський суд України звернув
увагу на те, що договір № 4476/01 від 24.10.2011
р. фактично стосується зміни строку дії
договору, однак дата укладення
договору оренди фактично є незмінною -
30.09.2009 р.

При цьому, судом касаційної інстанції
не було надано вказівки щодо визнання
даної обставини встановленою, а лише
послання на те, що дане питання
залишилось недослідженим судами
попередніх інстанцій.

Отже, колегія приймає до уваги, що
відповідно до ч. 2 ст. 111-12 ГПК України
постанова касаційної інстанції не може
містити вказівок про достовірність чи
недостовірність того чи іншого доказу,
про переваги одних доказів над іншими,
про те, яка норма матеріального права
повинна бути застосована і яке рішення
має бути прийнято за результатами
нового розгляду справи.

Як передбачено ст. 284 ГК України,
істотною умовою договору оренди є,
зокрема, строк, на який укладається
договір оренди. Строк договору оренди
визначається за погодженням сторін. У
разі відсутності заяви однієї із
сторін про припинення або зміну умов
договору оренди протягом одного місяця
після закінчення строку дії договору
він вважається продовженим на такий
самий строк і на тих самих умовах, які
були передбачені договором.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 631 ЦК України
строком дії договору є час, протягом
якого сторони можуть здійснити свої
права і виконати свої обов'язки
відповідно до договору. Договір
набирає чинності з моменту його
укладення.

Згідно зі ст. 10 Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна» істотною умовою договору оренди
є, зокрема, термін, на який укладається
договір оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України
«Про оренду державного та комунального
майна» договір оренди вважається
укладеним з моменту досягнення
домовленості з усіх істотних умов і
підписання сторонами тексту договору.

Встановлено, що 30.09.2009 р. між позивачем
та відповідачем було укладено договір
оренди № 4476 нерухомого майна, що
належить до державної власності.

В подальшому, між тими ж сторонами було
укладено договір № 4476/01 від 24.10.2011 р. про
внесення змін до договору оренди
нерухомого майна № 4476 від 30.09.2009 р.

Відповідно до п. 2 договору № 4476/01
сторони на підставі ст. 10 Закону
України «Про оренду державного та
комунального майна» погодили, що цей
договір діє з 30.09.2011 р. до 30.09.2012 р.

Даний договір № 4476/01 від 24.10.2011 р. змінив
основний договір - договір оренди № 4476
від 30.09.2009 р., тобто всі нові умови,
встановлені договором № 4476/01,
відмінили та зробили недійсними
попередні умови, встановлені в
основному договорі.

Таким чином сторонами договору № 4476/01
від 24.10.2011 р. при його укладенні було
чітко визначено у письмовій формі
новий початок строку дії договору, а
саме з 30.09.2011 р.

Отже, саме в договорі № 4476/01 від 24.10.2011 р.
мало бути прописано строк оренди не
менше ніж п'ять років, з урахуванням
вимог чинного на момент укладення
договору законодавства України,
оскільки позивач згоди на укладення
договору на менший строк не надавав, а
сам договір не може суперечити вимогам
чинного законодавства.

Враховуючи вищенаведене, судова
колегія погоджується з висновком
місцевого суду про необхідність
приведення договору № 4476/01 від 24.10.2011 р.
у відповідність до вимог чинного
законодавства, що діяли станом на час
його укладення, тобто від початку
строку його дії, та продовжують діяти
на даний час, для чого є необхідним
викладення п. 2 договору № 4476/01 від
24.10.2011 р. про внесення змін до договору
№ 4476 від 30.09.2009 р. у редакції: «Договір
оренди № 4476 від 30.09.2009 діє з 30.09.2011р. до
30.09.2016 р. включно».

При цьому судом першої інстанції було
враховано вказівки касаційної
інстанції під час нового розгляду
справи та вирішено спір на підставі
належних доказів.

Доводи апеляційної скарги наведеного
не спростовують та відхиляються
колегією суддів.

З огляду на вказані обставини,
ґрунтуючись на матеріалах справи,
судова колегія дійшла висновку про те,
що рішення Господарського суду м. Києва
від 10.09.2014 р. прийнято з повним та
всебічним дослідженням обставин, які
мають значення для справи, а також з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, у зв'язку з чим
апеляційна скарга Державного
підприємства «Завод 410 Цивільної
авіації» задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні
апеляційної скарги, відповідно до ст. 49
ГПК України, витрати по сплаті судового
збору за її подання і розгляд
покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103-105 ГПК
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного
підприємства «Завод 410 Цивільної
авіації» залишити без задоволення,
рішення Господарського суду м. Києва
від 10.09.2014 р. у справі № 910/18971/14 - без
змін.

2. Матеріали справи № 910/18971/14 повернути
до Господарського суду м. Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам,
третім особам та прокурору.

Головуючий суддя
С.І. Буравльов

Судді
В.В. Андрієнко

В.В. Шапран