ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2013 р.
Справа № 922/1039/14

Колегія суддів у складі:
головуючий суддя Сіверін В. І., суддя
Терещенко О.І. , суддя Медуниця О.Є.

при секретарі Новіковій Ю.В.

за участю представників сторін:

ФО ОСОБА_1 - ОСОБА_2, дов. від 22.04.2014р.
№ВТТ №775096.

ПАТ «Укрсоцбанк» - Матвійчук О.Т., дов.
від 12.12.2013р.;

ТОВ ДП ТГ "Екіпаж" - не з'явився;

Харківське міське управління юстиції в
особі Реєстраційної служби
Харківського міського управління
юстиції - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського
суду апеляційну скаргу ПАТ
«Укрсоцбанк» (вх. №3366Х/1-18) на рішення
господарського суду Харківської
області від 01.10.2014р. у справі № 922/1039/14

за позовом Фізичної особи ОСОБА_1, м.
Харків

до 1. ТОВ Дружнє підприємство
Технологічної групи "Екіпаж", м. Харків

2. ПАТ "Укрсоцбанк, м. Київ,

3-я особа на стороні відповідачів, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору - Харківське міське
управління юстиції в особі
Реєстраційної служби Харківського
міського управління юстиції, м. Харків

про визнання права власності

та за зустрічним позовом ПАТ
"Укрсоцбанк, м. Київ

до 1.ТОВ Дружнє підприємство
Технологічної групи "Екіпаж", м. Харків

2. ФО ОСОБА_1, м. Харків,

про визнання недійсним договору

ВСТАНОВИЛА:

До господарського суду Харківської
області звернувся ФО ОСОБА_1 з позовною
заявою до ТОВ Дружнє підприємство
Технологічної групи "Екіпаж", м. Харків,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на стороні відповідача Публічне
акціонерного товариства "Укрсоцбанк",
процесуальний статус якої ухвалою
господарського суду Харківської
області від 22.07.2014р. змінено та залучено
її у якості 2-го відповідача, третя
особа на стороні відповідачів, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору - Реєстраційна служба
Харківського міського управління
юстиції, м. Харків, з урахуванням заяви
про виправлення описок, про визнання за
ОСОБА_1 права власності на квартиру, яка
має будівельний номер 2; кількість
кімнат дві; загальна площа 85,03 кв.м.;
поверх 2; під'їзд 1 в житловому будинку
(ІІ черга будівництва) по АДРЕСА_1.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від11.08.2014р.
прийнято до спільного розгляду з
первісним позовом зустрічний позов ПАТ
«Укрсоцбанк» до ТОВ Дружнє
підприємство Технологічної групи
"Екіпаж" та ФО ОСОБА_1, про визнання
недійсним інвестиційного договору №
КШ-1-2 від 10.01.2006 р.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 01 жовтня 2014
року (суддя Доленчук Д.О.) первісний
позов задоволено повністю, в
задоволенні зустрічного позову -
відмовлено повністю.

ПАТ "Укрсоцбанк" із вказаним
рішенням місцевого господарського
суду не погодився, звернувся до
Харківського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій, посилаючись на
порушення господарським судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
зазначене рішення скасувати, прийняти
нове рішення, яким задовольнити
зустрічні позовні вимоги, а первісний
позов залишити без задоволення.

Автоматизованою системою
документообігу Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу (справу) призначено
для розгляду судді-доповідачу
Терещенко О.І.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 24.10.2014р.
(колегія суддів у складі: головуючий
суддя Сіверін В.І., суддя Терещенко О.І.,
суддя Медуниця О.Є.) апеляційну скаргу
ПАТ «Укрсоцбанк» було прийнято до
провадження та призначено її до
розгляду на 11.11.2014 року о 09:30 год.

В судовому засіданні представник
відповідача ПАТ "Укрсоцбанк"
апеляційну скаргу підтримав, просив її
задовольнити у повному обсязі.

Представник позивача - ФО ОСОБА_1 у
відзиві на апеляційну скаргу та в
судовому засіданні проти доводів
апеляційної скарги заперечував, просив
залишити рішення господарського суду
Харківської області від 01 жовтня 2014
року без змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення.

Представники відповідача - ТОВ Дружнє
підприємство Технологічної групи
"Екіпаж" та третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на стороні
відповідача - Реєстраційної служби
Харківського міського управління
юстиції в судове засідання не
з'явились, причини неявки суду не
повідомили, про дату, час та місце
проведення судового засідання
повідомлялись належним чином, про що
свідчить відтиск штампу на звороті
останнього аркушу ухвали Харківського
апеляційного господарського суду від
24.10.2014р. про прийняття апеляційної
скарги до провадження та поштовим
повідомленням №054 та 046.

В судовому засіданні представник
відповідача ПАТ "Укрсоцбанк" заявив
усне клопотання про відкладення
розгляду справи по суті з підстав
необхідності ознайомитись з відзивом
на апеляційну скаргу позивача ФО
ОСОБА_1

Колегією суддів прийнято до уваги, що
сторонам були створені належні умови
для надання усіх необхідних доказів
(надано достатньо часу для підготовки
до судового засідання, ознайомитись із
матеріалами справи, зняти з них копії,
надати нові докази тощо), відзив
позивача ФО ОСОБА_1 не містить нових
доказів і викладений з урахуванням
обставин викладених в апеляційній
скарзі ПАТ "Укрсоцбанк".

Також, беручи до уваги, що відповідно до
статті 33 Господарського
процесуального кодексу України
обов'язок доказування і подання
доказів покладено на сторони, колегія
суддів згідно за статтею 75
Господарського процесуального кодексу
України розглядає справу за наявними
матеріалами.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, вислухавши пояснення
представника позивача за первісним
позовом (відповідача за зустрічним) та
представника 2-го відповідача за
первісним позовом (позивача за
зустрічним), перевіривши правильність
застосування місцевим господарським
судом норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
встановила наступне.

10 січня 2006 року між ОСОБА_6 та ТОВ ДПТГ
"Екіпаж" укладено інвестиційний
договір № КШ-1-2 (далі - Договір),
відповідно до пункту 1.1. якого, що
викладений в додатковій угоді № 1 від 17
січня 2006 року ТОВ ДПТГ "Екіпаж"
зобов'язувалося забезпечити виконання
всіх необхідних будівельних та інших
робіт відповідно до розробленої
проектно-кошторисної документації, а
ОСОБА_6 (інвестор) зобов'язувався
прийняти виконані роботи у вигляді
квартири та/або місця для стоянки
автомобіля, сплативши визначену
сторонами ціну Інвестиції, після чого
отримати від організації
правовстановлюючі документи та
оформити своє право власності на
результат інвестиції. Передача об'єкту
інвестування здійснюється на підставі
акту прийому - передачі відповідно до
попереднього плану квартири або
удосконаленого плану квартири та/або
попереднього плану стоянки автомобіля
за умови своєчасного та повного
виконання інвестором інвестиційних
зобов'язань.

Будинок в Договорі - це житловий
будинок з офісними приміщеннями,
підземною автостоянкою по АДРЕСА_1,
дозвіл на будівництво яких наданий
рішенням Харківської міської ради від
27.04.2005 року № 78/05.

Пунктом 1.2 Договору було передбачено,
що доля інвестора виділяється у
вигляді квартири у житловому будинку, а
в нежитловій частині будинку у вигляді
місця для стоянки автомобіля і не
включає в себе площу іншої нежитлової
частини будинку, площу інших квартир,
площу інших місць загального
користування, а також майно та
обладнання, яке придбане відповідачем
в процесі будівництва як з метою
управління та організації діяльності
по договору, так і з метою будівництва
будинку.

Квартира в договорі - житлове
приміщення з визначеною площею, яке
інвестор отримає у власність після
введення будинку в експлуатацію.

Відповідно до додатку 2 до Договору
ідентифікуючими ознаками квартири є:
місцезнаходження будинку: АДРЕСА_1;
загальна площа: 85,03 м.кв., кількість
кімнат: згідно Попереднього плану
квартири (далі - квартира).

Відповідно до п. 2.1.1. Договору інвестор
має право на власний розсуд вибрати
квартиру та/або місце для стоянки
автомобіля із загального переліку
квартир та місць для стоянки
автомобіля, наявних у відповідача,
удосконалити план квартири та
закріпити за собою квартиру та/або
місце для стоянки автомобіля лише за
умови, що він одноразово проінвестував
не менше 100% відсотків від загальної
суми інвестиції у квартиру відповідно
до протоколів погодження розміру
інвестиції згідно додатків 1 та 5 до
Договору.

Згідно розділу 5 "графік інвестування"
додатку 1 до Договору загальна вартість
внеску становить 1632,58 грн. в т.ч. ПДВ.
Аналогічний розмір загальної вартості
долі інвестора погоджений сторонами в
п. 1.5 Договору.

17 січня 2006 року була укладена додаткова
угода № 1, за змістом якої сторони
внесли зміни до окремих частин
укладеного 10 січня 2006 року договору.

Як вбачається з матеріалів справи,
інвестор свої зобов'язання за
Договором виконав, повністю сплатив
грошові кошти за будівництво спірної
квартири, що підтверджується
квитанцією № 247 від 27.11.2008 року на суму
1632,58 грн.

Відповідно до положень п.п. 3.1.3 Договору
належним підтвердженням виконання
позивачем зобов'язань є довідка про
інвестування, яка видається протягом
30-ти календарних днів після внесення 100
відсотків інвестиції у квартиру.

ТОВ ДПТГ "Екіпаж" 28 листопада 2008 року
надало інвестору довідку № 731 про
інвестування у будівництво будинку з
офісними приміщеннями, підземною
автостоянкою, по АДРЕСА_1, фактично
розташованому на розі АДРЕСА_2 та
АДРЕСА_1.

Довідка підтверджувала факт
закріплення квартири згідно умов
Договору за інвестором, яка має
проектну характеристику: тип: житлове
приміщення-квартира; будівельний номер
2; кількість кімнат: 2; загальна площа:
85,03 м.кв., поверх: 2, секція: 1; кількість
закріплених за Інвестором квадратних
метрів станом на дату видачі Довідки
становить 85,03 м. кв.

Відповідно до пунктів 5.1, 5.2, 5.3. Договору
передача квартири здійснюється за
умови здійснення інвестором повного
розрахунку за квартиру, на підставі
повідомлення забудовника, по акту
прийому - передачі протягом 7 (семи) днів
після отримання такого повідомлення
інвестором. Плановий строк введення до
експлуатації - 1 квартал 2010 року.

Пунктами 8.1., 8.2. Договору сторони
передбачили, що зобов'язання сторін за
Договором припиняються у випадку
їхнього виконання належним чином,
Договір діє з дня його підписання до
належного виконання сторонами своїх
зобов'язань, підтвердженням належного
виконання сторонами взаємних
зобов'язань, що випливають з умов
договору є акт приймання - передачі
квартири та/або акту прийому-передачі
місця для стоянки автомобіля.

07 квітня 2009 року до Інвестиційного
договору була укладена додаткова угода
№ 3, за умовами якої ОСОБА_6 передала
правонаступнику, ОСОБА_1, свої права та
обов'язки за Інвестиційним договором
та між ними було підписано акт
приймання - передачі оригінал
документів.

ОСОБА_1 листом звернувся до ТОВ ДПТГ
"Екіпаж" щодо неналежного виконання
умов Інвестиційного договору та
вимогою передати у власність квартиру
та всі правовстановлюючі документи на
квартиру для подальшої реєстрації
права власності.

У відповідь на лист ТОВ ДПТГ "Екіпаж"
повідомило, що постановою
господарського суду Харківської
області від 09.08.2011 р. у справі № 5023/2837/11
про банкрутство ТОВ ДП ТГ "Екіпаж"
підприємство визнано банкрутом,
відкрито ліквідаційну процедуру.

З дня прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури підприємницька діяльність
банкрута завершується. Окрім цього
зазначено, що на підставі рішення
господарського суду Харківської
області від 11.07.2011 року по справі №
5023/3306/11 права забудовника житлового
будинку передано ПАТ "Укрсоцбанк".

Під час розгляду справи у місцевому
господарського суді та суді
апеляційної інстанції доказів, які б
свідчили про належне виконання
відповідачем ТОВ ДПТГ "Екіпаж" взятих
на себе зобов'язань за Договором не
надано.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ
ДПТГ "Екіпаж" здійснювалось
будівництво одного житлового будинку,
фактично розташованого на розі АДРЕСА_1
та АДРЕСА_2.

Встановлено, що за ТОВ ДПТГ "Екіпаж" на
підставі договору оренди землі від
01.04.2005 року № 7924/05 зареєстровано право
власності на незавершений
будівництвом житловий будинок літ.
«А-24» по АДРЕСА_1, про що свідчить
інформація з Реєстру прав власності на
нерухоме майно від 22.05.2014 року, номер
21994282.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Харкова від 08 серпня 2013 року по
цивільній справі 2012/4986/2012 (2/639/285/2013) за
позовом ОСОБА_1 до ТОВ ДПТГ "Екіпаж", ПАТ
"Укрсоцбанк" в особі Харківської філії
про визнання майнових прав та права на
отримання в натурі об'єкту
незавершеного будівництва, визнання
частково недійсними іпотечних
договорів та за зустрічним позовом ПАТ
"Укрсоцбанк" в особі
Харківської філії до ОСОБА_1, ТОВ ДПТГ
"Екіпаж" про визнання недійними
додаткових угод до інвестиційного
договору, встановлення факту
розміщення об'єкту інвестування,
визнано за ОСОБА_1 майнові права на
отримання об'єкту інвестування -
квартири з будівельним номером 2,
загальною площею 219,11 кв.м. розташовану
на 2 поверсі у 1 під'їзді незавершеного
будівництва житлового будинку по
АДРЕСА_1, в інший частині позову
відмовлено. В частині зустрічних
позовних вимог ПАТ "Укрсоцбанк" в особі
Харківської філії провадження закрито.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.
Харкова про виправлення описки в
рішенні суду від 10 червня 2014 року
(справа 639/4756/14-ц, 2-во/639/64/14) виправлено
описку в резолютивній частині рішення
Жовтневого районного суду м. Харкова
від 8 серпня 2013 року по справі 2012/4986/2012
(2/639/285/2013) в частині визначення площі
квартири замість « 219.11кв.м.» зазначено
« 85.03кв.м.», в частині зміни місця
розташування спірного будинку
відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської
області від 08 липня 2014 року
(провадження 22ц-/790/4958/14, справа 2012/4986/2012)
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
відхилено, ухвалу Жовтневого
районного суду м. Харкова від 10 червня
2014 року залишено без змін.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Харкова від 08 серпня 2013 року по
цивільній справі 2012/4986/2012 (2/639/285/2013)
встановлено, що позивач за первісним
позовом повністю виконав свої
зобов'язання за інвестиційним
договором № КШ-1-2 від 10 січня 2014 року і
таким чином набув підстави для набуття
майнових прав на конкретний об'єкт
інвестиції у вигляді квартири.

Відповідно до положень ч.3 ст. 35 ГПК
України обставини, встановлені
рішенням суду у господарській,
цивільній або адміністративній справі,
що набрало законної сили, крім
встановлених рішенням третейського
суду, не доказуються при розгляді інших
справ, у яких беруть участь ті самі
особи або особа, щодо якої встановлено
ці обставини.

Відповідно до положень пункту 2.6
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції"
преюдиціальне значення процесуальним
законом надається саме обставинам,
встановленим судовими рішеннями (в
тому числі в їх мотивувальних
частинах), а не правовій оцінці таких
обставин, здійсненій іншим судом.

Надаючи преюдиціальне значення
обставинам, встановленим у судовому
рішенні Жовтневого районного суду м.
Харкова від 08 серпня 2013 року по
цивільній справі 2012/4986/2012 (2/639/285/2013), з
урахуванням ухвали про виправлення
описки в рішенні суду від 10.06.2014 р. по
справі, яка набрала законної
сили,колегія суддів вважає
встановленим та таким, що не підлягає
доказуванню згідно ч.3 статті 35 ГПК
України факт наявності у позивача за
первісним позовом права на отримання
об'єкту інвестування з будівельним
номером 2, загальною площею 85.03 кв.м.
розташованого на 2 поверсі у 1 під'їзді
незавершеного будівництва житлового
будинку літ. «А-24» за адресою: АДРЕСА_1.

Зі змісту листа КП "Харківське міське
бюро технічної інвентаризації" №25-1112
від 10 липня 2014 року випливає, що до
переліку юридичних та фізичних осіб,
які мають право згідно з чинним
законодавством отримати в БТІ
документи про державну реєстрацію за
ними права власності на відповідну
частину об'єкта незавершеного
будівництва по АДРЕСА_1 , на підставі
укладеного договору № КШ-1-2 включено
ОСОБА_7, правонаступником за якою є
ОСОБА_1, згідно додаткової угоди № 3 від
07.04.2009 р. до договору № КШ-1-2 від 10 січня
2006 року.

Лист інспекції державного
архітектурно - будівельного контролю у
Харківській області від 09.04.2010 року №
7/20-2515 керуючому Харківською обласною
філією АКБ "Укрсоцбанк" свідчить про те,
що під час перевірок інспекцією
державного архітектурно - будівельного
контролю у Харківській області об'єкту
відбувалось будівництво житлового
будинку, як ІІ черга будівництва,
відповідно до проектної документації,
погодженої управлінням містобудування
та архітектури Харківської міської
ради від 30.12.2005 року № 877/05 та на
підставі дозволу ДАБК на виконання
будівельних робіт від 12.10.2005 року № 05/560.

Аналогічна інформація міститься в
листі - поясненнях інспекції
державного архітектурно - будівельного
контролю у Харківській області за вих.
№ 7/20-948 від 11.02.2010 року.

Інформація, викладена в листах,
узгоджується з копією генерального
плану, з якого вбачається, що
управлінням містобудування та
архітектури Харківської міської ради
погоджено забудову будинку № 1 в
глибині будівельного майданчика та
будинку № 2 на розі АДРЕСА_1 та вул.
Пермської.

Колегія суддів вважає, що місцевим
господарським судом вірно встановлено,
що на момент укладання сторонами
Договору 10 січня 2006 року відповідачем
за первісним позовом ТОВ ДПТГ "Екіпаж" в
управлінні містобудування та
архітектури Харківської міської ради
від 30.12.2005 року за № 877/05 погоджена
проектна документація та схема
генерального плану проекту
будівництва житлових будинків по
АДРЕСА_1, згідно якої будинок в
будівництво якого проінвестовані
грошові кошти позивача за первісним
позовом розташований на АДРЕСА_1 та вул.
Пермської.

У порівнянні з погодженою управлінням
містобудування та архітектури
Харківської міської ради проектною
документацію та генеральним планом,
схема генерального плану проекту
житлового будинку згідно додатку №5,
яка була підписана ОСОБА_6 та ТОВ ДПТГ
"Екіпаж" разом з додатковою угодою 1
до Договору, містить іншу черговість
будівництва будинків.

Схема генерального плану проекту
житлового будинку згідно додатку №5,
яка була підписана ОСОБА_6 та ТОВ ДПТГ
"Екіпаж" разом з додатковою угодою 1 до
Договору має напис «ескізний № 120/04,
дата 05 листопада 2004».

У зв'язку з чим колегія суддів вважає,
що місцевий господарський суд дійшов
вірного висновку про те, що схема
генерального плану, яка міститься в
додатку № 5 до договору була проміжною
і не є остаточною, а від так не дає
достовірної інформації про
розташування будинку в будівництво,
якою проінвестовані грошові кошти
позивача за первісним позовом.

Рішенням сесії Харківської міської
ради від 22.11.2006 р. № 171/06 на земельній
ділянці по АДРЕСА_1 дозволено будувати
один житловий дім без номерів 1 та 2, що
також підтверджується листом
Управління містобудування та
архітектури Харківської міської ради
від 16.06.2010 р. № 2881/0/27-10.

Зі змісту рішення господарського суду
Харківської області у справі 5023/3306/11
(н.р. 61/62-09) від 11.07.2011р. випливає, що з
метою забезпечення збереження та
належного господарського використання
об'єкта будівництва - житлового будинку
АДРЕСА_1 (згідно реєстраційних даних КП
"ХМБТІ" це незавершений будівництвом
житловий будинок літ. "А-24"), будівництво
якого здійснюється на підставі
проектної документації (ІІ черга
будівництва), погодженої у
встановленому порядку в т.ч.
управлінням містобудування та
архітектури Харківської міської ради
30.12.2005 року № 877/05, рішення ХХХV сесії
Харківської міської ради ІV скликання
від 27.04.2005 року № 78/05 та дозволу ДАБК на
виконання будівельних робіт від 12.10.2005
року № 05/560 передано його в управління
Акціонерно-комерційному банку
соціального розвитку "Укрсоцбанк" з
правом:

- виконання Акціонерно-комерційним
банком соціального розвитку
"Укрсоцбанк" функцій забудовника
(замовника), що передбачають, крім
іншого: право залучення 3-х осіб для
виконання робіт по спорудженню об'єкта
будівництва та введення його в
експлуатацію.

- у разі необхідності, обладнання
об'єкта будівництва новими охоронними
пристроями, тимчасовими комунікаціями
(електропостачання, теплопостачання,
водопостачання тощо), необхідними для
забезпечення належних технічних умов
будівництва об'єкту та введення його в
експлуатацію з правом укладання та
переоформлення будь-яких договорів з
відповідними установами та
підприємствами.

- отримання (а за необхідністю
переоформлення чи зміни) від власного
імені дозвільних та похідних від них
документів, необхідних для завершення
будівництва об'єкта та здачі його в
експлуатацію (в тому числі але не
обмежуючись: отримання дублікату
проекту будівництва, генерального
плану будівництва, договору оренди
земельної ділянки, дозволу на
виконання будівельних робіт, технічних
умов тощо) в будь-яких державних та
інших органах та установах без винятку,
в тому числі, але не виключно: органи
місцевого самоврядування, Харківській
міській раді, ВК Харківської міської
ради, ДАБК, органах МНС, органів
санітарного контролю, органів охорони
праці, енергозабезпечення, екологічної
інспекції, ДАІ, Харківобленерго, КП
"Вода", КП "Харківські теплові мережі",
Харківмісьгаз та інші.

Надаючи преюдиціальне значення
обставинам, встановленим у рішення
господарського суду Харківської
області у справі 5023/3306/11 (н.р. 61/62-09) від
11.07.2011р., колегія суддів вважає
встановленим та таким, що не підлягає
доказуванню згідно ч.3 статті 35 ГПК
України факт того, що по АДРЕСА_1
здійснювалось будівництво житлового
будинку № 2, який після реєстраційної
даних в КП "Харківське міське БТІ" з 07
квітня 2009 року мав ідентифікуючі
ознаки як незавершений будівництвом
житловий будинок літ. "А-24", а також факт
передачі його в управління
Акціонерно-комерційному банку
соціального розвитку "Укрсоцбанк" з
метою подальшого спорудження об'єкту
та введення його в експлуатацію, без
реєстрації права власності за
Акціонерним комерційним банком
соціального розвитку "Укрсоцбанк" на
будинок.

При цьому, на думку колегії суддів
матеріалами справи спростовуються
посилання ПАТ «Укрсоцбанк» стосовно
того, що апелянт є власником спірного
будинку на підставі рішення
господарського суду Харківської
області у справі 5023/3306/11 (н.р. 61/62-09) від
11.07.2011р внаслідок необґрунтованого
ототожнення апелянтом визначень
«забудовник» та «власник» житлового
будинку АДРЕСА_1.

Також, колегія суддів вважає, що
задовольняючи позовні вимоги
Акціонерного комерційного банку
соціального розвитку "Укрсоцбанк",
господарський суд першої інстанції
мав на меті захист інтересів
інвесторів, одним з яких на підставі
Договору є позивач за первісним
позовом, та яким надано право на
отримання квартир після введення в
експлуатацію будинку по АДРЕСА_1.

На момент ухвалення рішення по справі
№ 5023/3306/11 від 11 липня 2011 року і набрання
ним чинності позивач вже виконав у
повному обсязі свій обов'язок щодо
сплати належних сум за договором, а від
так зміна забудовника не впливає на
права позивача отримати у власність
результат інвестиції на частину площі
будинку у вигляді загальної площі
квартири.

В подальшому після передачі в
управління Акціонерно-комерційному
банку соціального розвитку
"Укрсоцбанк" будинку по АДРЕСА_1, як було
вірно встановлено господарським судом
першої інстанції, будинок прийнято до
експлуатації та 24 грудня 2013 року
отримано сертифікат серії ІУ № 80.

Відповідно до ст. 1 Господарського
кодексу України підприємства,
установи, організації, інші юридичні
особи (у тому числі іноземні),
громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності,
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених ГПК
України заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

На підставі ст. 11 ЦК України підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема є договори та інші
правочини.

Господарські зобов'язання можуть
виникати, зокрема, з господарського
договору та інших угод, передбачених
законом, а також з угод, не передбачених
законом, але таких, які йому не
суперечать (ст. 174 Господарського
кодексу України).

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема з
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 626 ЦК
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 526 ЦК України та ст. 193
ГК України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до приписів ст. 509 ЦК
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити
грошові кошти тощо) або утриматись від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно дост. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою.

Як вбачається з матеріалів справи,
сторони взяли на себе зобов'язання
спільно діяти для досягнення спільної
господарської мети: будівництва
квартири у багатоквартирному
житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1,
55 в м. Харкові та введення його в
експлуатацію.

Правовідносин, що склалися між
сторонами, також регулюються Законом
України "Про інвестиційну діяльність",
яким визначені загальні умови
здійснення інвестиційної діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України
"Про інвестиційну діяльність",
інвестиційною діяльністю є сукупність
практичних дій громадян, юридичних
осіб і держави щодо реалізації
інвестицій.

Відповідно до ч. 2 Закону України "Про
інвестиційну діяльність", інвестиційна
діяльність здійснюється на основі:
інвестування, здійснюваного
громадянами, недержавними
підприємствами, господарськими
асоціаціями, спілками і товариствами, а
також громадськими і релігійними
організаціями, іншими юридичними
особами, заснованими на колективній
власності.

Статтею 1 Закону України "Про
інвестиційну діяльність", визначено, що
інвестиціями є всі види майнових
цінностей, що вкладаються в об'єкти
підприємницької та інших видів
діяльності для створення прибутку
(доходу) або досягнення соціального
ефекту.

Факт укладення інвестиційного
договору є рішенням позивача за
первісним позовом про вкладення
інвестиційних грошових коштів в об'єкт
будівництва (замовленням будівельних
послуг) відповідно до Закону України
"Про інвестиційну діяльність", з метою
подальшого отримання долі - частини
площі будинку у вигляді загальної
площі квартири у будинку.

Статтею 9 Закону України "Про
інвестиційну діяльність", визначено,
що основним правовим документом, який
регулює взаємовідносини між суб'єктами
інвестиційної діяльності, є договір
(угода), умови якого, відповідно до ст. 18
цього Закону, зберігають чинність на
весь строк його дії і у випадках зміни
законодавства (окрім податкового,
митного та валютного законодавства).

Метою внесення інвестиції було набуття
права власності на результат
інвестиції, яка виражається у вигляді
загальної площі відповідної квартири,
в даному випаду квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про
інвестиційну діялність", об'єктами
інвестиційної діяльності можуть бути
будь-яке майно, а також майнові права.

Відповідно до положень ст. 190 ЦК
України, майном як особливим об'єктом
вважаються окрема сукупність речей, а
також майнові права та обов'язки, при
цьому майнові права визнаються
речовими правами.

Відповідно до ч. 5 ст 7 Закону України
"Про інвестиційну діяльність", інвестор
має право володіти, користуватися і
розпоряджатися об'єктами та
результатами інвестицій відповідно до
законодавчих актів.

Уклавши інвестиційний договір
інвестор набув право на отримання у
власність результату інвестиції на
частину площі будинку у вигляді
загальної площі квартири у житловому
будинку, що не суперечить приписам ч. 5
ст.7 Закону України "Про інвестиційну
діяльність ".

Відповідно до абз. 9 листа Міністерства
юстиції України № 19-50-2309 від 22.06.2007 р.,
квартира є об'єктом інвестування в
об'єкті будівництва, який після
завершення будівництва стає окремим
майном. До завершення будівництва
проінвестованого об'єкта нерухомого
майна та прийняття його до
експлуатації інвестору належить не
право власності на цей об'єкт, а майнові
права на нього.

Таким чином, у зв'язку з тим, що
будівництво проінвестованого об'єкта
нерухомого майна, а саме будинку
АДРЕСА_1, є завершеним та введеним до
експлуатації, інвестору, тобто
позивачу за первісним позовом,
належить саме право власності на
спірну квартиру № 2, як на окреме майно,
а не майнові права на неї.

Відповідно до положень ст. 876 ЦК
України власником об'єкта будівництва
або результату інших будівельних робіт
є замовник, якщо інше не передбачено
договором.

Виходячи з приписів ст. 328 та ст. 334 ЦК
України Інвестиційний договір № КШ -1-2
від 10 січня 2006 року є належним доказом
законності набуття позивачем за
первісним позовом права власності на
квартиру будівельний номер АДРЕСА_1.

Також, колегією суддів при наданні
правової кваліфікації спірних
правовідносин враховані висновки
господарського суду апеляційної
інстанції, які викладені в постанові
Харківського апеляційного
господарського суду від 02 жовтня 2014
року по справі 5023/2837/11, якою розглянуто
апеляційну скаргу позивача за
первісним позовом на ухвалу
господарського суду Харківської
області від 13 червня 2014 року ( з
урахування ухвали від 16 червня 2014 року
про виправлення описки) по справі
5023/2837/11 про банкрутство ТОВ ДП ТГ
«Екіпаж», якою скасована вказана
ухвала та у задоволенні клопотання ПАТ
«Укрсоцбанк» про визнання права
власності на житловий будинок АДРЕСА_1
та зобов'язання ліквідатора списати з
балансу ТОВ ДП ТГ «Екіпаж» житловий
будинок відмовлено.

За змістом вказаної постанови перехід
до ПАТ «Укрсоцбанк» прав забудовника
не ставить в обов'язкову залежність
визнання за ним права власності на
спірний житловий будинок для виконання
зобов'язань перед фізичними особами -
Інвесторами квартир по передачі їм
проінвестованих квартир та оформлення
належних правовстановлюючих
документів, оскільки відповідно до
наведених вимог Інвестиційного
договору, Інвестори набувають право
власності на підставі довідки про
повний розрахунок за квартиру та після
добудови Забудовником житлового
будинку, на підставі Акту
приймання-передачі нерухомості, а
також порушує права та законні
інтереси кредиторів по справі №
5023/2837/11.

У зв'язку з цим, колегія суддів
погоджується з висновками
господарського суду першої інстанції
про те, що зміна забудовника
(замовника), яка відбулась внаслідок
ухвалення рішення господарського суду
Харківської області від 11.07.2011 року по
справі 5023/3306/11 (н.р. 61/62-09) при розгляді
даної господарської справи не впливає
на правову кваліфікацію спірних
правовідносин.

Статтею 16 ЦК України кожній особі
надано право звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів. Способом захисту цивільного
права може бути, у тому числі і визнання
такого права.

Отже, колегія суддів вважає, що
господарським судом першої інстанції
зроблений вірний висновок щодо
задоволення позовних вимог позивача за
первісним позовом як суб'єктом
інвестиційної діяльності, права
власності на квартиру, яка має
будівельний номер 2; кількість кімнат
дві; загальна площа 85,03 кв.м.; поверх 2;
під'їзд 1 в житловому будинку (ІІ черга
будівництва) по АДРЕСА_1.

При цьому, колегія суддів зазначає, що
матеріалами справи спростовані доводи
викладені ПАТ "Укрсоцбанк" в
апеляційній скарзі про неправомірне
незастосування місцевим господарським
судом п. 1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України щодо
припинення провадження у справі, про
інвестування позивачем за первісним
позовом грошових коштів в будівництво
квартири в іншому будинку ніж той що
добудований та введений до
експлуатації ПАТ «Укрсоцбанк», а також
недотримання сторонам приписів статей
203, 638 ЦК України в момент укладання
інвестиційного договору № КШ-1-2 від 10
січня 2006 року.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками місцевого
господарського суду щодо
обгрунтованності відмови у
задоволенні зустрічного позову,
оскільки інвестиційний договір № КШ-1-2
від 10 січня 2006 року не має ознак
фіктивного правочину та був укладений
з дотриманням вимог чинного
законодавства.

Відповідно до ст. 4-3 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Згідно зі ст.34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України:
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

При цьому, належністю доказів є
спроможність фактичних даних містити
інформацію щодо обставин, що входять до
предмета доказування, слугувати
аргументами (посилками) у процесі
встановлення об'єктивної істини.

Стаття 129 Конституції України
відносить до основних засад
судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом обов'язок
доказування певних обставин
покладається на особу, яка посилається
на ці обставини. Обов'язок доказування
та подання доказів розподіляється між
сторонами, виходячи з того, хто
посилається на юридичні факти, які
обґрунтовують його вимоги та
заперечення. Це стосується позивача,
який повинен доказати факти, на
підставі яких пред'явлено позов, а
також відповідача, який має можливість
доказувати факти, на підставі яких він
будує заперечення проти позову.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Беручи до уваги всі наведені обставини
в їх сукупності, колегія суддів дійшла
висновку, що під час розгляду справи
господарським судом першої інстанції
фактичні обставини справи встановлені
на основі всебічного, повного і
об'єктивного дослідження поданих
доказів, висновки господарського суду
першої інстанції відповідають
обставинам справи та їм надана
правильна юридична оцінка, прийняте
рішення відповідає нормам чинного
законодавства України та підстав для
його скасування не вбачається, як не
вбачається і підстав для задоволення
апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 99, 101, 103, 105 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ «Укрсоцбанк»
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Харківської області від 01 жовтня 2014
року по справі 922/1039/14 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з
дня її підписання і може бути оскаржена
протягом 20 днів до Вищого
господарського суду України.

Повний текст постанови складено
14.11.2014р.

Головуючий суддя
Сіверін В. І.

Суддя
Терещенко О.І.

Суддя
Медуниця О.Є.