ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.11.14р. Справа № 904/7783/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЕКСПО-ТРАНС", м.
Миколаїв

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "АГРО-КАПІТАЛ", м.
Кривий Ріг

про стягнення 84 639,16 грн.

Суддя Мартинюк С.В.

Представники:

від позивача: Захар"єва Я.В., дов. № 5/09
від 15.09.2014 року, представник;

від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ЕКСПО-ТРАНС", м.
Миколаїв звернулось до господарського
суду Дніпропетровської області із
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "АГРО-КАПІТАЛ", м.
Кривий Ріг про стягнення 84 639,16 грн.

Позовні вимоги мотивовані
неналежним виконанням відповідачем
умов договору купівлі - продажу №05/06
від 05.06.2014 року в частині повного та
своєчасного розрахунку.

Ухвалою господарського суду від
28.10.2014 року задоволено клопотання
відповідача про участі у судовому
засіданні в режимі відеоконференції,
проведення якої доручено
господарському суду Харківської
області.

Відповідач відзив на позов не
надав, явку повноважного представника
в судове засідання в режимі
відеоконференції, призначене для
розгляду справи, не забезпечив, про
дату, час і місце проведення судового
засідання відповідач повідомлений
належним чином за його
місцезнаходженням згідно матеріалів
справи.

Ухвалою господарського суду від 05.11.2014
року задоволено клопотання позивача
про проведення судового засідання в
режимі відеоконференції, проведення
якої доручено господарському суду
Миколаївської області.

Судове засідання 10.11.2014 року
проводилось в режимі відеоконференції
відповідно до с. 741 ГПК України.

Суд визнав можливим розглянути справу
на підставі ст. 75 ГПК України у
відсутність представника відповідача
за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, в
судовому засіданні 10.11.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши надані докази,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між товариством з обмеженою
відповідальністю "Експо-Транс"
(далі-позивач) та товариством з
обмеженою відповідальністю
"Агро-Капітал" (далі-відповідач) було
укладено договір купівлі-продажу №05/06
від 05.06.2014 року (далі-договір).

Відповідно до п. 1.1. договору,
продавець реалізує, а покупець приймає
та оплачує товар.

Оплата товару здійснюється
покупцем шляхом перерахування
грошових коштів на розрахунковий
рахунок продавця протягом трьох
банківських днів (п.3.2. договору).

На виконання умов договору,
позивач здійснив поставив відповідачу
товар на загальну суму 85 968,00 грн., що
підтверджується видатковою накладною
РН-000003 від 05.06.2014 року, яка міститься в
матеріалах справи (а.с.8).

Відповідач частково розрахувався
з позивачем в сумі 10000,00 грн.
непогашеною залишилась заборгованість
в розмірі 75 968,00 грн.

Позивач на адресу відповідача
направив претензію, яка залишена
відповідачем без відповіді.

Доказів повної оплати боргу на
час розгляду справи сторонами не
надано.

Відповідно ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу
України).

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК
зобов'язання має виконуватися належним
чином, відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно,
ставляться, одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 Цивільного кодексу
України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Виконання зобов'язання (основного
зобов'язання) забезпечується, якщо це
встановлено договором або законом (ст.
548 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 549 Цивільного
кодексу України неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Відповідно до п. 4.2. Договору, покупець
за невиконання умов п. 3.2. даного
договору сплачує продавцю пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ від суми заборгованості за кожен
день прострочення.

На підставі п. 4.2. договору, позивачем
нараховано пеню в розмірі 6000,20 грн. за
період з 12.06.2014 року по 30.09.2014 року

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Сума 3% річних, нарахована відповідачу
складає 779,37 грн. з 12.06.2014 року по 30.09.2014
року, сума інфляційних складає 1891,59 грн.
з 12.06.2014 року по 30.09.2014 року

Господарський суд вважає за можливе
позовні вимоги задовольнити, а саме 75
968,00грн. основного боргу, 6000,20 грн. пені,
779,37грн. 3% річних та інфляційних в
розмірі 1891,59 грн.

Щодо заявлених позивачем до стягнення
з відповідача судових витрат,
господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 44 Господарського
процесуального кодексу України
судові витрати складаються з судового
збору, сум, що підлягають сплаті за
проведення судової експертизи,
призначеної господарським судом,
витрат, пов'язаних з оглядом та
дослідженням речових доказів у місці
їх знаходження, оплати послуг
перекладача, адвоката та інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи.

Згідно з ст. 48 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати, що підлягають сплаті за
послуги адвоката, визначаються у
порядку, встановленому Законом
України "Про адвокатуру".

Відповідно до ст. 12 Закону України
"Про адвокатуру", оплата праці адвоката
здійснюється на підставі угоди між
громадянином чи юридичною особою і
адвокатським об'єднанням чи адвокатом.
Відповідно до ст. 4 Закону України "Про
адвокатуру", адвокат має право
займатись адвокатською діяльністю
індивідуально, відкрити своє
адвокатське бюро, об'єднуватися з
іншими адвокатами в колегії,
адвокатські фірми, контори та інші
адвокатські об'єднання, які діють
відповідно до цього Закону та статутів
адвокатських об'єднань.

Як вбачається з матеріалів справи та
підтверджено належними доказами між
позивачем та адвокатом ОСОБА_2 укладено
договір про надання правової допомоги
№15/09-14 від 15.09.2014 року.

На підтвердження оплати послуг
адвоката, позивачем надано прибутковий
касовий ордер №2-09 від 15.09.2014 року.

Враховуючи викладене,
господарський суд, виходячи з
принципів розумності та
справедливості, вважає за можливе
задовольнити вимоги позивача в
частині стягнення з відповідача
оплати послуг адвоката в розмірі 5000
грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України якщо
спір виник внаслідок неправильних дій
сторони, господарський суд має право
покласти на неї судовий збір незалежно
від результатів вирішення спору.

Таким чином, судовий збір стягується з
відповідача.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 34, 49, 82-85,115-116
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро-Капітал" (50029,
м. Кривий Ріг, вул. Ногіна, 21/1, ) на користь товариства з
обмеженою відповідальністю
"Експо-Транс" (54030, м. Миколаїв,
вул.Артилерійська, 24, ) 75
968,00грн. основного боргу, 6000,20 грн. пені,
779,37грн. 3% річних, інфляційних в розмірі
1891,59 грн., 5000 грн. послуги адвоката та
судовий збір в розмірі 1827 грн.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскарженим протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Повне рішення складено 17.11 2014
року

Суддя С.В. Мартинюк