м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 910/20969/14 30.10.14

за позовом
Публічного акціонерного товариства
«БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ» до
Дочірнього підприємства «Долмарт
Україна» простягнення заборгованості
в розмірі 1 676 199 гривень 67 копійок

Cуддя Чинчин О.В.

Представники:

від Позивача: Бондаренко Н.О.
(представник за Довіреністю);

від Відповідача: Різник А.О.
(представник за Довіреністю);

ВСТАНОВИВ

Публічне акціонерне товариство «БАНК
НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ» звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Дочірнього підприємства
«Долмарт Україна» про стягнення
заборгованості в розмірі 1 676 199 гривень
67 копійок.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 02.10.2014 р. порушено провадження у
справі № 910/20969/14.

Також, разом з позовною заявою,
Публічним акціонерним товариством
«БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ» подано
Заяву про забезпечення позову шляхом
накладення арешту на всі кошти в межах
суми 1 676 199 гривень 67 копійок, що
належать Дочірньому підприємству
«Долмарт Україна».

Заяву вмотивовано тим, що оскільки з
моменту отримання кредиту в сумі 1 000 000
гривень 00 копійок, Відповідач жодного
разу не здійснював погашення по
кредиту з метою зменшення
заборгованості, то є підстави вважати,
що кредит був отриманий без мети його
повернення. Таким чином, існує ризик
неможливості виконати рішення суду про
стягнення заборгованості.

Ознайомившись із Заявою про
забезпечення позову, Суд приходить до
висновку, що дана Заява не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 66 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд за заявою сторони,
прокурора чи його заступника, який
подав позов, або з своєї ініціативи має
право вжити передбачених статтею 67
цього Кодексу заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

Згідно Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 16 від 26
грудня 2011 року «Про деякі питання
практики застосування заходів до
забезпечення позов», особа, яка подала
заяву про забезпечення позову, повинна
обґрунтувати причини звернення із
заявою про забезпечення позову. З цією
метою та з урахуванням загальних вимог,
передбачених статтею 33 Господарського
процесуального кодексу України,
обов'язковим є подання доказів
наявності фактичних обставин, з якими
пов'язується застосування певного
заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення
позову господарський суд має здійснити
оцінку обґрунтованості доводів
заявника щодо необхідності вжиття
відповідних заходів з урахуванням:
розумності, обґрунтованості і
адекватності вимог заявника щодо
забезпечення позову; забезпечення
збалансованості інтересів сторін, а
також інших учасників судового
процесу; наявності зв'язку між
конкретним заходом до забезпечення
позову і предметом позовної вимоги,
зокрема, чи спроможний такий захід
забезпечити фактичне виконання
судового рішення в разі задоволення
позову; імовірності утруднення
виконання або невиконання рішення
господарського суду в разі невжиття
таких заходів; запобігання порушенню у
зв'язку із вжиттям таких заходів прав
та охоронюваних законом інтересів
осіб, що не є учасниками даного
судового процесу.

Умовою застосування заходів до
забезпечення позову за вимогами
майнового характеру є достатньо
обґрунтоване припущення, що майно (в
тому числі грошові суми, цінні папери
тощо), яке є у відповідача на момент
пред'явлення позову до нього, може
зникнути, зменшитись за кількістю або
погіршитись за якістю на момент
виконання рішення. Отже, найдоцільніше
вирішувати питання забезпечення
позову на стадії попередньої
підготовки справи до розгляду (стаття 65
Господарського процесуального кодексу
України).

Достатньо обґрунтованим для
забезпечення позову є підтверджена
доказами наявність фактичних обставин,
з якими пов'язується застосування
певного виду забезпечення позову. Про
такі обставини може свідчити вчинення
відповідачем дій, спрямованих на
ухилення від виконання зобов'язання
після пред'явлення вимоги чи подання
позову до суду (реалізація майна чи
підготовчі дії до його реалізації,
витрачання коштів не для здійснення
розрахунків з позивачем, укладення
договорів поруки чи застави за
наявності невиконаного спірного
зобов'язання тощо). Саме лише посилання
в заяві на потенційну можливість
ухилення відповідача від виконання
судового рішення без наведення
відповідного обґрунтування не є
достатньою підставою для задоволення
відповідної заяви.

З огляду на викладене, господарський
суд вважає, що заява Публічного
акціонерного товариства «БАНК
НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ» про забезпечення
позову шляхом накладення арешту на всі
кошти в межах суми 1 676 199 гривень 67
копійок, що належать Дочірньому
підприємству «Долмарт Україна» не
підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 65, 66, 67,
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд ,-

УХВАЛИВ

Відмовити Публічному акціонерному
товариству «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ»
в задоволенні Заяви про забезпечення
позову шляхом накладення арешту на всі
кошти в межах суми 1 676 199 гривень 67
копійок, що належать Дочірньому
підприємству «Долмарт Україна».

Cуддя
О.В. Чинчин