ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.11.14р. Справа № 904/7635/14За позовом
Державного підприємства "Дослідне
господарство "Дніпро" Інституту
сільського господарства степової зони
Національної академії аграрних наук
України, сел. Дослідне,
Дніпропетровський район,
Дніпропетровська область

до Служби автомобільних доріг у
Дніпропетровської області, м.
Дніпропетровськ

Третя особа: Дніпропетровська районна
державна адміністрація, смт. Ювілейне,
Дніпропетровський район,
Дніпропетровська область

про стягнення 20 338 896,37 грн. за договором
відшкодування збитків

Суддя Назаренко Н.Г.

Секретар судового засідання Бондик Є.В.

Представники:

Від позивача: Довгий Г.І., довіреність №
237 від 30.12.2013 р.

Від відповідача: Муха Р.А., довіреність
№ 1-19/2073 від 17.11.2014 р.

Від третьої особи: Азарова Л.П.,
довіреність № 1-50-782/0/290-14

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство "Дослідне
господарство "Дніпро" Інституту
сільського господарства степової зони
Національної академії аграрних наук
України звернулося до господарського
суду з позовом про стягнення з Служби
автомобільних доріг у
Дніпропетровської області суми
основного боргу в розмірі 15 957 391,86 грн., 2
106 374,14 грн. - інфляційних втрат, 3 % річних
- 679 391,34 грн., пені - 478 721,73 грн., штрафу -
1 117 017,30 грн. за договором
відшкодування збитків № 50-2 від 15.04.2013 р.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
умов договору відшкодування збитків
№50-2 від 15.04.2013р., укладеного між
сторонами, в частині повного та
своєчасного відшкодування збитків.

Ухвалою суду від 27.10.2014р. залучено до
участі у справі в якості Третьої особи
на боці позивача, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
Дніпропетровську районну державну
адміністрацію.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги, викладені у
позовній заяві, підтримав у повному
обсягу.

Представник відповідача проти
позовних вимог заперечив, у відзиві на
позов просить відмовити в задоволенні
вимог позивача щодо стягнення
основного боргу - у зв'язку з
відсутністю бюджетного фінансування, в
частині стягнення пені, штрафу, 3%
річних та інфляційних втрат - у зв'язку
з відсутністю у відповідача обов'язку
сплати цих сум.

Представник третьої особи надав усні
пояснення у справі, зазначив, що розмір
визначення збитків здійснено у
відповідності до Порядку визначення та
відшкодування збитків власникам землі
та землекористувачам, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 19.04.1993р. № 284.

27.10.2014р. розгляд справи відкладався на
17.11.2014р., 17.11.2014р. оголошувалась перерва
до 24.11.2014р.

Клопотання про використання засобів
технічної фіксації судового процесу
при розгляді цієї справи
представниками сторін не заявлялись.

В судовому засіданні 24.11.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

При розгляді справи судом досліджені
письмові докази, що містяться в
матеріалах справи.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

15.04.2013р. між Службою автомобільних
доріг у Дніпропетровській області
(далі - Відповідач, Сторона 1) та
Державним підприємством «Дослідне
господарство «Дніпро»Інституту
сільськогосподарського господарства
степової зони НААН Україна (далі -
Позивач, Сторона 2) був укладений
договір відшкодування збитків №50-2
(далі - Договір), за умовами якого
сторона 1, у відповідності з
покладеними на неї функціями замовника
та на підставі Постанови КМУ від
19.04.2011р. № 284 «Про порядок визначення та
відшкодування збитків власника землі
та землекористування» відшкодовує
збитки сільськогосподарським
підприємствам у зв'язку з будівництвом
автомобільної дороги
Знам'янка-Луганськ-Ізварине (на
Волгоград через мм. Дніпропетровськ,
Донецьк) на ділянці обходу м.
Дніпропетровська від автомобільної
дороги
Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя
до межі м. Дніпропетровська,
транспортна розв'язка в двох рівнях на
км 0+000 (п. 1.1. Договору).

Згідно п.2.1. Договору, розмір збитків
згідно акту від 30.08.2012р. "Про
затвердження розміру збитків
сільськогосподарському підприємству
ДП ДГ «Дніпро» Дніпропетровського
району у зв'язку з будівництвом
автодороги Знам'янка - Луганськ -
Ізварине (на Волгоград через м.
Дніпропетровськ від автомобільної
дороги
Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя
до межі м. Дніпропетровська) складає 17
957 391,86 грн., у т.ч. ПДВ - 2 992 898,64 грн.

Відповідно до п.3.1. Договору сторона 1
сплачує вартість збитків шляхом
перерахування коштів на розрахунковий
рахунок сторони 2.

За п. 4.1. Договору сторона 1 перераховує
кошти протягом тижня після укладення
договору.

Цей договір набирає чинності з моменту
підписання його сторонами та діє до
повного виконання зобов'язань між
сторонами (п.6.1. Договору).

Даний договір укладений на підставі
постанови Кабінету Міністрів України
№ 284 від 19.04.1993 року "Про порядок
визначення та відшкодування збитків
власникам землі та
землекористувачам". Вказаною
постановою затверджений Порядок
визначення та відшкодування збитків
власникам землі та землекористувачам.

Відповідно до пункту 1 вищевказаного
Порядку власникам землі та
землекористувачам відшкодовуються
збитки, заподіяні вилученням (викупом)
та тимчасовим зайняттям земельних
ділянок, встановленням обмежень щодо
їх використання, погіршенням якості
ґрунтового покриву та інших корисних
властивостей земельних ділянок або
приведенням їх у непридатний для
використання стан та неодержанням
доходів у зв'язку з тимчасовим
невикористанням земельних ділянок.

Пунктом 2 цього Порядку встановлено, що
розміри збитків визначаються
комісіями, створеними Київською та
Севастопольською міськими, районними
державними адміністраціями,
виконавчими комітетами міських (міст
обласного значення) рад. До складу
комісій включаються представники
Київської, Севастопольської міських,
районних державних адміністрацій,
виконавчих комітетів міських (міст
обласного значення) рад (голови
комісій), власники землі або
землекористувачі (орендарі), яким
заподіяні збитки, представники
підприємств, установ, організацій та
громадяни, які будуть їх
відшкодовувати, представники
державних органів земельних ресурсів і
фінансових органів, органів у справах
містобудування і архітектури та
виконавчих комітетів сільських,
селищних, міських (міст районного
значення) рад, на території яких
знаходяться земельні ділянки. У разі,
коли збитки заподіяні погіршенням
якості земель або приведенням їх у
непридатність для використання за
цільовим призначенням, до складу
комісій включаються також
представники територіальних органів
Держсільгоспінспекції,
санітарно-епідеміологічних і
природоохоронних органів. Результати
роботи комісій оформляються
відповідними актами, що затверджуються
органами, які створили ці комісії.

Згідно пункту 4 Порядку розміри збитків
визначаються в повному обсязі
відповідно до реальної вартості майна
на момент заподіяння збитків,
проведених витрат на поліпшення якості
земель (з урахуванням ринкової або
відновної вартості).

Відповідно до пункту 6 Порядку при
тимчасовому зайнятті земельних
ділянок для розвідувальних робіт, а
також для обов'язкових планових робіт з
будівництва, технічного
обслуговування і ремонту лінійної
частини магістральних трубопроводів,
що проходять в одному технічному
коридорі, збитки визначаються за
угодою між власниками землі або
землекористувачами та підприємствами,
установами й організаціями -
замовниками таких робіт з обумовленням
розмірів збитків і порядку їх
відшкодування в договорі. При
недосягненні згоди розміри збитків
визначаються комісіями, створюваними
Київською та Севастопольською
міськими, районними державними
адміністраціями, виконавчими
комітетами міських (міст обласного
значення) рад.

Розмір збитків, який був покладений в
основу даного договору, визначений
комісією Дніпропетровської районної
державної адміністрації, що
відображено в акті від 30.08.2012 року. (а.с.
22).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

Як вбачається із матеріалів справи та
підтверджується позивачем, відповідач
у встановлений договором строк
зобов'язання щодо відшкодування
збитків не виконав.

Позивачем на адресу відповідача
направлялась претензія № 98 від 05.08.2014р.
про відшкодування збитків (а.с.13), однак
відповіді відповідач не надав, вимогу
позивача не задовольнив.

Станом на момент розгляду справи
заборгованість відповідача перед
позивачем щодо відшкодування збитків
за договором №50-2 від 15.04.2013р. становить
15 957 391,86 грн., що підтверджується
матеріалами справи.

Відповідач зазначив про неможливість
оплати боргу у зв'язку з відсутністю
бюджетного фінансування на підставі
чого просить відмовити в задоволенні
позову в частині стягнення збитків за
договором.

Вивчивши матеріали справ, надані
сторонами документи, заслухавши
представників сторін, суд прийшов до
висновку про часткове задоволення
позову на підставі наступного.

За загальним правилом, зобов'язання має
виконуватися належним чином, при
виконанні зобов'язання мають
дотримуватися вимог актів
законодавства, договору, звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 525 ЦК України та
статтею 193 Господарського кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 6 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості (частина 1 статті 627 ЦК
України).

Частиною 1 статті 530 ЦК України
передбачено, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

Відповідно до приписів статті 629
Цивільного кодексу України договір є
обов'язковим до виконання.

За ч.1 ст. 625 Цивільного кодексу України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 96 Цивільного
кодексу України юридична особа
самостійно відповідає за своїми
зобов'язаннями.

Тобто, Відповідач як юридична особа,
самостійно відповідає за своїми
зобов'язаннями за спірним Договором і
така відповідальність не може
ставитися у залежність від дій чи
бездіяльності будь-яких третіх осіб, в
тому числі Державного казначейства
України.

Частиною 2 ст. 617 Цивільного кодексу
України встановлено, що відсутність у
боржника необхідних коштів не є
підставою звільнення від
відповідальності за порушення
зобов'язання.

Ці положення повністю кореспондуються
з положеннями ч. 2 ст. 218 Господарського
кодексу України, де зазначено, що
непереборною силою, тобто
надзвичайними і невідворотними
обставинами не вважаються, зокрема,
порушення зобов'язань контрагентами
правопорушника, відсутність на ринку
потрібних для виконання зобов'язання
товарів, відсутність у боржника
необхідних коштів.

Отже, відповідно до статті 617 ЦК
України, статті 218 ГК України та рішення
Європейського суду з прав людини у
справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус
проти України" від 18.10.2005 р. відсутність
бюджетних коштів не виправдовує
бездіяльність відповідача та не є
підставою для звільнення від
відповідальності за порушення
зобов'язання.

Таким чином, посилання відповідача на
відсутність бюджетного фінансування
не звільняє відповідача від виконання
зобов'язань щодо оплати, тому судом не
приймається.

Зазначене відповідає правовій позиції
Верховного Суду України, викладеній у
постанові від 15.05.2012 р. у справі № 11/446.

Враховуючи викладене та приймаючи до
уваги, що доказів оплати суми збитків у
розмірі 15 957 391,56 грн. відповідач суду
не надав, вимоги позивача в частині
стягнення основного боргу у сумі 15 957
391,56 грн. є обґрунтованими,
підтвердженими матеріалами справи та
такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, Позивач, посилаючись на ч.2
ст.231 Господарського кодексу України,
просить стягнути з відповідача пеню у
розмірі 478 721,73 грн. та штраф у розмірі 1
117 017,30 грн.

Відповідно до п. 2.1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 14
від 17.12.2013, якщо у вчиненому сторонами
правочині розмір та базу нарахування
пені не визначено або вміщено умову
(пункт) про те, що пеня нараховується
відповідно до чинного законодавства,
суму пені може бути стягнуто лише в
разі, якщо обов'язок та умови її сплати
визначено певним законодавчим актом.

Згідно п.6 ст. 231 Господарського кодексу
України, на який посилається у своїх
поясненнях позивач, штрафні санкції за
порушення грошових зобов'язань
встановлюються у відсотках, розмір
яких визначається обліковою ставкою
Національного банку України, за увесь
час користування чужими коштами, якщо
інший розмір відсотків не передбачено
законом або договором.

Суд вважає, що позовні вимоги в цій
частині не підлягають задоволенню,
оскільки відповідно до ч.2 ст.231
Господарського кодексу України
штрафні санкції (пеня у розмірі 0,1 % та
штраф у розмірі 7%) застосовуються за
порушення строків виконання
зобов'язання щодо робіт, послуг, з яких
допущено прострочення виконання.

У даному ж випадку стягуються збитки за
вилучення земель, отже, застосування
Позивачем до цих відносин п.6 ст. 231
Господарського кодексу України є
невірним.

Також Позивач просить стягнути з
відповідача інфляційні втрати у сумі 2
106 374,14 грн. за період з жовтня 2013р. по
вересень 2014р. та 3% річних у сумі 697 391,34
грн. за період з 22.04.2013р. по 22.09.2014р.

Згідно з ст. 625 ЦК України, Боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Як зазначено в постанові Пленуму
Вищого господарського суду України
обов'язок боржника сплатити суму боргу
з урахуванням індексу інфляції та
процентів річних не виникає у випадках
повернення коштів особі, яка
відмовилася від прийняття зобов'язання
за договором (стаття 612 ЦК України),
повернення сум авансу та завдатку,
повернення коштів у разі припинення
зобов'язання (в тому числі шляхом
розірвання договору) за згодою сторін
або визнання його недійсним,
відшкодування збитків та шкоди,
повернення безпідставно отриманих
коштів (стаття 1212 ЦК України), оскільки
відповідні дії вчиняються сторонами не
на виконання взятих на себе грошових
зобов'язань, а з інших підстав (п.5.2).

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 22 Цивільного
кодексу України збитками є втрати, яких
особа зазнала у зв'язку зі знищенням
або пошкодженням речі, а також витрати,
які особа зробила або мусить зробити
для відновлення свого порушеного права
(реальні збитки)

Отже, в даному випадку позивач
звернувся до суду з позовом про
стягнення з відповідача саме збитків,
розмір яких встановлено договором.

Враховуючи викладене, в цій частині
позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до абз. 4 п.4.1. постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 21.02.2013р. №7 "Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України" правило статті 49 ГПК
України щодо розподілу сум судового
збору у справах, що виникають при
виконанні договорів та з інших підстав,
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог застосовується також і
у випадках, коли судовий збір сплачено
за мінімальною (визначеною Законом)
ставкою.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути зі Служби автомобільних доріг
у Дніпропетровській області (49600, м.
Дніпропетровськ, вул. Леніна, 24, ) на користь Державного
підприємства "Дослідне господарство
"Дніпро" Інституту сільського
господарства степової зони
Національної академії аграрних наук
України (52071, Дніпропетровська область,
Дніпропетровський район, селище
Дослідне, вул. Наукова, 1, ) основний борг (заподіяні збитки) у
розмірі 15 957 391,86грн. (п'ятнадцять
мільйонів дев'ятсот п'ятдесят сі тисяч
триста дев'яносто одна грн. 86 коп.),
витрат на оплату судового збору 57 336,75
грн. (п'ятдесят сім тисяч триста
тридцять шість грн. 75 коп.), про що
видати наказ.

В іншій частині позову - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційної скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата підписання рішення, оформленого

відповідно до вимог ст. 84 ГПК України,

- 25.11.2014р.

Суддя Н.Г. Назаренко