ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2014 р.Справа № 922/3931/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Доленчука Д.О.

при секретарі судового засідання
Івахненко І.Г.

розглянувши справу

за позовом Публічного АТ КБ
"Приватбанк", м. Дніпропетровськ до
Приватного підприємства "Промислова
українсько-національна компанія
транспортування і реалізації" (ПП
"Пунктір"), м. Харків про стягнення
11612,53 грн. за участю представників:

позивача - Бочаров Д.М. за довіреністю №
3244-О від 03.09.2013 р.

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
комерційний банк "Приватбанк" (позивач)
звернулося до господарського суду
Харківської області з позовом до
відповідача - Приватного підприємства
"Промислова українсько-національна
компанія транспортування і реалізації"
(ПП "Пунктір") про стягнення з
відповідача на користь позивача
заборгованості за договором № б/н від
03.10.2013 р. в розмірі 28220,99 грн., з яких: 20000,00
грн. - заборгованість за кредитом; 5043,74
грн. - заборгованість по процентам за
користування кредитом; 1798,33 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором; 1378,92 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом.

Ухвалою суду по справі від "17" вересня
2014 р. було порушено провадження у
справі та призначено її до розгляду у
судовому засіданні на "30" вересня 2014 р. о
11:40.

30.09.2014 р. судом розгляд справи було
відкладено на 18.11.2014 р. о 10:20.

Представник позивача до початку
судового засідання, через канцелярію
господарського суду 18.11.2014 р. за вх. №
Д710/14, надав заяву про розгляд справи
без застосування технічних засобів
фіксації судового процесу. Дана заява
не суперечить чинному законодавству,
інтересам сторін, тому приймається
судом та підлягає задоволенню.

Представник позивача, через канцелярію
господарського суду 18.11.2014 р. за вх. №
41135, надав заяву про зменшення розміру
позовних вимог, згідно якої просив суд
стягнути з відповідача на користь
позивача суму заборгованості в розмірі
11612,53 грн., з яких: 9779,00 грн. -
заборгованість за кредитом; 1049,61 грн. -
заборгованість за відсотками за
користування кредитом; 515,82 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором; 268,01 грн. -
заборгованість по винагороді за
користування кредитом. Також,
позивачем був наданий до суду
розрахунок зазначених сум за договором
№ б/н від 03.10.2013 р. станом на 18.11.2014 р.

При цьому, представником позивача у
заяві було зазначено про те, що
відповідачем було сплачено за кредитом
суму у розмірі 20000,00 грн. (платіжне
доручення № 180 від 10.09.2014 р.), яка
розподілилася наступним чином: 2305,31
грн. - на погашення пені; 1558,92 грн. - на
погашення винагороди; 5914,86 грн. - на
погашення відсотків; 10220,91 грн. на
погашення тіла кредиту.

Враховуючи положення ст. 22 ГПК України
господарський суд вважав за необхідне
прийняти до розгляду заяву позивача
про зменшення розміру позовних вимог
та розглядати справу з урахуванням
цієї заяви.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі з урахуванням заяви про
зменшення розміру позовних вимог.

Відповідач відзив на позовну заяву до
суду не надав, в судове засідання його
представник не з'явився.

При цьому, суд зазначає, що відповідач
про судове засідання був повідомлений
належним чином, оскільки згідно
Спеціального витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців юридичною
адресою Приватного підприємства
"Промислова українсько-національна
компанія транспортування і реалізації"
(ПП "Пунктір") станом на момент розгляду
справи у суді є: 61001, м. Харків,
Комінтернівський район, вул.
Плеханівська, буд. 92 А, корпус Б, кв. 1010, а
з матеріалів справи вбачається, що
ухвали суду по справі були надіслані
відповідачу за вищезазначеною адресою,
але не були ним отримані у зв'язку з
закінченням терміну зберігання, про що
свідчать довідки Укрпошти.

У п. 3.9.1. постанови пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від 26
грудня 2011 року "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" зазначено, що у разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Крім того, відповідачу була передана
телефонограма № 820 згідно якої
відповідач був повідомлений про
призначене судове засідання у справі,
вимоги суду та обов'язкову явку
представника відповідача у
призначеному судовому засіданні.

Таким чином, суд вважає, що відповідач
належним чином був повідомлений про
дату, час та місце судового засідання.

Беручи до уваги, що відповідно до ст. 129
Конституції України основними
засадами судочинства є, зокрема
рівність усіх учасників судового
процесу перед законом і судом, та те, що
відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України
обов'язок доказування і подання
доказів покладено на сторони, суд
згідно за статтею 75 Господарського
процесуального кодексу України
розглядає справу за наявними
матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представника
позивача, встановив наступне.

03.10.2013 р. відповідачем була підписана
Заява про приєднання до умов та правил
надання банківських послуг (далі -
Заява).

Згідно Заяви відповідач приєднався до
"Умов та правил надання банківських
послуг" (надалі - Умови), Тарифів Банку,
що розміщені в мережі Інтернет на сайті
http://privatbank.ua, які разом із Заявою
складають договір банківського
обслуговування № б/н від 03.10.2013 р. (далі -
договір) та взяв на себе зобов'язання
виконувати умови договору.

Відповідно до договору відповідачу
було встановлено кредитний ліміт, на
поточний рахунок 3313 в
електронному вигляді через
встановлені засоби електронного
зв'язку Банку і Клієнта (системи
клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms -
повідомлення або інших), що визначено і
врегульовано "Умовами та правилами
надання банківських послуг".

Відповідно до 3.18.1.16. Умов - при
укладанні договорів і угод, чи вчиненні
інших дій, що свідчать про приєднання
Клієнта до "Умов і правил надання
банківських послуг" (або у формі "Заяви
про відкриття поточного рахунку та
картки із зразками підписів і відбитка
печатки" або у формі авторизації
кредитної угоди в системах клієнт-банк
/ інтернет клієнт-банк, або у формі
обміну паперовій або електронній
інформацією, або в будь-якій іншій
формі), Банк і Клієнт допускають
використання підписів Клієнта у
вигляді електронно - цифрового підпису
та / або підтвердження через пароль,
спрямований Банком через
верифікований номер телефону, який
належить уповноваженій особі Клієнта з
правом "першого" підпису. Підписання
договорів і угод таким чином
прирівнюється до укладання договорів
та угод у письмовій формі.

Відповідно до п. 3.18.1.1. Умов - кредитний
ліміт на поточний рахунок надається на
поповнення обігових коштів та
здійснення поточних платежів Клієнта,
в межах кредитного ліміту. Про розмір
ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій
вибір або в письмовій формі, або через
встановлені засоби електронного
зв'язку Банка та Клієнта.

Відповідно до п. 3.18.1.3. Умов - кредит
надається в обмін на зобов'язання
Клієнта щодо його повернення, сплаті
процентів та винагороди.

Відповідно до 3.18.1.8 Умов - Проведення
платежів Клієнта у порядку
обслуговування кредитного ліміту,
проводиться Банком протягом одного
року з моменту підписання угоди про
приєднання Клієнта до "Умов і правил
надання банківських послуг" (або у
формі "Заяви про відкриття поточного
рахунку та картки із зразками підписів
і відбитка печатки" або у формі
авторизації кредитної угоди в системах
клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або
у формі обміну паперовій або
електронній інформацією, або в
будь-якій іншій формі - "Угода").

Відповідно до п. 3.18.1.6. Умов зазначає, що
Ліміт може бути змінений Банком в
односторонньому порядку,
передбаченому Умовами і правилами
надання банківських послуг, у разі
зниження надходжень грошових коштів на
поточний рахунок або настання інших
факторів, передбачених внутрішніми
нормативними документами Банку.
Підписавши Угоду, Клієнт висловлює
свою згоду на те, що зміна Ліміту
проводиться Банком в односторонньому
порядку шляхом повідомлення Клієнта на
свій вибір або в письмовій формі, або
через встановлені засоби електронного
зв'язку Банку і Клієнта (системи
клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms -
повідомлення або інших).

Свої зобов'язання за договором позивач
виконав в повному обсязі, надавши
відповідачу кредитний ліміт в розмірі
20000,00 грн.

Відповідно до розділу Умов 3.18.4.
яким затверджений порядок розрахунків,
за користування кредитом в період з
дати виникнення дебетового сальдо на
поточному рахунку Клієнта при закритті
банківського дня Клієнт виплачує
проценти, виходячи з процентної ставки,
розмір якої залежить від строку
користування кредитом
(диференційована процентна ставка).

За період користування кредитом з
моменту виникнення дебетового сальдо
до дати обнуління дебетового сальдо в
одну з дат з наступного 20-го до 25-го
числа місяця (період, в який дебетове
сальдо підлягає обнулінню), розрахунок
процентів здійснюється за процентною
ставкою в розмірі, 0% річних від суми
залишку непогашеної заборгованості.

При не обнулінні дебетового сальдо в
одну з дат періоду, в якому дебетове
сальдо підлягає обнулінню, протягом 90
днів з останньої дати періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнулінню,
Клієнт виплачує Банку за користування
кредитом проценти в розмірі 24% річних,
починаючи з останньої дати періоду, в
яку дебетове сальдо підлягало
обнулінню.

У випадку непогашення кредиту протягом
90 днів з дати закінчення періоду, в
якому дебетове сальдо підлягало
обнулінню, починаючи з 91-го дня після
дати закінчення періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнулінню,
кредит вважається простроченим, а
грошові зобов'язання Клієнта щодо
погашення заборгованості вважаються
порушеними. При порушенні Клієнтом
будь-якого з грошового зобов'язання
Клієнт сплачує Банку відсотки за
користування кредитом у розмірі 48%
річних від суми залишку непогашеної
заборгованості. У разі порушення
Клієнтом будь-якого з грошових
зобов'язань і при реалізації права
Банку на встановлення іншого строку
повернення кредиту, передбаченого
Умовами і правилами надання
Банківських послуг, Клієнт сплачує
Банку пеню у розмірі 0,1315% від суми
залишку непогашеної заборгованості за
кожен день прострочення. Сплата пені
здійснюється з дня, наступного за датою
порушення зобов'язань.

Під "непогашенням кредиту" мається на
увазі не виникнення на поточному
рахунку нульового дебетового сальдо
при закритті банківського дня.

Розрахунок відсотків за користування
кредитом проводиться щодня, починаючи
з моменту утворення на поточному
рахунку дебетового сальдо при закритті
банківського дня, за кількість днів
користування кредитними коштами,
виходячи з 360 днів у році. Розрахунок
відсотків проводиться до повного
погашення заборгованості за кредитом,
на суму залишку заборгованості за
кредитом. День повернення кредиту в
часовий інтервал нарахування
відсотків не включається. Нарахування
відсотків здійснюється в дату сплати.

При несплаті винагороди, відсотків у
відповідні їм дати сплати, вони
вважаються простроченими.

Відповідно до п. 3.18.2.3.4. Умов - Банк має
право при порушенні Клієнтом
будь-якого із зобов'язань,
передбаченого "Умовами, змінити умови
кредитування - вимагати від Клієнта
дострокового повернення кредиту,
сплати відсотків за його користування,
виконання інших зобов'язань за
кредитом в повному обсязі.

10.09.2014 р. згідно платіжного доручення №
180 відповідачем було сплачено за
кредитом суму у розмірі 20000,00 грн., яка
відповідно до умов договору
розподілилася наступним чином: 2305,31
грн. - на погашення пені; 1558,92 грн. - на
погашення винагороди; 5914,86 грн. - на
погашення відсотків; 10220,91 грн. на
погашення тіла кредиту.

За таких обставин відповідач станом на
18.11.2014 р. має заборгованість за
договором у розмірі 11612,53 грн., з яких:
9779,00 грн. - заборгованість за кредитом;
1049,61 грн. - заборгованість за відсотками
за користування кредитом; 515,82 грн. -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором; 268,01 грн. -
заборгованість по винагороді за
користування кредитом, що
підтверджується відповідним
розрахунком заборгованості.

Пунктом 3.18.6.1. Умов зазначено, що
обслуговування кредитного Ліміту на
поточному рахунку Клієнта
здійснюється з моменту подачі Клієнтом
до Банку заяви на приєднання до "Умов та
Правил надання банківських послуг" (або
у формі "Заяви про відкриття поточного
рахунку та картки із зразками підписів
і відбитка печатки" або у формі
авторизації кредитної угоди в системах
клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або
у формі обміну паперовій або
електронною інформацією, або в
будь-якій іншій формі) та / або з моменту
надання Клієнтом розрахункових
документів на використання коштів у
рамках кредитної Ліміту в межах
зазначених у них сум, і діє в обсязі
перерахованих засобів до повного
виконання зобов'язань сторонами.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

У відповідності до ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковими.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу
України, за кредитним договором Банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов`язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов`язується повернути кредит та
сплатити проценти. До відносин за
кредитним договором застосовується
положення параграфу 1 глави 71 цього
кодексу, а саме положення про позику.

Позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір та
порядок процентів встановлюється
договором (ст. 1048 Цивільного кодексу
України).

Згідно ст. 1049 Цивільного кодексу
України, позичальник зобов`язаний
повернути позикодавцеві позику
(грошові кошти у такій саме сумі, що
були йому передані позикодавцем) у
строк та порядку, що встановлені
договором.

Якщо договором встановлено обов`язок
позичальника повернути позику
частинами, то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення позики, що
залишилася та сплати процентів (ч. 2 ст.
1050, ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу
України).

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов`язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 629 Цивільного
кодексу України договір є обов`язковим
для виконання сторонами.

Згідно ч.2 ст. 639 Цивільного кодексу
України якщо сторони домовилися
укласти договір у певній формі, він
вважається укладеним з моменту надання
йому цієї форми, навіть якщо законом ця
форма для даного виду договорів не
вимагалася.

На підставі викладеного, враховуючи, що
відповідач не надав суду доказів
сплати заборгованості, а в матеріалах
справи такі докази відсутні, суд дійшов
до висновку, що позовні вимоги позивача
в частині стягнення 9779,00 грн.
заборгованості за кредитом, 1049,61 грн.
заборгованості за відсотками за
користування кредитом та 268,01 грн.
заборгованості по винагороді за
користування кредитом є
обґрунтованими, та такими, що
підтверджуються наявними в матеріалах
справи доказами, та підлягають
задоволенню.

Крім того, позивач, посилаючись на
прострочення виконання відповідачем
зобов'язань за повернення кредиту,
просить стягнути з нього пеню в розмірі
515,82грн.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Згідно приписів ст. 549 Цивільного
кодексу України неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до 3.18.5.1 Умов - При порушенні
Клієнтом будь-якого із зобов'язань по
сплаті відсотків за користування
кредитом, передбачених Умовами п., п.
3.18.2.2.2, 3.18.4.1, 3.18.4.2, 3.18.4.3, термінів
повернення кредиту, передбачених п., п.
3.18.1.8, 3.18.2.2.3, 3.18.2.3.4, винагороди,
передбаченого п., п. 3.18.2.2.5, 3.18.4.4, 3.18.4.5,
3.18.4.6 Клієнт сплачує Банку за кожний
випадок порушення пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, яка
діяла в період, за який сплачується
пеня, (у % річних) від суми простроченого
платежу за кожний день прострочення
платежу. А в разі реалізації Банком
права на встановлення іншого строку
повернення кредиту, Клієнт сплачує
Банку пеню у розмірі, зазначеному в п.
3.18.4.1.3. від суми заборгованості за кожен
день прострочення. Сплата пені
здійснюється у гривні.

Відповідно до ч.6 ст. 232 Господарського
кодексу України, нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано,
відповідно до 3.18.5.4 Умов - нарахування
неустойки за кожний випадок порушення
зобов'язань, передбаченої п. 3.18.0.5.1.,
3.18.5.2., 3.18.5.3, здійснюється протягом 3
(Трьох) років з дня, коли відповідне
зобов'язання мало бути виконано
Клієнтом.

У відповідності до ст. 3 Закону України
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання зобов'язань" розмір пені,
передбачений п. 1 цього Закону
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Розрахунок пені перевірено судом та
встановлено, що він відповідає умовам
договору, вимогам чинного
законодавства та відносинам, що
фактично склались між сторонами. Отже,
позовні вимоги позивача в частині
стягнення з відповідача 515,82 грн. пені
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором підлягають
задоволенню.

За таких обставин суд дійшов до
висновку, що позовні вимоги позивача
підлягають задоволенню.

Враховуючи те, що позов підлягає
задоволенню, господарський суд
відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України вважав
за необхідне стягнути з відповідача на
користь позивача суму сплаченого
судового збору у розмірі 1827,00 грн.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. 129 Конституції України,
ст.ст. 1,3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань", ст. 232
Господарського кодексу України, ст.ст.
525, 526, 530, 549, 610, 611, 629, 639, 1048, 1049, 1050, 1054
Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12,
22, 32, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства
"Промислова українсько-національна
компанія транспортування і реалізації"
(ПП "Пунктір") (61001, м. Харків,
Комінтернівський район, вул.
Плеханівська, буд. 92 А, корпус Б, кв. 1010,
ідентифікаційний код 35349878) на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, буд. 50; адреса для листування:
1) 49027, м. Дніпропетровськ, а/с 1800; 2) 61010, м.
Харків, вул. Малом"ясницька, 2а;
ідентифікаційний код 14360570)
заборгованість за договором № б/н від
03.10.2013 р. в розмірі 11612,53 грн. (9779,00 грн. -
заборгованість за кредитом; 1049,61 грн. -
заборгованість за відсотками за
користування кредитом; 515,82 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором; 268,01 грн. -
заборгованість по винагороді за
користування кредитом) та 1827,00 грн.
витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 24.11.2014 р.

Суддя Д.О. Доленчук