ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2014 року Справа № 21/229/07
Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддіДобролюбової
Т.В.суддівГоголь Т.Г. (доповідач), Швеця
В.О.розглянувши у відкритому судовому
засіданні за участю представників
сторін: позивача: Яковенко П.А. - дов. від
19.09.14, відповідача: Бурдак О.В. - дов. від
01.10.13, ВДВС: не з'явились, повідомлені
належно,

касаційну скаргуПублічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Запоріжгаз"на постановуДонецького
апеляційного господарського суду
від03.06.14у справі№21/229/07 Господарського
суду Запорізької областіза
позовомДочірньої компанії "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз
України"доПублічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Запоріжгаз"про стягнення
201165,78 грн.за скаргою Дочірньої компанії
"Газ України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України"на дії
проВідділу примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізькій
області визнання неправомірними дій
виконавчої служби, визнання незаконної
постанови ВДВС та зобов'язання вчинити
певні дії

Розпорядженням Секретаря другої
судової палати Вищого господарського
суду України від 10.11.14 для розгляду
касаційної скарги у цій справі
призначено колегію суддів у складі:
Добролюбової Т.В. - головуючого, Гоголь
Т.Г., Швеця В.О.

У судовому засіданні 13.11.14
оголошувалася перерва до 20.11.14У
судовомусіданні 11.11.14 оголошувалася
перерва до 20.11.14.

Рішенням Господарського суду
Запорізької області від 23.10.07 у цій
справі було стягнуто з Відкритого
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Запоріжгаз" на користь Дочірньої
компанії "Газ України" Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" 44372,88 грн. - 3% річних, 156792,90 грн.
інфляційних втрат.

На виконання зазначеного рішення 02.11.07
видано наказ, який пред'явлено до
виконання.

Відділом примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області 06.11.12 винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження з примусового виконання
наказу Господарського суду
Запорізької області від 02.11.07 у цій
справі на підставі пункту 14 частини 1
статті 49, статті 50 Закону України "Про
виконавче провадження".

Дочірня компанія "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" 14.01.14 звернулася до
господарського суду із скаргою на дії
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області, в якій просило
визнати неправомірними дії виконавчої
служби з винесення постанови про
закінчення виконавчого провадження
від 06.11.12 з примусового виконання
наказу Господарського суду
Запорізької області від 02.11.07 у цій
справі; визнати незаконною зазначену
постанову та зобов'язати державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізькій
області відновити виконавче
провадження і вжити всі заходи для
фактичного повного виконання рішення
суду у цій справі. Скаржник вважав, що
оскаржувана постанова органу
виконавчої служби винесена на підставі
пункту 14 статті 49 Закону України "Про
виконавче провадження", який втратив
чинність на час її прийняття; що спірна
заборгованість відповідача перед
позивачем не підлягає списанню,
оскільки вона не підпадає під дію
Закону України "Про деякі питання
заборгованості за спожитий природний
газ та електричну енергію".

Ухвалою Господарського суду
Запорізької області від 10.04.14 (суддя
Черкаський В.І.) скаргу ДК "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" задоволено
частково. Визнано неправомірними дії
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області про винесення
постанови про закінчення виконавчого
провадження від 06.11.12 з примусового
виконання наказу господарського суду
Запорізької області від 02.11.07 у справі
№21/229/07 та визнано незаконною цю
постанову виконавчої служби. В іншій
частині скарги відмовлено. Місцевий
господарський суд виходив з того, що
спірна заборгованість була списана
лише боржником. Відтак, суд визнав, що
дії виконавчої служби з винесення
постанови про закінчення виконавчого
провадження від 06.11.12 у зв'язку із
списанням заборгованості згідно із
Законом України "Про деякі питання
заборгованості за спожитий природний
газ та електричну енергію" та зазначена
постанова державного виконавця є
незаконними. Відмовляючи у скарзі в
частині зобов'язання державного
виконавця відновити виконавче
провадження і вжити всі заходи для
фактичного повного виконання рішення
суду у цій справі, суд виходив з того, що
такі дії здійснюються державним
виконавцем в силу Закону України "Про
виконавче провадження" і суд не вправі
своїм рішенням зобов'язувати
останнього вчиняти їх.

Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 03.06.14 (судді:
Кододова О.В., Геза Т.Д., Радіонова О.О.)
перевірену ухвалу господарського суду
залишено без змін з тих же підстав.

До Вищого господарського суду України
з касаційною скаргою звернулося
Публічне акціонерне товариство по
газопостачанню та газифікації
"Запоріжгаз", в якій просить постанову і
ухвалу у справі скасувати в частині
визнання неправомірними дій
виконавчої служби з винесення
постанови про закінчення виконавчого
провадження від 06.11.12 та визнання
незаконною цієї постанови та ухвалити
нове рішення, яким відмовити у
задоволенні скарги позивача про
визнання неправомірними дій
виконавчої служби. В обґрунтування
доводів касаційної скарги, скаржник
вказує на порушення судами приписів
статті 598 Цивільного кодексу України,
статті 208 Господарського кодексу
України, статей 2, 3 Закону України "Про
деякі питання заборгованості за
спожитий природний газ та електричну
енергію", статей 6, 11, 49 Закону України
"Про виконавче провадження", положень
Порядку списання заборгованості за
природний газ та електричну енергію,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України №894 від 08.08.11, статей
32, 43 Господарського процесуального
кодексу України. Він вважає, що
списання спірної заборгованості
відбулося з дотримання встановленої
законом процедури її списання; що таке
списання було оформлено протоколом
комісії №2 від 06.09.11, який затверджений
керівником ПАТ "Запоріжгаз"; що
відповідач листом від 08.09.11 надсилав
стягувачу інформацію про суми списаної
заборгованості та заперечень з боку ДК
"Газ України" НАК "Нафтогаз" не отримав.
Водночас товариство зазначає, що за
протоколом комісії №2 від 06.09.11 було
списано заборгованість у справі №21/37/06
і правомірність такого списання
підтверджується постановою Вищого
господарського суду України від 03.10.13.
Крім того, скаржник посилається на те,
що позивачем оскаржувалися дії
виконавчої служби із закінчення
виконавчого провадження у справі,
проте суди не надали оцінки таким діям
та помилково, як він вважає, вдалися до
дослідження процедури списання
спірної заборгованості.

Від позивача і виконавчої служби
відзивів на касаційну скаргу судом не
отримано.

Вищий господарський суд України,
заслухавши доповідь судді Гоголь Т.Г.,
пояснення представників сторін,
переглянувши матеріали справи та
доводи касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами
приписів законодавства, відзначає
наступне.

Як установлено господарськими судами
попередніх інстанцій, рішенням
Господарського суду Запорізької
області від 23.10.07 у цій справі було
стягнуто з Відкритого акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Запоріжгаз" на користь
Дочірньої компанії "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" 44372,88 грн. - 3% річних,
156792,90 грн. інфляційних втрат. На
виконання зазначеного рішення 02.11.07
видано наказ, який було пред'явлено до
виконання та постановою головного
державного виконавця
Орджонікідзевського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції від 26.11.07
відкрито виконавче провадження
ВП№5483982 з примусового виконання наказу
суду у цій справі. Виконавче
провадження з примусового виконання
цього наказу неодноразово зупинялося
та поновлювалося (постанови виконавчої
служби від 30.11.07, 11.09.08, 06.11.12).
Господарські суди також установили, що
у зв'язку з набранням чинності Законом
України "Про деякі питання
заборгованості за спожитий природний
газ та електричну енергію" у
відповідності до вимог Порядку
списання заборгованості за природний
газ та електричну енергію,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України №894 від 08.08.11, на
підприємстві боржника було створено
комісію зі списання заборгованості
(наказ від 05.09.11 №520-од). Установили суди
і те, що протоколом №2 від 06.09.11
засідання Комісії з питань списання
заборгованості Публічного
акціонерного товариства "Запоріжга"
списано кредиторську заборгованість
відповідача перед позивачем -
Дочірньою компанією "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" за рішенням
господарського суду у даній справі у
сумі 201165,78 грн. (з яких: 44372,88 грн. - 3%
річних, 156792,90 грн. інфляційних втрат).
Відповідач листом №15/5195 від 08.09.11
надіслав на адресу позивача інформацію
про суми списаної заборгованості. У
зв'язку з цим, 06.11.12 Відділом
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області було винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження з примусового виконання
наказу Господарського суду
Запорізької області від 02.11.07 у цій
справі на підставі пункту 14 частини 1
статті 49, статті 50 Закону України "Про
виконавче провадження"; припинено
чинність арешту майна боржника та
скасовано інші заходи примусового
виконання рішення. Приймаючи цю
постанову, державний виконавець
виходив з того, що заборгованість,
встановлена рішенням суду, яке
підлягало виконанню на підставі
виконавчого документа, є списаною
згідно із Законом України "Про деякі
питання заборгованості за спожитий
природний газ та електричну енергію".
Як убачається з матеріалів справи,
позивач звернувся до місцевого
господарського суду зі скаргою на дії
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області, в якій просив
визнати неправомірними дії державного
виконавця з винесення постанови про
закінчення виконавчого провадження
від 06.11.12 з примусового виконання
наказу Господарського суду
Запорізької області від 02.11.07 у цій
справі; визнати незаконною зазначену
постанову від 06.11.12 та просив
зобов'язати державного виконавця
відновити виконавче провадження і
вжити всі заходи для фактичного
повного виконання рішення суду у цій
справі. Ухвалюючи судові акти у справі,
господарські суди попередніх
інстанцій, дійшли помилкового висновку
про наявність підстав для часткового
задоволення цієї скарги. Умови і
порядок виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначено Законом України "Про
виконавче провадження". За приписами
статті 1 вказаного Закону, виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню. Пунктом 14 статті 49 Закону
України "Про виконавче провадження"
унормовано, що виконавче провадження
підлягає закінченню у разі: списання
згідно із Законом України "Про деякі
питання заборгованості за спожитий
природний газ та електричну енергію"
заборгованості, встановленої рішенням
суду, яке підлягало виконанню на
підставі виконавчого документа. Про
закінчення виконавчого провадження
державний виконавець виносить
постанову з обов'язковим мотивуванням
підстав її винесення, яка
затверджується начальником відділу,
якому він безпосередньо
підпорядкований (частина 3 зазначеної
статті). Право на списання
заборгованості за спожитий природний
газ та електричну енергію передбачено
Законом України "Про деякі питання
заборгованості за спожитий природний
газ та електричну енергію", який набрав
чинності 04.06.11. Відповідно до статті 1
названого Закону його дія поширюється
на підприємства незалежно від їхніх
форм власності, що виробляють,
транспортують і постачають теплову та
електричну енергію, надають послуги з
диспетчерського управління об'єднаною
енергетичною системою України,
суб'єктів господарювання, що
здійснюють постачання природного газу
та електричної енергії за регульованим
тарифом, Національну акціонерну
компанію "Нафтогаз України" та її
дочірні підприємства ДК "Газ України",
ДК "Укртрансгаз", ДК
"Укргазвидобування", ДАТ
"Чорноморнафтогаз" та ДП "Енергоринок".
За приписами підпункту 2.1.1 статті 2
цього ж Закону на умовах, визначених
цим Законом, підлягають списанню
заборгованість за природний газ (у тому
числі реструктуризована) підприємств,
що виробляють, транспортують та
постачають теплову енергію, у тому
числі ліквідованих підприємств,
суб'єктів господарювання, що
здійснюють постачання природного газу
за регульованим тарифом, Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" та її дочірніх підприємств ДК
"Газ України", ДК "Укртрансгаз", ДК
"Укргазвидобування", ДАТ
"Чорноморнафтогаз", що обліковувалася
станом на 1 січня 2010 року і не сплачена
станом на дату набрання чинності цим
Законом. Згідно з пунктом 2.2 статті 2
Закону України "Про деякі питання
заборгованості за спожитий природний
газ та електричну енергію"
заборгованість (у тому числі
встановлена судовими рішеннями) з пені,
штрафних та фінансових санкцій (три
відсотки річних та індекс інфляції),
які нараховані підприємствам,
визначеним у статті 1 цього Закону, на
заборгованість за природний газ,
спожитий ними у період з 1 січня 1997 року
по 1 січня 2011 року, і не сплачена станом
на дату набрання чинності цим Законом.
Списання заборгованості відповідно до
цього Закону здійснюється у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України (пункт 2.5 статті 2 Закону).
Постановою Кабінету Міністрів України
від 08.08.11 №894 затверджено Порядок
списання заборгованості за природний
газ та електричну енергію, яким
визначено механізм списання
заборгованості (у тому числі
реструктуризованої) за природний газ
та електричну енергію, зокрема, із
сплати пені, штрафних та фінансових
санкцій, що нараховані на
заборгованість за природний газ,
відповідно до Закону України "Про деякі
питання заборгованості за спожитий
природний газ та електричну енергію".
Дія цього Порядку поширюється на
підприємства незалежно від форми
власності, що виробляють,
транспортують і постачають теплову та
електричну енергію, надають послуги з
диспетчерського управління об'єднаною
енергетичною системою, суб'єктів
господарювання, що здійснюють
постачання природного газу та
електричної енергії за регульованим
тарифом, Національну акціонерну
компанію "Нафтогаз України" та її
дочірні компанії "Газ України",
"Укртрансгаз", "Укргазвидобування", а
також державне акціонерне товариство
"Чорноморнафтогаз" і державне
підприємство "Енергоринок". Пунктом 6
вказаного Порядку унормовано, що для
списання заборгованості кожен учасник
процедури списання утворює комісію з
питань списання заборгованості, до
складу якої обов'язково входить
керівник такого учасника як голова
комісії та головний бухгалтер і яка
визначає обсяг заборгованості, що
підлягає списанню, у розрізі
контрагентів. Списання заборгованості
проводиться на підставі протоколів
зазначеної комісії, затверджених її
головою. Датою списання заборгованості
є дата затвердження протоколу.
Учасники процедури списання подають
упродовж 10 днів після затвердження
зазначеного в пункті 6 цього Порядку
протоколу, але не пізніше 31 грудня 2011
року кредиторам інформацію про суми
списаної заборгованості (основної суми
заборгованості, пені, штрафних та
фінансових санкцій) в розрізі
договорів щодо постачання природного
газу, а також видів заборгованості
(пункт 8 Порядку). Як вже зазначалося (і
це було установлено судами), спірна
заборгованість виникла за рішенням
Господарського суду Запорізької
області у цій справі від 23.10.07; така
заборгованість була списана боржником
за протоколом №2 від 06.09.11 засідання
Комісії щодо списання заборгованості
за природний газ Приватного
акціонерного товариства "Запоріжгаз",
затвердженого керівником останнього.
Відповідна інформація була надана
кредиторові. Списання спірної
заборгованості здійснювалося у
відповідності і в період дії Закону
України "Про деякі питання
заборгованості за спожитий природний
газ та електричну енергію" (котрий був
чинний до 30.06.12) та в порядку,
встановленому Постановою Кабінету
Міністрів України від 08.08.11 №894 "Про
затвердження Порядку списання
заборгованості за природний газ та
електричну енергію". Отже, вказаний
протокол є достатньою підставою для
списання спірної заборгованості. Така
правова позиція викладена у Постанові
Верховного Суду України від 15.10.13 у
справі №5001-27/6245-2012. Ухвалюючи
оскаржувані у справі судові акти,
господарські суди попередніх
інстанцій дійшли невірного висновку
про незаконність дій державного
виконавця. Відповідно до приписів
частини 1 статті 11110 Господарського
процесуального кодексу України
підставами для скасування або зміни
рішення місцевого чи апеляційного
господарського суду або постанови
апеляційного господарського суду є
порушення або неправильне
застосування норм матеріального чи
процесуального права. Отже, доводи
касаційної скарги знайшли своє
підтвердження. В частині відмови у
задоволенні скарги про зобов'язання
державного виконавця відновити
виконавче провадження і вжити всі
заходи для фактичного повного
виконання рішення суду у цій справі,
ухвала і постанова судів скаржником не
оскаржені, а тому колегією суддів
касаційної інстанції не переглядалися.

З огляду на зазначене, ухвала і
постанова у справі підлягають
скасуванню в частині визнання
неправомірними дій виконавчої служби з
винесення постанови про закінчення
виконавчого провадження від 06.11.12 з
примусового виконання наказу
Господарського суду Запорізької
області від 02.11.07 у цій справі та
визнання незаконною цією постанови з
відмовою у задоволенні скарги в цій
частині; в решті постанова залишається
без змін.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 1115, 1117, 1119, 11110, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 03.06.14 у справі
№21/229/07 та ухвалу Господарського суду
Запорізької області від 10.04.14
скасувати в частині визнання
неправомірними дій Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області про винесення
постанови про закінчення виконавчого
провадження від 06.11.12 з примусового
виконання наказу Господарського суду
Запорізької області від 02.11.07 у справі
№21/229/07 та визнання незаконною цією
постанови про закінчення виконавчого
провадження від 06.11.12 з примусового
виконання наказу Господарського суду
Запорізької області від 02.11.07 у цій
справі, відмовивши в цій частині
скарги. Решту постанови залишити без
змін.

Стягнути з Дочірньої компанії "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" на користь
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Запоріжгаз" 609 грн. судового збору за
касаційне провадження. Видачу наказу
доручити Господарському суду
Запорізької області.

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Запоріжгаз" задовольнити частково.

Головуючий, суддя
Т.Добролюбова

Судді
Т.Гоголь

В.Швець