ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2014 р. Справа № 909/1214/14

Господарський суд Івано-Франківської
області у складі: судді Фанди О.М., при
секретарі судового засідання Поліводі
С.В., розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу

за позовом: Фізичної особи - підприємця
Миронюка Валерія Володимировича, с.
Пробійнівка, Верховинський район,
Івано-Франківська область,78736

до відповідача: Голошинської сільської
ради, с. Голошино, Верховинський район,
Івано-Франківська область,78735

про визнання недійсними рішень
Голошинської сільської ради № 1 та № 10
від 07.07.2014 року

за участю представників сторін:

від позивача: Олейник Ігор Юрійович -
адвокат, договір про надання правової
допомоги від 05.08.2013 року; ордер серія ВЛ
№ 000,010756 від 18.11.2014 року; посвідчення № 33
від 25.06.2009 року

від відповідача: не з"явився

встановив: Фізична особа - підприємець
Миронюк Валерій Володимирович
звернувся до господарського суду
Івано-Франківської області з позовною
вимогою до Голошинської сільської ради
Верховинського району
Івано-Франківської області про
визнання недійсними рішень
Голошинської сільської ради від 07.07.2014
року №1 "Про заборону будівництва малих
ГЕС на території Голошинської
сільської ради вздовж річки Білий
Черемош" та №10 "Про скасування рішення
№7, 30-ої сесії сільської ради 5 (п"ятого)
демократичного скликання від 25.10.2009
року "Про затвердження містобудівного
обгрунтування МГЕС в с. Голошино ФОП
Миронюку В.В.".

Позовні вимоги обгрунтовані тим,
що приймаючи рішення №1 про заборону
будівництва сільська рада вийшла за
межі наданих повноважень, а приймаючи
рішення №10 скасувала своє попередне
рішення на підставі якого був
розроблений проект міні ГЕС та
одержаний дозвіл на будівництво.
Вважає оскаржуване рішення незаконним,
таким що суперечить ч.2 ст.19 Коституції
України, оскільки в рішенні
Конституційного суду України №7рп/2009
від 16.04.2009р. вказано, що органи
місцевого самоврядування не можуть
скасовувати свої попередні рішення,
вносити до них зміни, якщо відповідно
до приписів цих рішень виникли
правовідносини, пов'язані з
реалізацією суб'єктивних прав та
охоронюваних законом інтересів, і
суб'єкти цих правовідносин заперечують
проти їх зміни чи припинення.

Підвідомчість даного спору
господарському суду обґрунтовує тим,
що спір пов'язаний з використанням
природних ресурсів в господарській
діяльності, що встановлено ухвалою
Верховинського районного суду
Івано-Франківської області від
11.09.2014р. у справі № 340/599/52/14-а, якою
закрито провадження в
адміністративний справі за позовом
фізичної особи підприємця Миронюка В.В.
до Голошинської сільської ради про
скасування рішення Голошинської
сільської ради №1 від 07.07.2014р. , яким
заборонено будівництво малих ГЕС на
теритрії Голошинської сільської ради
вздовж річки Черемош ФОП Миронюку В.В.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав з
підстав викладених у позовній заяві та
просить суд позов задовольнити.

Відповідач явку повноваженого
представника в судове засідання не
забезпечив, однак направив на адресу
суду відзив на позовну заяву (вх. № 17714/14
від 11.11.14), згідно якого незаперечує
щодо задоволення позову та просить суд
розглядати справу без участі його
повноважного представника.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши представника позивача,
оцінивши докази у справі та надавши їм
належної правової характеристики, суд
виходить з наступного.

На виконання рішення Голошинської
сільської ради від 18.07.2010 року "Про
надання земельної ділянки в оренду в с.
Голошино прис. Тарночки" між Фізичною
особою - підприємцем Миронюком В.В. та
Голошинською сільською радою 16.08 2010
року укладено договір оренди земельної
ділянки, загальною площею 1,2914 га, який
зареєстровано у Верховинському
відділі ДЗК вул. Франка,1 про що у книзі
записів державної реєстрації
договорів оренди землі вчинено запис
за №01.

Відповідно до умов даного договору та
акту приймання-передачі земельна
ділянка передана позивачу для
будівництва та обслуговування малої
гідроелектростанції.

7 липня 2014 року Голошинською сільською
радою Верховинського району
Івано-Франківської області прийнято
рішення №10, 28 відкритої позачергової
сесії сільської ради 6-го
демократичного скликання "Про
скасування рішення №7, 30 сесії
сільської ради 5-го демократичного
скликання від 25.10.2009 року "Про
затвердження містобудівного
обгрунтування МГЕС в с. Голошино ФОП
Миронюку В.В.". Вказаним рішенням
скасовано рішення №7, 30 сесії сільської
ради 5-го демократичного скликання від
25.10.2009 року "Про затвердження
містобудівного обгрунтування МГЕС в с.
Голошино ФОП Миронюку В.В.", повідомлено
замовника будівництва ФОП Миронюка В.В.
про прийняте рішення та направлено
дане рішення до інспекції
архітектурно-будівельного контролю в
області.

Крім того, 7 липня 2014 року Голошинською
сільською радою Верховинського району
Івано-Франківської області прийнято
рішення №1, 28 відкритої позачергової
сесії сільської ради 6-го
демократичного скликання "Про заборону
будівництва малих ГЕС на території
Голошинської сільської ради вздовж
річки Білий Черемош", яким заборонено
будівництво малих ГЕС на території
Голошинської сільської ради вздовж
річки Білий Черемош, повідомлено
замовників будівництва: ТзОВ
"Гідропауер", фізичну особу-підприємця
Миронюка Валерія Володимировича та ЗЕА
"Новосвіт" про прийняте рішення.

При вирішенні даного спору суд
виходить з того, що згідно ст.1 ГПК
України підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у
тому числі іноземні), мають право
звертатися до господарського суду
згідно з встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.12 ГПК України
господарським судам підвідомчі справи
у спорах, що виникають із земельних
відносин, в яких беруть участь
суб'єкти господарської діяльності, за
винятком тих, що віднесено до
компетенції адміністративних судів.

В п.1.2.2. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики розгляду справ у
спорах, що виникають із земельних
відносин" №6 від 17.05.2011р. зазначено, що
у спорах за участю державних органів та
органів місцевого самоврядування, що
виникають з правовідносин, у яких
державні органи та органи місцевого
самоврядування реалізують
повноваження власника землі, а також в
інших спорах, які виникають із
земельних відносин приватноправового
характеру, за відповідності складу
сторін спору статті 1 ГПК
підвідомчі господарським судам. Як
зазначено в п.1.2.5. даної постанови, спір,
що виник внаслідок порушення права
суб'єкта господарської діяльності
на земельну ділянку, в тому числі
органами державної влади та місцевого
самоврядування, є спором про право
цивільне і підлягає розгляду за
правилами ГПК. Зокрема, відповідно до
статті 20 ГК України, статей 16, 393
ЦК України визнання судом незаконним
і скасування акта органів державної
влади, влади Автономної Республіки
Крим або місцевого самоврядування,
який не відповідає законові і
порушує права власника, належить до
способів захисту права власності.
Предметом спору є захист права
власності особи, а не
публічно-правових інтересів держави,
Автономної Республіки Крим,
територіальної громади. До спорів про
право цивільне належать також спори,
пов'язані з правом на
використання природних ресурсів
у господарській діяльності,
гарантованим статтею 14
Конституції, главою 15 ГК України.

Відповідно до ст.10 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
сільські, селищні, міські ради є
органами місцевого самоврядування,
що представляють відповідні
територіальні громади та здійснюють
від їх імені та в їх
інтересах функції і повноваження
місцевого самоврядування,
визначені Конституцією України, цим
та іншими законами. Виконавчими
органами сільських, селищних,
міських, районних у містах (у
разі їх створення) рад є їх
виконавчі комітети, відділи,
управління та інші створювані радами
виконавчі органи (ст.11 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні").
Згідно п/п 8 п. "а" ст.31 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
до відання виконавчих органів
сільських, селищних, міських рад
належать власні (самоврядні)
повноваження, зокрема, координація
на відповідній території діяльності
суб'єктів містобудування щодо
комплексної забудови населених
пунктів. При цьому слід відмітити, що
регулювання відносин в сфері забудови
населених пунктів випливає із
земельних правовідносин і обумовлено
правом власника землі та
землекористувача на забудову в
установленому порядку земельної
ділянки.

При визначені підвідомчості даного
спору суд також виходить з того, що
згідно ухвали Верховинського
районного суду Івано-Франківської
області від 11.09.2014р. у справі №340/599/14-а,
номер провадження №2-а/340/33/14, закрите
провадження у справі за
адміністративним позовом фізичної
особи підприємця Миронюка В.В. до
Голошинської сільської ради про
скасування рішення Голошинської
сільської ради №1 від 07.07.2014р. , яким
заборонено будівництво малих ГЕС на
теритрії Голошинської сільської ради
вздовж річки Черемош ФОП Миронюку В.В. В
даній ухвалі встановлено, що між ФОП
Миронюком В.В. та Голошинською
сільською радою виник спір щодо
реалізації права позивача на
будівництво малої ГЕС на земельній
ділянці, яка належить територіальній
громаді с.Голошино та надана в оренду
позивачу для будівництва та
обслуговування малої ГЕС згідно
договору від 16.08.2010р., а тому даний спір,
який пов'язаний з правом на
використання природних ресурсів у
господарській діяльності, не
відноситься до публічно-правових і
підвідомчий господарському суду.
Згідно відмітки на даній ухвалі судове
рішення набрало законної сили.

Відповідно до ч.4 ст.35 ГПК України та
згідно до роз'яснень, наведених в п.38
інформаційного листа Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів України у другому півріччі 2008
року щодо застосування норм
Господарського процесуального
кодексу України" від 12.03.2009р. N01-08/163,
рішення суду з адміністративної
справи, що набрало законної сили, є
обов'язковим для господарського суду
щодо фактів, які встановлені судом і
мають значення для вирішення спору.

Судом також застосовуються положення
п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини
та основоположних свобод щодо
забезпечення особі права на доступ до
суду та рішення Європейського суду з
прав людини, які набули статусу
остаточного, у справах "Андрієвський
проти України", "Буланов та Купчик проти
України".

Розглядаючи питання законності
оскаржуваних рішень слід виходити з
положень ст. 19 Конституції України
відповідно до яких, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Статтею 140 Конституції України
передбачено, що місцеве самоврядування
є правом територіальної громади -
жителів села чи добровільного
об'єднання у сільську громаду жителів
кількох сіл, селища та міста -
самостійно вирішувати питання
місцевого значення в межах Конституції
і законів України.

Згідно ч.3 ст.24 Закону України "Про
місцеве самоврядування" органи
місцевого самоврядування та їх
посадові особи діють лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією і законами
України, та керуються у своїй
діяльності Конституцією і законами
України, актами Президента України,
Кабінету Міністрів України, а в
Автономній Республіці Крим - також
нормативно-правовими актами Верховної
Ради і Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, прийнятими у межах
їхньої компетенції.

Статтею 25 Закону України "Про місцеве
самоврядування" встановлено, що
сільські, селищні, міські ради
правомочні розглядати і вирішувати
питання, віднесені Конституцією
України, цим та іншими законами до їх
відання.

Згідно ч.1 ст.59 Закону України "Про
місцеве самоврядування" рада в межах
своїх повноважень приймає нормативні
та інші акти у формі рішень.

Відповідно до ст.144 Конституції України
органи місцевого самоврядування в
межах повноважень, визначених законом,
приймають рішення, які є обов'язковими
до виконання на відповідній території.

Згідно ч.10 ст.59 Закону України "Про
місцеве самоврядування" акти органів
та посадових осіб місцевого
самоврядування з мотивів їхньої
невідповідності Конституції або
законам України визнаються
незаконними в судовому порядку.

Крім того, рішенням Конституційного
Суду України від 16.04.2009 року №7-рп/2009 у
справі №1-9/2009 (справа про скасування
актів органів місцевого
самоврядування) визначено, що органи
місцевого самоврядування мають право
приймати рішення, вносити до них зміни
та скасовувати їх на підставі, в межах
та у спосіб, що передбачені
Конституцією і законами України,
керуючись у своїй діяльності ними та
актами Президента України, Кабінету
Міністрів України. Зі змісту частини
другої статті 144 Конституції України та
частини десятої статті 59 Закону
України "Про місцеве самоврядування"
вбачається, що рішення органів
місцевого самоврядування та їх
посадових осіб з мотивів
невідповідності Конституції або
законам України визнаються
незаконними з ініціативи
заінтересованих осіб судом загальної
юрисдикції, тобто в судовому порядку.
Органи місцевого самоврядування не
можуть скасовувати свої попередні
рішення, вносити до них зміни, якщо
відповідно до приписів цих рішень
виникли правовідносини, пов'язані з
реалізацією певних суб'єктивних прав
та охоронюваних законом інтересів, і
суб'єкти цих правовідносин заперечують
проти їх зміни чи припинення. Це є
"гарантією стабільності суспільних
відносин" між органами місцевого
самоврядування і громадянами,
породжуючи у громадян впевненість у
тому, що їхнє існуюче становище не буде
погіршене прийняттям більш пізнього
рішення, що узгоджується з правовою
позицією, викладеною в абзаці другому
пункту 5 мотивувальної частини Рішення
Конституційного Суду України від 13
травня 1997 року № 1-зп у справі щодо
несумісності депутатського мандата.

З наведеного випливає висновок, що рада
могла би скасувати свої попередні
рішення при наявності двох умов: 1)
невідповідність такого рішення
Конституції чи законам України, 2)
відсутність погіршення становища
особи, якої стосується спірне рішення,
та відсутність ознак виконання такого
рішення.

Разом з тим, судом взято до уваги
позитивний висновок №09-00347-11
комплексної державної експертизи від
21.07.2011 року з якого вбачається про те, що
за результатами розгляду проектних
матеріалів, проектна документація
відповідає нормативам з питань
міцності, надійності та довговічності
будинків і споруд, їх експлуатаційної
безпеки та інженерного забезпечення,
санітарного та епідеміологічного
благополуччя населення, охорони праці,
охорони навколишнього природного
середовища, техногенної та пожежної
безпеки, а також виконання
архітектурних вимог і рекомендується
до затвердження в установленому
порядку.

Крім того, судом взято до уваги Згідно
висновоку №15/1-14.02.11-00198 від 11.03.2011 року
(копія якого міститься в матеріалах
справи) державної екологічної
експертизи щодо матеріалів проекту
"Голошинська мала ГЕС ФОП Миронюк В.В."
Івано-Франківської області,
Верховинського району, с. Голошино"
вбачається, що Міністерство охорони
навколишнього природного середовища
вважає за можливе визнати екологічну
допустимість прийнятих у матеріалах
зазначеного проекту рішень та надати
матеріалам проекту позитивну оцінку.

Відповідно до висновку експертизи з
питань охорони праці №26.01.11.1421.11 від
29.06.11 року встановлено, що проектна
документація "Голошинська мала ГЕС ФОП
Миронюка В.В." - відповідає вимогам
нормативних актів з питань охорони
праці.

Згідно експертного висновку відділу
Державної інспекції цивільного
захисту та техногенної безпеки
Управління МНС України в
Івано-Франківській області №85П-2011 від
08.07.2011 року - у робочому проекті
"Голошинська мала ГЕС ФОП Миронюка В.В."
порушень вимог техногенної безпеки не
виявлено.

Відповідно до звіту щодо експертизи
правильності і повноти виконання
протипожежних вимог
нормативно-правових актів у
проектно-кошторисній документації
№021-5075/212 від 20.07.2011 року встановлено, що
зазначена проектна документація
розроблена з дотриманням вимог
нормативно-правових актів з питань
пожежної безпеки.

Разом з тим, Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Івано-Франківській області позивачу
надано дозвіл на виконання будівельних
робіт від 01.08.2011 року №ІФ 7.
Вказаний дозвіл видано на підставі
позитивних висновків №09-00347-11 від 21.07.2011
року.

За наведених обставин судом
встановлено, що при прийнятті спірного
рішення №10, 28 відкритої позачергової
сесії сільської ради 6-го
демократичного скликання "Про
скасування рішення №7, 30 сесії
сільської ради 5-го демократичного
скликання від 25.10.2009 року "Про
затвердження містобудівного
обгрунтування МГЕС в с. Голошино ФОП
Миронюку В.В.", порушені законні права
та інтереси позивача, оскільки на
момент його прийняття існували ознаки
виконання позивачем скасованого
рішення (рішення Голошинської
сільської ради 30 сесії сільської ради
5-го демократичного скликання №7 від
25.10.2009 року "Про затвердження
містобудівного обгрунтування МГЕС в с.
Голошино ФОП Миронюку В.В."). На
підтвердження наведеного суду надані
відповідні докази.

З огляду на викладене, суд дійшов до
висновку, що рішення №10 Голошинської
сільської ради ""Про скасування рішення
№7, 30 сесії сільської ради 5-го
демократичного скликання від 25.10.2009
року "Про затвердження містобудівного
обгрунтування МГЕС в с. Голошино ФОП
Миронюку В.В." прийнято з порушенням
вимог чинного законодавства та
всупереч наданих сільській раді
Конституцією України та Законом
України "Про місцеве самоврядування"
повноважень, а відтак вказане рішення
підлягає визнанню недійсним.

Щодо рішення №1 Голошинської сільської
ради "Про заборону будівництва малих
ГЕС на території Голошинської
сільської ради вздовж річки Білий
Черемош" в частині, що стосується
позивача - ФОП Миронюк В.В.", суд вважає
за правильне взяти до уваги наступне.

Відповідно до ст. 34 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
замовник має право виконувати
будівельні роботи після видачі йому
органом державного
архітектурно-будівельного контролю
дозволу на виконання будівельних робіт
- щодо об"єктів будівництва, що належить
до IV і V категорій складності.
Зазначені у цій статті документи, що
надають право на виконання будівельних
робіт, є чинними до завершення
будівництва.

Дозволом Інспекції державного
архітектурного-будівельного контролю
у Івано-Франківській області на
виконання будівельних робіт №іф7
від 01.08.11 (копія долучена до матеріалів
справи) надано право позивачу
виконувати будівельні роботи з
будівництва малої Голошинської ГЕС в
с. Голошина Верховинського району.

Пунктом 26 Порядку виконання
будівельних робіт, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
№466 від 13.04.2011 року встановлено, що
заборона будівництва можлива лише
після анолювання Інспекцією дозволу
на виконання будівельних робіт.

З наведеного вбачається, що прийняття
рішення про заборону будівництва може
бути здійснено лише
Держархбудінспекції у передбачених
законом випадках , а не в якому разі
сільською радою.

Таким чином, Голошинська сільська рада,
приймаючи рішення, 28 відкритої
позачергової сесії, 6-го демократичного
скликання від 07.07.2014 року №1 "Про
заборону будівництва малих ГЕС на
території Голошинської сільської ради
вздовж річки Білий Черемош" в частині,
що стосується позивача - Фізичної особи
- підприємця Миронюка Валерія
Володимировича", вийшла за межі своїх
повноважень щодо прийняття даного
рішення.

Відповідно до ч.10 ст. 59 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні "
акти органів та посадових осіб
місцевого самоврядування з мотивів
їхньої невідповідності Конституції
або законам України визнаються
незаконними в судовому порядку.

За наведених обставин, рішення
Голошинської сільської ради 28
відкритої позачергової сесії, 6-го
демократичного скликання від 07.07.2014
року №1 "Про заборону будівництва малих
ГЕС на території Голошинської
сільської ради вздовж річки Білий
Черемош" в частині, що стосується
позивача - Фізичної особи - підприємця
Миронюка Валерія Володимировича"
підлягає визнанню недійсним.

Таким чином, дослідивши подані
позивачем докази і на підставі цих
доказів з урахуванням обставин по
справі та діючого законодавства дійшов
до висновку про обґрунтованість
позовних вимог позивача та таких, що
підлягають задоволенню в цілому.

Згідно зі ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України), доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Статтею 43 ГПК України встановлено, що
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно ст. 44 ГПК України, судові витрати
складаються з судового збору, сум, що
підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.

В силу статті 49 ГПК України, судові
витрати слід відшкодувати позивачу за
рахунок відповідача.

Керуючись ст. ст. 140, 149 Конституції
України, Порядком виконання
будівельних робіт, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
№466 від 13.04.2011 року ст. ст. 10, 24, 25, 59
Закону України "Про місцеве
самоврядування", ст. 1, 12, 32, 33, 43, 44, 49, ст.
ст. 82 -85 Господарського процесуального
кодексу України, суд,

в и р і ш и в :

задовольнити позов Фізичної особи -
підприємця Миронюка Валерій
Володимирович до Голошинської
сільської ради Верховинського району
Івано-Франківської області про
визнання недійсними рішень
Голошинської сільської ради від 07.07.2014
року №1 "Про заборону будівництва малих
ГЕС на території Голошинської
сільської ради вздовж річки Білий
Черемош" та №10 "Про скасування рішення
№7, 30 сесії сільської ради 5 (п"ятого)
демократичного скликання від 25.10.2009
року "Про затвердження містобудівного
обгрунтування МГЕС в с. Голошино ФОП
Миронюку В.В.".

Визнати недійсним рішення
Голошинської сільської ради 28
відкритої позачергової сесії, 6-го
демократичного скликання від 07.07.2014
року №1 "Про заборону будівництва малих
ГЕС на території Голошинської
сільської ради вздовж річки Білий
Черемош" в частині, що стосується
позивача - Фізичної особи - підприємця
Миронюка Валерія Володимировича".

Визнати недійсним рішення
Голошинської сільської ради 28
відкритої позачергової сесії, 6-го
демократичного скликання від 07.07.2014
року №10 "Про скасування рішення №7, 30
сесії сільської ради 5 (п"ятого)
демократичного скликання від 25.10.2009
року "Про затвердження містобудівного
обгрунтування МГЕС в с. Голошино ФОП
Миронюку В.В."

Стягнути з відповідача Голошинської
сільської ради (78735, с.Голошино,
Верховинського району,
Івано-Франківської області) на користь
позивача Фізичної особи - підприємця
Миронюка Валерія Володимировича (с.
Пробійнівка, Верховинський район,
Івано-Франківська область,78736, іден. ном
) судовий збір в розмірі 2 436 грн. 00
коп. (дві тисячі чотириста тридцять
шість гривень).

Наказ видати після набрання рішення в
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 24.11.14

Суддя
Фанда О. М.

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

________________ Кудлейчук О. В. 24.11.14