ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.11.14р. Справа № 904/7338/14

За позовом Комунального підприємства
"ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпропетровської
міської ради, м. Дніпропетровськ

до Публічного акціонерного товариства
"АКТАБАНК", м. Дніпропетровськ

про зобовязання вчинити певні дії

Суддя Колісник І.І.

Представники:

від позивача: Костюченко В.П.,
довіреність № 8 від 13.01.2014 року,
представник;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "ТЕПЛОЕНЕРГО"
Дніпропетровської міської ради
звернулось до господарського суду
Дніпропетровської області з позовною
заявою про зобов'язання Публічного
акціонерного товариства "АКТАБАНК"
виконати платіжні доручення на
перерахування грошових коштів: № 1668
від 04.08.2014 року на суму 1600000,00 грн., № 1662
від 04.08.2014 року на суму 500 000,00 грн., № 1665
від 04.08.2014 року на суму 250 500,00 грн., № 1664
від 04.08.2014 року на суму 100 000,00 грн., № 1666
від 04.08.2014 року на суму 680 000,00 грн., № 1663
від 04.08.2014 року на суму 218000,00 грн., № 1649
від 31.07.2014 року на суму 396,00 грн., № 1651 від
31.07.2014 року на суму 564,00 грн., № 1650 від
31.07.2014 року на суму 1092,00 грн., № 1656 від
31.07.2014 року на суму 5000,00 грн., № 1655 від
31.07.2014 року на суму 5000,00 грн., № 1652 від
31.07.2014 року на суму 8017,80 грн., № 1653 від
31.07.2014 року на суму 8300,00 грн., №1654 від
31.07.2014 року на суму 8 312,50 грн., № 1658 від
31.07.2014 року на суму 10000,00 грн., № 1657 від
31.07.2014 року на суму 10 000,00 грн., № 1659 від
31.07.2014 року на суму 10 000,00 грн., №1660 від
31.07.2014 року на суму 15 642,52 грн., № 1672 від
16.09.2014 року на суму 237 267,43 грн.

Судові витрати позивач просить
покласти на відповідача.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
посилається на те, що 27.09.2013 року між
сторонами укладено договір №
В20-1495/Т311707 на розрахунково-касове
обслуговування банківського рахунку,
відповідно до якого позивачу було
відкрито поточний рахунок №1707 в
національній валюті для надання
послуг, пов'язаних з переказом коштів
з/на банківський рахунок за допомогою
платіжних інструментів згідно з
договором та чинним законодавством.

На підставі договору № В20-1496/Т311707 від
27.09.2013 року про надання в користування
системи "Клієнт-Банк "iFOBS" позивач у
період з 31.07.2014 року по 16.09.2014 року надав
відповідачу розпорядження виконати
платіжні доручення про перерахування
грошових коштів, які відповідачем
виконані не були. Відмову банку у
виконанні розпоряджень позивача щодо
переказу коштів за його платіжними
дорученнями вважає неправомірною.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позов з наведених у
ньому підстав.

Відповідач у поданих до суду
запереченнях на позовну заяву від
21.10.2014 року просить відмовити у
задоволенні позовних вимог з огляду на
те, що постановою правління
Національного банку України № 576 від
16.09.2014 року "Про віднесення Публічного
акціонерного товариства "АКТАБАНК" до
категорії неплатоспроможних"
виконавчою дирекцією Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб
прийнято рішення № 90 від 16.09.2014 року
"Про запровадження тимчасової
адміністрації у ПАТ "АКТАБАНК", згідно з
яким у банківській установі
запроваджено тимчасову адміністрацію
строком на три місяці з 17.09.2014 року по
17.12.2014 року. У зв'язку з прийняттям
зазначеного рішення відповідач вважає,
що вимоги позивача не можуть бути
задоволені (а.с. 63 том 1).

Представник відповідача у судовому
засіданні 27.10.2014 року надав пояснення,
аналогічні за змістом заперечення на
позов.

У відповідь на пояснення представника
відповідача представник позивача у
судовому засіданні звернув увагу суду
на те, що платіжні доручення на переказ
грошових коштів були надані ним
відповідачу до початку дії у банку
тимчасової адміністрації.

У судове засідання 19.11.2014 року
відповідач явку свого повноважного
представника не забезпечив. Про час та
місце розгляду справи був повідомлений
у судовому засіданні 27.10.2014 року, що
підтверджується протоколом судового
засідання (а.с. 72 том 1).

За таких обставин неявка представника
відповідача у судове засідання не
перешкоджає розгляду справи за його
відсутності на підставі наявних у
справі доказів.

Розгляд справи призначався на 27.10.2014
року та 19.11.2014 року.

У судовому засіданні 19.11.2014 року
проголошені вступна та резолютивна
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши представників сторін,
господарський суд

ВСТАНОВИВ:

27.09.2013 року між Комунальним
підприємством "ТЕПЛОЕНЕРГО"
Дніпропетровської міської ради (далі -
Позивач, Клієнт) та Публічним
акціонерним товариством "АКТАБАНК"
(далі - Відповідач, Банк) укладено
договір №
В20-1495/Т/311707 на розрахунково-касове
обслуговування банківського рахунку
(далі - Договір-1) /а.с. 16 - 22 том 1/.

Відповідно до пункту 1.1. договору-1 банк
відкриває клієнту поточний рахунок
№ 1707 у гривні для
зберігання грошей та здійснення
розрахунково-касового обслуговування
клієнта за допомогою платіжних
інструментів відповідно до умов цього
договору та вимог чинного
законодавства України.

За умовами пункту 2.2. договору-1 банк
здійснює обслуговування рахунку
клієнта і надає йому інші послуги
відповідно до ліцензії Національного
банку України на здійснення
банківських операцій, вимог чинного
законодавства України, нормативних
актів Національного банку України та
умов цього договору.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про
банки та банківську діяльність"
банківські рахунки - рахунки, на яких
обліковуються власні кошти, вимоги,
зобов'язання банку стосовно його
клієнтів і контрагентів та які надають
можливість здійснювати переказ коштів
за допомогою банківських платіжних
інструментів.

За змістом статті 1 Закону України "Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні» платіжний інструмент - це
засіб певної форми на паперовому,
електронному чи іншому носії
інформації, який використовується для
ініціювання переказів. До платіжних
інструментів належать документи на
переказ та електронні платіжні засоби.

Пунктом 2.3. договору-1 встановлено, що
банк здійснює розрахунково-касове
обслуговування клієнта за договором у
межах залишку коштів на рахунку
клієнта станом на початок операційного
дня за умови, що сума залишку коштів є
достатньою для виконання поданого
клієнтом розрахункового та/або
касового документу та одночасної
сплати клієнтом банку разової та/або
щомісячної комісії за надання послуги
(проведення операції), банк може
виконувати доручення клієнта з
урахуванням сум, що надходять на його
рахунок протягом операційного дня.

За змістом статті 1 Закону України "Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні» під розрахунково-касовим
обслуговуванням розуміються послуги,
що надаються банком клієнту на
підставі відповідного договору
укладеного між ними, які пов'язані із
переказом коштів з рахунка (на рахунок)
цього клієнта, видачею йому коштів у
готівковій формі, а також здійсненням
інших операцій, передбачених
договорами.

Згідно з пунктом 2.4. договору-1 при
здійсненні розрахунково-касових
операцій клієнт використовує порядок і
форми розрахунків, що передбачені
чинним законодавством України і
нормативними актами Національного
банку України. Розрахунковий документ
на переказ може бути паперовим або
електронним. Електронний документ на
переказ має однакову силу з паперовим
документом. Подання електронного
документа здійснюється за допомогою
системи дистанційного обслуговування
"Клієнт-Банк", "Інтернет-Банк" або іншої
системи, про що укладається
відповідний договір. Отримання
повернутих банком документів
здійснюється клієнтом особисто,
відповідно до умов цього договору.

27.09.2013 року між сторонами укладено
договір № В20-1496/Т/311707 про надання в
користування системи "Клієнт-Банк "iFOBS"
(далі - Договір-2) /а.с. 12-15 том 1/.

Відповідно до пункту 1.1. договору-2 банк
встановлює клієнту систему
дистанційного обслуговування
"Клієнт-Банк "iFOBS" (далі - система),
виконує роботи по її обслуговуванню та
здійснює розрахункове обслуговування
клієнта на умовах, визначених
договором на розрахунково-касове
обслуговування банківського рахунку,
договором на обслуговування поточного
металевого рахунку в тому числі
договорами на розрахунково-касове
обслуговування банківського рахунку
із спеціальним режимом його
використання, з урахуванням
особливостей, передбачених цим
договором.

За пунктом 2.1. договору-2 розрахункове
обслуговування клієнта, що
здійснюється за допомогою системи на
підставі цього договору, включає в себе
приймання та обробку банком платіжних
доручень клієнта на здійснення з його
поточних рахунків, а також з рахунків
із спеціальним режимом використання,
відкритих в банку, у тому числі і тих, що
будуть відкриті в майбутньому на
умовах основного договору платежів в
національній та іноземній валюті,
переказів у банківських металах,
надання клієнту виписок по зазначених
операціях, приймання та обробку
платіжних доручень, заяв на продаж
іноземної валюти, заяв на продаж
металів, заяв на купівлю іноземної
валюти, заяв на купівлю банківських
металів, у тому числі заяв про купівлю
іноземної валюти за іноземну валюту, а
також приймання та обробку і передачу
клієнту інших документів, якщо це
передбачено іншими договорами між
сторонами.

За умовами пунктів 2.4, 2.5. договору-2
електронні платіжні документи
приймаються банком виключно поточним
робочим днем.

Електронні платіжні документи, які
мають цифровий електронний підпис
клієнта, подаються в банк щоденно
протягом операційного часу,
встановленого в банку шляхом відправки
на сервер системи. Електронний
платіжний документ, що надійшов до
банку після вказаного часу, вважається
прийнятим наступним робочим днем.

Станом на 01.08.2014 / 31.07.2014 року вхідний
залишок коштів на рахунку позивача
№1707 складав 3 302 328,30 грн., вихідний
- 3 349 758,41 грн. Станом на 04.08.2014 /01.08.2014
вхідний залишок коштів на рахунку
позивача № 1707 складав 3 349 758,41 грн.,
вихідний - 3 468 903,52 грн. Станом на 23.10.2014 /
22.10.2014 вхідний залишок коштів на
рахунку позивача № 1707 складав 3 687
379,48 грн., вихідний - 3 687 970,13 грн. (а.с. 23 - 36,
67 том 1).

Позивач надав на виконання банку для
перерахунку грошових коштів наступні
електронні платіжні доручення: № 1668
від 04.08.2014 року на суму 1 600 000,00 грн., №1662
від 04.08.2014 року на суму 500 000,00 грн., № 1665
від 04.08.2014 року на суму 250 500,00 грн., № 1664
від 04.08.2014 року на суму 100 000,00 грн., № 1666
від 04.08.2014 року на суму 680 000,00 грн., № 1663
від 04.08.2014 року на суму 218 000,00 грн., № 1649
від 31.07.2014 року на суму 396,00 грн., № 1651 від
31.07.2014 року на суму 564,00 грн., №1650 від
31.07.2014 року на суму 1092,00 грн., № 1656 від
31.07.2014 року на суму 5000,00 грн., №1655 від
31.07.2014 року на суму 5000,00 грн., № 1652 від
31.07.2014 року на суму 8017,80 грн., № 1653 від
31.07.2014 року на суму 8300,00 грн., № 1654 від
31.07.2014 року на суму 8 312,50 грн., № 1658 від
31.07.2014 року на суму 10 000,00 грн., № 1657 від
31.07.2014 року на суму 10 000,00 грн., № 1659 від
31.07.2014 року на суму 10000,00 грн., № 1660 від
31.07.2014 року на суму 15 642,52 грн., № 1672 від
16.09.2014 року на суму 237 267,43 грн. (а.с. 37 - 58
том 1).

Відповідач зазначені платіжні
доручення залишив без виконання, що і є
причиною виникнення спору.

Відповідно до частини першої статті 1066
Цивільного кодексу України за
договором банківського рахунку банк
зобов'язується приймати і зараховувати
на рахунок, відкритий клієнтові
(володільцеві рахунка), грошові кошти,
що йому надходять, виконувати
розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком.

Згідно з частиною першою статті 1074
Цивільного кодексу України обмеження
прав клієнта щодо розпорядження
грошовими коштами, що знаходяться на
його рахунку, не допускається, крім
випадків обмеження права
розпорядження рахунком за рішенням
суду або в інших випадках, встановлених
законом, а також у разі зупинення
фінансових операцій, які можуть бути
пов'язані з легалізацією (відмиванням)
доходів, одержаних злочинним шляхом,
або фінансуванням тероризму,
передбачених законом.

Отже, одним із випадків обмеження права
розпорядження банківським рахунком є
випадок, передбачений законом.

За рішенням виконавчої дирекції Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб № 90
від 16.09.2014 року на підставі постанови
Правління Національного банку України
від 16.09.2014 року № 576 «Про віднесення
Публічного акціонерного товариства
«АКТАБАНК» до категорії
неплатоспроможних» з 17.09.2014 року
розпочата процедура виведення ПАТ
«АКТАБАНК» з ринку шляхом
запровадження в ньому тимчасової
адміністрації строком на три місяці з
17.09.2014 року по 17.12.2014 року включно.
Уповноваженою особою Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
здійснення тимчасової адміністрації у
ПАТ «АКТАБАНК» призначено провідного
професіонала з питань врегулювання
неплатоспроможності банків відділу
запровадження процедури тимчасової
адміністрації та ліквідації
департаменту врегулювання
неплатоспроможності банків Приходько
Юлію Вікторівну (а.с. 65 том 1).

За змістом частин першої та другої
статті 1 Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб"
цим законом встановлюються правові,
фінансові та організаційні засади
функціонування системи гарантування
вкладів фізичних осіб, повноваження
Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб (далі - Фонд), порядок виплати
Фондом відшкодування за вкладами, а
також регулюються відносини між
Фондом, банками, Національним банком
України, визначаються повноваження та
функції Фонду щодо виведення
неплатоспроможних банків з ринку і
ліквідації банків. Метою цього Закону є
захист прав і законних інтересів
вкладників банків, зміцнення довіри до
банківської системи України,
стимулювання залучення коштів у
банківську систему України,
забезпечення ефективної процедури
виведення неплатоспроможних банків з
ринку та ліквідації банків.

Відповідно до пункту 8 частини першої
статті 2 Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб"
неплатоспроможний банк - банк, щодо
якого Національний банк України
прийняв рішення про віднесення до
категорії неплатоспроможних у порядку,
передбаченому Законом України "Про
банки і банківську діяльність".

Частиною першою статті 36 цього ж Закону
передбачено, що з дня призначення
уповноваженої особи Фонду
призупиняються усі повноваження
органів управління банку (загальних
зборів, спостережної ради і правління
(ради директорів) та органів контролю
(ревізійної комісії та внутрішнього
аудиту). Уповноважена особа Фонду від
імені Фонду набуває усі повноваження
органів управління банку та органів
контролю з дня початку тимчасової
адміністрації і до її припинення.

Відповідно до пункту 1 частини п'ятої
статті 36 Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб"
під час тимчасової адміністрації не
здійснюється: задоволення вимог
вкладників та інших кредиторів банку.

При цьому зазначене обмеження не
поширюється на зобов'язання банку щодо
виплати коштів за вкладами вкладників
за договорами, строк яких закінчився,
та за договорами банківського рахунку
вкладників (пункт 1 частини шостої
статті 36 Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб").

За змістом частини першої статті 2
цього Закону під вкладником
розуміється виключно фізична особа
(крім фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності), яка
уклала або на користь якої укладено
договір банківського вкладу (депозиту),
банківського рахунку або яка є
власником іменного депозитного
сертифікату.

Статтею 2 Закону України "Про банки і
банківську діяльність" передбачено, що
кредитор банку - це юридична або
фізична особа, яка має документально
підтверджені вимоги до боржника щодо
його майнових зобов'язань.

Системний аналіз зазначених
законодавчих норм дозволяє дійти
висновку, що позивач як юридична особа
є кредитором відповідача за договором
№ В20-1495/Т311707 від 27.09.2013 року на
розрахунково-касове обслуговування
банківського рахунку в частині
виконання відповідачем зобов'язань за
зазначеним договором, зокрема щодо
здійснення розрахунково-касового
обслуговування (переказу грошових
коштів за спірними платіжними
документами).

За таких обставин на задоволення вимог
позивача як кредитора
банку-відповідача розповсюджується
обмеження, встановлене пунктом 1
частини п'ятої статті 36 Закону України
"Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб".

Зазначений висновок відповідає
правовій позиції Вищого
господарського суду України за
результатом розгляду справи № 910/7157/14.

Щодо посилань позивача на те, що
відповідачу були надані розпорядження
щодо переказу грошових коштів до
початку дії тимчасової адміністрації у
банку суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 32.2. статті 32
Закону України "Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні», у разі
порушення банком, що обслуговує
платника, встановлених цим Законом
строків виконання доручення клієнта на
переказ цей банк зобов'язаний сплатити
платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка
суми простроченого платежу за кожний
день прострочення, що не може
перевищувати 10 відсотків суми
переказу, якщо інший розмір пені не
обумовлений договором між ними.

Згідно з пунктом 6.4. договору
банківського рахунку за несвоєчасне
списання/зарахування коштів з/на
рахунку/ок клієнта, якщо це відбулося з
вини банку при порушенні ним умов
договору, останній сплачує клієнту
пеню у розмірі 0,01% від суми
прострочення платежу за кожен день
прострочення, але не більше 0,1% від суми
переказу.

Таким чином, за несвоєчасне списання з
вини банку коштів з рахунку позивача,
як договором, так і законом передбачена
відповідальність у вигляді сплати
пені. Позивач не позбавлений права на
застосування до банку зазначеної
санкції.

З огляду на викладене правові підстави
для задоволення позову відсутні.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається на позивача.

Керуючись статтями 4, 32-34, 36, 43-44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
через господарський суд
Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 24.11.2014 року.

Суддя І.І. Колісник