КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2014 р. Справа№ 910/11565/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Хрипуна О.О.

Станіка С.Р.

при секретарі судового засідання Вага
В.В.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2;

від відповідача: Матвійчук Д.В.;

розглянувши апеляційну скаргу
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на
рішення Господарського суду м. Києва
від 28.08.2014р. у справі №910/11565/14 (суддя
Борисенко І.І.)

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4

до Товариства з додатковою
відповідальністю «АйТі-Лайн Україна»

про стягнення 55433,81 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення з Відповідача суми боргу за
договором купівлі-продажу №40 від
25.05.2012р. в розмірі 64206,00 грн.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 28.08.2014р. у задоволенні позову
відмовлено повністю.

Рішення обґрунтоване тим, що Позивачем
не доведено факт підписання сторонами
договору відступлення права вимоги №1,
відповідно не доведено факт укладення
договору про відступлення відповідно,
тому згідно з ст.513 ЦК України до
Позивача не перейшло право вимоги.

Не погодившись з вказаним рішенням
Позивач звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення господарського суду
міста Києва від 28.08.2014р. у даній справі
та прийняти нове, яким задовольнити
позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
місцевим судом при винесенні рішення
невірно застосовано норми
матеріального права.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 13.10.2014р.
апеляційну скаргу Позивача прийнято до
провадження, розгляд справи
призначений на 28.10.2014р.

Розпорядженням заступника Голови
Київського апеляційного
господарського суду від 28.10.2014р. справу
№910/11565/14 за апеляційною скаргою
Позивача передано на розгляд колегії
суддів у складі: Власов Ю.Л.
(головуючий), Станік С.Р., Хрипун О.О.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 28.10.2014р.
розгляд справи відкладався на 11.11.2014р.

11.11.2014р. Відповідач подав відзив на
апеляційну скаргу, в якому просив
залишити рішення місцевого суду без
змін, а апеляційну скаргу без
задоволення.

Розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу, заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали
справи та зібрані у ній докази, суд
встановив.

25.05.2012р. між ТОВ «Євромобайл Україна» та
Відповідачем був укладений договір
купівлі-продажу №40, відповідно до
якого товариство зобов'язується
передати, а Відповідач прийняти та
оплатити товар на умовах, викладених в
цьому договорі.

На виконання умов договору ТОВ
«Євромобайл Україна» передало, а
Відповідач прийняв товар, проте
оплатив його частково.

03.12.2012р. між ТОВ «Євромобайл Україна» та
Позивачем підписано акт
приймання-передачі документів,
відповідно до якого ТОВ передало, а
Позивач прийняв договір
купівлі-продажу №40 від 25.05.2012р.,
видаткову накладну №532 від 28.05.2012р.,
довіреність №25/05/1А від 25.05.2012р.,
видаткову накладну №РН-0001213 від
05.10.2012р., довіреність №05/10/1А від 05.10.2012р.,
акт здачі-прийняття робіт (надання
послуг) №ОУ-0000030 від 31.05.2012р., акт
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
№ОУ-0000054 від 11.10.2012р., податкову
накладну №56 від 11.10.2012р., акт звіряння
розрахунків від 02.11.2012р., лист від
29.11.2012р. Відповідача про підтвердження
заборгованості.

Позивач обґрунтовує свої позовні
вимоги тим, що 01.01.2013р. ТОВ «Євромобайл
Україна», Позивачем та Відповідачем
був складений договір про відступлення
права вимоги №1, відповідно до якого
ТОВ «Євромобайл Україна» відступило, а
Позивач набув право вимоги, яке
належить ТОВ «Євромобайл Україна» за
договором купівлі-продажу №40 від
25.05.2012р. в розмірі 36210,76 грн., що виникло
внаслідок поставки товару.

Проте, на підтвердження своїх доводів
Позивач надав копію договору не
підписану ТОВ «Євромобайл Україна» та
Позивачем.

18.04.2014р. Позивач звернувся до
Відповідача з претензією, в якій просив
погасити існуючу заборгованість
протягом 3 днів з моменту отримання
претензії.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
апеляційна скарга Позивача не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.207 Цивільного
кодексу України правочин вважається
таким, що вчинений у письмовій формі,
якщо він підписаний його стороною
(сторонами). Правочин, який вчиняє
юридична особа, підписується особами,
уповноваженими на це її установчими
документами, довіреністю, законом або
іншими актами цивільного
законодавства.

Згідно з ст.512 Цивільного кодексу
України кредитор у зобов'язанні може
бути замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст.513 Цивільного кодексу
України правочин щодо заміни кредитора
у зобов'язанні вчиняється у такій самій
формі, що і правочин, на підставі якого
виникло зобов'язання, право вимоги за
яким передається новому кредиторові.

Згідно з ст.514 Цивільного кодексу
України до нового кредитора переходять
права первісного кредитора у
зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

З наведених норм права вбачається, що
договір уступки права вимоги
вчиняється у письмовій формі, якщо
основний договір за яким здійснюється
уступка права також укладений у
письмовій формі.

Як встановлено судом договір
купівлі-продажу №40 від 25.05.2012р. був
укладений між ТОВ «Євромобайл Україна»
та Відповідачем у письмовій формі,
відповідно договір уступки права
вимоги по цьому договору також має бути
укладеним у письмовій формі.

Поданий Позивачем договір про
відступлення права вимоги №1від 01.01.13р.
не може бути доказом відступлення
Позивачу права вимоги, оскільки цей
договір не підписаний його сторонами
ТОВ «Євромобайл Україна» та Позивачем.

Поданий Позивачем акт
приймання-передачі документів від
03.12.12р. також не може бути доказом
відступлення Позивачу права вимоги,
оскільки даний акт підтверджує, що ТОВ
«Євромобайл Україна» передало
Позивачу певні документи, проте зовсім
не підтверджує волевиявлення ТОВ
«Євромобайл Україна» уступити
Позивачу права вимоги за договором
купівлі-продажу №40 від 25.05.2012р.

Інших доказів уступки ТОВ «Євромобайл
Україна» права вимоги Позивачу за
договором купівлі-продажу №40 від
25.05.2012р. останнім суду не подано.

За вказаних обставин апеляційний суд
погоджується з місцевим судом, що
Позивачем не доведено факту уступки
йому права вимоги до Відповідача за
договором купівлі-продажу №40 від
25.05.2012р., що є підставою для відмови у
позові.

На підставі вищевикладеного,
апеляційний суд приходить до висновку
про відсутність підстав для зміни чи
скасування рішення суду першої
інстанції згідно з ст.104 Господарського
процесуального кодексу України.

Керуючись ст.49, 99, 101-105 Господарського
процесуального кодексу України,
Київський апеляційний господарський
суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 на рішення
Господарського суду м. Києва від
28.08.2014р. у справі №910/11565/14 залишити без
задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва
від 28.08.2014р. у справі №910/11565/14 залишити
без змін.

Повний текст постанови складено
19.11.2014р.

Головуючий суддя
Ю.Л. Власов

Судді
О.О. Хрипун

С.Р. Станік