ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2014 р.
Справа №917/2043/14

За позовом публічного акціонерного
товариства Національної акціонерної
компанії «Нафтогаз України»

до комунального підприємства
теплового господарства
«Гадячтеплоенерго»

про стягнення 29511 грн. 03 коп.

Суддя Тимошенко К.В.

Представники:

в засіданні до перерви

від позивача: Мельник В.В.

від відповідача: не з"явився

в засіданні після перерви

від позивача: Мельник В.В.

від відповідача: не з"явився

Рішення прийняте після перерви,
оголошеної в засіданні суду 26.11.2014р. до
16год. 20хв. 26.11.2014р.

Розглядається позовна заява про
стягнення з комунального підприємства
теплового господарства
«Гадячтеплоенерго» 29511грн. 03коп., з
яких: 21762грн. 61коп. пені, 4518грн.
27коп. річних та 3230грн. 15коп.
інфляційних.

Відповідач у відзиві позов визнає
частково, в якій саме частині -
відповідач не вказав, заперечень щодо
невизнаної частини вимог та
обґрунтування таких заперечень не
навів, витребуваний ухвалою суду від
08.10.2014р. обґрунтований контррозрахунок
не надав (а.с.79-81).

Позивач витребувані судом докази надав
частково.

З врахуванням цього, відповідно до ст.75
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК) справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

Разом з відзивом відповідач надав до
суду клопотання про зменшення розміру
пені, в якому посилаючись на наявність
різниці у тарифах на послуги
централізованого опалення та
постачання гарячої води, яка виникла у
результаті невідповідності діючих
тарифів фактичним витратам на
виробництво, транспортування та
постачання теплової енергії, скрутне
фінансове становище підприємства та
відсутність своєчасного фінансування
бюджетних установ та організацій,
просить зменшити розмір пені до 10%
(а.с.82-85).

В засіданні суду відповідно до ст.85 ГПК
України оголошені вступна та
резолютивна частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника позивача, суд
встановив:

Позивач просить стягнути з відповідача
29511грн. 03коп., з яких: 21762грн.
61коп. пені, 4518грн. 27коп. річних та 3230грн.
15коп. інфляційних.

В обґрунтування позову позивач
посилається на те, що 04.03.2013р. між
публічним акціонерним товариством
Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" (позивачем) та
комунальним підприємством теплового
господарства «Гадячтеплоенерго»
(відповідачем) був укладений договір
купівлі-продажу природного газу
№13/3453-БО-24, за умовами якого позивач
(продавець) протягом січня - квітня та
жовтня - грудня 2013р. поставив, а
відповідач (покупець) прийняв
природний газ в обсязі 862,788 тис.куб.м. на
загальну суму 3996552грн. 55коп. Позивач
вказує, що відповідач свої зобов'язання
за договором виконав неналежним чином,
так як невчасно оплачував вартість
природного газу, чим порушив умови п.6.1.
договору.

Дослідивши надані у справі докази, суд
при вирішенні спору виходить з
наступного:

Згідно наданої позивачем копії
договору від 04.03.2013р. №13/3453-БО-24
купівлі-продажу природного газу
(далі-договір) (копія договору а.с.10-15)
позивач (продавець) зобов'язався
передати у власність покупцю
(відповідачу) у 2013 році природний газ, а
покупець зобов'язався прийняти та
оплатити газ на умовах цього договору.

Пунктом 6.1. договору сторони визначили,
що оплата за газ здійснюється покупцем
виключно грошовими коштами шляхом 100%
поточної оплати протягом місяця
поставки газу. Остаточний розрахунок
за фактично переданий газ здійснюється
до 14 числа місяця, наступного за
місяцем поставки газу. Згідно п.6.3.
договору за наявності заборгованості у
покупця за цим договором продавець має
право зарахувати кошти, що надійшли від
покупця, як погашення заборгованості
за газ, поставлений в минулі періоди по
цьому договору, в порядку календарної
черговості виникнення заборгованості.

На підтвердження поставки газу
позивачем надані копії актів
приймання-передачі природного газу
(а.с.17-23, 70-73). Крім того, відповідач у
відзиві на позов підтвердив поставку
газу у вказаних позивачем обсягах та
вартості (а.с.80).

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу
України, ст.193 Господарського кодексу
України (далі - ГК), зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цих кодексів, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від виконання зобов'язання не
допускається.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Стаття 611 Цивільного кодексу України
(далі - ЦК) передбачає, що у разі
порушення зобов'язань настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом.

Пунктом 7.2 договору встановлено що, у
разі невиконання покупцем умов пункту
6.1. цього договору він у безспірному
порядку зобов'язується сплатити
продавцю, крім суми заборгованості,
пеню у розмірі подвійної облікової
ставки НБУ, що діяла у період, за який
сплачується пеня, від суми
простроченого платежу за кожен день
прострочення платежу.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
три проценти річних від простроченої
суми, якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Як свідчать матеріали справи,
відповідач порушив умови договору щодо
строків оплати за газ.

Наданим позивачем реєстром прийнятих
платежів, засвіченим підписом і
печаткою ощадбанку, підтверджена
прострочка оплати газу, поставленого
відповідачу в листопаді та грудні 2013р.,
але сума річних та пені за вказані
періоди поставки позивачем завищена.

Як зазначає позивач в розрахунку
часткова оплата в сумі 25000грн. 00коп. за
газ, поставлений у листопаді 2013р.
здійснена відповідачем 19.12.2013р., що
підтверджується і наданими у справі
доказами (а.с.66-67), отже станом на 19.12.2013р.
борг складав 368280грн. 64коп. Виходячи з
наданого позивачем розрахунку позивач
нараховує пеню та річні за прострочку
оплати поставленого в листопаді 2013р.
газу за період з 14.12.2013р. по 19.12.2013р.
включно на суму 393280грн. 64коп. без
врахування часткової оплати,
проведеної 19.12.2013р. Таким чином, позивач
безпідставно нараховує пеню та річні
за 19.12.2013р. на сплачену в цей день суму.
Викладене підтверджується і пунктом 1.9.
постанови пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
законодавства про відповідальність за
порушення грошових зобов'язань" №14 від
17.12.2013р. згідно якого день фактичної
сплати суми заборгованості не
включається в період часу, за який
здійснюється стягнення інфляційних
нарахувань та пені.

В результаті цього розмір пені та
річних за прострочку оплати газу,
поставленого в листопаді, грудні 2013р.
позивачем завищено на 294грн. 58коп. пені
та на 67грн. 98коп. річних. В цій
частині вимога про стягнення пені та
річних необґрунтована і задоволенню не
підлягає.

В решті пені та річних, нарахованих
позивачем за прострочку оплати
відповідачем газу, поставленого в
листопаді-грудні 2013р. (4891 грн. 36 коп.)
позов обгрунтований.

Наданими у справі доказами
підтверджена прострочка оплати 107782грн.
98коп. за період з 14.03.2013р. по 26.03.2013р.,
124149грн. 03коп. за період з 14.03.2013р. по
27.03.2013р., 288464грн. 49коп. за період з
14.03.2013р. по 28.03.2013р., 6383грн. 32коп. за
період з 14.03.2013р. по 31.03.2014р. за газ,
поставлений у лютому 2013 р., а також
прострочка оплати 10000грн. за період з
14.11.2013р. по 17.11.2013р. за газ, поставлений у
жовтні 2013р. За прострочку оплати
вказаних сум за вказані періоди
прострочки пеня складає 3129грн. 79коп.,
річні - 626грн. 40коп. (Розрахунок пені та
річних судом здійснений за допомогою
інформаційно-пошукової системи
"Законодавство"). В цій частині пені та
річних вимога позивача також
обґрунтована.

Позивач також просить стягнути
інфляційні за прострочку оплати газу,
поставленого в жовтні, листопаді та
грудні 2013р.

Вимога позивача про стягнення
інфляційних за прострочку оплати газу,
поставленого в листопаді, грудні 2013р.
підтверджена наданими у справі
доказами, не заперечується
відповідачем та підлягає задоволенню.

Як зазначалось вище, наданими у справі
доказами підтверджена прострочка
оплати 10000грн. 00коп. за газ, поставлений
в жовтні 2013р. Доказів прострочки оплати
решти сум та докази періодів
прострочки решти сум за газ,
поставлений у жовтні 2013р., позивач не
надав. В зв'язку з цим вимога позивача
про стягнення інфляційних за
прострочку оплати газу, поставленого в
жовтні 2013р. підлягає задоволенню
частково, в сумі 20грн. 00коп.

Прострочка та періоди прострочки
оплати решти сум, зазначених в
розрахунку позивача за січень, лютий,
жовтень 2013р. документально не
обґрунтовані, докази прострочки та
періодів прострочки позивачем не
надані, що підтверджено і поясненнями
представника позивача в засіданні суду
26.11.2013р.

Згідно пункту 5 частини 2 статті 54
Господарського процесуального кодексу
України позовна заява повинна містити
виклад обставин, на яких ґрунтуються
позовні вимоги; зазначення доказів, що
підтверджують позов, обґрунтований
розрахунок сум, що стягуються.

Наданий позивачем розрахунок решти сум
річних, пені та інфляційних не
ґрунтується на доказах, наданих
позивачем.

Позивач не довів порушення
відповідачем строків оплати газу та
періоди прострочки оплати щодо решти
зазначених в розрахунку позивача сум і,
відповідно, не довів правомірність
заявлених вимог в цій частині.

Стаття 33 ГПК України обов'язок
доказування позовних вимог покладає на
позивача.

В зв'язку з цим посилання представника
позивача в засіданні суду 26.11.2014р. на те,
що позивач не повинен надавати докази в
обґрунтування розрахунку своїх
позовних вимог, не може бути враховане,
як таке, що суперечить нормам ГПК.

Суд ухвалою про порушення провадження
у справі від 08.10.2014р. зобов'язував
позивача надати докази наведених
позивачем обставин щодо несвоєчасної
оплати, а також інші матеріали (а.с. 1).

Оскільки позивач просить суд стягнути
пеню, річні та інфляційні за
прострочку оплати газу, докази такої
прострочки та періодів прострочки є
необхідними для вирішення спору.

Розгляд справи судом неодноразово
відкладався. Крім того, в засіданні
суду 26.11.2014р. була оголошена перерва до
16год. 20хв. 26.11.2014р.

Позивач витребувані судом докази не
надав.

Про наявність поважних причин
невиконання ухвали суду від 20.02.2014р. в
частині подання доказів прострочки
оплати позивач не повідомив, зазначене
в ухвалах суду від 21.10.2014р. та від
12.11.2014р. пояснення причин невиконання
ухвали суду від 08.10.2014р., зокрема, щодо
причин неподання доказів прострочки
оплати, позивач не надав, що свідчить
про відсутність поважних причин
неподання витребуваних судом
матеріалів.

Згідно частини 5 статті 81 ГПК України
суд залишає позов без розгляду, якщо
позивач без поважних причин не подав
витребувані господарським судом
матеріали.

З врахуванням викладеного позов в
частині стягнення решти суми пені,
річних та інфляційних підлягає
залишенню без розгляду.

Згідно статті 81 ГПК України залишення
позову без розгляду не позбавляє
позивача права знову звернутись з
позовом до господарського суду після
усунення обставин, що зумовили
залишення позову без розгляду.

Як зазначалось вище, відповідач надав
до суду клопотання про зменшення
розміру пені, в якому посилаючись на
наявність різниці у тарифах на послуги
централізованого опалення та
постачання гарячої води, яка виникла у
результаті невідповідності діючих
тарифів фактичним витратам на
виробництво, транспортування та
постачання теплової енергії, скрутне
фінансове становище підприємства та
відсутність своєчасного фінансування
бюджетних установ та організацій,
просить зменшити розмір пені до 10%
(а.с.82-85).

Частиною 1 статті 230 Господарського
кодексу України встановлено, що
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до п. 3 ст. 83 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд, приймаючи рішення,
має право зменшувати у виняткових
випадках розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання.

Частиною 1 статті 233 Господарського
кодексу України встановлено, що у разі
якщо належні до сплати штрафні санкції
надмірно великі порівняно із збитками
кредитора, суд має право зменшити
розмір санкцій; при цьому повинно бути
взято до уваги: ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу; якщо порушення зобов'язання
не завдало збитків іншим учасникам
господарських відносин, суд може з
урахуванням інтересів боржника
зменшити розмір належних до сплати
штрафних санкцій.

Частиною 3 статті 551 ЦК України також
визначено, що розмір неустойки може
бути зменшений за рішенням суду, якщо
він значно перевищує розмір збитків, та
за наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Враховуючи зазначені норми, надані
відповідачем в обґрунтування
клопотання докази (а.с.86-160), а також те,
що відповідачем отриманий газ за
вказані позивачем періоди оплачений
повністю, суд вважає за можливе
частково задовольнити клопотання
відповідача та зменшити розмір
стягуваної пені на 50 %.

Отже, вимога про стягнення пені
підлягає задоволенню в сумі 3552 грн. 01
коп.

У п. 3.17.4 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" зазначено, що судовий
збір у разі зменшення судом розміру
неустойки покладається на відповідача
повністю, без урахування зменшення
неустойки.

На підставі матеріалів справи та
керуючись ст.ст. 43, 49, 81 (5), 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

В И Р
І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з комунального підприємства
теплового господарства
«Гадячтеплоенерго» (37300, Полтавська
область, м.Гадяч, вул.50 років Жовтня, 19-а,
ідентифікаційний код 34401528) на користь
публічного акціонерного товариства
Національної акціонерної компанії
«Нафтогаз України» (01001, м.Київ,
вул.Б.Хмельницького, 6,
ідентифікаційний код 20077720) 3552 грн. 01
коп. пені, 1543 грн. 53 коп. річних, 2814 грн. 01
коп. інфляційних, 709 грн. 57 коп. судового
збору.

3. Відмовити в позові в частині
стягнення 67 грн. 98 коп. річних, 3846 грн. 59
коп. пені.

4. В решті вимог позов залишити без
розгляду.

Видати наказ після набрання цим
рішенням законної сили.

Суддя
Тимошенко К.В.

Повне рішення складено 28.11.2014р.