ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2014 р.
справа № 914/3524/14

за позовом: товариства з обмеженою
відповідальністю «Продімпекс», м.
Донецьк

до відповідача: приватного
підприємства «Виробничо-торгівельна
компанія «Львівські солодощі», м.
Пустомити Львівської області

про стягнення 25 824,92 грн.

Суддя Юркевич М.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Бондаренко І.М. -
представник

від відповідача: не з'явився

На розгляд до господарського суду
Львівської області поступила позовна
заява товариства з обмеженою
відповідальністю «Продімпекс» до
приватного підприємства
«Виробничо-торгівельна компанія
«Львівські солодощі» про стягнення 25
307,87грн. основного боргу, 280,21 грн.
інфляційних втрат, 33,71грн. 3% річних, 280,46
грн. пені.

Ухвалою господарського суду від 06.10.2014
р. порушено провадження у даній справі
та призначено її до розгляду на 21.10.2014 р.

Розгляд справи відкладався з підстав
викладених у відповідних ухвалах суду
від 21.10.2014р. та 04.11.2014р.

18.11.2014р. в судовому засіданні від
представника позивача надійшла заява
про зменшення позовних вимог, в зв'язку
з частковим погашенням основного боргу
відповідачем в ході розгляду даної
справи. В цій же заяві представником
позивача було здійснено перерахунок
пені, інфляційних та річних за
договором станом на час розгляду спору.

Відтак, з урахуванням вказаної заяви,
позивач просить суд стягнути з
відповідача 24 072,26 грн. заборгованості з
яких - 19 883,35 грн. основного боргу, 1 060,33
грн. пені, 127,24 грн. 3% річних та 2 504,92 грн.
інфляційних втрат.

Господарський суд, в порядку ч.6 ст. 22
ГПК України перевіривши, що подана
заява не суперечить законодавству та
не порушує чиї-небудь права і законні
інтереси, дійшов висновку її
задоволити та розглядати позовні
вимоги з урахуванням зазначеної заяви.

Представник відповідача в жодне судове
засідання явку свого представника не
забезпечив, вимоги ухвал суду не
виконував, про причини неявки суду не
повідомляв.

Виходячи з того, що відповідач жодного
разу не забезпечив явку свого
уповноваженого представника, вимог
ухвал суду не виконав, суд вважає за
можливе розглянути справу за наявними
в ній матеріалами відповідно до ст. 75
ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, судом з'ясовано:

05.07.2013р. між товариством з обмеженою
відповідальністю „Продімпекс"
(позивачем) та приватним підприємством
«Виробничо-торгівельна компанія
«Львівські солодощі» (відповідачем)
був укладений договір поставки №124,
відповідно до умов якого постачальник
зобов'язався передати у власність, а
покупець прийняти та оплатити на
умовах викладених у договорі товари,
зазначені в накладні або в
специфікації, які є невід'ємною
частиною договору.

Згідно п. 3.1. договору, ціна на товар
зазначається в специфікації або в
накладній на кожну партію товару.

На виконання умов даного договору ТОВ
«Продімпекс» було поставлено
відповідачу товар на загальну суму 28
519,30 грн., про що свідчать долучені до
матеріалів справи товарно-транспортні
накладні, зокрема:

№1536 від 19.08.2014р. - на суму 10 862,60 грн.;

№1597 від 22.08.2014р. - на суму 14 098,50 грн.;

№1631 від 27.08.2014р. - на суму 3 558,20 грн.;

Накладні підписані відповідачем без
зауважень.

В п.3.3. договору сторони погодили,
що оплата здійснюється покупцем шляхом
перерахування коштів на поточний
рахунок постачальника протягом 20
календарних днів з моменту одержання
партії товару згідно накладної.

За твердженням позивача, в
порушення взятих на себе зобов'язань,
відповідачем лише частково оплачено
вартість отриманого товару по
накладній №1536 від 19.08.2014р. на суму 3 211,43
грн. Відтак, неоплаченим залишився
товар на загальною вартістю 25 307,87грн.

02.09.2014р. позивач направив на
адресу відповідача претензію про
сплату заборгованості та акт звірки
взаєморозрахунків. Однак, останній
вказаний акт не підписав та борг не
погасив.

В ході розгляду даної справи,
відповідачем було частково погашено
борг перед позивачем в сумі 5 424,52 грн.,
про що свідчить подана відповідачем в
останньому судовому засіданні заява
про зменшення позовних вимог.

З огляду на вищенаведене, ТОВ
«Продімпекс» просить стягнути з
приватного підприємства
«Виробничо-торгівельна компанія
«Львівські солодощі», з урахуванням
заяви про зменшення позовних вимог від
18.11.2014р., 24 072,26 грн. заборгованості.

Розглянувши доводи позовних вимог,
вивчивши матеріали справи, наявні в ній
докази, господарський суд дійшов
висновку, що позовні вимоги є
обгрунтованими та підлягають до
задоволення повністю. При цьому, суд
виходить з наступного:

Відповідно до ст. 712 ЦК України, за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 526
Цивільного кодексу України та ст. 193
Господарського кодексу України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином згідно умов договору та
актів цивільного законодавства, а при
відсутності таких вказівок -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

В силу приписів ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк
(термін).

Кожна сторона, згідно ст.193 ГК
України повинна вжити усіх заходів,

необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони. Боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.(ст. 625 ЦК України).

Частиною 1 ст. 692 ЦК України передбачено,
що покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Як вбачається з наявних матеріалів
справи та підтверджується поданими
доказами (а.с.14-19), позивач поставив
відповідачу товар на загальну суму 28
519,30 грн., проте відповідач договірні
зобов'язання належним чином не виконав,
сплативши лише 3 211,43грн.

В ході розгляду даної справи
відповідач ще частково погасив борг на
суму 5 424,52 грн.

Відтак, кошти в сумі 19 888,35 грн.
залишилися неоплаченими. Доказів
сплати решти заборгованості
відповідач суду не подав.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Згідно п. 5.3. договору, у разі порушення
строків та порядку сплати вартості
поставленого товару, покупець сплачує
постачальнику пеню в розмірі 0,5% від
суми заборгованості за кожний день
прострочення. Пеня нараховується за
весь термін такої прострочки. Термін
позовної давності по стягненню пені
складає 3 роки.

На підставі вищенаведених норм,
позивач здійснив нарахування
відповідачу 280,21 грн. інфляційних втрат,
33,71грн. 3% річних, 280,46 грн. пені.

В подальшому, позивач у заяві про
зменшення позовних вимог здійснив
перерахунок сум, що підлягають до
стягнення з відповідача за порушення
виконання зобов'язань з урахуванням
прострочення яке мало місце під час
розгляду справи господарським судом.
Відтак, з урахуванням вказаної заяви,
позивач просить стягнути з відповідача
1 060,33 грн. пені, 127,24 грн. 3% річних та 2 504,92
грн. інфляційних втрат.

Господарський суд, перевіривши
підставність нарахування зазначених
вище сум дійшов висновку, що такі
нараховано правильно та підлягають до
задоволення.

За умовами ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи, що позивачем
представлено достатньо об'єктивних та
переконливих доказів в підтвердження
своїх позовних вимог, а відповідачем не
подано доказів погашення боргу
повністю, суд прийшов до висновку, що
позовні вимоги є обґрунтованими та
такими, що підлягають до задоволення в
повному обсязі.

Витрати, відповідно до ст. 49 ГПК
України, по сплаті судового збору
покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 549, 611, 625, 692,
712 ЦК України, ст..ст.193, 229-231 ГК України,
ст.ст. 43 ,33,34,44,49,75,82,82-1,84,85 ГПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги товариства з
обмеженою відповідальністю
«Продімпекс» задоволити повністю.

2. Стягнути з приватного підприємства
«Виробничо-торгівельна компанія
«Львівські солодощі» (81100, Львівська
область, м. Пустомити, вул. Глинська, 56,
, р/р 0169) на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю «Продімпекс» (83049, м.
Донецьк, вул. Лебединського 7А, , р/р 5) 19 888,35 грн.
основного боргу, 1 060,33 грн. пені, 127,24 грн.
3% річних, 2 504,92 грн. інфляційних втрат та
1827,00 грн. витрат по сплаті судового
збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням
законної сили відповідно до ст.116 та 117
ГПК України.

4. Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

У судовому засіданні 18.11.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Повний текст рішення виготовлено та
підписано 20.11.2014р.

Суддя
Юркевич М. В.