ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.11.14р. Справа № 904/7788/14за позовом
ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ
ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АРДЕНЗ УКРАЇНА", м.
Бровари, Київська область

до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ
ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АЛЬТЕРНАТИВА-Т", м.
Дніпропетровськ

про стягнення 492 576,00 грн.

Суддя: Ніколенко М.О.

Представники:

від позивача: Грушовець Є.А. -
довіреність б/н від 05.09.14 року.

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ
ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АРДЕНЗ УКРАЇНА"
звернулось до господарського суду
Дніпропетровської області з позовом до
ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ
ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АЛЬТЕРНАТИВА-Т" про
стягнення заборгованості у розмірі 492
576,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані порушенням
умов договору поставки № 12161/10-П від
05.10.12.

Представник позивача у судове
засідання з'явився, підтримав позовні
вимоги, просив суд їх задовольнити,
надав додаткові пояснення по справі,
відповів на поставлені питання.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, повідомлений про
день час та місце судового засідання
належним чином, докази чого
знаходяться в матеріалах справи.

Згідно зі ст. 75 ГПК України, справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами. В порядку статті 85 ГПК
України, у судовому засіданні 11.11.14
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши надані документи і
матеріали, з'ясувавши обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги і
заперечення, оцінивши в сукупності
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Між постачальником (позивач) та
покупцем (відповідач) укладений
договір поставки № 12161/10-П від 05.10.12
(Договір).

Згідно предмету цього Договору,
Постачальник зобов'язується
виготовити та передати у власність
покупця товар, а покупець прийняти та
оплатити його на умовах визначених цим
договором. Кількість, асортимент,
одиниця виміру та ціна одиниці виміру,
строки та умови поставки товару
визначаються сторонами у
специфікаціях, що є додатками до цього
договору (п.1.2).

Цей Договір вступає в силу з дати його
підписання сторонами та діє до
виконання сторонами своїх зобов'язань
за даним договором (п.10.1).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України,
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини. Відповідно до ст. 712
Цивільного кодексу України, за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Статтею 193 ГК України визначено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону та інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог - відповідно до вимог, що у певних
умовах звичайно ставляться. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Позивач виконав свої зобов'язання за
договором і поставив відповідачу
товар:

за специфікацією №1 від 05.10.12 - на
загальну суму 38800,00 грн. Попередня
оплата за товар становить 18 800,00 грн.
Остаточна оплата здійснюється до 26.10.12;

за специфікацією №2 від 05.10.12 - на
загальну суму 77 888,00 грн. Остаточна
оплата здійснюється до 26.10.12;

за специфікацією №3 від 05.10.12 - на
загальну суму 78 032,00 грн. Остаточна
оплата здійснюється до 26.10.12.

Поставка товару доводиться
видатковими накладними № № АР-0000260,
АР-0000281, АР-0000282 та довіреностями до них
(а.с. 14-19).

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Однак, Відповідач порушив умови
договору, і не сплатив своєчасно та у
повному обсязі вартість отриманого
товару. Внаслідок цього у відповідача
виникла заборгованість перед
позивачем, розмір якої, станом на день
подання позову, становить 175 920,00 грн.

Статтями 610, 611 ЦК України передбачено,
що порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). У разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом.

Пунктом 6.2. договору, визначено, у
випадку несвоєчасної оплати товару на
вимогу постачальника сплачує пеню у
розмірі 1% від неоплаченої або
несвоєчасно оплаченої суми коштів за
кожен день прострочення платежу.

Згідно з п. 1 ст. 230 та п.6 ст.231 ГК України,
штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Згідно з частиною 2 статті 343 ГК України
платник грошових коштів сплачує на
користь одержувача цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін, але не
може перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Стаття 3 ЗУ "Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань" визначає, що розмір пені,
передбачений статтею 1 цього Закону
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Таким чином, договірні правовідносини
між платниками і одержувачами грошових
коштів щодо відповідальності за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань врегульовано ЗУ "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань".

У зв'язку із порушенням строків оплати,
позивачем заявлено вимогу про
стягнення з відповідача пені на суму 316
656 грн. за період 180 днів прострочення.
Пеня позивачем обчислена із розрахунку
1 % в день. Розрахунок позивача не
відповідає вимогам чинного
законодавства України, оскільки пеня
не може перевищувати подвійної
облікової ставки Національного банку
України, що діяла у період, за який
сплачується пеня. За правильним
розрахунком, здійсненим судом, за
період прострочки з 27.10.14 по 24.10.14, в
кількості 180 днів, розмір пені
становить 2 600,04 грн.

Відповідно до ч.3 ст. 30 Закону України
"Про адвокатуру та адвокатську
діяльність" при встановленні розміру
гонорару враховуються складність
справи, кваліфікація і досвід адвоката,
фінансовий стан клієнта та інші
істотні обставини. Гонорар має бути
розумним та враховувати витрачений
адвокатом час.

Пунктом 6.3 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від
21.02.2013р. №7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України"
встановлено, що витрати позивачів та
відповідачів, третіх осіб, пов'язані з
оплатою ними послуг адвокатів,
адвокатських бюро, колегій, фірм,
контор та інших адвокатських об'єднань
з надання правової допомоги щодо
ведення справи в господарському суді,
розподіляються між сторонами на
загальних підставах, передбачених ст. 49
ГПК України. Відшкодування цих витрат
здійснюється господарським судом
шляхом зазначення про це у рішенні,
ухвалі, постанові за наявності
документального підтвердження витрат,
як-от угоди про надання послуг щодо
ведення справи у суді та/або належно
оформленої довіреності, виданої
стороною представникові її інтересів у
суді, платіжного доручення або іншого
документа, який підтверджує сплату
відповідних послуг, а також копії
свідоцтва адвоката, який представляв
інтереси відповідної сторони.

В п.6.5. вказаної постанови зазначено, що
вирішуючи питання про розподіл судових
витрат, господарський суд має
враховувати, що розмір відшкодування
судових витрат, не пов'язаних зі
сплатою судового збору, не повинен бути
неспіврозмірним, тобто явно завищеним
порівняно з ціною позову.

У визначенні розумно необхідного
розміру сум, які підлягають сплаті за
послуги адвоката, можуть братися до
уваги, зокрема: встановлені
нормативно-правовими актами норми
видатків на службові відрядження (якщо
їх установлено); вартість економних
транспортних послуг; час, який міг би
витратити на підготовку матеріалів
кваліфікований фахівець; вартість
оплати відповідних послуг адвокатів,
яка склалася в країні або в регіоні;
наявні відомості органів статистики
або інших органів про ціни на ринку
юридичних послуг; тривалість розгляду
і складність справи тощо.

Так, договором про надання юридичних
послуг №109/14 від 01.09.14 передбачено
вартість правової допомоги в разі
виграшу спору 10% від суми позову. Актом
виконаних робіт від 05.09.14 замовник
прийняв вказані роботи в повному
обсязі на суму 3000,00 грн. Суду надано
платіжне доручення у підтвердження
оплати № 210 від 01.10.14 суми 3000,00 грн.
Розмір заявлених позивачем витрат на
оплату послуг адвоката, відповідає
принципам співрозмірності і розумної,
усталеній практиці розміру таких
витрат, та договірним відносинам
сторін.

Згідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
судовий збір покладається на
відповідача пропорційно.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст. 193, 230, 231, 275 Господарського
Кодексу України, ст. ст. 11, 193, 525, 526, 530, 625,
712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4,
49, 75, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ЗАДОВОЛЬНИТИ ЧАСТКОВО.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ
ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АЛЬТЕРНАТИВА-Т" (49089,
м. Дніпропетровськ, вул. Героїв
Сталінграду,42 кв.3, код 38131587) на користь
ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ
ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АРДЕНЗ УКРАЇНА" (07401,
Київська область, м. Бровари, вул..
Старотроїцька,42, код 23514581)
заборгованість в розмірі 175920,00 грн., 2
600,04 грн. - пені, судовий збір в розмірі 3
570,38 грн. та витрати на оплату послуг
адвоката в розмірі 3000,00 грн.

В решті позову - ВІДМОВИТИ.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом. Рішення може бути оскаржено до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Дніпропетровської
області протягом 10 днів з дня
підписання повного рішення.

Повне рішення підписано 17.11.14.

Суддя
М.О.Ніколенко