ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
УХВАЛА

20 листопада 2014 року
Справа № 915/1275/14

м. Миколаїв

Кредитор: ФОП ОСОБА_1, АДРЕСА_1, інд.
номер НОМЕР_1.

Банкрут: Фермерське господарство
«Ірина -М», вул. Гуляницького, 10, корп.. А,
кВ. 5, смт. Доманівка, Доманівський
район, Миколаївська область, 56401,

Ліквідатор: Герман Оксана Степанівна,
АДРЕСА_2.

Суддя Ткаченко О.В.

Представники:

Від кредитора: ОСОБА_3, довіреність від
25.08.2014 № 3205/9/14-03-10-013.

Від банкрута: не з»явився.

Ліквідатор Герман Оксана Степанівна.

Суть справи: про визнання
кредиторських вимог

07.10.2014р. Фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до
суду із заявою про визнання
кредиторських вимог до боржника в сумі
400000,00 грн.

Ліквідатор у відповідності до наданого
відзиву кредиторські вимоги визнав в
повному обсязі.

Розглянувши заяву про визнання
кредиторських вимог, дослідивши
матеріали справи, господарський суд
встановив.

10.10.2013 року між ФОП ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_4
було укладено договір позики, згідно п.
1.1. якого ФОП ОСОБА_1 передає ОСОБА_4 у
власність грошові кошти в сумі 400 000,00
грн., а ОСОБА_4 зобов'язався повернути
таку ж суму грошових коштів в строк і на
умовах, передбачених цим договором. (п.2
договору). Кінцевим строком погашення
позики сторони визначили 10.02.2014.

Факт передачі грошових коштів в сумі 400
000,00 грн., кредитор підтвердив копією
видаткового касового ордеру від 10.10.2013
року.

В якості забезпечення виконання ОСОБА_4
своїх зобов'язань за договором позики
між ФОП ОСОБА_1 та ФГ «Ірина-М» було
укладено договір поруки від 10.10.2013.

Умовами п. 1.1. договору поруки
передбачено, що поручитель
зобов'язується відповідати перед
кредитором за виконання всіх
зобов'язань, що виникли з договор
позики від 10.10.2013.

Пунктом 4.1.1. договору поруки сторони
визначили обов'язок поручителя при
порушенні боржником зобов'язання
перед кредитором за основним
договором, виконати за боржника
зобов'язання у триденний строк з дня
отримання вимоги кредитора.

Враховуючи невиконання ОСОБА_4 своїх
обов'язків з повернення суми позики,
ФОП ОСОБА_1 направив на адресу ФГ
«Ірина-М» вимогу про сплату боргу в
сумі 400 000,00 грн.

Проте ФГ «Ірина-М» своїх зобов'язань за
договором поруки не виконало, суму
заборгованості в розмірі 400 000,00 грн. на
користь ФОП ОСОБА_1 не сплатило.

Згідно ст. 1046 Цивільного кодексу
України за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Як встановлено п.1 ст. 1049 Цивільного
кодексу України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За приписами ст. 553 Цивільного кодексу
України за договором поруки
поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку.

У відповідності до положень ст. 554
Цивільного кодексу України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

З огляду на викладене, судом
визнаються грошові вимоги ФОП ОСОБА_1,
та відповідно до ч. 1 ст.ст. 45 Закону
про банкрутство вимоги в сумі 1218,00 грн.
витрат по сплаті судового збору
відносяться до першої черги
задоволення кредиторських вимог, в
сумі 400 000,00 грн. боргу слід віднести до
четвертої черги задоволення
кредиторських вимог.

Керуючись ст. 86 ГПК України, ст.ст. 23, 24,
45, 95 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом",
господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Визнати кредиторські вимоги ФОП
ОСОБА_1 в загальній сумі 401218,00 грн.

2. Ухвалу надіслати на адресу
кредитора, банкрута та ліквідатора.

Суддя
О.В.Ткаченко