КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2014 р.
справа№ 910/11543/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Шапрана В.В.

Андрієнка В.В.

при секретарі:
Ковальчуку Р.Ю.

за участю представників: позивача
- Хитрова Л.В.;

відповідача - не з`явилися

розглянувши апеляційну скаргу
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Інгосстрах"

на рішення Господарського суду м. Києва
від 26.08.2014 р.

у справі № 910/11543/14 (суддя - Борисенко
І.І.)

за позовом Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Інгосстрах"

до Товариства з додатковою
відповідальністю "Страхове товариство
з додатковою відповідальністю "Глобус"

про стягнення 24990,00 грн

ВСТАНОВИВ:

У червні 2014 року Приватне акціонерне
товариство "Страхова компанія
"Інгосстрах" (далі - позивач) звернулося
з позовом до Товариства з додатковою
відповідальністю "Страхове товариство
з додатковою відповідальністю "Глобус"
(далі - відповідач) про відшкодування
шкоди в порядку регресу у розмірі 24990,00
грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 16.06.2014 р. порушено провадження у
справі 910/11543/14.

Рішенням Господарського суду м. Києва
від 26.08.2014 р. у справі № 910/11543/14 у
задоволенні позовних вимог Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Інгосстрах" відмовлено
повністю.

Не погоджуючись з рішенням
Господарського суду м. Києва від 26.08.2014
р., Приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія "Інгосстрах" подало
апеляційну скаргу, в якій просить
оскаржуване рішення суду скасувати та
прийняти нове рішення про задоволення
позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
судом першої інстанції при прийнятті
оскаржуваного рішення було порушено
норми матеріального права.

Доводи апеляційної скарги позивача
фактично зводяться до того, що наданих
Приватним акціонерним товариством
"Страхова компанія "Інгосстрах"
документів достатньо для задоволення
позовних вимог у даній справі, а судом
першої інстанції вказані докази не
було прийнято до уваги та, у зв`язку з
цим, прийнято незаконне рішення.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 25.09.2014 р.
порушено апеляційне провадження у
справі № 910/11543/14, а розгляд справи
призначено на 14.10.2014 р.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 14.10.2014 р.
розгляд справи відкладено на 18.11.2014 р. у
зв`язку з неявкою представників
відповідача.

В засідання суду, призначене на 18.11.2014
р., представники відповідача повторно
не з`явилися, хоча були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового розгляду, що підтверджується
зворотними повідомленнями про
вручення поштових відправлень,
наявними у матеріалах справи.

Будь-яких заяв чи клопотань про
відкладення розгляду скарги та доказів
поважності причин відсутності
зазначених представників суду не
надано.

Неявка в судове засідання зазначених
представників не перешкоджає розгляду
скарги. Подальше відкладення призведе
до затягування та порушення строків
розгляду скарги, а тому постанова
приймається за наявними в справі
матеріалами, яких достатньо для
повного та об'єктивного розгляду.

Наведене не суперечить п. п. 3.9.1, 3.9.2
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції".

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
заслухавши пояснення представника
позивача, перевіривши матеріали
справи, дослідивши докази,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія суддів
встановила наступне.

29.09.2008 р. між Закритим акціонерним
товариством "Страхова компанія
"Інгосстрах", правонаступником якого є
Приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія "Інгосстрах" (далі -
страховик), та ОСОБА_3 (далі -
страхувальник) було укладено договір
страхування наземного транспортного
засобу № SI30AK19831390, відповідно до умов
якого застраховано майнові інтереси
страхувальника, що не суперечать
чинному законодавству України,
пов'язані з володінням, користуванням і
розпорядженням транспортним засобом -
автомобілем марки "Kia Carnival", державний
номер НОМЕР_1.

Згідно довідки про обставини
дорожньо-транспортної пригоди № 8632033
12.06.2010 р. о 07 год. 20 хв. у м. Сімферополі по
вул. Севастопольській - вул.
Аерофлотській була скоєна
дорожньо-транспортна пригода (далі -
ДТП) внаслідок зіткнення автомобіля
"БАЗ АО79", державний номер НОМЕР_2, яким
керував ОСОБА_4, та автомобіля "Kia Carnival",
державний номер НОМЕР_1, що належить
ОСОБА_3 Причиною вказаної ДТП стало те,
що водій ОСОБА_4, керуючи автомобілем
"БАЗ АО79", державний номер НОМЕР_2, не
обрав безпечну дистанцію та допустив
зіткнення з автомобілем "Kia Carnival",
державний номер НОМЕР_1, чим порушив
вимоги п. 12.1 ПДР України.

Постановою Центрального районного
суду м. Сімферополя від 13.07.2010 р. у
справі № 3-2599.10 водія ОСОБА_4 визнано
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП, і накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу у сумі 340,00
грн.

Відповідно до складеного оцінювачем
звіту про оцінку майна, вартість
відновлювального ремонту з
урахуванням значення коефіцієнта
фізичного зносу складників автомобіля
"Kia Carnival", який дорівнює нулю, у
результаті його пошкодження при ДТП
склала 54377,17 грн.

Також, позивачем на підтвердження
вартості матеріального збитку надано
рахунок-фактуру № 106568 від 24.06.2010 р.,
відповідно до якого вартість
матеріального збитку внаслідок
пошкодження автомобіля склала 65273,20
грн.

На підставі вищевказаного, за умовами
договору страхування наземного
транспортного засобу № SI30AK19831390 від
29.09.2008 р. та складеного страхового акту
№ И-4700 від 07.07.2010 р., позивачем було
виплачено ОСОБА_3 суму страхового
відшкодування у розмірі 58845,75 грн, що
підтверджується платіжними
дорученнями № 7985 від 12.07.2010 р. та № 7986
від 12.07.2010 р.

Як зазначено позивачем у позовній
заяві, цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_4 застрахована
у Товариства з додатковою
відповідальністю "Страхове товариство
з додатковою відповідальністю "Глобус"
на підставі полісу № ВС/9671230.

Тому, приймаючи до уваги ліміт
відповідальності відповідача та
розмір франшизи, які передбачені
вказаним полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, позивач просив
суд першої інстанції стягнути з
відповідача суму страхового
відшкодування у розмірі 24990,00 грн.

Однак, як зазначено судом першої
інстанції, позивачем належним чином не
було доведено, що цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_4 під час
керування транспортним засобом "БАЗ
АО79", державний номер НОМЕР_2, станом на
дату скоєння ДТП була застрахована у
відповідача саме на підставі полісу №
ВС/9671230.

З огляду на викладене, судом першої
інстанції було відмовлено у
задоволенні позовних вимог Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Інгосстрах".

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про
страхування" до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно зі ст. 993 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України) до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Як передбачено ч. 2 ст. 1187 ЦК України,
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Згідно з п. 1.4 ст. 1 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" особи, відповідальність яких
застрахована, - визначені в договорі
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
особи, цивільно-правова
відповідальність яких застрахована
згідно з цим договором, або, залежно від
умов договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності, будь-які особи, що
експлуатують забезпечений
транспортний засіб.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 29 вказаного Закону у
зв'язку з пошкодженням транспортного
засобу відшкодовуються витрати,
пов'язані з відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.

Як передбачено ст. 12 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", страхове відшкодування
завжди зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
підпункту. Розмір франшизи при
відшкодуванні шкоди, заподіяної майну
потерпілих, встановлюється при
укладанні договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності і не може
перевищувати 2 відсотки від ліміту
відповідальності страховика, в межах
якого відшкодовується збиток,
заподіяний майну потерпілих.

Як було зазначено вище, вина водія, який
керував транспортним засобом "БАЗ АО79",
державний номер НОМЕР_2, була
встановлена у судовому порядку
постановою Центрального районного
суду м. Сімферополя від 13.07.2010 р. у
справі № 3-2599.10.

Однак, згідно наданого у матеріали
справи на запит Господарського суду м.
Києва від 16.06.2014 р. витягу Моторного
(транспортного) страхового бюро, поліс
серія ВС № 9671230 має статус зіпсованого
та не містить інформації стосовно
ліміту відповідальності по майну,
розміру франшизи, дати початку полісу
та дати його закінчення, а також даних
про застрахований транспортний засіб.

Також, слід вказати, що зазначений вище
поліс відсутній в матеріалах справи та
не подавався на вимогу суду ані
позивачем, ані відповідачем.

З огляду на вищевикладене, судом першої
інстанції зроблено висновок, що
відсутність в матеріалах справи
зазначеного полісу не дає можливості
встановити фактичні обставини справи
(дата початку дії полісу, дата
закінчення дії полісу, франшиза,
транспортний засіб, яким керувала
особа, відповідальність якої
застрахована, тип полісу), а також
визначити позовну давність,
враховуючи, що ДТП мала місце 12.06.2010 р., а
страхове відшкодування виплачено
12.07.2010 р.

Окрім того, з наданої в матеріали
справи копії відповіді Товариства з
додатковою відповідальністю "Страхове
товариство з додатковою
відповідальністю "Глобус" на претензію
позивача вбачається, що у відповідача
відсутні будь-які повідомлення про
страхову подію, що мала місце 12.06.2010 р. у
м. Сімферополі. Тим більше,
відповідачем вказано на пропуск
Приватним акціонерним товариством
"Страхова компанія "Інгосстрах" строку
позовної давності. Жодних відомостей
про факт укладення полісу № ВС/9671230
відповідачем у листі не підтверджено.

Таким чином, позивачем не доведено
суду, що саме відповідач є особою, яка
зобов`язана відшкодувати збитки,
завдані внаслідок скоєння ДТП 12.06.2010 р.

Стосовно доводів апеляційної скарги
позивача про те, що наданих ним
документів достатньо для задоволення
позовних вимог, колегія суддів
зазначає, що поліс цивільно-правової
відповідальності є первинним
документом, який підтверджує факт
наявності відповідальності
відповідача за завдані збитки.
Відсутність в матеріалах справи такого
первинного доказу виключає можливість
покладення відповідальності за
завдані збитки на відповідача
відповідно до умов чинного
законодавства, як на страховика. Самої
лише довідки про дорожньо-транспортну
пригоду у даному випадку не достатньо,
оскільки вона ніяким чином не
встановлює причинно-наслідкового
зв`язку між скоєнням ДТП та
відповідальністю страховика, у даному
випадку Товариства з додатковою
відповідальністю "Страхове товариство
з додатковою відповідальністю "Глобус".

Також, колегія суддів наголошує на
тому, що відповідно до ст. 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Таким чином, обов'язок доказування
законодавчо покладено на сторони.

Приватним акціонерним товариством
"Страхова компанія "Інгосстрах"
належними та допустимими доказами не
доведено факт наявності зобов`язання
відповідача з відшкодування шкоди в
порядку регресу та не надано усіх
необхідних документів, на які
посилається позивач, як на підставу
своїх позовних вимог. Тим більше,
Господарським судом м. Києва були
вчинені усі необхідні дії для
об`єктивного встановлення обставин
справи.

Отже, судом першої інстанції при
прийнятті оскаржуваного рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог
було правильно застосовано норми
законодавства та достовірно
досліджено наявні обставини справи у
їх сукупності.

За таких обставин колегія суддів
дійшла висновку про відсутність
правових підстав для зміни чи
скасування рішення Господарського
суду м. Києва від 26.08.2014 р.

У зв'язку з відмовою в задоволенні
апеляційної скарги, відповідно до ст. 49
ГПК України, витрати по сплаті судового
збору за її подання і розгляд
покладаються на скаржника.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 49, 99, 101 - 105 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Інгосстрах" залишити без
задоволення, рішення Господарського
суду м. Києва від 26.08.2014 р. у справі №
910/11543/14 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/11543/14 повернути
до Господарського суду м. Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам.

Головуючий суддя
С.І. Буравльов

Судді
В.В. Шапран

В.В. Андрієнко