КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2014 р. Справа№ 910/13381/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Мальченко А.О.

Сухового В.Г.

при секретарі судового засідання
Євдокимова В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали апеляційної
скарги №НЮ-14/1338 від 08.10.2014 року
Державного підприємства «Одеська
залізниця» на рішення господарського
суду міста Києва від 22.09.2014 року

у справі № 910/13381/14 (суддя Головіна
К.І.)

за позовом Державного підприємства
«Одеська залізниця»,

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агенція

спеціалізованих послуг»

про розірвання договору від
01.04.2014 року №ОД/Л-14-222-НЮ про надання
послуг

за участю представників сторін:

від позивача - Бондаренко А.В.,
представник за довіреністю б/н від
02.01.2014 року;

від відповідача - Котенок Ю.М.,
представник за довіреністю б/н від
17.07.2014 року

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Одеська
залізниця» звернулось до
господарського суду міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агенція
спеціалізованих послуг» про
розірвання договору про надання послуг
№ОД/Л-14-222-НЮ від 01.04.2014 року (а.с. 3-5).

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що Товариство з
обмеженою відповідальністю «Агенція
спеціалізованих послуг» неналежно
виконує взяті на себе зобов'язання з
прибирання приміщень та території
пасажирського вокзалу ім. Т.Шевченка
Одеської залізниці, що є істотним
порушенням договору про надання послуг
№ОД/Л-14-222-НЮ від 01.04.2014 року. Враховуючи
зазначені обставини, позивач на
підставі умов договору та ст. 651 ЦК
України, ст. 188 ГК України просить суд
розірвати договір про надання послуг
№ОД/Л-14-222-НЮ від 01.04.2014 року.

Рішенням господарського суду м. Києва
від 22.09.2014 року у справі №910/13381/14 в
задоволенні позовних вимог відмовлено
повністю (а.с. 84-86).

Рішення місцевого господарського суду
мотивоване тим, що позивачем не
доведено істотного порушення
відповідачем договору про надання
послуг №ОД/Л-14-222-НЮ від 01.04.2014 року, а
відтак відсутні і підстави для
розірвання спірного договору у
судовому порядку.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
позивач, Державне підприємство
«Одеська залізниця», подав апеляційну
скаргу №НЮ-14/1338 від 08.10.2014 року, в якій
просить рішення господарського суду м.
Києва від 22.09.2014 року у справі №910/13381/14
скасувати та прийняти нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі (а.с. 94-98).

Апеляційна скарга мотивована тим, що
оскаржуване рішення прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, при неповному
з'ясуванні обставин, що мають значення
для справи, невідповідності висновків
суду, викладених у рішенні, обставинам
справи. Апелянт стверджує, що суд
першої інстанції помилково відхилив
Акти складені позивачем, які на думку
апелянта, підтверджують неналежне
виконання відповідачем своїх
зобов'язань, та вважає свої позовні
вимоги доведеними належними та
допустимими доказами, а відтак такими,
що підлягають задоволенню.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 28.10.2014 року
апеляційну скаргу Державного
підприємства «Одеська залізниця» на
рішення господарського суду м. Києва
від 22.09.2014 року у справі №910/13381/14
прийнято до провадження та призначено
розгляд справи у судовому засіданні
10.11.2014 року.

У судовому засіданні 10.11.2014 року
представник апелянта підтримав вимоги
апеляційної скарги, просив рішення
господарського суду м. Києва від 22.09.2014
року у справі №910/13381/14 скасувати та
постановити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Представник відповідача заперечив
проти вимог апеляційної скарги вважає,
рішення місцевого господарського суду
законним та обґрунтованим.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у
процесі перегляду справи, апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково наданими доказами, якщо
заявник обґрунтував неможливість їх
надання суду в першій інстанції з
причин, що не залежали від нього,
повторно розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення або ухвали
місцевого суду у повному обсязі.

Судова колегія Київського
апеляційного господарського суду,
розглянувши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення представників сторін,
дослідивши представлені докази в їх
сукупності, перевіривши правильність
застосування місцевим господарським
судом норм матеріального та
процесуального права, встановила
наступне.

01.04.2014 року між Державним підприємством
«Одеська залізниця» (замовник за
договором, позивач у справі, апелянт) та
відповідачем - Товариством з обмеженою
відповідальністю «Агенція
спеціалізованих послуг» (виконавець за
договором) був укладений договір про
надання послуг №ОД/Л-14-222-НЮ, відповідно
до п.1.1 якого виконавець зобов'язувався
виконати за завданням замовника на
свій ризик і відповідно до умов
договору послуги з прибирання
приміщень та території пасажирського
вокзалу ім. Т. Шевченка Одеської
залізниці, розташованого за адресою:
20705, м. Сміла, вул. Московська, 7, щоденно
з моменту підписання договору та до
31.12.2014.

Перелік послуг і періодичність їх
надання визначено в додатках № 2, 2а до
договору, які є невід'ємною частиною
договору (п. 1.2 договору).

Як визначено сторонами п. 2.1. договору
якість наданих виконавцем послуг за
договором повинна відповідати
встановленим нормам та стандартам
відповідного виду послуг.

Пунктом 2.6.5. договору передбачено, що
виконавець зобов'язаний надати
передбачені в договорі послуги й
особисто здати їх результати
замовнику; замовник приймає результат
виконаних послуг шляхом щоденного
підписання акта відповідності наданих
послуг, а також щомісячного акта
приймання-передачі виконаних послуг.

Розділом 5 договору № ОД/Л-14-222-НЮ від
01.04.2014 року, сторони узгодили, що:

- по закінченню кожної зміни виконавець
надає на узгодження та підписання
замовнику або уповноваженому
замовником представнику щоденний акт
відповідності наданих послуг (п. 5.1
договору);

- щоденний акт відповідності
підписується представниками замовника
та виконавця у термін не більше однієї
доби з моменту закінчення зміни (п. 5.2
договору);

- у випадку відмови одного з
представників замовника або виконавця
підписувати щоденний акт
відповідності про це робиться запис у
акті із зазначенням причини такої
відмови (п. 5.3 договору);

- у випадку виявлення недоліків у
роботі виконавця протягом зміни
представник замовника негайно
інформує представника виконавця про
такі недоліки або робить про них запис
у щоденному акті (п. 5.4 договору);

- приймання-передача наданих послуг за
календарний місяць оформлюється актом
приймання-передачі наданих послуг за
умови наявності щоденних актів,
підписаних замовником (п. 5.6 договору).

Відповідно до п. 9.1. спірного договору
він набирає чинності з дня його
підписання сторонами та діє до 31.12.2014.

Апеляційним господарським судом
встановлено, що за період з квітня 2014
року по липень 2014 року, уповноваженими
представниками сторін відповідно до п.
5.6. договору підписувались Акти надання
послуг, зокрема, Акт №20 від 30.04.2014 року,
№28 від 31.05.2014 року, №45 від 30.06.2014 року та
№57 від 31.07.2014 року (а.с. 67-70). З даних
Актів вбачається, що виконавець надав,
а замовник, позивач у справі, прийняв
послуги, жодних претензій по об'єму,
якості та строкам виконання даних
робіт (надання послуг) замовник не має.
Вказані Акти підписані представником
Державного підприємства «Одеська
залізниця» без будь-яких зауважень.

Зазначені вище обставини свідчать про
належне виконання відповідачем у
справі своїх зобов'язань за договором
№ОД/Л-14-222-НЮ від 01.04.2014 року, та їх
прийняття позивачем без будь-яких
претензій.

Однак, посилаючись на умови договору
Державне підприємство «Одеська
залізниця» звернулось до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Агенція
спеціалізованих послуг» з листом вих.
№ Л-17/1878 від 30.04.2014 року, в якому
повідомляло останнього про припинення
з 01.06.2014 року дії, серед інших, і
спірного договору у зв'язку з
виробничою необхідністю та просило
відповідача направити згоду на
припинення договору.

У відповідь на вказаний лист
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Агенція
спеціалізованих послуг» листом вих.
№064 від 07.05.2014 року повідомило позивача,
що воно не надає згоди на припинення
даного договору, оскільки передбачених
договором чи чинним законодавством
підстав для його розірвання немає.

Як вбачається з матеріалів справи,
договір, про розірвання якого заявлено
Державним підприємством «Одеська
залізниця» позов, є договором про
надання послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що
сторони мають виконувати свої
зобов'язання належним чином відповідно
до умов договору та вимог цього
Кодексу, інших актів законодавства, а
за відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Пунктом 1 ч.1 ст. 611 ЦК України
встановлено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, припинення
зобов'язання внаслідок односторонньої
відмови від зобов'язання, якщо це
встановлено договором або законом, або
розірвання договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України
договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом. Істотним є таке
порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при
укладенні договору.

Так, позивач, звертаючись до суду,
просив розірвати укладений з
відповідачем договір про надання
послуг від 01.04.2014 року, посилаючись на
істотне порушення Товариством з
обмеженою відповідальністю «Агенція
спеціалізованих послуг» умов договору,
а саме неналежне надання відповідачем
послуг з прибирання приміщень на
території пасажирського вокзалу.

На підтвердження цього позивач
посилається на акти від 22.05.2014 року, від
23.05.2014 року, від 24.05.2014 року, від 25.05.2014
року, від 26.05.2014 року, від 27.05.2014 року та
від 28.05.2014 року, якими Державним
підприємством «Одеська залізниця»
встановлено, що прибирання
відповідачем виконано незадовільно
(а.с. 17-23).

Проте, апеляційний господарський суд
погоджується з висновком місцевого
господарського суду про неналежність
даних доказів, оскільки зазначені акти,
підписані в односторонньому порядку
представниками позивача, докази
звернення позивача до відповідача для
складання двосторонніх актів
виявлених недоліків відсутні. Хоча у п.
5.4. договору сторони чітко передбачили,
що у випадку виявлення недоліків у
роботі виконавця протягом зміни
представник замовника негайно
інформує представника виконавця про
такі недоліки або робить про них запис
у щоденному акті. Проте Державним
підприємством «Одеська залізниця» не
надано доказів здійснення записів про
виявлені недоліки у щоденних актах, як
це прописано сторонами в договорі
(п.5.4.), не надано доказів і відмови від
їх підписання (право на що закріплено п.
5.3. договору), а навпаки наявні в
матеріалах щомісячні Акти, що
підписані обома сторонами, за період з
квітня 2014 року по липень 2014 року
свідчать про належне надання
відповідачем послуг з прибирання та їх
прийняття позивачем.

Пунктом 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України
та ст. 43 ГПК України передбачено, що
однією з засад судочинства є
змагальність сторін та свобода в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості. Судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами. У
відповідності до ч. 2 ст. 34 ГПК України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. Правила допустимості
доказів у процесуальному праві
розуміється як певне, встановлене
законом обмеження у використанні
доказів у процесі вирішення конкретних
справ, що є наслідком наявності
письмових форм фіксації правових дій
та їх наслідків.

Враховуючи вищевстановлені обставини,
а саме недоведеність позивачем
істотного порушення Товариством з
обмеженою відповідальністю «Агенція
спеціалізованих послуг» умов договору
про надання послуг №ОД/Л-14-222-НЮ від
01.04.2014 року належними доказами,
наявність доказів прийняття позивачем
наданих відповідачем послуг як
належного виконання зобов'язань,
колегія суддів Київського
апеляційного господарського суду
дійшла висновку про відсутність на
момент звернення позивача з позовом до
суду підстав для розірвання договору
про надання послуг №ОД/Л-14-222-НЮ від
01.04.2014 року з посиланням на ч. 2 ст. 651 ЦК
України.

При цьому, апеляційний господарський
суд вважає за необхідне зазначити
наступне.

Відповідно до ст. 188 ГК України зміна та
розірвання господарських договорів в
односторонньому порядку не
допускаються, якщо інше не передбачено
законом або договором.

Частиною 3 ст. 651 ЦК України унормовано,
що у разі односторонньої відмови від
договору у повному обсязі або частково,
якщо право на таку відмову встановлено
договором або законом, договір є
відповідно розірваним або зміненим.

Згідно ст. 907 ЦК України договір про
надання послуг може бути розірваний, у
тому числі шляхом односторонньої
відмови від договору, в порядку та на
підставах, встановлених цим Кодексом,
іншим законом або за домовленістю
сторін.

Порядок і наслідки розірвання договору
про надання послуг визначаються
домовленістю сторін або законом.

Пунктом 2.5.1. договору про надання
послуг сторонами визначено, що
замовник має право достроково
розірвати договір, у разі невиконання
виконавцем своїх зобов'язань у порядку,
передбаченому чинним законодавством.

Тобто ч. 3 ст. 651 ЦК України, ст. 907 ЦК
України та п. 2.5.1. договору надають
право замовнику на односторонню
відмову від договору у випадку
невиконання виконавцем своїх
зобов'язань.

Одночасно ст. 654 ЦК України передбачено,
що зміна або розірвання договору
вчиняється в такій самій формі, що й
договір, що змінюється або
розривається, якщо інше не встановлено
договором або законом чи не випливає із
звичаїв ділового обороту.

Колегія суддів Київського
апеляційного господарського суду
зазначає, що наявні в матеріалах справи
листи Державного підприємства
«Одеська залізниця» не є належним
чином оформленим повідомленням
позивача про розірвання договору в
односторонньому порядку, оскільки,
зокрема, лист від 30.04.2014 року №Л-17/1878 не
містить посилання на неналежне
виконання відповідачем взятих на себе
зобов'язань, що згідно п. 2.5.1. є
підставою для одностороннього
розірвання договору (в ньому зазначено
лише про виробничу необхідність
припинення договорів). Наступними
листами, які наявні в матеріалах
справи, позивач, так само не реалізував
своє право на одностороннє розірвання
договору про надання послуг
№ОД/Л-14-222-НЮ від 01.04.2014 року згідно
вимог ч. 3 ст. 651 ЦК України, ст. 907 ЦК
України, ст. 654 ЦК України та умовами
договору, а навпаки за період з квітня
2014 року по липень 2014 року беззаперечно
приймав надані відповідачем послуги та
підписував відповідні Акти.

Враховуючи наведене, колегія суддів
Київського апеляційного
господарського суду вважає, що
місцевим господарським судом належним
чином досліджено обставини справи та
надано цим обставинам відповідну
правову оцінку, тому рішення
господарського суду міста Києва від
22.09.2014 року у справі №910/13381/14 відповідає
фактичним обставинам справи та не
суперечить чинному законодавству
України, а відтак передбачених законом
підстав для скасування оскаржуваного
рішення місцевого господарського суду
не вбачається.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові
витрати за перегляд рішення в
апеляційній інстанції покладаються на
позивача у справі (апелянта).

Керуючись ст. ст. 99, 101-105 Господарського
процесуального кодексу України,
Київський апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу №НЮ-14/1338 від 08.10.2014
року Державного підприємства «Одеська
залізниця» на рішення господарського
суду міста Києва від 22.09.2014 року у
справі №910/13381/14 залишити без
задоволення.

2. Рішення господарського суду
міста Києва від 22.09.2014 року у справі №
910/13381/14 залишити без змін.

3. Справу № 910/13381/14 повернути до
господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у
касаційному порядку відповідно до
вимог ст. ст. 107-111 ГПК України.

Головуючий суддя
Г.А. Жук

Судді
А.О. Мальченко

В.Г. Суховий