ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.11.14р. Справа № 904/8143/14за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агропромтехнологія",
м. Дніпропетровськ

до відповідача-1: Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "Приватбанк", м. Дніпропетровськ

відповідача-2: компанії Collyer Limited,
Великобританія

про стягнення 40 250 000 доларів США
(еквівалент - 521 295 661 грн. 25 коп.)

Суддя ЗАГИНАЙКО Т.В.

Представники:

від позивача: Гризодуб Я.Д. -
представник, дов. від 01.10.2014р. №3;

від відповідача-1: Стрельченко Я.С.-
представник, дов. від 16.10.2014р. №8166-К-Н-О;

від відповідача-2: не з'явився, про час і
місце судового засідання був
повідомлений належним чином.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить розірвати Договір
застави від 15.08.2014р. №Г.21.1.2.0/5-266,
укладений між позивачем - Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Агропромтехнологія" та відповідачем-1 -
Публічним акціонерним товариством
Комерційний банк "Приватбанк", а також
стягнути з відповідача-2 - компанії COLLYER
LIMITED 40 250 000 доларів США (що відповідно
до офіційного курсу НБУ станом на
17.10.2014р. складає 521 295 661 грн. 25 коп.) -
заборгованості за Контрактом
купівлі-продажу від 30.07.2014р. №3007А-3.

Відповідач-1 у відзиві (вх. №72813/14 від
20.11.2014р.) на позовні вимоги про
розірвання договору застави №Г21.1.2.0/5-266
від 15.08.2014р., укладеного між ТОВ
„Агропромтехгологія" та ПАТ КБ
„Приватбанк" у задоволенні позову в
частині позовних вимог про розірвання
Договору застави від 15.08.2014р.
№Г.21.1.2.0/5-266 просить відмовити, оскільки
вважає, що втрата предмету застави не
зумовлює ані припинення договору
застави, ані виникнення підстав для
його розірвання в судовому порядку.

Відповідач-2 у відзиві (вх. №71053/14 від
13.11.2014р.) на позов зазначає, що ним не
повернуто отриману від позивача
передплату за контрактом від 30.07.2014р.
№3007А-3, у зв'язку з чим у відповідача-2
існує заборгованість перед позивачем у
розмірі 40 250 000,00 доларів
США, а також просить розглянути справу
без участі представника відповідача-2.

Оригінали документів, оглянуті у
судових засіданнях, відповідають
копіям, залученим до матеріалів справи.

Клопотання про технічну фіксацію
судового процесу за допомогою
технічних засобів представниками
позивача та відповідача-1 заявлено не
було.

У судовому засіданні було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників
позивача та відповідача-1,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

30.07.2014р. між відповідачем-2 - Collyer Limited, як
продавцем, та позивачем - Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Агропромтехнологія", як покупцем, було
укладено Контракт купівлі-продажу
№3007А-3 (надалі - Контракт
купівлі-продажу), відповідно до пункту
1.1 якого з метою здійснення
господарської діяльності продавець
продає, а покупець купує продукцію на
умовах, в кількості та строки, вказані в
специфікаціях до даного контракту, які
є його невід'ємною частиною.

Пунктом 2.1 Контракту купівлі-продажу
встановлено, що ціна на продукцію, що
постачається, встановлюється в доларах
США, як це передбачено у специфікації
до даного контракту.

Згідно з пунктом 2.2 Контракту
купівлі-продажу загальна вартість
контракту, на момент його укладання
становить 40 250 000,00 дол. США.

Поставка товару за даним контрактом
повинна здійснюватись відповідно до
специфікації до даного контракту
(пункт 3.1 Контракту купівлі-продажу).

Відповідно до умов Специфікації від
30.07.2014р. №1 до Контракту купівлі-продажу
(надалі - Специфікація), сторони
узгодили найменування, якість,
кількість, строки поставки та вартість
товару.

Згідно з пунктом 7 Специфікації строк
поставки - липень 2014 - грудень 2014.

Пунктом 9 Специфікації визначено умови
платежу: передоплата банківським
переказом на підставі виставленого
продавцем покупцю рахунку на об'єм
партії, що постачається.

У пунктах 1, 2 Додатку від 30.07.2014р. №1 до
Контракту купівлі-продажу сторони
домовилися, що покупець здійснює
оплату наступним чином: передоплату
банківським переказом на підставі
виставленого продавцем покупцю
рахунку на об'єм партії, що
постачається; платіж згідно з пунктом 1
даного додатку буде здійснюватися на
користь продавця на рахунок
СУ115001.

Як вбачається відповідно до платіжного
доручення в іноземній валюті від
07.08.2014р. №426 позивачем було
перераховано відповідачу-2 грошові
кошти у сумі 40 250 000,00 доларів США на
рахунок СУ115001 (а.с. 24).

Відповідно до пунктів 6.2, 6.3 Контракту
купівлі-продажу (в редакції Додаткової
угоди від 18.08.2014р. до К;онтракту
купівлі-продажу) всі суперечки,
розбіжності або вимоги, що виникають за
цим договором або у зв'язку з ним, у тому
числі що стосуються його тлумачення,
виконання, порушення, припинення або
недійсності, підлягають вирішенню на
території України та згідно
законодавства України; правом, яке
регулює цей договір, є матеріальне
право України.

В подальшому між позивачем та
відповідачем-2 було укладено Додаткову
угоду від 10.10.2014р. до Контракту
купівлі-продажу, відповідно до пунктів
2, 3 якої сторони дійшли згоди розірвати
Контракт №3007А-3 від 30.07.2014 з дати
підписання даної додаткової угоди;
продавець зобов'язаний повернути
покупцю грошові кошти, отримані в
якості передоплати за товар, у строк до
14.10.2014р.

Відповідно до частини 1 статті 530
Цивільного кодексу України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін);
зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Отже, відповідач-2 повинен був
повернути позивачу грошові кошти,
отримані в якості передоплати за товар,
у строк до 14.10.2014р.

На момент розгляду справи доказів
поставки продукції позивачу
відповідачем не надано.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до вимог договору та вимог
Цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193
Господарського кодексу України
передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору; не
допускається одностороння відмова від
виконання зобов'язань; кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу;
порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

З урахуванням викладеного позовні
вимоги позивача до відповідача-2 про
стягнення 40 250 000 доларів США (що
відповідно до офіційного курсу НБУ
станом на 17.10.2014р. складає 521 295 661 грн. 25
коп.) підлягають задоволенню.

19.02.2014р. та 20.02.2014р. між відповідачем-1 -
Публічним акціонерним товариством
Комерційний банк "Приватбанк", як
банком, та позивачем - Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Агропромтехнологія", як позичальником,
було укладено кредитні договори
відповідно №4А14127И та №4А14147И , згідно з
пунктом 1.1 яких банк при наявності
вільних грошових коштів зобов'язується
надати позичальнику кредит у формі, з
лімітом і на цілі, зазначені у цих
договорах, в обмін на зобов'язання
позичальника по поверненню кредиту,
сплаті відсотків, винагороди в
визначені даним договором строки.

В подальшому у серпні 2014р. між
позивачем - Товариством з обмеженою
відповідальністю "Агропромтехнологія",
як заставодавцем, та відповідачем-1 -
Публічним акціонерним товариством
Комерційний банк "Приватбанк", як
заставодержателем, було укладено
Договір застави №Г.21.1.2.0/5-266 (майнових
прав на товар)(надалі - Договір застави),
відповідно до пункту 1.1 якого предметом
цього договору є надання заставодавцем
в заставу майнових прав по контракту
купівлі-продажу №3007А-3 від 30.07.2014 року,
укладеному між заставодавцем та COLLYER
LIMITED на отримання товару: марганцевої
руди, а після отримання заставодавцем
товару - він стає предметом застави, в
забезпечення виконання зобов'язань
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агропромтехнологія"
перед заставодержателем, в силу чого
заставодержатель має вищий пріоритет
(переважне право) в разі невиконання
позичальником зобов'язань,
забезпечених заставою, та (або)
невиконання заставодавцем зобов'язань
за цим договором, одержати задоволення
за рахунок предмету застави переважно
перед іншими кредиторами заставодавця
та (або) позичальника.

Відповідно до пункту 2 Договору застави
заставою забезпечується виконання
зобов'язань Позичальника, що
випливають з кредитного договору від
19.02.2014р. №4А14127И, а також з кредитного
договору від 19.02.2014р. №4А14147И.

Згідно з пунктом 16.11 Договору застави у
разі пошкодження, або знищення, або
втрати (повністю або частково), або
псування, або погіршення стану, або
недостачі Товару (Предмету застави) - у
термін не пізніше трьох днів від дня,
коли це відбулось, заставодавець
зобов'язався відновити Предмет застави
або за узгодженням із
Заставодержателем замінити його іншим
майном не меншої вартості, або
незалежно від настання строків
виконання зобов'язань за Кредитним
договором виконати їх у повному обсязі.

Частинами 1 та 2 статті 651 Цивільного
кодексу України встановлено, що зміна
або розірвання договору допускається
лише за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом;
договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Відповідно частини 2 статті 4-3
Господарського процесуального кодексу
України сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, обґрунтовують
свої вимоги і заперечення поданими
суду доказами.

Статтею 33 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (стаття 34 Господарського
процесуального кодексу України).

Позивачем не доведено наявність
обставин, які визначені як підстави для
розірвання договору в судовому
порядку.

Статтею 572 Цивільного кодексу України
встановлено, що в силу застави
кредитор (заставодержатель) має право у
разі невиконання боржником
(заставодавцем) зобов'язання,
забезпеченого заставою, одержати
задоволення за рахунок заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника, якщо інше
не встановлено законом (право застави).

Таким чином, позовна вимога про
розірвання Договору застави від
15.08.2014р. №Г.21.1.2.0/5-266, укладеного між
позивачем - Товариством з обмеженою
відповідальністю "Агропромтехнологія"
та відповідачем-1 - Публічним
акціонерним товариством Комерційний
банк "Приватбанк", є безпідставною.

З урахуванням викладеного позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати у справі слід покласти на
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 49, 82-85, 116
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з компанії COLLYER LIMITED (first floor
woodgate, 2-8 games road, cockfosters, barnet, herts, en49hn, uk, great
britain, reg. number 3703222) на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Агропромтехнологія" (49130, м.
Дніпропетровськ, вул. Березинська, буд.
66-Д, кімн. 11; ідентифікаційний код 32650650)
40 250 000 доларів США (що відповідно до
офіційного курсу НБУ станом на 17.10.2014р.
складає 521 295 661 грн. 25 коп.) -
заборгованості та 73 080 грн. 00
коп. - витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовити.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
через господарський суд
Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

СУДДЯ
Т.В. ЗАГИНАЙКО

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК
України,

„25" листопада 2014р.