ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 рокуСправа № 912/2536/14
Господарський суд Кіровоградської
області в складі головуючого судді
Шевчук О.Б., суддів Балика В.М. та
Поліщук Г.Б. розглянув у відкритому
судовому засіданні справу №912/2536/14

за позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, Кіровоградська обл., смт.
Устинівка

до відповідача І - Устинівської
районної державної адміністрації
Кіровоградської області,
Кіровоградська обл., смт. Устинівка

та відповідача ІІ - Седнівської
сільської ради, с. Седнівка

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача І - відділу
Держземагентства в Устинівському
районі, смт. Устинівка

за участю прокурора Устинівського
району, Кіровоградської області, смт.
Устинівка,

про визнання договору дійсним,

за участю представників:

від прокуратури - старший прокурор
відділу представництва громадян і
держави в суді прокуратури м.
Кіровограда Драганова Г.Г.,
посвідчення № 019540 від 12.08.2013;

від позивача - ОСОБА_4, довіреність б/н
від 29.04.2014;

від відповідача ІІ - Іванченко В.В.,
довіреність б/н від 02.07.2014.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
звернувся до господарського суду з
позовною заявою, яка містить вимогу
визнати дійсною додаткову угоду від
11.04.2011 до договору оренди землі від
24.09.2002, укладеного між ОСОБА_1 (надалі -
ОСОБА_1) та Устинівською районною
державною адміністрацією
Кіровоградської області (надалі -
Устинівська РДА), що зареєстрована
відділом Держкомзему у Устинівському
районі Кіровоградської області 01.03.2012
за №00946. Свої позовні вимоги
позивач обґрунтовує тим, що
Устинівська РДА безпідставно
ухилилася від нотаріального
посвідчення спірної додаткової угоди.

Ухвалою від 01.07.2014 порушено провадження
у справі, справу призначено до розгляду
у судовому засіданні та витребувано
від сторін необхідні докази.

Ухвалами від 21.08.2014, 09.09.2014, 16.10.2014 та
04.11.2014 розгляд справи відкладався на
підставі статті 77 Господарського
процесуального кодексу України,
враховуючи необхідність витребування
нових доказів, зміну складу суду та
залучення до участі у справі іншого
відповідача.

Відповідач І - Устинівська РДА, у
відзиві на позов від 21.08.2014 визнала
позов повністю та не заперечувала
проти його задоволення.

Відповідач ІІ - Седнівська сільська
рада Устинівського району
Кіровоградської області, яка ухвалою
господарського суду Кіровоградської
області від 16.10.2014 була залучена до
участі у справі в якості іншого
відповідача, у відзиві від 21.10.2014
заперечила проти позову та просила
суд відмовити у задоволенні позовних
вимог в повному обсязі. В обґрунтування
своїх заперечень послалася на
недотримання сторонами вимог статті 654
Цивільного кодексу України (надалі -
ЦК) щодо форми правочину. Сільська рада
звернула увагу суду на те, що розділом 8
договору оренди, який укладено між
ОСОБА_1 та Седнівською сільською радою
та посвідчено нотаріально 24.09.2002,
сторони передбачили, що він повинен
бути зареєстрованим в Седнівській
сільській раді, а тому ставила під
сумнів правомірність реєстрації
додаткової угоди до договору оренди
землі в Устинівському районному
відділі земельних ресурсів. Крім того,
відповідач ІІ вказує на те, що угода не
має юридичної сили, оскільки підписана
стороною, яка не є правомочною на
вчинення такої дії, так як не є стороною
зазначеною в договорі оренди від
24.09.2002.

15.08.2014 прокурор Устинівського району,
відповідно до частини 1 статті 29
Господарського процесуального кодексу
України (надалі - ГПК), подав до суду
заяву № 02-934 вих-14 про вступ у справу в
інтересах держави, уповноваженим
органом якої виступає Седнівська
територіальна громада Устинівського
району Кіровоградської області, а саме
Седнівська сільська рада. У відзиві на
позов від 15.08.2014 № 02-933 вих-14, прокурор
заперечив проти задоволення позовних
вимог, пославшись на недотримання
сторонами вимог статті 654 ЦК в частині
нотаріального посвідчення спірної
додаткової угоди.

В своїх поясненнях, які надані відділом
Держземагентства в Устинівському
районі, третя особа лише підтвердила
факт проведення реєстрації спірної
додаткової угоди.

У судовому засіданні 18.11.2014 позивач
підтримав свої вимоги, Седнівська
сільська рада та прокурор вимоги
позивача не визнали.

Слід зазначити, що при вирішенні спору
у даній справі господарським судом
неодноразово витребовувалась від
відповідача І Книга реєстрації вхідної
кореспонденції за квітень-травень 2011
року для огляду та витяг з відповідної
Книги (за наявності реєстрації
вхідної кореспонденції, що надійшла
від позивача 19.05.2011 - заяви про
необхідність нотаріального
посвідчення спірної додаткової угоди).
Вимоги суду Устинівською РДА не було
виконано.

Поряд з цим, присутнім у судовому
засіданні 18.11.2014 прокурором було
надано для огляду Журнал реєстрації
пропозицій, заяв і скарг громадян та
Журнал обліку особистого прийому
громадян, які отримані прокурором в
Устинівській РДА, та заявлено усне
клопотання про відкладення розгляду
справи з метою витребування від
Устинівської РДА письмових пояснень
щодо того, яким чином здійснювалась
реєстрація останньою вхідної
кореспонденції.

Господарський суд вважає клопотання
прокурора необґрунтованим та таким, що
не підлягає задоволенню з огляду на те,
що в Устинівської РДА було достатньо
часу для того, щоб подати витребувані
докази та письмові пояснення.

Розглянувши наявні матеріали справи,
оглянувши Журнал реєстрації
пропозицій, заяв і скарг громадян та
Журнал обліку особистого прийому
громадян Устинівської РДА, заслухавши
пояснення присутніх представників
сторін, прокурора, та оцінивши подані
сторонами докази, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Згідно витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців ОСОБА_1
зареєстрований як фізична
особа-підприємець - 16.06.1999 (а.с.9).

28.12.2001 на дев'ятнадцятій сесії
Седнівської сільської ради двадцять
третього скликання Устинівського
району, Кіровоградської області
прийнято рішення № 154 "Про розгляд
заяви гр. ОСОБА_1" (а.с.30), яким сільська
рада вирішила надати гр. ОСОБА_1
земельну ділянку із земель резерву
площею 150 га в користування на умовах
оренди строком на 10 років. Рішення
прийняте Седнівською сільською радою в
межах повноважень, визначених статтею
19 Земельного кодексу України в
редакції 1990 року.

На підставі цього рішення 24 вересня 2002
року між Седнівською сільською радою
Устинівського району, в особі
сільського голови Орлова Олександра
Івановича, та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1, укладено
договір оренди землі (надалі - договір
оренди землі від 24.09.2002, а.с. 10-14),
відповідно до якого ОСОБА_1 було
передано в оренду земельну ділянку
ріллі розміром 143,7 га, що знаходиться на
землях резерву Седнівської сільської
ради Устинівського району
Кіровоградської області. Договір
укладено строком на 10 років, до 24
вересня 2012 року. В пункті 4 та розділі
2.3 цього договору сторони передбачали,
що орендна плата в 2002 році становить 40,00
грн. за 1 га, а в послідуючі роки, орендна
плата становить 72,00 грн. за 1 га.

Договір оренди землі від 24.09.2002 було
посвідчено державним нотаріусом
Устинівської державної нотаріальної
контори Колодіст Є.Г. та зареєстровано
Седнівською сільською радою 24.09.2002 за
№ 26. Крім того, зазначений договір
містить відмітку Устинівського
районного відділу земельних ресурсів,
яка скріплена підписом посадової
особи та печаткою цього відділу про
реєстрацію угоди і в Устинівському
районному відділі земельних ресурсів
25.09.2002 за № 8.

03.02.2011 розпорядженням голови
Устинівської РДА № 36-р "Про продовження
терміну дії договору оренди землі"
(надалі - розпорядження №36-р)
продовжено до 24.09.2021 термін дії
договору оренди землі, зареєстрованого
за № 27 від 24.09.2002 року між Устинівською
райдержадміністрацією та ОСОБА_1,
загальною площею 143,7 га. ріллі, із
земель державної власності (резервного
фонду) на території Седнівської
сільської ради, для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва з
встановленням орендної плати в розмірі
3.2 % від нормативної грошової оцінки
землі з урахуванням коефіцієнта
індексації. Як зазначено в цьому
розпорядженні, воно видане враховуючи,
зокрема, клопотання Седнівської
сільської ради від 13 січня 2011 року №
02-14-4 та на підставі заяви ОСОБА_1.

При цьому, господарський суд враховує
інформацію, яка міститься в листі
відділу Держземагентства в
Устинівському районі № 1947/01-09/14 від
08.09.2014 (а.с. 123), відповідно до якої
земельна ділянка площею 143,7 га, яка
знаходиться на території Седнівської
сільської ради Устинівського району та
перебуває в оренді у ОСОБА_1, станом на
01.01.2003 відносилась до земель державної
власності сільськогосподарського
призначення.

Матеріалами справи підтверджується та
не оспорюється сторонами те, що
орендована ОСОБА_1, земельна ділянка
знаходиться за межами населеного
пункту.

Стаття 770 ЦК передбачає, що у разі зміни
власника речі, переданої у найм, до
нового власника переходять права та
обов'язки наймодавця.

З огляду на викладене, господарський
суд прийшов до висновку, що на момент
прийняття розпорядження № 36-р право
розпорядження земельною ділянкою
площею 143,7 га., яка знаходиться на
території Седнівської сільської ради
Устинівського району за межами
населеного пункту та перебуває в
оренді у ОСОБА_1, відносилось до
повноважень Устинівської РДА, тобто
розпорядження №36-р видане
відповідачем І в межах повноважень,
передбачених статтями 17, 122 та пунктом
12 розділу X "Перехідні положення"
Земельного кодексу України (в редакції,
яка діяла на момент видання
розпорядження, надалі - ЗК), та статті
21 Закону України "Про місцеві державні
адміністрації".

В подальшому згідно Проекту
землеустрою щодо розмежування земель
державної та комунальної власності за
межами населених пунктів на території
Седнівської сільської ради
Устинівського району Кіровоградської
області, який затверджено
розпорядженням голови Кіровоградської
обласної державної адміністрації від
04.09.2012 № 526-р "Про розмежування земель
державної та комунальної власності
Седнівської сільської ради
Устинівського району", в результаті
розмежування земель державної та
комунальної власності, орендована
ОСОБА_1 земельна ділянка перейшла до
земель комунальної власності
Седнівської сільської ради.

Отже, право власності та розпорядження
цією земельною ділянкою знову перейшло
до повноважень Седнівської сільської
ради Устинівського району після
розмежування земель державної та
комунальної власності, тобто після
04.09.2012 .

На підставі виданого Устинівською РДА
розпорядження № 36-р між Устинівською
РДА та ОСОБА_1 11.04.2011 укладено
додаткову угоду до договору оренди
землі від 24 вересня 2002 року,
зареєстрованого в Устинівському
відділі КРФ Центру ДЗК 24 вересня 2002
року № 27, укладеного між Седнівською
сільською радою та ОСОБА_1 (надалі -
додаткова угода або спірна додаткова
угода, а.с. 16). Згідно з умовами цієї
угоди сторони змінили термін договору
оренди землі від 24.09.2002 та розмір
орендної плати.

Відповідно до пункту 1 додаткової угоди
сторони погодили пункт 2.2 Договору
викласти в такій редакції: "Договір
укладено на 19 років. Після закінчення
строку договору оренди орендар має
переважне право поновлення його на
новий строк. У цьому разі орендар
повинен не пізніше ніж за 30 днів до
закінчення строку дії договору
повідомити письмово про намір
продовжити його дію".

Пунктом 2 додаткової угоди сторони
погодили пункт 2.3 договору викласти в
такій редакції: "Орендна плата
вноситься орендарем у грошовій формі
та розмірі 3,2% від нормативної грошової
оцінки земельної ділянки за рік.
Грошова плата вноситься на рахунок
Седнівської сільської ради: р/р 0436
в УДК м. Кіровоград, код - 23093814, МФО 823016."

Посилання відповідача ІІ на те, що
додаткова угода укладена не до
договору оренди землі від 24.09.2002, а до
іншого договору, який зареєстровано за
№ 27 спростовується наступним.

Дійсно, із змісту договору оренди землі
від 24.09.2002 вбачається, що він
зареєстрований в Седнівській
сільській раді за № 26, а в
Устинівському районному відділі
земельних ресурсів за № 8. Тоді як, в
додатковій угоді зазначено, що вона
укладена до договору оренди землі від 24
вересня 2002 року, зареєстрованого в
Устинівському відділі КРФ Центра ДЗК 24
вересня 2002 року за № 27.

Проте, в поясненнях наданих в судовому
засіданні 04.11.2014 представник
відповідача ІІ пояснив, що ОСОБА_1
орендує на території Седнівської
сільської ради одну земельну ділянку
площею 143,7 га. землі. Інших договорів,
крім договору оренди землі від 24.09.2002,
Седнівська сільська рада з ОСОБА_1 не
укладала.

Таким чином, господарський суд прийшов
до висновку, що спірна додаткова угода
була укладена саме до договору оренди
землі від 24.09.2002, який зареєстрований в
Седнівській сільській раді за № 26.

А в розпорядженні № 36-р та додатковій
угоді в частині реєстраційного номера
основного договору від 24.09.2002 допущена
помилка. До того ж, помилка допущена
саме органом влади, а тому не може
впливати на права ОСОБА_1

При цьому господарський суд враховує
положення статті 17 Закону України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини", якою передбачено, що суди
застосовують при розгляді справ
Конвенцію та практику Європейського
суду як джерело права.

Рішенням Європейського Суду з прав
людини від 20.01.2012 року у справі
Рисовський проти України (Заява №
29979/04), Європейський Суд підкреслив
особливу важливість принципу
"належного урядування". Він передбачає,
що у разі, коли йдеться про питання
загального інтересу, зокрема, якщо
справа впливає на такі основоположні
права людини, як майнові права,
державні органи повинні діяти вчасно
та в належний і якомога послідовніший
спосіб. Зокрема, на державні органи
покладено обов'язок запровадити
внутрішні процедури, які посилять
прозорість і ясність їхніх дій,
мінімізують ризик помилок. Потреба
виправити минулу "помилку" не повинна
непропорційним чином втручатися в нове
право, набуте особою, яка покладалася
на легітимність добросовісних дій
державного органу.

Оскільки, відповідачами не доведено,
що помилка в розпорядженні № 36-р та
спірній додатковій угоді допущена
внаслідок винної, протиправної
поведінки самої фізичної особи, а із
матеріалів справи вбачається, що вона
допущена саме органом публічної влади
- Устинівською РДА, таке порушення не
може бути безумною підставою для
визнання такого розпорядження
недійсним свідчити про недійсність
спірної додаткової угоди.

При цьому, суд відзначає, що відповідач
І, який є стороною додаткової угоди від
11.04.2011 до договору оренди земельної
ділянки площею 143,7 від 24.06.2002, її
дійсність не оспорює.

Стаття 654 ЦК передбачає, що зміна або
розірвання договору вчиняється в такій
самій формі, що й договір, що змінюється
або розривається, якщо інше не
встановлено договором або законом чи
не випливає із звичаїв ділового
обороту.

Оскільки договір оренди землі від
24.09.2002, до якого вносились зміни
додатковою угодою, був посвідчений
нотаріально, така додаткова угода в
силу вимог статті 654 ЦК також мала
бути посвідчена нотаріально.

Проте, сторони укладаючи 11.04.2011
додаткову угоду, не дотрималися вимоги
про її нотаріальне посвідчення.

При вирішенні даного спору
господарським судом враховуються
положення статті 18 Закону України "Про
оренду землі" (в редакції, на момент
укладення додаткової угоди),
відповідно до якої договір оренди
землі набирає чинності після його
державної реєстрації.

В силу вимог частини 1 статті 210 ЦК
правочин підлягає державній
реєстрації лише у випадках,
встановлених законом. Такий правочин
є вчиненим з моменту його державної
реєстрації.

Відповідно до частини 3 статті 640 ЦК (в
редакції на момент укладення
додаткової угоди) договір, який
підлягає нотаріальному посвідченню
або державній реєстрації, є укладеним
з моменту його нотаріального
посвідчення або державної реєстрації,
а в разі необхідності і нотаріального
посвідчення, і державної реєстрації -
з моменту державної реєстрації.

Поряд з цим, господарський суд
враховує, що Указом Президента України
від 17.02.2003 "Про заходи щодо створення
єдиної системи державної реєстрації
земельних ділянок, нерухомого майна та
прав на них у складі державного
земельного кадастру", який в силу вимог
статті 106 Конституції України є
обов'язковим до виконання на території
України, функції з державної
реєстрації земельних ділянок,
нерухомого майна та прав на них у
складі державного земельного кадастру
покладено на Державний комітет України
по земельних ресурсах.

Відділ Держземагенства в
Устинівському районі, в листах №
1947/01-09/14 від 08.09.2014 та № 2223/01-09/14 від 14.10.2014
вказав, що додаткова угода до договору
оренди землі, укладена 11.04.2011 між
Устинівською РДА та орендарем ОСОБА_1,
зареєстрована у відділі Держкомзему у
Устинівському районі 01.03.2012 року за
№00946. Відповідна відмітка
міститься на самій додатковій угоді.

Оскільки додаткова угода
зареєстрована в відділі Держккомзему у
Устинівському районі 01.03.2012 за
№00946, така угода є укладеною.

Викладеним спростовуються доводи
відповідача ІІ щодо неналежної
реєстрації додаткової угоди до
договору оренди землі та обов'язкової
реєстрації угоди в Седнівській
сільській раді.

Поряд з цим, господарський суд
враховує, що відповідно до частини 1
статті 220 ЦК у разі недодержання
сторонами вимоги закону про
нотаріальне посвідчення договору
такий договір є нікчемним.

В той же час частина 2 цієї статті
передбачає, що якщо сторони домовилися
щодо усіх істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і
відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилилася
від його нотаріального посвідчення,
суд може визнати такий договір дійсним.
У цьому разі наступне нотаріальне
посвідчення договору не вимагається.

При цьому, господарський суд враховує
абзаци 2, 3 пункту 13 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 6 листопада
2009 року №9 "Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними", в яких
зазначено: "Вирішуючи спір про
визнання правочину, який підлягає
нотаріальному посвідченню, дійсним,
судам необхідно враховувати, що норма
частини другої статті 220 ЦК не
застосовується щодо правочинів, які
підлягають і нотаріальному
посвідченню, і державній реєстрації,
оскільки момент вчинення таких
правочинів відповідно до статей 210 та 640
ЦК пов'язується з державною
реєстрацією, тому вони не є укладеними
і не створюють прав та обов'язків для
сторін. При розгляді таких справ суди
повинні з'ясувати, чи підлягає правочин
обов'язковому нотаріальному
посвідченню, чому він не був
нотаріально посвідчений, чи дійсно
сторона ухилилася від його посвідчення
та чи втрачена така можливість, а також
чи немає інших підстав нікчемності
правочину".

Господарський суд відзначає, що
рішення про визнання дійсним
нотаріально непосвідченого правочину
може бути прийняте судом на вимогу
добросовісної сторони, яка виконала
повністю або частково договір.

Зміст положень частини 2 статті 220 ЦК
дає підстави тлумачити їх таким чином,
що вони не поширюються на випадки
ухилення від нотаріального
посвідчення договору усіх його сторін.
Під ухиленням від нотаріального
посвідчення договору має розумітися як
активна протидія цьому, так і пасивне
небажання вчинити цю дію.

У разі задоволення вимоги
добросовісної сторони про дійсність
нотаріально не посвідченого договору,
та після набрання чинності рішення
суду такий договір вважатиметься
дійсним з моменту його укладення.
Наступне нотаріальне посвідчення
такого договору не вимагається. Судове
рішення в цьому випадку замінює
нотаріальне посвідчення.

Отже, саме для захисту прав
добросовісної сторони за договором,
який підлягає нотаріальному
посвідченню, законодавцем і була
передбачена можливість визнання його
дійсним за рішенням суду.

Зазначена правова позиція знайшла
відображення у постанові Вищого
господарського суду України від 13.01.2011
у справі № 2-8/9675-2008.

Господарський суд враховує, що спірний
правочин підлягав обов'язковому
нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації. Не дивлячись на
відсутність нотаріального
посвідчення такого правочину він був
зареєстрований, тобто набрав чинності
(є укладеним), а тому може бути визнаний
дійсним в разі доведення фактів,
передбачених частиною 2 статті 220 ЦК.

За висновком позивача, недотримання
форми правочину сталося з вини
відповідача І - Устинівської РДА, до
якої він звертався з заявами про
нотаріальне посвідчення додаткової
угоди 19.05.2011 та 23.06.2014. Доказом такого
звернення є заяви ОСОБА_1 до
Устинівської РДА від 19.05.2011 (а.с.17) та
від 23.06.2014 (а.с. 18), з відміткою
відповідача І про отримання, оригінали
яких оглянуто господарським судом при
вирішенні цього спору.

Прокурор Устинівського району та
відповідач ІІ заперечують той факт, що
ОСОБА_1 19.05.2011 року звертався до
Устинівської РДА з заявою про
нотаріальне посвідчення додаткової
угоди, посилаючись на лист
Устинівської РДА від 19.05.2014 №01-23-113/1, із
змісту якого вбачається, що фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 з приводу
нотаріального посвідчення додаткової
угоди до договору оренди земельної
ділянки протягом 2011 року до РДА не
звертався.

Звернення 23.06.2014 ОСОБА_1 до Устинівської
РДА з заявою про нотаріальне
посвідчення додаткової угоди до
договору оренди землі, сторонами та
прокурором не оспорюється.

Але в 2014 році втрачена можливість
нотаріального посвідчення додаткової
угоди з підстав зміни керівника
Устинівської РДА та зміни власника
земельної ділянки, щодо якої укладено
додаткову угоду.

Обґрунтовуючи факт ухилення
відповідача І від нотаріального
посвідчення додаткової угоди, позивач
04.11.2014 та 18.11.2014 подав до суду
пояснення ОСОБА_8 від 28.10.2014 та від
17.11.2014, надані ним на адвокатський запит
адвоката ОСОБА_4, з яких випливає, що
ОСОБА_8 18.05.2010 був призначений на посаду
голови Устинівської РДА, на якій
пропрацював до 20.05.2011. Останній
підтвердив, що ОСОБА_1 звертався до
нього особисто з приводу нотаріального
посвідчення додаткової угоди до
договору оренди землі, спочатку усно, а
потім письмово, проте він не з'являвся
до нотаріуса так як у відділі
Держкомзему у Устинівському районі
Кіровоградської області йому пояснили,
що нотаріальне посвідчення не
обов'язкове.

До пояснення надано копію трудової
книжки ОСОБА_8 яка підтверджує, що він
дійсно працював на посаді голови
Устинівської районної державної
адміністрації Кіровоградської області
в зазначений час, і звільнений був
20.05.2011 на підставі Розпорядження
Президента України № 153/2011-рп від 12.05.2011,
чим спростовуються доводи прокурора,
щодо відсутності у ОСОБА_8 повноважень
голови Устинівської РДА з моменту
підписання розпорядження, тобто з
12.05.2011.

Спростовуючи доводи позивача щодо
звернення останнього до Устинівської
РДА з метою нотаріального посвідчення
спірної додаткової угоди, у судовому
засіданні 18.11.2014 прокурором надано
господарському суду для огляду
оригінали: Журналу реєстрації
пропозицій, заяв і скарг громадян та
Журналу обліку особистого прийому
громадян, які велися Устинівською РДА
у 2011 році, де, як зазначає прокурор,
відсутня реєстрація будь-яких заяв від
позивача або ж реєстрація особистого
прийому цієї особи.

Але суд вимагав від Устинівської РДА
Книгу реєстрації вхідної
кореспонденції, ведення якої
передбачено пунктом 3.3.8., затвердженої
постановою Кабінету Міністрів України
від 17.10.1997 № 1153, Примірної інструкції з
діловодства у міністерствах, інших
центральних органах виконавчої влади,
Раді міністрів Автономної Республіки
Крим, місцевих органах виконавчої
влади, яка була чинною на момент
виникнення спірних правовідносин.

Саме витребувана Книга (Журнал)
господарському суду не надана. Але
навіть якщо припустити, що заява
позивача від 19.05.2014 не була
зареєстрована, то факт надходження її
до Устинівської РДА не спростовано,
оскільки штамп Устинівської РДА , який
міститься на цьому зверненні, свідчить
про подання її відповідачу І.

Таким чином, аналіз доказів, які подані
сторонами, свідчить про ухилення
Устинівської РДА від нотаріального
посвідчення спірної додаткової угоди.

Згідно з довідкою Устинівського
відділення Долинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Кіровоградській області від 14.05.2014 №
514/17-21-17-02 (а.с. 19) ОСОБА_1 орендує
земельну ділянку площею 143,7 га на
території Седнівської сільської ради
Устинівського району, Кіровоградської
області та сплачує відповідно до
укладеної додаткової угоди від 11.04.2011 3,2
% від нормативної грошової оцінки
земельної ділянки за рік.

Проаналізувавши всі подані сторонами
докази, господарський суд прийшов до
висновку, що сторони додаткової угоди
домовилися щодо її істотних умов,
відбулося виконання цієї угоди, але
Устинівська РДА ухилилася від
нотаріального посвідчення такої
угоди.

За викладених обставин, господарський
суд вважає вимоги позивача
обґрунтованими та підтвердженими
належними доказами, у зв'язку з чим суд
дійшов висновку про задоволення
позовних вимог про визнання дійсною
додаткової угоди від 11 квітня 2011 року
до договору оренди землі від 24 вересня
2002 року, укладеної між ОСОБА_1 та
Устинівською районною державною
адміністрацією Кіровоградської
області, що зареєстрована відділом
Держкомзему у Устинівському районі,
Кіровоградської області 01.03.2012 року за
№ 00946.

На підставі частини 2 статті 49
Господарського процесуального кодексу
України витрати по сплаті судового
збору в сумі 1218,00 грн. покладаються на
Устинівську РДА.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, 82-85, 116
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати дійсною додаткову угоду від 11
квітня 2011 року до договору оренди землі
від 24 вересня 2002 року укладену між
ОСОБА_1 та Устинівською районною
державною адміністрацією
Кіровоградської області, що
зареєстрована відділом Держкомзему у
Устинівському районі, Кіровоградської
області 01.03.2012 року за №00946.

Стягнути з Устинівської районної
державної адміністрації
Кіровоградської області (28600,
Кіровоградська область, Устинівський
район, смт. Устинівка, вул. Ювілейна,
буд. 2, ідентифікаційний код 04055311) на
користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) судовий збір в сумі 1218,00
грн.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня його підписання до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Кіровоградської
області.

Копію рішення надіслати Устинівській
районній державній адміністрації (28600,
Кіровоградська обл., смт. Устинівка,
вул. Ювілейна, 2), відділу
Держземагентства в Устинівському
районі за адресою: 28600, смт. Устинівка,
вул. Ювілейна, 19.

Повне рішення складено 20.11.2014.

Головуючий суддя
О.Б. Шевчук

Суддя
В.М. Балик

Суддя
Г.Б. Поліщук