Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
тел. (0412) 48-16-20,
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "19" листопада 2014 р.
Справа № 906/1242/14

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Тимошенка О.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Ляшенко Н.В. (довіреність
№265 від 01.04.14)

від відповідача: не з'явився

розглянув у судовому засіданні в м.
Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Малинська паперова фабрика
- Вайдманн" (м.Малин, Житомирська
область)

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ельмаш"
(м.Єкатеринбург, Свердловська область)

про стягнення 1713770,00 рос. руб.
(587257,56укр.грн.)

Справа розглядається в більш тривалий
строк ніж передбачено ст.69 ГПК України,
відповідно до ст.77 ГПК України.

Позивач звернувся до господарського
суду Житомирської області з позовом
про стягнення з відповідача на свою
користь 1713770 рос.руб. заборгованості за
договором поставки №SE1-30000814 від 15.01.14.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав з
підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач будучи повідомлений про час
та місце розгляду справи повторно
свого представника в судове засідання
не направив, про причину неявки суд не
повідомив.

Враховуючи те, що явка представників
сторін в засідання суду обов'язковою не
визнавалась, надання письмового
відзиву відповідно до вимог ст.59 ГПК
України є правом відповідача, а не його
обов'язком, господарський суд вважає,
що неявка відповідача, повідомленого
належним чином, не перешкоджає
розгляду справи за наявними
матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК
України.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
господарський суд

ВСТАНОВИВ:

15 січня 2014 року між Публічним
акціонерним товариством "Малинська
паперова фабрика-Вайдманн"
(постачальник/позивач) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Ельмаш"
(покупець/відповідач) укладено договір
№SЕ1-30000814, за умовами якого покупець
зобов'язується поставити партіями
картон, папір кабельний, а покупець
зобов'язався прийняти і оплатити цей
товар.

Розділом 9 договору сторони погодили,
що місце розгляду спорів є
господарський суд по місцю знаходження
позивача та застосовується
матеріальне право України.

За п.1.1 договору, найменування, марка,
кількість, ціна, загальна вартість і
асортимент товару встановлюється
сторонами та вказується в
специфікаціях, які є невід'ємною
частиною договору.

Згідно п.1.4 договору, товар
поставляється на умовах
DАР-Єкатиринбург, вул.Совхозна,20-А
згідно міжнародних правил
"Інкотермс-2010". За письмовою вимогою
покупця товар може постачатись на
умовах поставки FSA-Малин, згідно
міжнародних правил "Інкотермс-2010".

Згідно п.2.2 договору, ціна товару
встановлюється в російських рублях на
день складання і пидписання сторонами
специфікації на кожну окрему партію
товару.

Пунктом 4.2 договору, передбачено, що
поставка товару відбувається в строки,
погоджені сторонами в специфікації на
кожну окрему партію товару.

На виконання умов договору, позивач
поставив відповідачу товар на суму
1467268,59руб., що підтверджується
Міжнародною товарно-транспортною
накладною (СМR) №418845 від 24.06.14.

Пунктом 5.1 договору , передбачено, що
покупець має розрахуватись за товар у
строк не пізніше 30 календарних днів з
моменту поставки товару. При цьому,
датою поставки товару вважається дата
відмітки постачальника в Міжнародній
товарно-транспортній накладній (СМR).

Як вбачається з Міжнародній
товарно-транспортній накладній (СМR)
№418845 від 24.06.14 датою відмітки
постачальника в Міжнародній
товарно-транспортній накладній (СМR) є
дата 24.06.14. .

Враховуючи вищевикладене, датою
поставки товару вважається дата - 24.06.14,
що свідчить про те, що відповідач мав
розрахуватись у строк до 24.07.14.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Проте, відповідач свої зобов'язання
щодо оплати товару не виконав,
внаслідок чого станом на день
звернення позивача з позовом до суду
та на час розгляду справи у суді перед
позивачем існує заборгованість в
розмірі 1467268,59руб., що також
підтверджується підписаним сторонами
та скріпленим печатками Актом звірки
розрахунків станом на 30.09.14 (а.с.69).

15.09.14 позивач надіслав відповідачу
письмову вимогу за № 2193 про сплату
заборгованості, яку відповідач залишив
без відповіді та задоволення ( а.с. 27).

Зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку (ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ст.692 ЦК України покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

За нормами ст. 712 ЦК України, за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у
встановлений строк (строки) товар у
власність покупця для використання
його у підприємницькій діяльності або
в інших цілях, не пов'язаних з
особистим,сімейним, домашнім або іншим
подібним використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги
позивача в частині стягнення основного
боргу в сумі 1467268,59руб. обгрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню.

За несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань, позивач на підставі п.7.2
договору просить стягнути з
відповідача 246501,00руб. пені.

За нормами статті 549 ЦК України,
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно п.7.2 договору, за порушення
строків оплати покупець сплачує
продавцю пеню в розмірі 0,3% від вартості
неоплаченого товару за кожний день
прострочки оплати.

Згідно ч.6 ст.231 ГК України, штрафні
санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Відповідно до Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
платники грошових коштів сплачують
на користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені, передбачений,
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла
у період, за який сплачується пеня.

Згідно розрахунку позивача пеня
нарахована за період з 25.07.14 по 18.09.14 за 56
днів і становить 246501руб.

Розмір пені має обраховуватись за
ставкою передбаченою Закону України
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" і
становить 56278,80 рос. руб. Ця сума пені
підлягає стягненню з відповідача на
користь позивача.

За ст.ст.627,629 ЦК України, відповідно до
статті 6 цього Кодексу сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості. Договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Відповідно до ст.525,526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись
належним чином , відповідно до умов
договору та вимог цивільного кодексу,
інших актів цивільного законодавства.
Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Це положення кореспондується зі ст.193
ГК України, згідно якої об'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідач позов щодо підстав та
предмету не оспорив, доказів сплати
боргу не надав, у судове засідання не
з'явився.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи викладене, господарський
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню
частково, в розмірі 1523547,39 рос.руб., з
яких: 1467268,59 руб. боргу, 56278,80 руб. пені. В
частині стягнення 190222,20руб. пені слід
відмовити за безпідставністю.

Витрати, пов'язані з оплатою судового
збору покладаються на відповідача
пропорційно сумі задоволених вимог,
оскільки він спонукав позивача
звернутись з позовом до суду.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ельмаш" (620017, Росія,
Свердловська область, м.Єкатиринбург,
вул.Фронтових бригад, 22; ОГРН 943) на
користь Публічного акціонерного
товариства "Малинська паперова фабрика
- Вайдманн" (11602,Україна, Житомирська
область, м.Малин, вул.Приходько,66; ) - 1467268,59 рос. руб. боргу,
56278,80 рос. руб. пені, 10442,23 гривні України
судового збору.

3. Відмовити в задоволенні позову в
частині стягнення 190222,20 рос.руб. пені.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення. У разі якщо в судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Дата підписання 25.11.2014 25

Суддя
Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

2-відповідачу (рек. з повідом.)