ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у прийнятті позовної заяви

0,2

20.11.14 Справа № 911/2979/14.

Суддя Стасюк С.В., розглянувши без
виклику представників сторін заяву
ОСОБА_1 про вступ у справу як третьої
особи, яка заявляє самостійні вимоги на
предмет спору у справі №
911/2979/14,

за позовом Державної іпотечної
установи

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТРЕНД КОМПАНІ"

про звернення стягнення на предмет
іпотеки, ціна позову 16 099 400,00 грн.

ВСТАНОВИВ :

Державна іпотечна установа звернулося
до Господарського суду Київської
області з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю "ТРЕНД
КОМПАНІ" про звернення стягнення на
предмет іпотеки, ціна позову 16 099 400,00
грн.

Ухвалою Господарського суду Київської
області від 22.07.2014 року матеріали
справи № 911/2979/14 було
скеровано за підсудністю до
Господарського суду міста Києва
відповідно до вимог статті 17
Господарського процесуального кодексу
України.

25.07.2014 року в результаті автоматичного
розподілу справ у Господарському суді
міста Києва справу передано судді
Стасюку С.В. для розгляду спору по суті.

01.08.2014 року через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
Господарського суду Київської області
надійшов запит про повернення
матеріалів справи, у зв'язку з
надходженням апеляційної скарги на
ухвалу Господарського суду Київської
області від 22.07.2014 року.

Листом Господарського суду Київської
області від 17.09.2014 року матеріали
справи № 911/2979/14 було
скеровано до Господарського суду міста
Києва.

22.09.2014 року через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
Господарського суду Київської області
надійшли матеріали справи.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 29.09.2014 року суддя Стасюк С.В.
прийняв справу № 911/2979/14 до свого
провадження, розгляд справи призначено
на 21.10.2014 року.

18.11.2014 року через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
ОСОБА_1 надійшла заява про вступ у
справу як третя особа, яка заявляє
самостійні вимоги на предмет спору у
справі № 911/2979/14.

Пленум Вищого господарського суду
України у постанові від 26.12.2011 року №18
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", зокрема, у п. 1.5,
роз'яснив наступне.

У процесі вирішення господарським
судом спору між позивачем і
відповідачем третя особа може вважати,
що саме їй належить право на предмет
спору. З метою захисту свого права така
особа може звернутися до
господарського суду, який розглядає
справу, з заявою про вступ у справу як
третя особа з самостійною вимогою на
предмет спору. Вступ цієї особи у
справу можливий на будь-якій стадії
провадження зі справи в місцевому
господарському суді, але до прийняття
ним рішення. Про прийняття позовної
заяви та вступ третьої особи у справу
виноситься ухвала.

Вступ у справу третьої особи, яка має
самостійні вимоги на предмет спору,
можливий тільки на підставі її
позовної заяви, що повинна відповідати
вимогам статей 54 - 57 Господарського
процесуального кодексу України, а не за
клопотанням сторін, прокурора або з
ініціативи господарського суду (стаття
26 Господарського процесуального
кодексу України). Питання про прийняття
такої заяви, відмову в її прийнятті або
про її повернення вирішується на
загальних підставах згідно зі статтями
61 - 63 Господарського процесуального
кодексу України.

Як уже зазначалось вище, згідно частини
3 статті 26 Господарського
процесуального кодексу України, треті
особи, які заявляють самостійні вимоги
на предмет спору, користуються усіма
правами і несуть усі обов'язки
позивача.

Відповідно до статті 21 Господарського
процесуального кодексу України
сторонами в судовому процесі -
позивачами і відповідачами - можуть
бути підприємства та організації,
зазначені у статті 1 цього Кодексу.

Позивачами є підприємства та
організації, що подали позов або в
інтересах яких подано позов про захист
порушеного чи оспорюваного права або
охоронюваного законом інтересу.

Відповідно до статті 1 Господарського
процесуального кодексу України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

У випадках, передбачених законодавчими
актами України, до господарського суду
мають право також звертатися державні
та інші органи, фізичні особи, що не є
суб'єктами підприємницької діяльності.

Відповідно до статті 12 Господарського
процесуального кодексу України
господарським судам підвідомчі:

1) справи у спорах, що виникають при
укладанні, зміні, розірванні і
виконанні господарських договорів, у
тому числі щодо приватизації майна, та
з інших підстав, крім:

- спорів про приватизацію державного
житлового фонду;

- спорів, що виникають при погодженні
стандартів та технічних умов;

- спорів про встановлення цін на
продукцію (товари), а також тарифів на
послуги (виконання робіт), якщо ці ціни
і тарифи відповідно до законодавства
не можуть бути встановлені за угодою
сторін;

- спорів, що виникають із
публічно-правових відносин та
віднесені до компетенції
Конституційного Суду України та
адміністративних судів;

- інших спорів, вирішення яких
відповідно до законів України та
міжнародних договорів України
віднесено до відання інших органів;

2) справи про банкрутство;

3) справи за заявами органів
Антимонопольного комітету України,
Рахункової палати з питань, віднесених
законодавчими актами до їх
компетенції;

4) справи, що виникають з корпоративних
відносин у спорах між юридичною особою
та її учасниками (засновниками,
акціонерами, членами), у тому числі
учасником, який вибув, а також між
учасниками (засновниками, акціонерами,
членами) юридичної особи, пов'язаними
із створенням, діяльністю, управлінням
та припиненням діяльності такої особи,
крім трудових спорів;

5) справи у спорах щодо обліку прав на
цінні папери;

6) справи у спорах, що виникають із
земельних відносин, в яких беруть
участь суб'єкти господарської
діяльності, за винятком тих, що
віднесено до компетенції
адміністративних судів;

7) справи у спорах з майновими вимогами
до боржника, стосовно якого порушено
справу про банкрутство, у тому числі
справи у спорах про визнання
недійсними будь-яких правочинів
(договорів), укладених боржником;
стягнення заробітної плати; поновлення
на роботі посадових та службових осіб
боржника, за винятком спорів,
пов'язаних із визначенням та сплатою
(стягненням) грошових зобов'язань
(податкового боргу), визначених
відповідно до Податкового кодексу
України, а також справ у спорах про
визнання недійсними правочинів
(договорів), якщо з відповідним позовом
звертається на виконання своїх
повноважень контролюючий орган,
визначений Податковим кодексом
України;

8) справи за заявами про затвердження
планів санації боржника до порушення
справи про банкрутство.

З наведених норм права вбачається, що
позовна заява буде тоді підвідомча
господарському суду коли суб'єктний
склад сторін відповідатиме статтям 1, 12,
21 Господарського процесуального
кодексу України, тобто, в тому випадку
коли сторонами - позивачем та
відповідачем - будуть підприємства та
організації, зазначені у статті 1
Господарського процесуального кодексу
України.

Відповідно до статті 55 Господарського
кодексу України суб'єктами
господарювання є: 1) господарські
організації - юридичні особи, створені
відповідно до Цивільного кодексу
України, державні, комунальні та інші
підприємства, створені відповідно до
цього Кодексу, а також інші юридичні
особи, які здійснюють господарську
діяльність та зареєстровані в
установленому законом порядку; 2)
громадяни України, іноземці та особи
без громадянства, які здійснюють
господарську діяльність та
зареєстровані відповідно до закону як
підприємці.

Позивач є фізичною особою та не має
статусу суб'єкта підприємницької
діяльності (таких доказів не подано), а
тому не може виступати позивачем у
господарському процесі.

Підстав, передбачених для виключної
підсудності даної справи
господарським судам, а саме розгляд
спорів, що випливають з корпоративних
відносин господарського товариства,
суд також не вбачає, оскільки спір не є
корпоративним.

Згідно частини 1 статті 62
Господарського процесуального кодексу
України суддя відмовляє у прийнятті
позовної заяви, якщо заява не підлягає
розгляду в господарських судах
України.

Оскільки, з позовної заяви вбачається,
що заявлений позов пред'явлено
фізичною особою ОСОБА_1, останній не
довів, що має право на звернення саме до
господарського суду, тому суд
відмовляє у прийнятті позовної заяви.

Виходячи з суб'єктного складу осіб,
предмету спору у справі, даний спір
підлягає розгляду в судах загальної
юрисдикції.

Окрім того, суд звертає увагу заявника,
що прохальна частина заяви № 25569/14 від
18.11.2014 року не містить самостійних
вимог на предмет спору у справі №
911/2979/14.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 62,
статті 86 Господарського
процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У прийнятті позовної заяви № 25569/14
від 18.11.2014 року третьої особи, яка
заявляє самостійні вимоги на предмет
спору ОСОБА_1 - відмовити.

2. Позовні матеріали повернути ОСОБА_1

3. Повернути ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з
Державного бюджету України 1218 (одну
тисячу двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.
судового збору, сплаченого згідно
квитанції № ПН2463
від 17.11.2014 року.

Суддя
С.В. Стасюк