ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2014 р.
Справа № 914/1824/14

Львівський апеляційний господарський
суд, в складі колегії:

головуючого-судді:
Якімець Г.Г.,

суддів:
Гнатюк Г.М.,

Кордюк Г.Т.,

при секретарі судового засідання
Кришталь М.Б.,

за участю представників:

від позивача (скаржника) - Цімко П.О.

від відповідача - не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Гал-Дім", б/н від
27.08.2014 року

на рішення господарського суду
Львівської області від 11.08.2014 року
(підписане 14.08.2014 року), cуддя Коссак С.М.

у справі № 914/1824/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Гал-Дім", м.
Львів-Винники

до відповідача Виконавчого комітету
Винниківської міської ради, м.
Львів-Винники

про визнання недійсним пункту договору
про пайову участь

в с т а н о в и в :

Рішенням господарського суду
Львівської області від 11.08.2014 року по
справі №914/1824/14 у задоволенні позову
товариства з обмеженою
відповідальністю «Гал-Дім» до
Виконавчого комітету Винниківської
міської ради про визнання недійсним
пункту договору про пайову участь
відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що п.2.2
договору про пайову участь, який
позивач просить визнати недійсним, не
суперечить п.4 ст.30 ЗУ «Про регулювання
містобудівної діяльності» та ст.73 ЗУ
«Про місцеве самоврядування в
Україні», відтак, відсутні підстави для
визнання недійсним вказаного пункту
договору. Крім того, суд встановив, що
позивач не здійснює будівництво
об'єктів інженерного забезпечення,
енергозбереження та енергопостачання
за умови передачі їх у власність
територіальної громади м. Винники, що
згідно п.1.4 Положення про пайову участь
(внесок) замовників у створенні та
розвитку інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури м. Винники,
було б підставою для звільнення
замовника від сплати пайового внеску.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, товариство з обмеженою
відповідальністю "Гал-Дім" подало
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення господарського суду
Львівської області від 11.08.2014 року по
справі №914/1824/14 та прийняти нове
рішення, яким задоволити позовні
вимоги. Зокрема, скаржник вказує, що він
звільнений від сплати пайового внеску
на підставі п.1.4 Положення про пайову
участь (внесок) замовників у створенні
та розвитку інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури м. Винники,
оскільки, ним подано суду докази
виконання робіт на загальну суму 130089,58
грн., з яких: роботи по газифікації
житлового будинку з вбудованим
магазином на суму 90042 грн., роботи з
прокладення телефонної лінії на суму
12339,58 грн. та електропостачання в
16-квартирний житловий будинок з
вбудованим магазином на суму 27708 грн.
Відтак, на думку апелянта, пункт 2.2
договору про пайову участь, за яким
замовник зобов'язався сплатити пайовий
внесок на створення і розвиток
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури м. Винники в розмірі
93526,41 грн., не відповідає п.1.4 наведеного
вище Положення та ст.30 ЗУ «Про
регулювання містобудівної
діяльності».

Представник позивача (скаржника) в
судовому засіданні вимоги апеляційної
скарги підтримав у повному обсязі,
просив скасувати рішення
господарського суду Львівської
області від 11.08.2014 року по справі
№914/1824/14 та прийняти нове рішення про
задоволення позову. Зокрема, зазначав,
що ТзОВ «Гал-Дім» зверталось до
Винниківської міської ради з заявою
(б/н від 24.07.2014 року), в якій просило
прийняти у власність територіальної
громади м. Винники об'єкти інженерного
забезпечення та енергопостачання
16-квартирного житлового будинку за
адресою: м. Винники, вул. Івасюка-Винна
Гора на загальну суму 130089,58 грн., однак,
відповіді на вказану заяву позивач не
отримав.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, хоча належним
чином повідомлений про дату, час та
місце судового засідання (арк. справи 102
зворот).

Оскільки явка представника
відповідача не визнавалась
обов'язковою, судова колегія вважає за
можливе розглянути справу за його
відсутності.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача (скаржника), розглянувши
доводи апеляційної скарги та
дослідивши наявні докази по справі,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного:

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, 21 березня 2014 року
між Виконавчим комітетом
Винниківської міської ради та
товариством з обмеженою
відповідальністю «Гал-Дім» (в тексті
договору - замовник) укладено договір
про пайову участь (будівництво
житлового будинку по вул. Івасюка -
Винна Гора у м. Винники) №90, відповідно
до умов якого, а саме: п.1.1 замовник
зобов'язався здійснити відрахування у
створення і розвиток
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури міста, шляхом сплати
пайового внеску на умовах і у порядку,
передбаченому договором.

Згідно п.2.2 Договору замовник
зобов'язався сплатити на протязі
одного місяця з дня підписання
договору пайовий внесок на створення і
розвиток інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури м. Винники в
сумі 93526,41 грн.

Договір про пайову участь №90 від 21.03.2014
року діє з моменту його підписання до
повного виконання сторонами його умов
(п.5 Договору).

Зазначений Договір підписано
сторонами та скріплено печатками
юридичних осіб - сторін договору.

Позивач, посилаючись на ч.1 ст.203, ч.ч.1,3
ст.215 ЦК України, просить визнати
недійсним п.2.2 договору про пайову
участь №90 від 21.03.2014 року, оскільки, на
його думку, даний пункт суперечить п.1.4
Положення про пайову участь (внесок)
замовників у створенні та розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури м. Винники,
затвердженого рішенням виконавчого
комітету Винниківської міської ради м.
Львова №83 від 01.03.2011 року, ст.30 ЗУ «Про
регулювання містобудівної
діяльності», ст.73 ЗУ «Про місцеве
самоврядування в Україні».

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорення.

Частиною 2 ст.16 ЦК України передбачено,
що способом захисту цивільних прав та
інтересів може бути, зокрема, визнання
правочину недійсним.

Згідно ч.1 ст.215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсність правочину може наступати
лише за певні порушення закону.

Так, статтею 203 ЦК України передбачено
загальні вимоги, додержання яких є
необхідним для чинності правочину.
Згідно з положеннями даної статті,
зміст правочину не може суперечити
Цивільному кодексу України, іншим
актам цивільного законодавства, а
також інтересам держави і суспільства,
його моральним засадам; особа, яка
вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної
дієздатності; волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі;
правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом; правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

В п.2.1 постанови Пленуму Вищого
господарського України №11 від 29.05.2013
року "Про деякі питання визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними" зазначено, що правочин може
бути визнаний недійсним з підстав,
передбачених законом.

Вирішуючи спори про визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними, господарський суд повинен
встановити наявність фактичних
обставин, з якими закон пов'язує
визнання таких правочинів
(господарських договорів) недійсними
на момент їх вчинення (укладення) і
настання відповідних наслідків.

Частинами 2, 3 ст.40 ЗУ «Про регулювання
містобудівної діяльності»
передбачено, що, замовник, який має
намір щодо забудови земельної ділянки
у відповідному населеному пункті,
зобов'язаний взяти участь у створенні і
розвитку інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури населеного
пункту, крім випадків, передбачених
частиною четвертою цієї статті. Пайова
участь у розвитку інфраструктури
населеного пункту полягає у
перерахуванні замовником до прийняття
об'єкта будівництва в експлуатацію до
відповідного місцевого бюджету коштів
для створення і розвитку зазначеної
інфраструктури.

Відповідно до ч.4 ст.40 наведеного Закону
до пайової участі у розвитку
інфраструктури населеного пункту не
залучаються замовники у разі
будівництва: 1) об'єктів будь-якого
призначення на замовлення державних
органів або органів місцевого
самоврядування за рахунок коштів
державного або місцевих бюджетів; 2)
будівель навчальних закладів, закладів
культури, фізичної культури і спорту,
медичного і оздоровчого призначення; 3)
будинків житлового фонду соціального
призначення та доступного житла; 4)
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, дачних будинків
загальною площею до 300 квадратних
метрів, господарських споруд,
розташованих на відповідних земельних
ділянках; 5) об'єктів комплексної
забудови територій, що здійснюється за
результатами інвестиційних конкурсів
або аукціонів; 6) об'єктів будівництва
за умови спорудження на цій земельній
ділянці об'єктів соціальної
інфраструктури; 7) об'єктів, що
споруджуються замість тих, що
пошкоджені або зруйновані внаслідок
надзвичайних ситуацій техногенного
або природного характеру; 8) об'єктів,
передбачених Державною цільовою
програмою підготовки та проведення в
Україні фінальної частини чемпіонату
Європи 2012 року з футболу, за рахунок
коштів інвесторів; 9) об'єктів
інженерної, транспортної
інфраструктури, об'єктів енергетики,
зв'язку та дорожнього господарства
(крім об'єктів дорожнього сервісу); 10)
об'єктів у межах індустріальних парків
на замовлення ініціаторів створення
індустріальних парків, керуючих
компаній індустріальних парків,
учасників індустріальних парків.

Поряд з тим, відповідно до п.1.4
Положення про пайову участь (внесок)
замовників у створенні та розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури м. Винники,
затвердженого рішенням виконавчого
комітету Винниківської міської ради м.
Львова №83 від 01.03.2011 року, замовники не
сплачують пайового внеску у випадку,
зокрема, будівництва об'єктів
інженерного забезпечення,
енергозбереження та енергопостачання:
насосних станцій та теплових мереж,
бойлерних, котелень, трансформаторних
підстанцій, розподільчих пунктів,
підстанцій, газових розподільчих
пунктів, ліній електропередач, за умови
передачі їх у власність територіальної
громади м. Винники.

Частиною 1 статті 73 ЗУ «Про місцеве
самоврядування в Україні» акти ради,
сільського, селищного, міського голови,
голови районної в місті ради,
виконавчого комітету сільської,
селищної, міської, районної у місті (у
разі її створення) ради, прийняті в
межах наданих їм повноважень, є
обов'язковими для виконання всіма
розташованими на відповідній
території органами виконавчої влади,
об'єднаннями громадян, підприємствами,
установами та організаціями,
посадовими особами, а також
громадянами, які постійно або
тимчасово проживають на відповідній
території.

На думку позивача, останній звільнений
від сплати пайового внеску на підставі
п.1.4 Положення про пайову участь
(внесок) замовників у створенні та
розвитку інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури м. Винники, а
відтак, п.2.2 договору про пайову участь
№90 від 21.03.2014 року, яким зобов'язано
ТзОВ «Гал-Дім» сплатити пайовий внесок
в розмірі 93526,41 грн., суперечить
наведеним вище положенням
законодавства.

В матеріалах справи міститься Зведений
локальний кошторис прокладання
телефонної лінії по вул. Івасюка (Винна
Гора), буд.16 кв. житловий будинок,
Локальний кошторис №4-1-1 на
електропостачання 16 кв. житлового
будинку по вул. Івасюка (Винна Гора) з
вбудованим магазином у м. Винники та
заява ТзОВ «Гал-Дім» від 31.07.2014 року до
Винниківської міської ради, які
свідчать про електропостачання,
газифікацію та телефонізацію
житлового будинку. Однак, згідно,
виданих ПАТ по газопостачанню та
газифікації «Львівгаз» Технічних умов
№19/2760-11, на які посилається позивач у
заяві від 31.07.2014 року, газифікація
будинку можлива при умові проведення
капітального ремонту установки
катодного захисту газопроводів від
електрохімічної корозії, встановлення
регулятора тиску, ремонту газового
колодязя.

Поряд з тим, відповідно до Декларації
про готовність об'єкта до експлуатації,
зареєстрованої Інспекцією ДАБК у
Львівській області від 25.10.2012 року,
позивач здійснює будівництво
багатоквартирного житлового будинку з
вбудованим магазином на вул. Івасюка -
Винна Гора в м. Винники з підключенням
його до існуючої мережі з метою
постачання енергетичними ресурсами.

Таким чином, оскільки, в матеріалах
справи відсутні докази будівництва
замовником - ТзОВ «Гал-Дім» об'єктів
інженерного забезпечення,
енергозбереження та енергопостачання
(насосних станцій та теплових мереж,
бойлерних, котелень, трансформаторних
підстанцій, розподільчих пунктів,
підстанцій, газових розподільчих
пунктів, ліній електропередач), а також
відсутні докази передачі таких
об'єктів, у випадку їх будівництва, у
власність територіальної громади м.
Винники, що є обов'язковою умовою,
згідно п.1.4 Положення про пайову участь
(внесок) замовників у створенні та
розвитку інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури м. Винники,
для звільнення замовника від сплати
пайового внеску, відтак, місцевий
господарський суд дійшов вірного
висновку про відсутність підстав для
визнання недійсним пункту договору,
який стосується обов'язку замовника
сплатити пайовий внесок.

Саме лише звернення замовника до
міської ради із заявою про прийняття у
власність територіальної громади м.
Винники об'єктів інженерного
забезпечення та енергопостачання
16-тиквартирного житлового будинку не
може бути належним доказом передачі
таких об'єктів у власність
територіальної громади м. Винники.
Відповідних актів прийому-передачі
позивач суду не надав.

Враховуючи наведене, з огляду на
відсутність у матеріалах справи
належних доказів передачі замовником
об'єктів інженерного забезпечення,
енергозбереження та енергопостачання
у власність територіальної громади м.
Винники, відсутні підстави для
звільнення замовника - ТзОВ «Гал-Дім»
від сплати пайового внеску.

Одночасно, як на підставу визнання
недійсним вказаного пункту Договору,
позивач посилається також і на його
невідповідність ст.30 ЗУ «Про
регулювання містобудівної
діяльності», пунктом 5 якої визначено:
якщо технічними умовами
передбачається необхідність
будівництва замовником інженерних
мереж або об'єктів інженерної
інфраструктури (крім мереж,
призначених для передачі та розподілу
електричної енергії, трубопроводів,
призначених для розподілу природного
газу, транспортування нафти та
природного газу) поза межами його
земельної ділянки, розмір пайової
участі у розвитку інфраструктури
населеного пункту зменшується на суму
їх кошторисної вартості, а такі
інженерні мережі та/або об'єкти
передаються у комунальну власність. У
разі якщо кошторисна вартість
будівництва інженерних мереж та/або
об'єктів інженерної інфраструктури
(крім мереж, призначених для передачі
та розподілу електричної енергії,
трубопроводів, призначених для
розподілу природного газу,
транспортування нафти та природного
газу) перевищує розмір пайової участі
замовника у розвитку інфраструктури
населеного пункту, орган місцевого
самоврядування приймає рішення про
відшкодування замовнику різниці між
здійсненими витратами та розміром
пайової участі замовника у розвитку
інфраструктури населеного пункту.

Вказаною статтею передбачено
зменшення або відшкодування замовнику
різниці між здійсненими витратами та
розміром пайової участі замовника у
розвитку інфраструктури населеного
пункту. В даному випадку, в разі
наявності обставин, передбачених
наведеною статтею Закону, замовник має
право звернутися до міської ради з
пропозицією внести зміни до укладеного
договору про пайову участь, натомість,
підстави для визнання недійсним
пункту, що передбачає обов'язок
замовника сплатити пайовий внесок -
відсутні.

Враховуючи наведене вище, колегія
суддів погоджується з висновком
місцевого господарського суду про
відсутність підстав для задоволення
позову товариства з обмеженою
відповідальністю "Гал-Дім" про визнання
недійсним пункту 2.2 договору про пайову
участь №90 від 21.03.2014 року, яким
передбачено обов'язок позивача як
замовника сплатити пайовий внесок в
розмірі 93526,41 грн. на розвиток
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури м. Винники.

Статтею 32 ГПК України передбачено, що
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно із ст.33 ГПК України, кожна з
сторін повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень. Позивачем
такі обставини не доведено.

Відтак, суд вважає, що при прийнятті
оскаржуваного рішення місцевий
господарський суд повно і всебічно
перевірив всі обставини справи, дав
належну правову оцінку зібраним у
справі доказам та прийняв законне і
обґрунтоване рішення.

Враховуючи наведене, доводи скаржника
про скасування рішення місцевого
господарського суду є безпідставними.

Рішення суду першої інстанції прийняте
у відповідності з вимогами діючого
законодавства, а тому підстав для його
скасування апеляційний суд не вбачає.

Судовий збір за подання апеляційної
скарги на рішення господарського суду,
в порядку ст.49 ГПК України покладається
на скаржника.

Керуючись ст.ст.101, 102, 103, 105 ГПК України,
суд,

постановив:

Рішення господарського суду
Львівської області від 11.08.2014 року по
справі №914/1824/14 залишити без змін, а
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Гал-Дім» -
без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена у
касаційному порядку.

Матеріали справи №914/1824/14 повернути до
господарського суду Львівської
області.

Повну постанову складено 14.11.2014 року

Головуючий-суддя
Якімець Г.Г.

Судді
Гнатюк Г.М.

Кордюк Г.Т.