ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"17" листопада 2014 р.Справа № 916/3948/14

За позовом: Публічного акціонерного
товариства "Златобанк";

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Тіс-Зерно";

про стягнення 100 грн.

Суддя Щавинська Ю.М.

Представники:

від позивача: Коваль Н.І. - довіреність
№ 93 від 26.09.2014 року;

від відповідача: Мирончак А.П. -
довіреність № 1010/01 від 10.10.2014 року.

У судовому засіданні було оголошено
перерву відповідно до ст. 77 ГПК України.

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне
товариство "Златобанк" звернулося до
господарського суду Одеської області з
позовною заявою до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Тіс-Зерно"
та Товариства з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями "Трансінвестсервіс" в
якій просить стягнути з ТОВ "Тіс-Зерно"
заборгованість за кредитним договором
№23/12/13-KLMV від 07.02.2013р. у розмірі 20 866 166,29
грн., яка складається з: заборгованості
за основним боргом (кредитом) у сумі 1 560
362,25 доларів США, що еквівалентно 20 197
681,61 грн., заборгованості за процентами
у сумі 44 279,89 доларів США, що
еквівалентно 573 168,90 грн., пені у сумі 85
847,36 грн., штрафу у сумі 5 000 грн., 3% річних
у сумі 4 468,42 грн. В рахунок погашення
вказаної заборгованості ТОВ "Тіс-Зерно"
перед ПАТ "Златобанк" позивач просить
суд звернути стягнення на предмет
іпотеки за договором іпотеки,
посвідченим 19.02.2013р. приватним
нотаріусом Комінтернівського
районного нотаріального округу
Одеської області Драгой Н.І.,
зареєстрований в реєстрі за №100, який
належить Товариству з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями "Трансінвестсервіс", а
саме на нерухоме майно:
службово-побутові приміщення з
оздоровчим пунктом, що знаходяться за
адресою: Одеська область,
Комінтернівський район, с/рада
Визирська, 1-й км автодороги порту
"Южний", будинок 1б/1, і складається з
службово-побутових приміщень з
оздоровчим пунктом, літера А, загальною
площею 3 035,8 кв.м. У рішенні суду
способом реалізації предмета іпотеки,
на яке звернено стягнення, визначити
застосування процедури продажу,
передбаченої статтею 38 Закону України
"Про іпотеку", а саме шляхом продажу ПАТ
"Златобанк" предмету іпотеки від свого
імені будь-якій особі-покупцеві на
підставі договору іпотеки,
посвідченого 19.02.2013р. приватним
нотаріусом Комінтернівського
районного нотаріального округу
Одеської області Драгой Н.І.,
зареєстрованого в реєстрі за №100, без
необхідності отримання для цього
будь-якого окремого уповноваження
іпотекодавця, за ціною продажу,
встановленою на підставі оцінки майна
суб'єктом оціночної діяльності, на
рівні не нижчому за звичайні ціни на
цей вид майна.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач зазначає, що 07.02.2013р. між
ПАТ "Златобанк" та ТОВ "Тіс-Зерно" було
укладено кредитний договір №23/12/13-KLMV,
відповідно до умов якого кредитодавець
надає позичальнику кредит, а
позичальник зобов'язується в повному
обсязі повернути кредит, сплатити
проценти за користування кредитом та
виконати інші умови цього кредитного
договору.

При цьому, для забезпечення виконання
кредитного договору, 19.02.2013р. ПАТ
"Златобанк" уклало з ТОВ з ІІ
"Трансінвестсервіс" договір іпотеки,
посвідчений приватним нотаріусом
Комінтернівського районного
нотаріального округу Одеської області
Драгой Н.І., зареєстрований в реєстрі за
№100.

Як вказує позивач у позовній заяві,
свої зобов'язання за кредитним
договором банк виконав належним чином,
надавши відповідачу 1 грошові кошти.

Однак відповідач 1 свої зобов'язання за
кредитним договором належним чином не
виконував, не сплачував проценти за
користування кредитними коштами у
визначені строки, в результат чого
виникла прострочена заборгованість, на
яку банком було нараховано пеню.

Крім того, ТОВ "Тіс-Зерно" належним
чином не виконувались і передбачені п.
3.4.6 кредитного договору зобов'язання
щодо надання банку документів.

Як зазначає позивач, ПАТ "Златобанк"
неодноразово зверталося до ТОВ
"Тіс-Зерно" з листами-вимогами про
сплату заборгованості. Однак
заборгованість погашено не було, що і
змусило позивача звернутися до суду з
відповідним позовом.

Одночасно із позовною заявою позивачем
до суду було подано заяву про
забезпечення позову (т.1 а.с.115-119) шляхом
накладання арешту, в межах суми 20 939 246,29
грн., яка включає 20 866 166,29 грн. позовних
вимог та 73 080 грн. судового збору, на
кошти на рахунках ТОВ "Тіс-Зерно" згідно
додатку та будь-яких інших рахунках,
відкритих ТОВ "Тіс-Зерно" у банківських
установах, які будуть виявлені
державним виконавцем під час виконання
ухвали господарського суду про вжиття
заходів забезпечення позову.

29.09.2014р. ПАТ "Златобанк" до суду подано
заяву про зміну предмету позову (т.2
а.с.8-9), згідно якої позивач просить суд
стягнути з ТОВ "Тіс-Зерно"
заборгованість за кредитним договором
№23/12/13-KLMV від 07.02.2013р. у розмірі 20 866 166,29
грн., яка складається з: заборгованості
за основним боргом (кредитом) у сумі 1 560
362,25 доларів США, що еквівалентно 20 197
681,61 грн., заборгованості за процентами
у сумі 44 279,89 доларів США, що
еквівалентно 573 168,90 грн., пені у сумі 85
847,36 грн., штрафу у сумі 5 000 грн., 3% річних
у сумі 4 468,42 грн.

01.10.2014р. позивачем до суду подано
пояснення щодо наявності обставин для
вжиття заходів до забезпечення позову
(т.2 а.с.14-16).

07.10.2014р. ПАТ "Златобанк" подано до суду
заяву про зменшення розміру позовних
вимог (т.2 а.с.21-22), згідно якої позивач
просить суд стягнути з ТОВ "Тіс-Зерно"
нараховані згідно ст. 625 ЦК України 3%
річних від простроченої протягом
07.08.2014р. - 13.08.2014р. суми погашення по
основному боргу за кредитним договором
№23/12/13-KLMV від 07.02.2013р. у розмірі 100 грн., а
також повернути зайво сплачений
судовий збір у розмірі 71 253 грн.

Приймаючи до уваги, що позивач,
скориставшись своїм правом,
передбаченим ст. 22 ГПК України, подав
заяву про зменшення позовних вимог, суд
розглядає позовні вимоги ПАТ
"Златобанк" в уточненій редакції.

17.10.2014р. ТОВ "Тіс-Зерно" подано до суду
відзив на позовну заяву (т.2 а.с.25-29), в
якому відповідач заперечував проти
задоволення заяви про забезпечення
позову, а також просив суд відмовити у
задоволенні позовних вимог щодо
стягнення 20 866 166,29 грн.

У судовому засіданні 20.10.2014р.
представник позивача просив суд заяву
про забезпечення позову не розглядати
з огляду на відсутність такої
необхідності та доцільності.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 20.10.2014р. провадження у
справі в частині вимог до Товариства з
обмеженою відповідальністю з
іноземними інвестиціями
"Трансінвестсервіс" припинено.

14.11.2014р. позивачем до суду подано
пояснення стосовно заявленої до
стягнення суми у розмірі 100 грн. (т.2
а.с.77-78).

У судовому засіданні 17.11.2014р.
представник позивача позовні вимоги
підтримав у повному обсязі, просив суд
задовольнити позов.

Представник відповідача у судовому
засіданні 17.11.2014р. проти позовних вимог
щодо стягнення 100 грн. не заперечував,
підтверджуючи факт несвоєчасного
погашення заборгованості.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, проаналізувавши наявні у
справі докази та давши їм правову
оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Як встановлено судом в процесі
розгляду справи, між сторонами було
укладено кредитний договір №23/12/13-KLMV
від 07.02.2013р. (т.1 а.с.19-28), до якого в
подальшому відповідними додатковими
угодами були неодноразово внесені
зміни, зокрема щодо розміру
максимального ліміту заборгованості.

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно з договором про внесення змін
№27 від 5.08.2014р. (т.1 а.с.57) сторони
домовились викласти п.1.3. кредитного
договору №23/12/13-KLMV від 07.02.2013р. в
наступній редакції: "1.3. Максимальний
ліміт заборгованості за кредитною
лінією становить 21 000 000 доларів США. З
06.08.2014р. максимальний ліміт
заборгованості за кредитною лінією
становить 12 034 225 доларів США. З 01.09.2014р.
максимальний ліміт заборгованості за
кредитною лінією становить 10 034 225
доларів США. З 01.10.2014р. максимальний
ліміт заборгованості за кредитною
лінією становить 5 034 225 доларів США."

Згідно до ст. 35 Господарського
процесуального кодексу України
обставини, які визнаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі, можуть не доказуватися перед
судом, якщо в суду не виникає сумніву
щодо достовірності цих обставин та
добровільності їх визнання.

Приймаючи до уваги, що судом в процесі
розгляду справи, з матеріалів судової
справи, а також з пояснень
представників сторін встановлено, що
відповідач, в порушення взятих на себе
зобов'язань за кредитним договором
щодо наявності станом на 06.08.2014р.
максимального ліміту заборгованості
за кредитною лінією у сумі 12 034 225
доларів США, фактично сплатив 600 000
доларів США, тобто дотримався
максимально допустимого ліміту тільки
13.08.2014р., що підтверджується випискою по
особовим рахункам (т.2 а.с.79-80), судом
приймається вказаний факт як
достовірний та такий, що не потребує
подальшого доведення.

Згідно частини 2 статті 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Враховуючи вищевикладене, суд
перевіривши, за допомогою системи
"Ліга-Закон" розрахунок 3% річних, вважає
його вірним та задовольняє, з
урахуванням положень господарського
процесуального кодексу України щодо
меж позовних вимог, позовні вимоги про
стягнення з відповідача 3% річних у сумі
100 грн.

Згідно до ст.ст. 44, 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору у сумі
1 827 грн. слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82- 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Тіс-Зерно" (67543,
Одеська область, Комінтернівський
район, с. Визирка, вул. Чапаєва, буд. 60,
) на користь Публічного
акціонерного товариства "Златобанк"
(01030, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 17/52,
) 3% річних у сумі 100 /сто/
грн., а також витрати по сплаті судового
збору у сумі 1 827 /одна тисяча вісімсот
двадцять сім/ грн.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 24 листопада 2014
р.

Суддя
Ю.М. Щавинська