ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2014 р.Справа № 922/4430/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Смірнової О.В.

при секретарі судового засідання
Ямщикової М.Ю.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" (м. Київ)
до Державного підприємства
"Підприємства Холодногірської
виправної колонії управління
Державної пенітенціарної служби
України в Харківської області № 18" (м.
Харків) про стягнення 9340,83 грн. за
участю представників сторін:

позивача - Єфременка О.О., довіреність №
14-88 від 18.04.2014 р.;

відповідача - Борисенко І.А.,
довіреність № 8 від 02.01.2014 р.;

ВСТАНОВИВ:

07 жовтня 2014 року Публічне акціонерне
товариство "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" (м. Київ)
звернулось до господарського суду
Харківської області з позовною заявою
про стягнення з Державного
підприємства "Підприємства
Холодногірської виправної колонії
управління Державної пенітенціарної
служби України в Харківської області
№ 18" (м. Харків) 3153,45 грн. інфляційних
витрат, 5068,84 грн. пені, 1118,55 грн. 3% річних
та 1827 грн. судового збору. Свої вимоги
обґрунтовує тим, що відповідач в
порушення умов договору поставки
купівлі - продажу природного газу №
13/3909-ТЕ-32 від 27.02.2013 р. неналежним чином
виконав свої зобов'язання щодо оплати
природного газу.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 09 жовтня 2014
року було прийнято вказану позовну
заяву, порушено провадження у справі та
призначено її розгляд на 23 жовтня 2014
року.

22 жовтня 2014 року представник
відповідача надав заяву, в якій просив
суд відкласти розгляд справи, у зв"язку
з тим, що юрисконсульт підприємства
знаходиться у щорічній відпустці.

В судовому засіданні 23 жовтня 2014 року
було оголошено перерву до 05 листопада
2014 року.

05 листопада 2014 року представник
відповідача надав заяву, в якій просив
суд надати додатковий час для
складання відповідного акту звірки
взаєморозрахунків.

В судовому засіданні 05 листопада 2014
року було оголошено перерву до 17
листопада 2014 року.

13 листопада 2014 року представник
відповідача надав пояснення у справі
за № 3/14-П/559 від 12.11.2014 р., в яких зазначив
про те, що підприємство
Холодногірської виправної колонії,
здійснюючи оплату за договором № 13/3909
-ТЕ від 27.02.13 р. помилково вказав у
платіжних дорученнях у розділі
"призначення платежу" - інший договір
та просив суд зменшити розмір пені до
506,90 грн.

17 листопада 2014 року представник
відповідача надав додаткові документи,
які долучені судом до матеріалів
справи.

17.11.14 р. представник позивача у судовому
засіданні підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача позовні
вимоги визнавав у повному обсязі, проте
просив суд зменшити розмір пені до 506,90
грн.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам справи з
урахуванням фактичних та правових
підстав, суд виходить з наступного.

27 лютого 2013 року між Публічним
акціонерним товариством "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
(позивач) та Державним підприємством
"Підприємства Холодногірської
виправної колонії управління
Державної пенітенціарної служби
України в Харківської області № 18"
(відповідач) був укладений договір №
13/3909-ТЕ-32 купівлі - продажу природного
газу ( далі - договір), у відповідності
до умов якого позивач зобов"язується
передати у власність відповідача у 2013
році природний газ, ввезений на
територію України позивачем за кодом
згідно УКТ ЗЕД , а відповідач,
прийняти та оплатити його на умовах
цього договору.

Відповідно до п. 1.2 договору, газ, що
продається за цим договором,
використовується відповідачем
виключно для виробництва теплової
енергії, яка споживається населенням,
релігійними організаціями та
національними творчими спілками і їх
регіональними осередками (крім
обсягів, що використовуються для
виробничо - комерційної діяльності).

Пунктом 3.3 договору передбачено, що
приймання - передача газу, переданого
позивачем відповідачу, оформлюється
актом приймання - передачі газу.

Згідно з п. 6.1 договору, остаточний
розрахунок здійснюється до 14 числа
місяця, наступного за місяцем поставки
газу.

Пунктом 11.1 договору передбачений строк
його дії, а саме договір набирає
чинності з дати підписання
уповноваженими представниками сторін
та закріплення їх підписів печатками
сторін, поширює дію на відносини, що
фактично склалися між сторонами з 01
лютого 2013 року і діє в частині поставки
газу до 31 грудня 2013 року, а в частині
розрахунків - до їх повного здійснення.

На виконання умов договору позивачем
поставлено природний газ відповідачу
на загальну суму 300803,12 грн., що
підтверджується актами приймання -
передачі природного газу від 28.02.2013 р.,
від 31.03.2013 р., від 30.04.2013 р., від 31.05.2013 р.,
від 30.06.2013 р., 31.07.2013 р., 31.08.2013 р., 30.09.2013 р.,
31.10.2013 р., 24.01.2014 р., 24.01.2014 р., які
підписані обома сторонами та скріплені
печатками.

Відповідач за природний газ
розрахувався, проте несвоєчасно, що
підтверджується операціями за
договором № 13/3909-Те-32 за період з 01.01.2013
р. по 31.07.2014 р. (арк. справи 33).

Внаслідок неналежного виконання
відповідачем своїх зобов'язань щодо
своєчасної оплати товару за договором,
у останнього перед позивачем виникла
заборгованість в сумі 3153,45 грн.
інфляційних витрат, 5068,84 грн. пені, 1118,55
грн. 3% річних.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам з урахуванням
фактичних та правових підстав позовних
вимог суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

За приписом ст. 629 ЦК України, договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ст. 525 ЦК України встановлює, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), а у разі
порушення зобов'язання, настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України,
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

З'ясовуючи обставини щодо належного
виконання умов договору, суд звертає
увагу на пояснення відповідача, в яких
останній зазначив, що підприємство
Холодногірської виправної колонії,
здійснюючи оплату за договором № 13/3909
-ТЕ від 27.02.13 р. помилково вказав у
платіжних дорученнях у розділі
"призначення платежу" - інший договір,
що потягнуло значну передплату за
іншим договором 3/3910 -БО-32 від 27.02.13 р. та
призвело до заборгованості за спірним
договором.

Суд звертає увагу, що п. 6.3 договору
передбачено, що в платіжних дорученнях
покупець (відповідач) повинен
обов*язково зазначати номер договору,
дату його підписання та призначення
платежу без зазначення періоду, за який
здійснюється оплата. За наявності
заборгованості у покупця за цим
договором продавець (позивач) має право
зарахувати кошти, що надійшли від
покупця, як погашення заборгованості
за газ, поставлений в минулі періоди по
цьому договору в порядку календарної
черговості виникнення заборгованості.
Кошти, які надійшли від покупця, будуть
зараховані як передоплата за умови
відсутності заборгованості за цим
договором.

Таким чином дані посилання відповідача
суд вважає необгрунтованими.

За неналежне виконання своїх
зобов*язань за договором відповідачу
нараховано 3% річних у сумі 1118,55 грн. та
інфляційних витрат в сумі 3153,45 грн.

Судом було здійснено перерахунок 3%
річних та інфляційних витрат за
допомогою системи "Законодавство" та
встановлено, що розрахунок позивача є
вірним.

Таким чином суд дійшов до висновку, що
позовні вимоги про стягнення з
відповідача 3% річних у сумі 1118,55 грн. та
інфляційних витрат в сумі 3153,45 грн. за
прострочення виконання грошового
зобов'язання підлягають задоволенню
як правомірні та такі, що не
спростовані відповідачем.

Згідно зі ст.ст.193,198 ГК України, кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених законом або договором.

Пунктом 7.2 договору передбачена
відповідальність сторін, а саме у разі
невиконання відповідачем п. 6.1
договору, відповідач у безспірному
порядку повинен сплатити пеню у
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла в період, за який
сплачується пеня, за кожний день
прострочення платежу.

Відповідно до частини 3 статті 549
Цивільного кодексу України пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно ст. 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань", пеня
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла
у період, за який сплачується пеня.

Позивачем за прострочення виконання
грошового зобов'язання у відповідності
до умов договору, з урахуванням
проплат, відповідачу нарахована пеня у
сумі 5068,84 грн. (розрахунок перевірено
судом та є вірним).

Відповідач у поясненнях у справі за №
3/14-П/559 від 12.11.2014 р. просить зменшити
розмір нарахованої пені до 506,90 грн.

Відповідно до п. 3 ст. 83 ГПК України, суд
може зменшувати у виняткових випадках
розмір неустойки (штрафу, пені), яка
підлягає стягненню зі сторони, що
порушила зобов*язання.

При зменшенні неустойки судом беруться
до уваги наступні обставини: чи є даний
випадок винятковим, причини
неналежного виконання або невиконання
зобов'язання, незначність
прострочення виконання зобов'язання,
перевищення розміру штрафних санкцій
над сумою заборгованості, будь-яка
нерозмірність штрафних санкцій
наслідкам правопорушення, негайного
добровільного усунення винною
стороною порушення та його наслідків.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається в
обґрунтування своїх вимог та
заперечень

Однак відповідач, в порушення ст. 33 ГПК
України, не надав суду доказів в
підтвердження своїх вимог.

Тому, клопотання відповідача про
зменшення пені 506,90 грн. не підлягає
задоволенню.

Таким чином, суд прийшов до висновку
про задоволення позовних вимог про
стягнення з відповідача пені у сумі
5068,84 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат, суд керується ч. 1 ст. 49 ГПК
України. У спорах, що виникають при
виконанні договорів та з інших підстав
судовий збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Таким чином, судовий
збір у даній справі покладається на
відповідача.

На підставі ст.ст. 525, 526, ч. 1 ст. 530, ст.ст.
610, 611, ч. 1 ст. 612, ч. 2 ст. 625, ст.ст. 629, 655
Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 198
Господарського кодексу України, ст. 3
Закону України "Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань", керуючись ст.ст. 1, 4, 12, 33, 43,
44, 47-49, 65, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" до
Державного підприємства "Підприємства
Холодногірської виправної колонії
управління Державної пенітенціарної
служби України в Харківської області
№ 18" про стягнення 9340,83 грн.
задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Державного підприємства
"Підприємства Холодногірської
виправної колонії управління
Державної пенітенціарної служби
України в Харківської області № 18" (61052,
м. Харків, вул. Рубанівська, 4, код 08680862,
р/р 0248, в філії АТ "Укрексімбанку"
м. Харкова, МФО 351618) на користь
Публічного акціонерного товариства
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б.
Хмельницького, 6, код 20077720) 3153,45 грн.
інфляційних витрат, 5068,84 грн. пені, 1118,55
грн. 3% річних та 1827 грн. судового збору.

Видати відповідний наказ після
набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 20.11.2014 р.

Суддя О.В. Смірнова