ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

0,2

20.11.14 № 910/25632/14. Суддя Ващенко Т.М.,
розглянувши

позовну заяву Приватного підприємства
Фірма "Гарант"

до Приватного підприємства "БМК 2010"

про розірвання договору та стягнення
160 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство Фірма «Гарант»
звернулось до Господарського суду
міста Києва з позовом до Приватного
підприємства «БМК 2010» про розірвання
договору та стягнення 160 000,00 грн.

Приватним підприємством Фірма
«Гарант» позовна заява про розірвання
договору та стягнення 160 000,00 грн. не
відповідає вимогам розділу VIII
Господарського процесуального кодексу
України, а тому підлягає поверненню з
посиланням на ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України, з
огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо позовну заяву підписано особою,
яка не має права її підписувати, або
особою, посадове становище якої не
вказано.

Згідно з ст. 54 Господарського
процесуального кодексу України
позовна заява подається до
господарського суду в письмовій формі
і підписується повноважною посадовою
особою позивача або його
представником, прокурором чи його
заступником, громадянином - суб'єктом
підприємницької діяльності або його
представником.

Наявність на позовній заяві
факсимільного підпису означає, що вона
не підписана особою, яка має право її
підписувати, і підлягає поверненню (п.
3.5 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції»).

Разом з тим, з позовної заяви № 13 від
12.11.14. вбачається, що вона містить
факсимільний підпис представника
директора позивача Зосі Г.І.

Вказане означає, що позовна заява № 13
від 12.11.14. не підписана особою, яка має
право її підписувати і підлягає
поверненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 63 ГПК
України.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 57 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що до позовної заяви
додаються документи, які підтверджують
сплату судового збору у встановлених
порядку і розмірі.

Згідно з ст. 4 Закону України "Про
судовий збір" судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Пунктом 2.21 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України, від 21.02.2013,
№ 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України"
передбачено, що платіжне доручення на
безготівкове перерахування судового
збору, квитанція установи банку про
прийняття платежу готівкою додаються
до позовної заяви (заяви, скарги) і
мають містити відомості про те, яка
саме позовна заява (заява, скарга, дія)
оплачується судовим збором.

Позивачем додано до позовної заяви
докази на підтвердження сплати
судового збору, які не відповідають
встановленим законом вимогам з огляду
на наступне.

Відповідно до п. 3.1 Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті, затвердженої
Постановою Правління Національного
банку України від 21.01.2004р. №22 платіжне
доручення оформляється платником за
формою, наведеною в додатку 2 до цієї
Інструкції, згідно з вимогами щодо
заповнення реквізитів розрахункових
документів, що викладені в додатку 8 до
цієї Інструкції, та подається до банку,
що обслуговує його, у кількості
примірників, потрібних для всіх
учасників безготівкових розрахунків.

Згідно з п. 2.4 вказаної Інструкції банк
перевіряє відповідність заповнення
реквізитів розрахункових документів
клієнтів, крім інкасових доручень
(розпоряджень), вимогам додатка 8 до
цієї Інструкції, зокрема, банк платника
перевіряє заповнення таких реквізитів:
"Платник", "Код платника", "Рахунок
платника", "Банк платника", "Код банку
платника", а також "М. П." та "Підписи
платника" (якщо згідно з формою
документа вимагається їх заповнення).

Натомість, у приєднаних до позовної
заяви платіжних дорученнях № 489 від
13.10.14. на суму 1 301,00 грн. та № 488 від 13.10.14.
на суму 3 200,00 грн. відсутні підписи та
печатка відповідальних осіб платника,
тобто вказані реквізити не заповнені
як того вимагає вищезазначена
інструкція, а в суду відсутня
можливість дійти висновку про те, що
позивачем до матеріалів позовної заяви
долучено саме оригінали платіжних
доручень про сплату судового збору,
адже згідно з п. 2.21 постанови пленуму
Вищого господарського суду України № 7
від 21.02.13. «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України»
платіжне доручення на безготівкове
перерахування судового збору,
квитанція установи банку про прийняття
платежу готівкою подаються до
господарського суду тільки в
оригіналі; копії, у тому числі
виготовлені із застосуванням
технічних засобів (фотокопії тощо) цих
документів, не можуть бути належним
доказом сплати судового збору.

Крім того, суд звертає увагу, що при
повторному звернення з даним позовом
до суду слід подати докази зарахування
судового збору в розмірі 1 301,00 грн. та 3
200,00 грн. в доход Державного бюджету
України.

Таким чином суд дійшов висновку, що
позивачем не додано належного доказу
сплати судового збору у встановленому
порядку та розмірі, тому дана позовна
заява підлягає поверненню позивачу на
підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України.

При цьому, суд звертає увагу позивача
на те, що при повторному зверненні з
даною позовною заявою до суду, копії
всіх документів, що додані до позовної
заяви мають бути завірені належним
чином відповідно до п. 5.27 Національного
стандарту України ДСТУ 4163-2003
«Уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації» (затверджена Наказом
Держспоживстандарту України від 07.04.2003
р. № 55), яким визначено, що відмітку про
засвідчення копії документа складають
зі слів «згідно з оригіналом», назви,
посади, особистого підпису особи, яка
засвідчує копію, її ініціали та
прізвища, дати засвідчення копії і
проставляють нижче реквізиту підпис.

Відповідно до п. 3.5 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», недодержання вимог
статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини
першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і
додатків до позовної заяви тягне за
собою наслідки, передбачені статтею 63
ГПК України.

Беручи до уваги наведене, зважаючи на
те, що заявником не дотримано вимог ст.
ст. 54, 57 Господарського процесуального
кодексу України, враховуючи, що приписи
ст. 63 Господарського процесуального
кодексу України носять імперативний
характер, суд дійшов висновку, що
викладені обставини є підставою для
повернення позовної заяви відповідно
до ст. 63 Господарського процесуального
кодексу України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву повернути без розгляду.

Звернути увагу позивача, що після
усунення недоліків, які стали
підставою повернення позовної заяви
без розгляду, він може повторно
звернутися до господарського суду
міста Києва з позовом.

Суддя
Т.М.
Ващенко