ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2014 р.
Справа № 922/1152/13

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Сіверін В.І., суддя
Медуниця О.Є., суддя Терещенко О.І.

при секретарі Новіковій Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача -Яновська В.С. (довіреність
№38-1871 від 28.05.2010 року);

відповідача - ОСОБА_2 (довіреність від
14.03.2014 року);

розглянувши апеляційну скаргу
відповідача (вх.№ 839Х/1-38) на рішення
господарського суду Харківської
області від 30.04.2013 року

за позовом Комунального підприємства
"Харківські теплові мережі", м.Харків

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3,
с.Високий, Харківська область

про стягнення 103019,68 грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, КП "Харківські теплові
мережі", звернувся до господарського
суду Харківської області з позовом, в
якому просив суд стягнути з
відповідача заборгованість в розмірі
34424,12 грн. за договором №2445
купівлі-продажу теплової енергії в
гарячій воді від 01.01.2008 р., вартість
безпідставно спожитої теплової
енергії в розмірі 68595,56 грн.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 30.04.2013 року по
справі №922/1152/13 (суддя Макаренко О.В.)
позов задоволено повністю.

Відповідач із вказаним рішенням
місцевого господарського суду не
погодився, звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
вказане рішення скасувати в частині
стягнення 34424,12 грн. боргу за договором
№2445 від 01.01.2008 року та 51821,11 грн.
вартості безпідставно спожитої
теплової енергії. Мотивуючи свою
апеляційну скаргу відповідач
посилається на те, що він не підписував
договір №2445 від 01.01.2008 року, підпис від
його імені виконаний іншою особою; крім
того, позивач не надав належних доказів
про підключення до теплопостачання
приміщень, що належать відповідачу.

15.05.2014 року в судовому засіданні
оголошено перерву до 28.05.2014 року об 11:00
год.

28.05.2014 року в судовому засіданні
оголошено перерву до 05.06.2014 року об 10:30
год.

В судовому засіданні 05.06.2014 року
відповідач заявив клопотання про
продовження строку розгляду
апеляційної скарги на 15 днів у зв'язку з
необхідністю призначення та
проведення експертизи по даній справі.

Колегія суддів, розглянувши заявлене
клопотання, дійшла висновку про його
задоволення та продовження строку
розгляду апеляційної скарги до 23.06.2014
року.

Відповідач заявив клопотання (вх.№ 3077
від 15.04.2014 р.) про призначення у справі
судової почеркознавчої експертизи.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 05 червня 2014
року провадження у справі зупинено та
призначена почеркознавча експертиза,
проведення, якої доручено експертам
Харківського науково-дослідного
інституту судових експертиз ім. засл.
проф. М.С.Бокаріуса.

Після проведення почеркознавчої
експертизи, ухвалою Харківського
апеляційного господарського суду від 05
листопада 2014 року провадження по
справі № 922/1152/13 поновлено та
призначено розгляд справи на 18
листопада 2014 року об 11.00 год.

У судовому засіданні 18 листопада 2014
року, представник відповідача
апеляційну скаргу підтримав та
зазначив, що висновком комісійної
судово-почеркознавчої експертизи № 6989
по справі № 922/1152 встановлено , що
підписи від імені ОСОБА_5 у договорі №
2445 купівлі-продажу теплової енергії в
гарячій воді від 01.01.2008 року , у додатку
№ 1 до договору № 2445 купівлі-продажу
теплової енергії в гарячій воді від
01.01.2008 року, на акті розмежування меж
балансової належності тепломереж та
експлуатаційної відповідальності
сторін, на другому аркуші додатку № 3 до
договору №2445 купівлі-продажу теплової
енергії в гарячій воді від 01.01.2008 р., на
додатку № 4 до договору № 2445
купівлі-продажу теплової енергії в
гарячій воді від 01.01.2008 р. виконані не
ОСОБА_3, а іншою особою, у зв'язку з чим
просить рішення господарського суду
Харківської області по справі № 922/1152/13
від 30 квітня в частині стягнення 34424,12
грн. боргу за договором № 2445 від 01.01.2008
та 51821,11 грн. вартості безпідставно
спожитої теплової енергії, скасувати
та прийняти в цій частині нове рішення,
яким у задоволенні позовних вимог
відмовити.

Представник позивача у відзиві на
апеляційну скаргу та у судовому
засіданні проти апеляційної скарги
відповідача заперечує, доводи
викладені в ній вважає безпідставними,
хибними та такими, що ставлять на меті
ухилення від виконання договірних
зобов'язань та оплати вартості
спожитої теплової енергії. Просить
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а рішення господарського
суду Харківської області від 30 квітня
2013 року - без змін.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши доводи представників
сторін, перевіривши правильність
застосування норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
Харківського апеляційного
господарського суду встановила
наступне.

Позивач в обґрунтування своїх позовних
вимог посилається на наступне.

КП «Харківські теплові мережі» на
підставі Розпорядження про початок та
кінець опалювального сезону 2011-2012 рр.
та договору постачання теплової
енергії № 2445 від 01.01.2008 року
здійснювало постачання теплової
енергії до нежитлових приміщень
житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Станом на 02.07.2012 року заборгованість за
неналежне виконання договірних
зобов'язань складає 34424,12 грн., яка
утворилася з жовтня 2011 року по квітень
2012 року.

На думку позивача, факт споживання
відповідачем теплової енергії
підтверджується актами на підключення
та відключення опалення, підписаними
представниками позивача та
балансоутримувача, у житловому
будинку за адресою: АДРЕСА_1.

До матеріалів справи додано договір №
2445 від 01.01.2008 року, укладений між КП
"Харківські теплові мережі"
(Енергопостачальна організація) та ФОП
ОСОБА_3 (Споживач) .

Відповідно до умов даного договору,
позивач зобов'язався постачати
відповідачу теплову енергію в гарячій
воді в потрібних йому обсягах, а
відповідач зобов'язався оплачувати
одержану теплову енергію за
встановленими тарифами (цінами) в
терміни, передбачені цим договором.

Відповідач проти позовних вимог
заперечує. В обґрунтування своїх
доводів посилається на те, що йому не
було відомо про розгляд даної справи і
тому в судових засіданнях він був
відсутній.

В матеріалах справи містяться ухвали
суду першої інстанції від 09.04.2013 р.,
18.04.2013 р., 24.04.2013 р., які направлялися на
адресу відповідача, однак були
повернуті поштою у зв'язку із
неможливістю вручення кореспонденції.

За таких обставин, судова колегія
вважає за необхідне прийняти до
дослідження матеріали надані
відповідачем до апеляційної скарги.

ОСОБА_3 на праві приватної власності
належать нежитлові приміщення
підвальної частини №1, 1-5, 1-го поверху
№1-8 літ.А-2, загальною площею 319,2 кв.м.,
розташовані в будинку АДРЕСА_1, на
підставі договору купівлі-продажу від
08.09.2007 р.

Відповідач вказує на те, що система
опалення у вказаних нежитлових
приміщеннях демонтована.

Факт відсутності в належних ОСОБА_3
приміщеннях опалювальних приладів
також підтверджується Актом від 07.09.2011
р., складеним комісією у складі
інженера дільниці №45 КП
«Жилкомсервіс» ОСОБА_6 , майстра ОСОБА_7,
майстра ОСОБА_8

До матеріалів справи додано вказаний
акт від 07.09.2011 року, із змісту якого
випливає, що приміщення за адресою
АДРЕСА_1 використовується під магазин
ПП ОСОБА_3

Магазин від системи центрального
опалення відключений, у приміщенні
демонтовані труби і радіатори
центрального опалення. У підвальному
приміщенні проходять комунікації
холодної води, водовідведення,
центрального опалення. В акті також
містяться загальні висновки:
«Опалювальна система магазину
відсутня» (а.с.147).

Відповідачем також надано до
матеріалів справи акт від 27.05.2014 р.,
складений інженером та майстром
дільниці № 45 за результатами
обстеження нежитлового приміщення по
АДРЕСА_1 , власник приміщення ПП ОСОБА_3

В акті зафіксовано, що нежитлове
приміщення першого поверху не має
приборів опалення, «ввод опалення
отглушен».

За таких обставин, не можна вважати
доведеними позивачем як обсяги
спожитого тепла, так і сам факт
споживання його відповідачем.

Таким чином, відповідач за вказаною
адресою не одержував послуг позивача з
опалення приміщення.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу
посилається як на преюдиційний факт на
вказівку в наданих ним до справи
ухвалах Жовтневого районного суду
міста Харкова від 07.06.2011 р. та
апеляційного суду Харківської області
від 13.07.2011 року про існування між
сторонами у даній справі договірних
відносин.

Аналізуючи зміст вказаних ухвал, втому
числі ухвали від 07.07.2011 р., на яку
посилається позивач, судова колегія
приходить до висновку, що в даному
процесуальному документі міститься
посилання на клопотання представника
відповідача про закриття провадження у
справі, оскільки спір є підвідомчий
господарським судам.

Крім того, ухвала не є процесуальним
документом, що встановлюють певні
факти. Згідно ст.35 ГПК України, тільки
рішення та вироки судів мають
преюдиціальне значення.

За таких обставин, посилання позивача
на вказані ухвали, як на встановлений
судом факт наявності укладеного між
сторонами договору на постачання
теплової енергії, є безпідставними.

Відповідач також наполягав на тому, що
між ним і позивачем відсутні договірні
відносини та подав суду клопотання про
призначення судової почеркознавчої
експертизи.

Висновком комісійної
судово-почеркознавчої експертизи №6989
по справі №922/1152 встановлено, що
підписи від імені ОСОБА_5 у договорі №
2445 купівлі-продажу теплової енергії в
гарячій воді від 01.01.2008 року, у додатку
№ 1 до договору № 2445 купівлі-продажу
теплової енергії в гарячій воді від
01.01.2008 року, на акті розмежування меж
балансової належності тепломереж та
експлуатаційної відповідальності
сторін, на другому аркуші додатку № 3 до
договору №2445 купівлі-продажу теплової
енергії в гарячій воді від 01.01.2008 р., на
додатку № 4 до договору № 2445
купівлі-продажу теплової енергії в
гарячій воді від 01.01.2008 р. виконані не
ОСОБА_3, а іншою особою.

Судова колегія вважає, що результати
судово-почеркознавчої експертизи
підтверджують доводи відповідача про
відсутність договірних відносин між
сторонами у справі.

Разом із тим позивач у позовній заяві,
як на підставу своїх позовних вимог,
посилався на неналежне виконання
відповідачем своїх договірних
зобов'язань та посилався на умови
договору.

Враховуючи, що договір № 2445 від 01.01.2008 р.
позивачем не був підписаний, то він є
неукладеним сторонами, у зв'язку із чим
позовні вимоги на суму 34424,12 грн. не
можуть бути задоволені.

Посилання позивача на акти підключення
житлового будинку до центральної
системи опалення не можуть бути
прийняті судовою колегією до уваги,
оскільки вони не свідчать про
споживання тепла відповідачем.

Суд, обґрунтовуючи рішення про
стягнення суми боргу, посилається на
положення пунктів договору № 2445 та
ст.193 ЦК України щодо обов'язковості
виконання сторонами укладеного ними
договору.

Позивач також просить стягнути 68595,56
грн. безпідставно спожитої теплової
енергії за період з січня 2009 року по
квітень 2012 року (відповідно по
приміщенню за адресою АДРЕСА_2 на суму
51821,11 грн. за період з жовтня 2011 року по
квітень 2012 року, а також по приміщенню
за адресою АДРЕСА_3 на суму 16774,45 грн).

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається на те, що вказані
приміщення належать відповідачу, який
безпідставно (без договорів) споживає
теплову енергію на їх опалення.

Факт споживання відповідачем теплової
енергії, на думку позивача,
підтверджується наданими ним актами на
включення та відключення опалення в
будинках за вказаними адресами,
підписаними представниками позивача
та балансоутримувача. Система
теплопостачання приміщень відповідача
є невід'ємною частиною системи
теплопостачання житлового будинку.

Позивач також посилається на положення
ст.ст. 525, 526,625;1212; 1213 ЦК України.

Стаття 525 ЦК України передбачає, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог згідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Стаття 625 ЦК України встановлює, що
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання,
Боржник, що прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Статтею 1212 ЦК України передбачено, що
особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи без
достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому
майно.

Набувач зобов'язаний повернути
потерпілому безпідставно набуте майно
в натурі. У разі неможливості повернути
в натурі потерпілому безпідставно
набуте майно відшкодовується його
вартість, яка визначається на момент
розгляду судом справи про повернення
майна (ст.1213 ЦК України).

Акти позивача не підписані
представником відповідача.

Відповідач не оспорює суми
заборгованості за теплоспоживання за
адресою АДРЕСА_3, але не погоджується із
вимогами позивача на суму 51821,11 грн., що
нарахована за споживання теплової
енергії за адресою АДРЕСА_2.

Судова колегія приймає до уваги
наступне.

В обґрунтування теплопостачання
відповідачу за адресою АДРЕСА_2
позивачем надано суду акти обстеження
теплопостачання приміщень першого
поверху житлового будинку загальною
площею 120 кв.м. № 174/5862 від 08.04.2011 р. та №
174/6340 від 04.04.2013 р.( а.с. 44;45).

Судова колегія вважає, що відповідач
обґрунтовано звертає увагу на те, що
вказані акти, які складені з різницею в
часі майже в один рік, мають абсолютно
ідентичний зміст, написані одним й тим
самим почерком.

Крім того, апелянт також вказує, що
безпосереднього обстеження системи
теплоспоживання приміщень ФОП ОСОБА_3
по АДРЕСА_2 представниками КП
«Харківські теплові мережі» не
проводилося, надані акти складені без
її участі.

Судова колегія, аналізуючи
представлені позивачем акти №№174/5862;
174/6340, звертає увагу на те, що обидва
акти, фактично є ідентичними. На
сторінках 45 зворот та 46 зворот обох
актів представниками позивача
зазначено, що приміщення закрито і
господарська діяльність не ведеться.
Сфера діяльності «предположительно
кофейня».

Така інформація приводить суд до
висновку про те, що особи, які склали
вказані вище акти, дійсно, не
перебували у приміщенні відповідача,
оскільки воно, як вказано в акті є
закритим і господарська діяльність в
ньому не здійснюється.

За таких обставин, зазначення в обох
актах про те, що приміщення обладнано
приборами типа М -140 не можуть бути
взяті судом до уваги. Вказівка на те, що
система житлового будинку обладнана
єдиною системою центрального опалення
не є доказом споживання теплової
енергії відповідачем.

Відповідач наполягає на тому, що
опалювальні прибори в його приміщенні
відсутні.

До матеріалів справи надано
відповідачем акт обстеження
нежитлових приміщень відповідача від
27.01.2009 р., складений КП «Жилкомсервіс»
дільниця №11, комісією у складі
начальника дільниці №11, інженера
дільниці і майстра дільниці (а.с.118). В
акті зафіксовано, що в приміщенні по
АДРЕСА_2 на першому поверсі першого
під'їзду опалювальні прибори відсутні .

Судова колегія звертає увагу, що
вказаний акт був складений на момент
придбання відповідачем приміщення по
АДРЕСА_2 за договором купівлі-продажу
від 21.01.2009 р. (а.с.48).

До матеріалів справи додано також акт
№ 53 від 26.05.2014 року, складений комісією
КП «Жилкомсервіс» у складі начальника,
інженера, майстра дільниці № 11 та
майстра ВДС «КП «ХТС». В акті
зафіксовано, що житловий будинок по
АДРЕСА_2 обладнаний центральним
опаленням. Нежитлове приміщення площею
120 кв.м. , що належить ФОП ОСОБА_3
знаходиться на першому поверсі першого
під'їзду. В нежитловому приміщенні
прибори центрального опалення
обрізані, стояки замінені, проложені в
штробах, утеплені та закриті
гіпсокартоном (а.с.76).

На підставі викладеного, судова
колегія вважає, що позивачем не
доведено факт споживання відповідачем
теплової енергії у нежитловому
приміщенні по АДРЕСА_2 у спірний період.

Договір на користування тепловою
енергією сторонами не укладався. Однак
відповідачу була направлена вимога
№647/юр від 16.06.2012 року, яка ним не була
сплачена.

Позивач, вимагаючи стягнення з
відповідача вартості послуг з
теплопостачання, посилається на ст.ст.
1212; 1213 ЦК України.

Вказані норми регулюють
правовідносини щодо безпідставного
набуття майна. Разом із тим позивачем
не доведено суду факту отримання
відповідачем спірної теплової енергії
у заявлених до стягнення обсягах.

Відповідач у відзиві на апеляційну
скаргу посилається на Правила з
надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення,
затверджені постановою Кабінету
Міністрів України від 21.07.2005 року №630,
які передбачають послідовність дій
щодо прийняття рішення та відключення
приміщення від мереж централізованого
опалення та постачання гарячої води, а
також на те, що відповідач не здійснив
передбачені законодавством дії щодо
такого відключення.

Однак, відповідальність за самовільне
відключення від системи
централізованого опалення не є
тотожною сплаті послуги, яку
відповідач не одержував з підстав
демонтажу приладів. Недотримання
підприємцем порядку відключення від
централізованого теплопостачання не
доводить викладених у позовній заяві
обставин та не може бути підставою
задоволення заявлених вимог
(аналогічна правова думка міститься в
постановах ВГСУ від 09.10.2012 р. , справа №
24/121/2011 від 23.05.2012 р. , справа 5021/1782/2011).

Позивачем також заявлено до стягнення
16774,45 грн. вартості безпідставно
спожитої відповідачем теплової
енергії за адресою АДРЕСА_3.

Позивач вказує, що відповідач на
підставі договору купівлі-продажу від
21.08.2002 р. (а.с.47) займає нежитлове
приміщення першого поверху
25;25а;26;28;29;31;33;34 житлового будинку за
вказаною адресою. Система
теплопостачання житлового будинку є
невід'ємною частиною системи житлового
будинку. Відповідачу були направлені
рахунки за спожиту теплову енергію.
Відповідач не сплачує рахунки в
повному обсязі. Факт споживання
відповідачем теплової енергії
підтверджується актами на включення
теплової енергії у приміщеннях
відповідача та актами обстеження
системи теплопостачання об'єктів.

Представник відповідача в судовому
засіданні 18.11.2014 року пояснив, що
договір на постачання теплової енергії
між сторонами по вказаному об'єкту не
укладався. Прибори теплопостачання
знаходяться в приміщенні відповідача,
не демонтовані.

До матеріалів справ позивачем додано
акти: про підключення споживача до
джерела теплової енергії №170/7514 від
19.10.2011 року та про відключення
споживача від вказаного джерела №170/6993
від 09.04.2012 р.( а.с.10).

Позивачем також представлено акт
обстеження системи теплопостачання
об'єкта № 170/4202 від 01.12.2011 р.,
розташованого за адресою АДРЕСА_3, в
якому зазначено, що система опалення
вказаного приміщення змонтована як
єдине ціле системи теплопостачання
всього будинку. Споживач ОСОБА_3
користується бездоговірною тепловою
енергією. Опалення на житловий будинок
подається з 19.10.2011 року, акт №170/7514.
Вказаний акт є підставою для
нарахування заборгованості за спожиту
теплову енергію з 19.10.2011 року.

Акт № 170/4202 підписаний представником
споживача.

Позивачем надано суду розрахунок суми
боргу за спожите відповідачем тепло за
період з жовтня 2011 року по квітень 2012 р.

Відповідач не спростував доводи
позивача та наданий ним розрахунок.

З матеріалів справи вбачається, що у
відповідача виникла заборгованість за
безпідставно спожиту теплову енергію у
зв'язку з відсутністю між сторонами
укладеного договору на постачання
теплової енергії за період з січня 2009 р.
по квітень 2012 р. в розмірі 16 774,45 грн. за
період з квітня 2011 р. по квітень 2012 р. (по
приміщенню за адресою: АДРЕСА_3).

За змістом статті 1 Закону України "Про
теплопостачання", ст. 275 Господарського
кодексу України споживач теплової
енергії використовує теплову енергію
на підставі договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212, ст. 1213
Цивільного кодексу України особа, яка
набула майно або зберегла його у себе
за рахунок іншої особи (потерпілого)
без достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Набувач зобов'язаний повернути
потерпілому безпідставно набуте майно
в натурі. У разі неможливості повернути
в натурі потерпілому безпідставно
набуте майно відшкодовується його
вартість, яка визначається на момент
розгляду судом справи про повернення
майна.

Відповідач отримував теплову енергію
протягом спірного періоду без
достатніх правових підстав (без
укладення договору на постачання
теплової енергії).

Таким чином, суд першої інстанції у
даному випадку прийшов до вірного
висновку, що сам лише факт неоформлення
сторонами письмового договору не
звільняє відповідача від обов'язку
оплати одержаної теплової енергії,
оскільки відносини сторін мали
позадоговірний характер і
регулювалися наведеними нормами
матеріального права.

Враховуючи вищевикладене і те, що суму
заборгованості відповідачем не
оспорено і не спростовано, суд вважає
позовні вимоги позивача про стягнення
з відповідача вартості безпідставно
спожитої теплової енергії в розмірі 16
774,45 грн. за період з квітня 2011 р. по
квітень 2012 р. (по приміщенню за адресою:
АДРЕСА_3) обґрунтованими, доведеними
матеріалами справи і такими, що
підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що рішення
господарського суду Харківської
області від 30.04.2013 р. у справі № 922/1152/13
прийняте при неповному з'ясуванні всіх
обставин, що мають значення для справи,
в зв'язку з чим, рішення підлягає
частковому скасуванню в частині
стягнення з відповідача 34424,12 грн.
заборгованості за договором №2445 від
01.01.2008 року та 51821,11 грн. вартості
безпідставно спожитої теплової
енергії.

Судові витрати за подання позовної
заяви покладаються на відповідача
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Судові витрати за
подання апеляційної скарги на рішення
суду покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись
статтями ст. ст. 99, 101, пунктом 2 статтею
103, статтею 105 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача
задовольнити.

Рішення господарського суду
Харківської області від 30.04.2013 року по
справі №922/1152/13 скасувати частково.

Прийняти нове рішення.

В задоволенні позовних вимог у
стягненні заборгованості за договором
№2445 купівлі-продажу теплової енергії в
гарячій воді від 01.01.2008 року за період з
жовтня 2011 року по квітень 2012 року в
розмірі 34424,12 грн. по приміщенню за
адресою: АДРЕСА_1 - відмовити.

В задоволенні позовних вимог у
стягненні вартості безпідставно
спожитої теплової енергії за період з
січня 2009 року по квітень 2012 року в
розмірі 51821,11 грн. по приміщенню за
адресою: АДРЕСА_2 - відмовити.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 (АДРЕСА_4, код НОМЕР_1) на користь
Комунального підприємства "Харківські
теплові мережі" (61037, м. Харків, вул.
Доброхотова, 11, , р/р
13 в ВАТ "Державний ощадний банк
України" м. Харкова, МФО 351823) судовий
збір за подання позовної заяви в
розмірі 333,78 грн.

Стягнути з Комунального підприємства
"Харківські теплові мережі" (61037, м.
Харків, вул. Доброхотова, 11, , р/р 13 в ВАТ "Державний
ощадний банк України" м. Харкова, МФО
351823) на користь Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_4, код НОМЕР_1)
судовий збір за подання апеляційної
скарги в розмірі 913,50 грн.

Доручити господарському суду
Харківської області видати
відповідний наказ.

Постанова набирає чинності з дня
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого господарського суду України
протягом 20-ти днів.

Повний текст постанови складено та
підписано 24.11.2014 року.

Головуючий суддя
Сіверін В.І.

Суддя
Медуниця О.Є.

Суддя
Терещенко О.І.