ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

11 листопада 2014 року Справа № 21-32-2/44-10-2632

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів:Стратієнко
Л.В., Бакуліної С.В., Вовка І.В., Грека
Б.М., Черкащенка М.М.,розглянувши заяву
ОСОБА_6 про перегляд постанови Вищого
господарського суду України від
28.05.2014Верховним Судом України у справі
№21-32-2/44-10-2632за заявою ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9доКредитної спілки "Україна" про
банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 19.11.2012 затверджено реєстр
визнаних судом грошових вимог
конкурсних кредиторів до Кредитної
спілки „Україна" на загальну суму 54 403
806 грн. 79 коп., з зазначенням розміру
кредиторських вимог кожного кредитора
та чергу їх задоволення; зобов'язано
арбітражного керуючого розпорядника
майна боржника - Бєлова О.Д.
опублікувати реєстр конкурсних
кредиторів затверджених господарським
судом; подати до господарського суду
примірник газети з надрукованими
оголошеннями; зобов'язано арбітражного
керуючого - розпорядника майна
боржника - Бєлова О.Д. повідомити
кредитора про місце і час проведення
зборів кредиторів, та організувати їх
проведення відповідно до вимог статті
16 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом"; заявлені
після закінчення строку, встановленого
для їх подання, або не заявлені взагалі,
- не розглядаються і вважаються
погашеними; розгляд заявлених ТОВ
„Колекторна компанія „Лоєр" до
Кредитної спілки „Україна" конкурсних
вимог на суму 1 783 235,52 грн.
відкладено до отримання судового
рішення, яке набрало законної сили в
апеляційному чи касаційному порядку.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 12.03.2014 залишено
без змін ухвалу господарського суду
Одеської області від 19.11.2012.

Постановою Вищого господарського суду
України від 28.05.2014 касаційну скаргу
ОСОБА_6 залишено без задоволення,
постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 12.03.2014 та
ухвалу господарського суду Одеської
області від 19.11.2012 - без змін.

ОСОБА_6 звернулась із заявою про
перегляд Верховним Судом України
постанови Вищого господарського суду
України від 28.05.2014 у даній справі, в якій
заявник просить скасувати зазначену
постанову, а справу направити на новий
розгляд до суду касаційної інстанції.

Заяву, з посиланням на постанову Вищого
господарського суду України від 19.05.2010
у справі №01-16/19418-18-5, мотивовано
неоднаковим застосуванням судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, внаслідок
чого, як стверджує заявник, ухвалено
різні за змістом судові рішення у
подібних правовідносинах.

У заяві зазначено клопотання ОСОБА_6
про поновлення пропущеного
процесуального строку для подання
заяви про перегляд Верховним Судом
України постанови Вищого
господарського суду України від 28.05.2014
у справі №21-32-2/44-10-2632, яке колегія
суддів вважає за можливе задовольнити.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, колегія суддів
вважає необхідним відмовити у допуску
справи до провадження Верховного Суду
України з таких підстав.

Відповідно до статті 11116 ГПК України
заява про перегляд судових рішень
господарських судів може бути подана
виключно з підстав неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах,
або встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень матиме місце у разі, коли суд
касаційної інстанції при розгляді двох
чи більше справ за подібних предмета і
підстав позову, змісту позовних вимог
та встановлених судом фактичних
обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов
неоднакових правових висновків,
покладених в основу цих судових рішень.

У постанові Вищого господарського суду
України від 28.05.2014 у справі №21-32-2/44-10-2632,
про перегляд якої просить заявник, суд
касаційної інстанції, враховуючи
встановлені судами попередніх
інстанцій обставини справи, погодився
з висновком судів попередніх інстанцій
про затвердження реєстру визнаних
судом грошових вимог конкурсних
кредиторів до Кредитної спілки
„Україна" на загальну суму 54403806 грн. 79
коп., з зазначенням розміру
кредиторських вимог кожного кредитора
та чергу їх задоволення (в частині, що
стосується доводів заявника) з огляду
на те, що заявлені кредиторами вимоги
підтверджуються наданими ними до заяви
членськими книжками Кредитної спілки
"Україна", договорами вкладів члена
кредитної спілки на депозитний
рахунок, квитанціями до прибуткового
касового ордеру, численними рішеннями
Приморського районного суду міста
Одеси.

Водночас у постанові від 19.05.2010 у справі
№01-16/19418-18-5, на яку посилається заявник,
суд касаційної інстанції дійшов
висновку про скасування судових рішень
судів попередніх інстанцій та передачу
справи на розгляд до суду першої
інстанції, оскільки судами попередніх
інстанцій неналежним чином
проаналізовані та неправильно
застосовані положення Закону України
"Про кредитні спілки" при наданні
правової оцінки складу кредиторських
вимог фізичних осіб, що звернулися із
заявою про порушення справи про
банкрутство боржника, а також
неправильно застосовані визначені
норми законодавства щодо підстав (умов)
для порушення та здійснення
провадження у справі про банкрутство у
зв'язку з чим суд першої інстанції
дійшов незаконного висновку про
повернення без розгляду заяви фізичних
осіб про порушення справи про
банкрутство спілки на визначених в
оскаржуваній ухвалі підставах,
висновок про що неправомірно
підтриманий судом апеляційної
інстанції.

Таким чином, зазначені судові рішення
не підтверджують доводів заявника щодо
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права у подібних
правовідносинах, а свідчать лише про
наявність у згаданих справах різних
обставин, залежно від яких суд
касаційної інстанції дійшов
відповідних правових висновків.

При цьому, колегія суддів Вищого
господарського суду України звертає
увагу на те, що за змістом частини
другої статті 38 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" та розділу
ХІІ2 Господарського процесуального
кодексу України основною метою
діяльності Верховного Суду України є
створення однакової судової практики
застосування норм матеріального права
та усунення порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Таким чином, в порядку, встановленому
розділом ХІІ2 Господарського
процесуального кодексу України,
правова оцінка повноти дослідження
обставин справи попередніми судовими
інстанціями під час перегляду справи
не здійснюється.

За таких обставин відсутні правові
підстави для допуску даної справи до
провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 86, 11116, 11121 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_6 у допуску справи
№21-32-2/44-10-2632 до провадження Верховного
Суду України.

Головуючий суддя Л. Стратієнко Судді
С. Бакуліна І. Вовк Б. Грек М.
Черкащенко