ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.11.14р. Справа № 904/7154/14

За позовом Прокурора Ленінського
району м. Дніпропетровська

в інтересах держави в особі
Регіонального Фонду державного майна
України по Дніпропетровській області

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 15 426,34 грн. боргу з
орендної плати

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

Прокурора - Масенко А.О., прокурор
відділу, посвідчення №024234 від 24.01.14р.

Позивача - Кайнога Я.О., довіреність №36
від 08.10.14р.

Відповідача - не з'явився (про час і
місце засідання суду сповіщений
належно)

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор Ленінського району м.
Дніпропетровська в інтересах держави
в особі Регіонального Фонду державного
майна України по Дніпропетровській
області просить стягнути з
Відповідача 15 426,34 грн., з яких: 14 739,04 грн.
- боргу з орендної плати, 687,30 грн. - пені.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в
порушення умов договору оренди від
25.10.12р. №12/02-5049-ОД Відповідачем не
сплачується орендна плата за
користування державним майном,
внаслідок чого, за період з 15.04.14р. по
15.09.14р., у Відповідача перед Державним
бюджетом України утворився борг у
сумі 14 739,04 грн.

За уточненим розрахунком Позивача пеня
з простроченої суми становить 307,98 грн.

Відповідач явку повноважного
представника у жодне судове засідання
не забезпечив, відзив на позов,
документи витребувані судом чи доказів
відсутності боргу на час розгляду
справи господарському суду не надав.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони
добросовісно користуватись належними
їм процесуальними правами.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що
господарський суд відкладає в межах
строків, встановлених статтею 69 цього
Кодексу розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, основною умовою
для якого є не відсутність у судовому
засіданні представників сторін, а
неможливість вирішення спору у
відповідному судовому засіданні.

Оскільки явка у судове засідання
представників сторін - це право, а не
обов'язок, справа може розглядатись без
їх участі, якщо нез'явлення цих
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Справа, згідно зі ст. 75 ГПК України,
розглядається за наявними у ній
матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши Прокурора та представника
Позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 121 Конституції
України на органи прокуратури
покладено здійснення представництва
інтересів держави в судах у випадках,
передбачених законом. Право на
звернення прокурора до суду в
інтересах держави передбачено ст.20, 35,
36-1, 37 Закону України "Про прокуратуру"
та ст. 2, 29 ГПК України.

Регіональним відділенням Фонду
державного майна України по
Дніпропетровській області (Позивач) з
ФОП ОСОБА_1 (Відповідач) укладено
договір від 25.10.12р. №12/02-5049-ОД оренди
нерухомого майна, що належить до
державної власності (далі Договір), а
саме: нежитлові вбудовані приміщення
площею 105,17 м2, розміщені за адресою:
АДРЕСА_2 на першому поверсі
десятиповерхової будівлі, що
перебувають на балансі Державного
підприємства "Дніпропетровський
державний проектний інститут
житлового і цивільного будівництва
"Дніпроцивільпроект".

Орендоване майно Позивачем передано
Відповідачеві за актом
приймання-передачі від 25.10.12р.

Згідно з п. 10.1 Договору оренди, строк
його дії з 25.10.12р. по 24.10.13р.

24.04.14р. додатковою угодою про внесення
змін до Договору пролонговано строк
його дії з 25.10.13р. по 24.10.14р. (включно).

Відповідно до п. 3.6 Договору орендна
плата перераховується таким чином:

- 70 % - до державного бюджету по місцю
реєстрації орендаря у податковій
інспекції на рахунки відкриті
відділеннями державного казначейства -
у розмірі 2246,52 грн.;

- 30% - балансоутримувачеві - у розмірі
962,79 грн.

щомісяця у термін не пізніше 15 числа
місяця, наступного за звітним
відповідно до пропорцій розподілу,
установлених Кабінетом Міністрів
України і чинних на кінець періоду, за
який здійснюється платіж.

Пунктом 3.10 Договору визначено, що
зобов'язання орендаря зі сплати
орендної плати забезпечуються у
вигляді завдатку в розмірі не меншому,
ніж орендна плата за три (базових)
місяці оренди, який вноситься в рахунок
плати за три останні місяці оренди.

За даними Позивача, Відповідач
неналежним чином сплачував орендну
плату за користування державним
майном, внаслідок чого, за період з
15.04.14р. по 15.09.14р., у нього утворився борг
перед Державним бюджетом України у
сумі 14 739,04 грн.

Згідно з п.3.6 Договору оренди, орендна
плата, перерахована несвоєчасно або не
в повному обсязі підлягає індексації і
стягується до бюджету у визначеному
пунктом 3.3. співвідношенні, відповідно
до чинного законодавства України, з
урахуванням пені в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ на дату
нарахування пені від суми
заборгованості, за кожен день
прострочення, включаючи день оплати.

За несвоєчасне внесення орендної плати
на борг Відповідача нараховано пеню за
період з 12.03.14р. по 10.09.14р. у розмірі 307,98
грн. (з урахуванням уточнень
розрахунку, поданих Позивачем 11.11.14р.).

14.04.14р. Позивачем на адресу Відповідача
направлено претензію, на яку, станом на
час подачі позову, від Відповідача
відповіді не надходило, борг не
сплачено.

Наведене стало причиною звернення
Позивачем з позовом та є предметом
спору у даній справі.

Відносини, що виникли між сторонами у
справі на підставі Договору, є
господарськими зобов'язаннями, тому,
згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК
України, до цих відносин мають
застосовуватися відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей передбачених
Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Відповідно до п.3 ст.18 Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна" орендар зобов'язаний вносити
орендну плату своєчасно і у повному
обсязі.

Згідно з п.1 ст. 286 ГК України орендна
плата - це фіксований платіж, який
орендатор сплачує орендодавцю
незалежно від наслідків своєї
господарської діяльності. Розмір
орендної плати може бути змінений за
погодженням сторін, а також в інших
випадках, передбачених законодавством.

Статтею 193 ГК України визначено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону та інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог - відповідно до вимог, що у певних
умовах звичайно ставляться. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше
не встановлено договором або законом.
Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що
порушенням зобов'язання є його не
виконання або виконання з порушенням
умов, які визначені змістом
зобов'язання. Договір є обов'язковим
для виконання сторонами (ст. 629 ЦК
України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ст. 216-217, 230-231 ГК України
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання, шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідач не надав суду доказів
відсутності боргу чи контррозрахунку
стягуваної суми.

Перевіривши розрахунки Позивача,
господарський суд визнав їх
обґрунтованими, підтвердженими
матеріалами справи.

З урахуванням викладеного, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 49 ГПК України
господарські витрати у справі слід
покласти на Відповідача.

Керуючись ст. 2, 29, 33, 34, 44, 49, 82-85, 115-117
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь
Регіонального Фонду державного майна
України по Дніпропетровській області
(49000, м.Дніпропетровськ, вул. Центральна,
6, код 134 673 37) 14 739,04 грн. - основного боргу,
307,98 грн. - пені.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) дохід
Державного бюджету України в особі
управління Державної казначейської
Служби України у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області (49027, м.Дніпропетровськ, пл.
Шевченка, 7, код ЄДРПОУ 379 892 69,
Відділення банку ГУДКСУ у
Дніпропетровській області, МФО 805 012,
рахунок 312 142 067 830 05, КБКД 220 300 01) судовий
збір - 1 827,00 грн.

Видати накази після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня підписання його повного тексту.

Суддя
С.Г. Юзіков

Рішення підписане__________________