ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25 листопада 2014 р.
Справа № 918/1312/14

Господарський суд Рівненської області
у складі судді Марач В.В. розглянувши
справу за позовом Приватне
підприємство - фірма "Мека"

до відповідача : Товариство з обмеженою
відповідальністю "Рівнерайбуд"

про повернення коштів в сумі 90 000 грн. 00
коп.

За участю представників сторін:

від позивача: Лагощук І.А. (дов. б/н від
16.07.2014 р.)

від відповідача: Леошек О.В. (дов. б/н
від 22.09.2014 р.)

Статті 20, 22 Господарського
процесуального кодексу України
сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав визначених статтею 20
Господарського процесуального кодексу
України відсутні.

В судовому засіданні оголошувалась
перерва з 15.10.2014 року по 25.11.2014 року.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство - фірма «Мека»
звернулося до господарського суду
Рівненської області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю Рівнерайбуд» про
повернення коштів в сумі 90 000 грн.,
наданих відповідачу за договором від
05.11.2013 року № 20 про поворотну фінансову
допомогу.

Ухвалою господарського суду
Рівненської області від 12 вересня 2014
року вказану позовну заяву прийнято до
розгляду та порушено провадження у
справі №918/1312/14, розгляд якої
призначено на 23 вересня 2014 року.

Ухвалою господарського суду
Рівненської області від 23 вересня 2014
року, враховуючи клопотання позивача,
розгляд справи відкладено до 15 жовтня
2014 року.

15 жовтня 2014 року Приватним
підприємством - фірмою «Мека», через
відділ канцелярії та документообігу
господарського суду Рівненської
області, подано заяву про збільшення
розміру позовних вимог, в якій позивач
просить суд стягнути з відповідача
кошти, з врахуванням суми відсотків, в
розмірі 97101 грн. 36 коп. за договором від
05 листопада 2013 року №20 про поворотну
фінансову допомогу.

В судових засіданнях 15 жовтня 2014
року, 23 жовтня 2014 року та 28 жовтня 2014
року, з метою дотримання принципів
господарського процесу, оголошено
перерву відповідно до 23 жовтня 2014 року,
28 жовтня 2014 року та 10 листопада 2014 року.

Ухвалою господарського суду
Рівненської області від 10 листопада 2014
року, враховуючи заяву позивача,
продовжено строк розгляду справи
№918/1312/14 на 15 днів, в судовому засіданні
оголошено перерву до 25 листопада 2014
року.

В судовому засіданні 25 листопада
2014 року представник позивача позовні
вимоги, з урахування заяви про їх
збільшення, підтримав повністю. З
підстав, викладених в позовній заяві та
заяві про збільшення позовних вимог,
просить суд позов задоволити повністю
та стягнути з відповідача кошти в сумі
90 000 грн., наданих за договором про
поворотну фінансову допомогу, а також
7101 грн. 36 коп. відсотків за
користування позикою. В обґрунтування
своєї вимоги позивач зазначив, що на
виконання умов договору Приватне
підприємство - фірма «Мека»
перерахувало Товариству з обмеженою
відповідальністю «Рівнерайбуд» кошти
в сумі 90 000 грн.

Пунктом 3.5 договору передбачено, що
позичальник має право достроково
повернути отриману поворотну
фінансову допомогу позикодавцю.
Враховуючи те, що кошти у сумі 90 000 грн.
необхідні для здійснення
господарської діяльності позивача,
вважає за необхідне звернутися до суду
з позовом про повернення наданої
відповідачу позики. Крім того,
посилаючись на приписи ст.1048
Цивільного кодексу України, позивач
просить суд стягнути з відповідача 7101
грн. 36 коп. відсотків за користування
кредитом.

Відповідач подав суду відзив на
позов та заяву про збільшення позовних
вимог, з якого вбачається повне
заперечення вимог позивача. При цьому
відповідач свої доводи обґрунтовує
наступним. Відповідно до умов
укладеного між сторонами договору,
поворотна фінансова допомога - це сума
грошових коштів в національній валюті
України, передана Позичальнику у
користування на визначений строк
відповідно до даного Договору, який не
передбачає нарахування процентів або
надання інших видів компенсацій як
плати за користування такими коштами.

Пунктом 3.1 договору визначено
обов'язок Позичальника повернути суму
отриманої фінансової допомоги до 30
грудня 2015 року. Договором не
передбачено односторонньої відмови
від зобов'язання або односторонньої
зміни його умов. Враховуючи дотримання
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Рівнерайбуд» умов
Договору, відповідач вважає позовні
вимоги безпідставними,
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Заслухавши пояснення
представника сторін, всебічно і повно
дослідивши подані ним письмові докази,
оцінивши їх у сукупності,
господарський суд прийшов до висновку,
що позов не підлягає задоволенню.

При цьому господарський суд
керувався наступним.

Як встановлено судом, 05 листопада
2013 року між Приватним підприємством -
фірмою «Мека», як Позикодавцем та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Рівнерайбуд» , як
Позичальником, укладено договір №20 про
поворотну фінансову допомогу (далі
Договір, арк. справи 13).

Відповідно до п. 1.1 Договору
Позикодавець зобов'язується надати
Позичальнику поворотну фінансову
допомогу, а Позичальник зобов'язується
використати її та повернути у
визначений цим Договором строк.

Пунктом 2.1 Договору визначено, що
сума поворотної фінансової допомоги
становить 90 000 грн. без ПДВ.

Поворотна фінансова допомога
надається Позичальнику на безоплатній
основі, тобто плата за користування
грошовими коштами не стягується(п.2.2
Договору).

Згідно п.3.1 Договору Позичальник
зобов'язується повернути суму
отриманої поворотної фінансової
допомоги до 30 грудня 2015 року.

Цей Договір набуває чинності з моменту
підписання його Сторонами і є дійсним
до моменту остаточного виконання
Сторонами зобов'язань за цим Договором
(п. 6.1 Договору).

Як встановлено судом, та не
заперечується сторонами, на виконання
умов даного Договору, Приватним
підприємством - фірмою «Мека»,
перераховано кошти в сумі 90 000 грн., що
підтверджується банківською випискою
від 05 листопада 2013 року (арк. справи 14).

Згідно з ч.1 ст.11 Цивільного
кодексу України, цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Відповідно до ст. 626 Цивільного
кодексу України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до ст. 627 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості. Свобода договору
полягає передусім у вільному
волевиявленні волі сторін на вступ у
договірні відносини. Волевиявлення
учасників договору передбачає
відсутність жодного тиску з боку
контрагента або інших осіб.

Відповідно до ч.1 п.4 ст.179
Господарського кодексу України при
укладенні господарських договорів
сторони можуть визначати зміст
договору на основі вільного
волевиявлення, коли сторони мають
право погоджувати на свій розсуд
будь-які умови договору, що не
суперечать законодавству.

Судом встановлено, що укладений
між сторонами Договір про поворотну
фінансову допомогу за своєю правовою
природою є договором позики,
правовідносини за яким регулюються
главою 71 Цивільного кодексу України.

Згідно ст.1046 Цивільного кодексу
України за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками.

Частиною 1 ст.1049 Цивільного
кодексу України встановлено, що
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Якщо договором не встановлений
строк повернення позики або цей строк
визначений моментом пред'явлення
вимоги, позика має бути повернена
позичальником протягом тридцяти днів
від дня пред'явлення позикодавцем
вимоги про це, якщо інше не встановлено
договором.

Позика вважається повернутою в
момент передання позикодавцеві речей,
визначених родовими ознаками, або
зарахування грошової суми, що
позичалася, на його банківський
рахунок (ч.3 ст.1049 ЦК України).

У відповідності із ст.612
Цивільного кодексу України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Як визначено Договором,
відповідач зобов'язаний повернути суму
отриманої поворотної фінансової
допомоги до 30 грудня 2015 року. Відтак,
станом на час розгляду справи
зобов'язання Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рівнерайбуд» перед
Приватним підприємством - фірмою
«Мека», визначені Договором від 05
листопада 2013 року №20, не порушені.

Враховуючи вищевикладене, суд
прийшов до висновку, що позовні вимоги
щодо стягнення з відповідача 90 000 грн.
поворотної фінансової допомоги є
необґрунтованим, а відтак відмовляє в
їх задоволенні.

Щодо вимоги позивача про
стягнення з відповідача 7101 грн. 36 коп.
процентів за користування позикою
господарський суд зазначає наступне.

Згідно ст.1048 Цивільного кодексу
України Позикодавець має право на
одержання від позичальника процентів
від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюються договором. Якщо
договором не встановлений розмір
процентів, їх розмір визначається на
рівні облікової ставки Національного
банку України.

У разі відсутності іншої домовленості
сторін проценти виплачуються щомісяця
до дня повернення позики.

Пунктом 2.2 Договору визначено, що
поворотна фінансова допомога
надається Позичальнику на безоплатній
основі, тобто плата за користування
грошовими коштами не стягується.

Відтак, вимога щодо стягнення з
відповідача 7101 грн. 36 коп. процентів за
користування позикою, є безпідставною
та такою що не підлягає задоволенню.

На підставі ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати покласти на позивача.

Керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Відмовити в задоволенні позову.

Суддя
Марач В.В.

Повний текст рішення підписано 27.11.2014
року.