м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Приватного підприємства
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ліко-Житлосервіс"
про стягнення 20 550,00 грн.
Суддя Бондарчук В.В.
від позивача: Любаренко Д.О.
від відповідача: Чурчина І.М.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Приватне підприємство "ЮСЦЕНТР"
(далі-позивач) звернулося до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ліко-Житлосервіс"
(далі-відповідач) про стягнення з
відповідача 20 550,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
своїх зобов'язань щодо оплати наданих
послуг згідно договору про надання
послуг №14/6 від 03.02.2012 р.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 02.09.2014 р. порушено провадження
у справі, справу призначено до розгляду
у судовому засіданні на 29.07.2014 р. за
участю представників сторін.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 08.09.2014 р. за ініціативою суду
виправлено описку в ухвалі
Господарського суду міста Києва про
порушення провадження у справі від
зазначенні дати судового засідання,
замість: «Розгляд справи призначити на
29.07.14 р. о 15 год. 40 хв.», слід читати:
«Розгляд справи призначити на 29.09.14 р. о
25.09.2014 р. через загальний відділ
діловодства Господарського суду міста
Києва представник відповідача подав
відзив на позовну заяву, в якому
просить суд відмовити у задоволенні
позову, оскільки відповідачем було
направлено на адресу позивача письмове
повідомлення про розірвання
договірних відносин з 01.06.2014 р., в т.ч.
договору №14/6 від 03.02.2012 р.
29.09.2014 р. через загальний відділ
діловодства суду представник позивача
подав заяву про збільшення позовних
вимог, в якій просить суд розірвати
договір №14/6 від 03.02.2012 р. про надання
послуг на об'єкти замовника Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Ліко-Житлосервіс" за адресою: м. Київ,
вул. Ломоносова 54 (блок 3) з 01.10.2014 р. та
стягнути з відповідача на користь
позивача кошти у розмірі 27 400, 00 грн., в т.
ч. ПДВ 4 566, 67 грн., за надані послуги в
червні, липні, серпні та вересні 2014 р.
відповідно до договору №15/7 від 03.02.2012
У судовому засіданні 29.09.2014 р.
представник позивача підтримав подану
заяву про збільшення розміру позовних
Судом оголошувалася перерва у судовому
засіданні до 20.10.2014 р.
17.10.2014 р. представник позивача через
загальний відділ діловодства суду
подав письмові пояснення.
Розглянувши у судовому засіданні 20.10.2014
р. подану позивачем заяву про
збільшення розміру позовних вимог, яка
є фактично заявою про зміну предмету
позову, суд визнав подану заяву такою,
що відповідає вимогам ст. 22 ГПК України
у зв'язку з чим прийняв її до розгляду.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 20.10.2014 р. судом продовжено
строк вирішення спору на п'ятнадцять
днів та оголошено перерву до 13.11.2014 р.
13.11.2014 р. через загальний відділ
діловодства суду представник позивача
подав письмові пояснення.
У даному судовому засіданні
представник позивача підтримав
заявлені позовні вимоги.
Представник відповідача у судовому
засіданні заперечив проти задоволення
Відповідно до ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України,
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами та
витребуваних судом.

У судовому засіданні 13.11.2014 р.
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України судом
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

03.02.2012 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Ліко-Житлосервіс»
та Приватним підприємством «ЮСЦЕНТР»
укладено договір №14/6, умовами якого
передбачено, що відповідач доручає, а
позивач зобов'язується забезпечити
охорону і збереження майна на об'єкті
відповідача за адресою: м. Київ, вул.
Ломоносова, буд. 54 (блок 3) у
відповідності до ліцензійних умов
провадження господарської діяльності
з наданням послуг, пов'язаних з
охороною державної та іншої власності
затверджених Наказом Міністерства
внутрішніх справ України 01.12.2009 за №505.

Відповідно до п.2.1 договору, вартість
послуг за даним договором складає 6 850, 00
грн. за один місяць, в т.ч. ПДВ - 1 141, 66 грн.

Згідно з п.п. 2.2 та 2.3. договору, оплата
наданих послуг здійснюється
відповідачем щомісячно до 10-го числа
наступного місяця на підставі акта
здачі-приймання послуг. Вартість
послуг за погодженням сторін може
уточнюватись в зв'язку з інфляцією на
підставі рішень, прийнятих Урядом
шляхом укладання додаткової угоди.

Пунктом 2.4. договору визначено, що
оплата наданих послуг здійснюється
відповідачем щомісячно до 10-го числа
наступного місяця на підставі акта
здачі-приймання послуг.

Позивач бере на себе зобов'язання
своєчасно та якісно надавати послуги
замовнику, згідно з п. 1 цього договору
(п. 3.1.1 договору)

Відповідно до п. 3.2.3. договору,
відповідач бере на себе зобов'язання
проводити оплату за надані послуги
згідно з п. 2. цього договору.

Згідно з п.4.2. договору, відповідач має
право в односторонньому порядку
розірвати договір через тридцять
календарних днів після письмового
повідомлення про це позивача.

Даний договір набирає чинності з
моменту його написання сторонами та
діє до 31.11.2011 р. (п. 5.1. договору).

Як зазначає позивач, відповідач
неналежним чином виконує свої
зобов'язання за договором №14/6 від
03.02.2012 р., в результаті чого за останнім
утворилась заборгованість у розмірі 27
400, 00 грн., за надані послуги в червні,
липні, серпні та вересні 2014 р.

Також, як стверджує позивач, на адресу
відповідача направлялось повідомлення
№4 від 26.05.2014 р., в якому позивач просить
за взаємним погодженням сторін
збільшити вартість послуг, у зв'язку з
інфляцією шляхом укладання додаткової
угоди, а у разі відсутності такої
можливості починаючи з 26 травня 2014 року
позивач попередить своїх працівників
про їх звільнення в двомісячний термін,
а договір №14/6 від 03.02.2012 р. буде вважати
припиненим починаючи з 01.08.2014 р.

Крім того, позивач звернувся до
відповідача з пропозицією № 6 від 02.06.2014
р. в якій пропонує останньому
відповідно до п. 2.3. договору укласти
додаткову угоду, в якій збільшити
оплату послуг Приватного підприємства
«ЮСЦЕНТР» на 2 922, 73 грн.

01.07.2014 р. позивачем на адресу
відповідача направлявся супровідний
лист №14 від 01.07.2014 р. з додатками, а саме
акт здачі-прийняття робіт та податкова
накладна за червень місяць 2014 р., який
отриманий відповідачем 25.07.2014 р., що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення та
описом вкладення у цінний лист (копії в
матеріалах справи).

14.07.2014 р. позивач звернувся до
відповідача з претензією №28 від 11.07.2014
р., в якій просить відповідача в термін
до 01.08.2014 р. сплатити заборгованість за
договором №14/6 від 03.02.2012 р., яка
отримана відповідачем 25.07.2014 р., що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення та
описом вкладення у цінний лист (копії в
матеріалах справи).

31.07.2014 р. позивачем на адресу
відповідача направлено супровідний
лист №31 від 30.07.2014 р. в додатках до якого
містився акт здачі-прийняття робіт за
липень 2014 р., який отриманий
відповідачем 08.08.2014 р., що
підтверджується також повідомленням
про вручення поштового відправлення та
описом вкладення у цінний лист (копії в
матеріалах справи).

Відповідач на вище зазначену претензію
відповіді не надав.

Також, позивачем на адресу відповідача
направлявся супровідний лист №33 від
07.09.2014 р. в додатках до якого долучався
акт здачі-прийняття робіт за вересень
2014 р. та супровідний лист №34 від 07.09.2014
р., в якому позивач просить в
десятиденний термін з дня отримання
акту звіряння розрахунків підтвердити
суму заборгованості або надати
обґрунтовану відмову.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
зазначає, що відповідач неналежним
чином виконує свої зобов'язання за
договором, у зв'язку з чим просить суд,
розірвати договір №14/6 від 03.02.2012 р. про
надання послуг на об'єкті відповідача
за адресою м. Київ, вул. Ломоносова, буд.
54 (блок 3) з 01.10.2014 р. та стягнути з
відповідача заборгованість у розмірі 27
400, 00 грн. за надані послуги в червні,
липні, серпні та вересні 2014 р.

Оцінюючи подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги не підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно з ч. 1 та ч. 4 ст. 11 Цивільного
кодексу України, цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Господарські договори укладаються за
правилами, встановленими Цивільним
кодексом України з урахуванням
особливостей, передбачених цим
Кодексом, іншими нормативно-правовими
актами щодо окремих видів договорів (ч.
7 ст. 179 Господарського кодексу України).

Проаналізувавши зміст укладеного між
сторонами договору №14/6 від 03.02.2012 р.,
суд дійшов висновку, що за своєю
правовою природою він є договором про
надання послуг.

Згідно з частиною першою статті 509
Цивільного кодексу України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу
України, за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу,
яка споживається в процесі
вчинення певної дії або здійснення
певної діяльності, а замовник
зобов'язується оплатити виконавцеві
зазначену послугу, якщо інше не
встановлено договором.

Частина 1 статті 193 Господарського
кодексу України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського
кодексу України визначено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного
кодексу України передбачено, що
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 Цивільного
кодексу України).

В силу положень ст. 626 Цивільного
кодексу України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 Цивільного
кодексу України, у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема: припинення
зобов'язання внаслідок односторонньої
відмови від зобов'язання, якщо це
встановлено договором або законом, або
розірвання договору.

Згідно з ст. 651 Цивільного кодексу
України, зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від
договору у повному обсязі або частково,
якщо право на таку відмову встановлено
договором або законом, договір є
відповідно розірваним або зміненим.

Згідно ч. 1 ст. 188 Господарського кодексу
України, зміна та розірвання
господарських договорів в
односторонньому порядку не
допускаються, якщо інше не передбачено
законом або договором.

Статтею 907 Цивільного кодексу України
визначено, що договір про надання
послуг може бути розірваний, у тому
числі, шляхом односторонньої відмови
від договору, в порядку та на підставах,
встановлених цим Кодексом, іншим
законом або за домовленістю сторін.
Порядок і наслідки розірвання договору
про надання послуг визначаються
домовленістю сторін або законом.

Як вбачається з матеріалів справи,
30.04.2014 р. відповідач у відповідності до
п. 4.2. договору №14/6 від 03.02.2012 р. направив
на адресу позивача повідомлення про
розірвання даного договору з 1 червня
2014 року та додаткову угоду про
розірвання договору, яке отримано
позивачем 21.05.2014 р., що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення (копія в матеріалах
справи).

Крім того, в матеріалах справи
міститься договір № 2 про надання
охоронних послуг від 28.05.2014 р.,
укладений між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Ліко-житлосервіс"
(далі-замовник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "АСБ ЩИТ"
(далі-виконавець) умовами якого
передбачено, замовник доручає і
оплачує, а виконавець бере на себе
зобов'язання своїми силами і засобами
забезпечити цілодобову охорону
підземних автостоянок, що знаходяться
на обслуговуванні замовника, і
організовувати на об'єктах
контрольно-пропускний режим.

Відповідно до п. 7.1. договору № 2, даний
договір вступає в силу з 01.06.2014 р. та діє
до 31.12.2018 р., але в будь-якому випадку до
повного виконання сторонами своїх
зобов'язань за даним договором.

01.06.2014 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Ліко-житлосервіс"
(далі-замовник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "АСБ ЩИТ"
(далі-виконавець) укладено акт
прийому-передачі під охорону до
договору №2 про надання охоронних
послуг від 28.05.2014 р., відповідно до умов
якого з 01.06.2014 р. замовник передав, а
виконавець прийняв під цілодобову
охорону підземний паркінг , що
знаходиться на обслуговуванні
замовника, за адресою м. Київ, вул.
Ломоносова, буд. 54.

Надання послуг Товариством з обмеженою
відповідальністю "АСБ ЩИТ" на об'єкті
позивача за адресою м. Київ, вул.
Ломоносова, буд. 54 підтверджується
актами здачі-прийняття робіт (надання
послуг) №ОУ-0000011 від 30.06.2014р., №ОУ-0000014
від 31.07.2014р., №ОУ-0000017 від 31.08.2014 р.
№ОУ-0000021 від 30.09.2014 р., які підписані
представниками Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ліко-житлосервіс" та
Товариства з обмеженою
відповідальністю "АСБ ЩИТ", та
скріплені їх печатками (копії в
матеріалах справи) та платіжними
дорученнями №761 від 10.06.2014 р., №900 від
02.07.2014 р., №973 від 14.07.2014 р., №1082 від 01.08.2014
р., №1152 від 14.08.2014 р., №1255 від 05.09.2014 р.,
№1267 від 11.09.2014 р., №1268 від 12.09.2014 р., №1271
від 16.09.2014 р., №1281 від 17.09.2014 р., №1282 від
18.09.2014 р., №1339 від 06.10.2014 р. про сплату
відповідачем наданих Товариством з
обмеженою відповідальністю "АСБ ЩИТ"
послуг з охорони.

Отже, враховуючи викладене вище, суд
дійшов висновку, що відповідач в
односторонньому порядку розірвав
договір №14/6 від 03.02.2012 р., відповідно
даний договір є припиненим з 01.06.2014 р.

Щодо заперечень позивача про отримання
повідомлення від Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Ліко-Житлосервіс" вих. №156 від 30.04.2014 р.
про розірвання договору №14/6 від 03.02.2012
р., то суд вважає дані заперечення
безпідставними, оскільки дане
повідомлення направлене на юридичну
адресу позивача: м. Київ, вул. Крейсера
"Аврора", будинок 9, квартира 64, яка
зазначена у довідці АА № 340311 з Єдиного
державного реєстру підприємства та
організацій України та свідоцтві про
державну реєстрацію юридичної особи.

Також суд відзначає, що зазначення у
поштовому повідомленні № 033
адресатом ПП "Юс-центр" не спростовує
факту направлення даного повідомлення
саме позивачу - Приватному
підприємству "Юсцентр".

Крім того, у поштовому повідомленні №
033 від 30.04.2014 р. міститься розписка
директора Приватного підприємства
"Юсцентр" Любаренко О.С. про отримання
поштової кореспонденції направленої
згідно даного поштового повідомлення.

При цьому, наданий позивачем акт від
21.05.2014р. про відкриття поштового
відправлення та листи вих. 7 від 30.05.2014р.
та вих. №7/1 від 10.06.2014 р. не спростовують
документально підтвердженого факту
направлення відповідачем на адресу
позивача повідомлення про розірвання
договору №14/6 від 03.02.2012 р.

З огляду на те, що договір №14/6 від 03.02.2012
р. був розірваний в односторонньому
порядку у відповідності до положень п.
4.2. даного договору, суд дійшов висновку
про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог про
розірвання договору №14/6 від 03.02.2012 р.
надання послуг на об'єкті відповідача
за адресою м. Київ, вул. Ломоносова, буд.
54 (блок 3) з 01 жовтня 2014 року у зв'язку з
істотним порушенням умов договору
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Ліко-Житлосервіс".

Щодо заявленої вимоги позивача про
стягнення з відповідача коштів у
розмірі 27 400,00 грн. заборгованості за
надані послуги у червні, липні, серпні
та вересні 2014 року суд зазначає
наступне.

Як встановлено судом вище з 01.06.2014 р.
договір №14/6 від 03.02.2012 р. є припиненим
внаслідок одностороннього його
розірвання з боку відповідача, а тому
зобов'язання за вказаним договором, в
тому числі, щодо надання позивачем
послуг є припиненими з 01.06.2014 року.

Також, позивачем не підтверджено
належними доказами факту надання
відповідачу послуг з охорони об'єкту
відповідача, який знаходиться за
адресою: м. Київ, вул. Ломоносова, буд. 54
(блок 3), а також прийняття відповідачем
таких послуг у період з червня по
вересень 2014 року.

Враховуючи вище зазначене, у суду
відсутні підстави для задоволення
позовних вимог про стягнення з
відповідача коштів в розмірі 27 400, 00 грн.
заборгованості за надані послуги в
червні, липні, серпні та вересні 2014
року.

Статтею 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Господарський суд створює сторонам та
іншим особам, які беруть участь у
справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи вищевикладене, суд визнає
вимоги позивача необґрунтованими та у
їх задоволенні відмовляє.

Витрати по сплаті судового збору
відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено: 17.11.2014 р.

Суддя
Бондарчук
В.В.