ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2014 року Справа № 910/2058/14

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Головуючий суддяСибіга
О.М.,суддіБакуліна С.В., Яценко
О.В.розглянувши матеріали касаційної
скарги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Транс-Медіа"на
постановуКиївського апеляційного
господарського суду від 23.09.2014
рокуу справі№ 910/2058/14господарського
судуміста Києваза позовомТовариства з
обмеженою відповідальністю
"Транс-Медіа"доКомунального
підприємства "Київський
метрополітен"провизнання
неправомірної дії, зобов'язання
відновити становище, яке існувало до
порушення права та стягнення 42 200, 00 грн.

В засіданні взяли участь представники:

- позивача:Маленко О.М. дов. № 01 від
18.02.2014 року,- відповідача:Загоровська
Н.В. дов. № 154-Н від 31.10.2014 року

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Транс-Медіа" (далі за
текстом - ТОВ "Транс-Медіа") звернулось
до господарського суду міста Києва з
позовом до комунального підприємства
"Київський метрополітен" (далі за
текстом - КП "Київський метрополітен")
про визнання неправомірної дії,
зобов'язання відновити становище, яке
існувало до порушення права та
стягнення 42 200, 00 грн.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 03.04.2014 року у справі
№ 910/2058/14 в задоволенні позовних вимог
ТОВ "Транс-Медіа" відмовлено.

Не погодившись з рішенням місцевого
господарського суду, ТОВ "Транс-Медіа"
звернулось до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просило скасувати
рішення господарського суду міста
Києва від 03.042014 року та прийняти нове,
яким задовольнити позовні вимоги.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 23.09.2014 року у
справі № 910/2058/14 апеляційну скаргу ТОВ
"Транс-Медіа" залишено без задоволення,
а рішення господарського суду міста
Києва від 03.04.2014 року - без змін.

Не погоджуючись з вказаними судовими
актами, ТОВ "Транс-Медіа" звернулось до
Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення господарського суду
міста Києва від 03.04.2014 року та постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 23.09.2014 року у
справі № 910/2058/14 та прийняти нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги, аргументуючи порушення норм
права, зокрема, ст. ст. 20, 218
Господарського кодексу України, ст. 22,
902, 1130, 1166 Цивільного кодексу України,
ст. ст. 4, 35, 43 Господарського
процесуального кодексу України.

Розпорядженням секретаря другої
судової палати Вищого господарського
суду України від 11.11.2014 року № 03-05/3002 для
розгляду касаційної скарги у справі
№ 910/2058/14, у зв'язку з тим, що згідно
наказу Вищого господарського суду
України від 13.10.2014 року № 6-кп суддів
Ходаківську І.П. та Костенко Т.Ф.
направлено до Національної школи
суддів України для проходження
двотижневої підготовки з 03.11.2014 року по
14.11.2014 року сформовано колегію суддів у
складі: головуючий - Сибіга О.М., судді
Бакуліна С.В., Яценко О.В. (доповідач).

Учасників судового процесу відповідно
до статті 1114 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) належним чином
повідомлено про час і місце розгляду
касаційної скарги.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України, переглянувши у
касаційному порядку рішення суду
першої інстанції та постанову
апеляційної інстанції, на підставі
встановлених фактичних обставин
справи, перевіривши застосування судом
першої та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Господарськими судами попередніх
інстанцій встановлено, що 06.06.2003 року
між КП "Київський метрополітен" та
дочірнім підприємство "Гарант-АДВ",
правонаступником якого є ТОВ
"Транс-Медіа" було укладено договір про
організацію рекламно-інформаційної
діяльності № 80-Упр(ДП)-03, згідно п. 1.1.
сторона-1 надає стороні-2 на умовах,
визначених даним договором, переважне
право здійснювати
рекламно-інформаційну діяльність (як
самостійно так і з залученням третіх
осіб) шляхом розміщення
медіа-продукції (звукового та
візуального відображення
мультимедійної - фото, відео, аудіо,
комп'ютерної і таке інше інформації
рекламного, соціального та
інформативного характеру) на
інформаційних носіях сторони-2 (як
власних так і орендованих), засоби
візуального відображення яких
розташовані на стелях вагонів рухомого
складу Київського метрополітену.

Положеннями п. 7.1. договору № 80-Упр(ДП)-03
сторони узгодили строк дії договору з
01.07.2003 року до 31.12.2013 року.

01.06.2009 року додатковою угодою № 10
сторонами внесено зміни до договору №
80-Упр(ДП)-03 та узгоджено строк його дії
до 31.12.2034 року.

Місцевим та апеляційним
господарськими судами досліджено, що
21.03.2007 року КП "Київський метрополітен"
та ТОВ "Транс-Медіа" укладено договір на
користування електричною енергією № 12,
в преамбулі якого зазначено, що він є
невід'ємною частиною договору №
80-Упр(ДП)-03.

Згідно п. 1.1. договору № 12 метрополітен
надає можливість організації
користуватися електроенергією, для
здійснення своєї діяльності, а
організація своєчасно проводить
оплату метрополітену за фактично
використану електроенергію, згідно з
діючим тарифом АК "Київенерго", виконує
інші умови, визначені цим договором та
іншими законодавчими актами.

Положеннями п. п. 2.1.1., 2.1.2. договору № 12
сторони погодили, що метрополітен
зобов'язується виконувати умови цього
договору; надати організації
можливість використовувати
електроенергію для струмоприймачів
сумарною потужністю не більше 1,45 кВт на
один рухомий склад з необхідною
напругою, згідно технічної
документації обладнання. Ліміт витрат
складає 60 000 кВт год. в місяць.

Пунктом 2.1.5. договору сторона-1
зобов'язалась після встановлення
інформаційних носіїв забезпечити
стороні-2 їх електроживлення.

Судами досліджено, що звертаючись до
суду позивач посилається на порушення
відповідачем умов договорів №
80-Упр(ДП)-03 та № 12, зокрема, неправомірно
припинив надавати позивачу можливість
використовувати електроенергію для
струмоприймачів в вагонах рухомого
складу Київського метрополітену, у
зв'язку з чим позивач просить відновити
становище, яке існувало до його
порушення та стягнути з відповідача
збитки у вигляді упущеної вигоди.

Рішення Київської міської ради від
22.09.2011 № 37/6253 затверджено Порядок
розміщення реклами в місті Києві.

Відповідно до п. п. 1.5., 1.7. розділу І
вказаного Порядку чинність цього
Порядку поширюється на всю територію
міста Києва, включаючи розташування РЗ
на будинках (будівлях) і спорудах, на
відкритих майданчиках, на міських
вулицях (дорогах), площах тощо, у
зелених зонах, на елементах вуличного
обладнання, на зовнішніх та внутрішніх
поверхнях підземних переходів, інших
об'єктах, розташованих на відкритій
місцевості, незалежно від форм
власності та відомчого
підпорядкування. Цей Порядок є
обов'язковим для виконання всіма
суб'єктами, що здійснюють розміщення
зовнішньої реклами, реклами на
транспорті комунальної власності та
реклами в ліфтах будинків комунальної
власності на території міста Києва.

Згідно п. п. 1.1., 1.2. розділу ІІІ Порядку
цей розділ регулює відносини, що
виникають між дозвільним органом, КП
"Київреклама", балансоутримувачами та
рекламодавцями або розповсюджувачами
реклами у зв'язку з розміщенням реклами
на транспорті комунальної власності
міста Києва, визначає порядок надання
Погоджень на розміщення реклами на
транспорті комунальної власності
територіальної громади міста Києва.
Чинність цього розділу поширюється на
розміщення реклами на території
підприємств транспорту, Київського
метрополітену, на зовнішній та
внутрішній поверхнях інженерного
облаштування, штучних споруд, будівель,
транспортних засобів, що знаходяться
на балансі підприємств транспорту та
дорожнього господарства комунальної
власності міста Києва.

Пунктом 3.1.1. розділу ІІ Порядку
передбачено, що КП "Київреклама"
укладає з розповсюджувачем реклами
договір на право тимчасового
користування місцем(-ями) для
розміщення рекламного(-их) засобу(-ів),
що перебуває(-ють) у комунальній
власності територіальної громади
міста Києва (далі - договір на право
тимчасового користування місцем).

Згідно ст. 512 Цивільного кодексу
України кредитор у зобов'язанні може
бути замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).

Частиною 1 ст. 513 Цивільного кодексу
України закріплено, що правочин щодо
заміни кредитора у зобов'язанні
вчиняється у такій самій формі, що і
правочин, на підставі якого виникло
зобов'язання, право вимоги за яким
передається новому кредиторові.

Господарськими судами попередніх
інстанцій встановлено, що 04.02.2013 року
між КП "Київський метрополітен"
(первісний кредитор) та комунальним
підприємством виконавчого органу
Київради (Київської міської державної
адміністрації) "Київреклама" (новий
кредитор) було укладеного договір №
08/02/13, відповідно до якого первісний
кредитор відступає (передає), а новий
кредитор набуває права та обов'язки
первісного кредитора за договором №
80-Упр(ДТ-03) від 06.06.2003 року з усіма
додатковими угодами та додатками до
нього.

Положеннями п. п. 6.1., 6.2., 6.3. розділу ІІІ
Порядку передбачено, що визначення
розміру плати за розміщення реклами на
транспорті комунальної власності
міста Києва здійснюється у порядку,
затвердженому виконавчим органом
Київської міської ради (Київською
міською державною адміністрацією).
Плата за розміщення реклами на
транспорті комунальної власності
міста Києва здійснюється відповідно до
умов договору на розміщення реклами на
транспорті комунальної власності
міста Києва. Плата за розміщення
реклами на транспорті комунальної
власності територіальної громади
міста Києва щомісячно нараховується КП
"Київреклама" та перераховується на
поточний рахунок КП "Київреклама" і
використовується в порядку,
встановленому Київською міською радою
чи уповноваженим нею органом.

Враховуючи вищевикладене, судами вірно
вказано про те, що після укладання між
відповідачем та КП "Київреклама"
договору № 08/02/13 від 04.02.2013 року, позивач
повинен був сплачувати плату за
розміщення реклами на транспорті
комунальної власності територіальної
громади міста Києва, а саме
метрополітені, відповідно до договору
№ 80-Упр(ДП-03) від 06.06.2003 комунальному
підприємству виконавчого органу
Київради (Київської міської державної
адміністрації) "Київреклама".

Місцевим та апеляційним
господарськими судами досліджено, що
06.11.2013 року комунальне підприємство
виконавчого органу Київради (Київської
міської державної адміністрації)
"Київреклама" звернулось до ТОВ
"Транс-Медіа" з листом № 196-15859/14, в якому
викладено вимогу терміново у строк до
15.11.2013 року перерахувати на поточний
рахунок КП "Київреклама" суму
заборгованості за договором №
80-Упр(ДП-03) від 06.06.2003 року за період з
19.02.2013 року по 31.10.2013 року в розмірі 993 081,
47 грн.

Судами встановлено, що вказаний лист
разом з рахунками за період з 19.02.2013
року по 30.11.2013 року та актами
приймання-передачі до договору №
80-Упр(ДП-03) було направлено відповідачу
цінним листом з описом вкладення 06.11.2013
року.

Також, судами встановлено, що 07.11.2013
року комунальним підприємством
виконавчого органу Київради (Київської
міської державної адміністрації)
"Київреклама" складено акт обстеження
№ 133511/К, яким зафіксовано факт
порушення п. 11.2. розділу ІІІ Порядок та
вимогу на ім'я керівника ТОВ
"Транс-Медіа", в якій зазначено про
необхідність у триденний термін
погасити заборгованість та вказано про
те, що у разі прострочення
встановленого терміну, РЗ підлягають
демонтажу на підставі п. 11.2. розділу ІІІ
Порядку. Зазначені вимога та акт були
отримані ТОВ "Транс-Медіа" 08.11.2013 року.

14.11.2013 року комунальним підприємством
виконавчого органу Київради (Київської
міської державної адміністрації)
"Київреклама" складено акт обстеження
№ 130530, яким зафіксовано факт порушення
п. 11.2. розділу ІІІ Порядку та вимогу на
ім'я керівника ТОВ "Транс-Медіа", в якій
зазначено про необхідність
демонтувати рекламні засоби, у зв'язку
з наявністю заборгованості по сплаті
коштів протягом 3-х днів та вказано про
те, що у разі невиконання вимоги
рекламні засоби буде демонтовано.
Судами встановлено, що вказана вимога
та акт були отримані ТОВ "Транс-Медіа"
18.11.2013 року.

Відповідно до пп. 4.8., 4.9 п. 4 Положення
про Департамент суспільних
комунікацій виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації)
затвердженого розпорядженням
Київської міської державної
адміністрації № 674 від 30.08.2010 року
основними завданнями Департаменту є,
зокрема, контроль та облік зовнішньої
реклами, інформаційних вивісок,
реклами на транспорті та реклами в
ліфтах житлових будинків комунальної
власності міста Києва згідно з
встановленими порядками їх розміщення,
координація заходів щодо
впорядкування рекламної діяльності в
галузі реклами та впровадження
системного підходу до формування
високоякісного дизайну міста Києва.

Згідно пп. 5.44., 5.45. п. 5 вказаного
Положення департамент відповідно до
покладених на нього завдань: здійснює
контроль за дотриманням порядку
розміщення зовнішньої реклами,
інформаційних вивісок, реклами на
транспорті та реклами в ліфтах
житлових будинків комунальної
власності міста Києва, здійснює
контроль за технічним станом рекламних
засобів та інформаційних вивісок,
організовує їх інвентаризацію та в
межах своїх повноважень вживає заходів
щодо їх демонтажу.

Положеннями п. п. 12.1. та 12.2. розділу ІІІ
Порядку передбачено, що демонтаж
спеціальних конструкцій (далі -
демонтаж) означає комплекс заходів, що
передбачають відокремлення
спеціальної конструкції від місця її
розміщення та транспортування на
спеціально відведену територію для
подальшого зберігання. При цьому
демонтаж та подальше зберігання
спеціальних конструкцій не передбачає
переходу права власності на них до
територіальної громади міста Києва,
крім випадків, передбачених
законодавством. Демонтаж здійснюється
у таких випадках, зокрема, у разі
наявності заборгованості
розповсюджувача реклами по сплаті
коштів відповідно до умов договору
перед КП "Київреклама" більше ніж за два
місяці.

Відповідно до п. 12.4. розділу ІІІ Порядку
демонтаж спеціальних конструкцій
здійснюється на підставі наказу
дозвільного органу. У випадку
необхідності демонтажу спеціальних
конструкцій дозвільний орган складає
перелік спеціальних конструкцій, що
підлягають демонтажу, на підставі
інформації, наданої КП "Київреклама"
та/або балансоутримувачами. У разі
необхідності демонтажу дозвільний
орган складає перелік спеціальних
конструкцій, що підлягають демонтажу,
затверджує його наказом та направляє
до балансоутримувача для забезпечення
його виконання.

Господарськими судами попередніх
інстанцій встановлено, що 18.11.2013 року
Департаментом суспільних комунікацій
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) видано наказ № 296 "Про
перелік спеціальних конструкцій, які
підлягають демонтажу", яким
затверджено перелік спеціальних
конструкцій, які підлягають демонтажу
до якого включено
електронно-інформаційні носії, які
розміщені в середині вагону власником
яких є ТОВ "Транс-Медіа". Даний наказ
направлено до КП "Київський
метрополітен" для забезпечення
виконання.

Так, судами досліджено, що на виконання
зазначеного наказу № 296 від 18.11.2013 року
відповідачем за участю представників
позивача було складено акти від 29.01.2014
року, від 30.01.2014 року про те, що у вагонах
№ № 5112, 5333, 3382, 3384, 5276, 3681, 3685 (електродепо
"Дарниця"), № № 9262, 9263, 9651, 9652, 9994, 9254, 9636
(електродепо "Оболонь"), № № 10219, 0601, 0596,
0605, 0211, 0621, 11336, 11437, 0207, 0619 (електродепо
"Харківське") демонтовано монітори
відео-інформаційних систем.

18.03.2014 року постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва у
справі № 826/19154/13-а у задоволенні
адміністративного позову ТОВ
"Транс-Медіа" про визнання протиправним
та скасування наказу № 296 від 18.11.2013
року Департаменту суспільних
комунікацій виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації)
відмовлено.

За таких обставин, суди дійшли
обґрунтованого висновку про відмову
позивачу у задоволенні позовних вимог
в частині зобов'язання відповідача
відновити становище, яке існувало до
порушення шляхом забезпечення
електропостачанням
відео-інформаційної системи ТОВ
"Транс-Медіа" в вагонах Київського
метрополітену.

Крім того, позивачем заявлено до
стягнення збитків у сумі 42 200, 00 грн. у
вигляді упущеної вигоди.

Згідно ст. 224 Господарського кодексу
України, під збитками розуміються
витрати, зроблені управненою стороною,
втрата або пошкодження її майна, а
також не одержані нею доходи, які
управнена сторона одержала б у разі
належного виконання зобов'язання або
додержання правил здійснення
господарської діяльності другою
стороною.

Положеннями ст. 225 Господарського
кодексу України передбачено, що до
складу збитків, що підлягають
відшкодуванню особою, яка допустила
господарське правопорушення,
включається, зокрема, вартість
втраченого, пошкодженого або знищеного
майна, визначена відповідно до вимог
законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Цивільного
кодексу України збитками є: втрати, які
особа зазнала у зв'язку зі знищенням
або пошкодженням речі, а також витрати,
які особа зробила або мусить зробити
для відновлення свого порушеного права
(реальні збитки); доходи, які особа
могла б реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків може бути
покладено на відповідача лише при
наявності передбачених законом умов,
сукупність яких створює склад
правопорушення, яке є підставою для
цивільної відповідальності відповідно
до ст. 623 Цивільного кодексу України.

Обов'язковими умовами покладення
відповідальності на винну сторону є
наявність збитків, протиправність дій
цієї особи, причинного зв'язку між
діями особи та збитками, які складають
об'єктивну сторону правопорушення, та
вини особи, внаслідок дій якої
спричинено збитки.

Позовні вимоги в частині стягнення
збитків обґрунтовано посиланням на ч. 1,
2 ст. 22 Цивільного кодексу України, та
зазначає, що у зв'язку із відключенням
відповідачем електроенергії на 54 днів
він недотримав прибуток у розмірі 42 200,
00 грн., оскільки виручка за один день
становить 8 440, 00 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 43 та ст. 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Судами попередніх інстанцій
досліджено, що позивач належних та
допустимих доказів в підтвердження
наявності вини у відповідача та
доказів понесення позивачем збитків у
вигляді упущеної вигоди у розмірі 42 200,
00 грн. внаслідок неналежного виконання
зобов'язань відповідача договірних
відносин не подав, як і не надав суду
докази отримання вищевказаної виручки,
у разі не відключення відповідачем
відео-інформаційної системи, а тому
суди обґрунтовано відмовили у
задоволенні позовних вимог в частині
стягнення збитків.

Всі інші доводи скаржника не
спростовують висновків судів
попередніх інстанцій та зводяться до
переоцінки доказів, яким вже було
надано оцінку судами попередніх
інстанцій.

За таких обставин, колегія суддів
касаційної інстанції приходить до
висновку, що під час розгляду справи
місцевим та апеляційним
господарськими судами фактичні
обставини справи встановлено на основі
повного, всебічного і об'єктивного
дослідження поданих доказів,
господарськими судами вірно
застосовані норми права, а доводи
скаржника не спростовують законності
прийнятих у справі судових актів.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України
касаційна інстанція за результатами
розгляду касаційної скарги має право
залишити рішення першої інстанції або
постанову апеляційної інстанції без
змін, а скаргу - без задоволення.

Касаційна скарга залишається без
задоволення, коли суд визнає, що
рішення місцевого та постанова
апеляційного господарських судів
прийняті з дотриманням вимог
матеріального та процесуального права,
з'ясуванням всіх обставин, які мають
значення для правильного вирішення
спору.

Таким чином, колегія суддів Вищого
господарського суду України
погоджується з висновками місцевого та
апеляційного господарських судів, які
відповідають матеріалам справи та
чинному законодавству, у зв'язку з чим
підстав для скасування чи зміни
оскаржуваних судових актів не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
"Транс-Медіа" на постанову Київського
апеляційного господарського суду від
23.09.2014 року у справі № 910/2058/14 залишити
без задоволення.

2. Постанову Київського
апеляційного господарського суду від
23.09.2014 року у справі № 910/2058/14 залишити
без змін.

Головуючий суддяО.М. Сибіга СуддіС.В.
Бакуліна О.В. Яценко