ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ
РІШЕННЯ

"13" листопада 2014 р. Справа № 926/1542/14

За позовомПублічного акціонерного
товариства «Акціонерний банк
«Укоопспілка»до
відповідачаСадгірського хлібозаводу
Садгірського РСТпростягнення
заборгованості - 26563,43 грн.Суддя Швець
Микола ВасильовиччПредставники :Від
позивачаАксентьєва О.І. довіреність №
1108/10 від 25.07.2014 рокуВід
відповідачаСуховерський Б.Т. - директор

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство
«Акціонерний банк «Укоопспілка»»
звернулося із позовною заявою до суду
про стягнення з Садгірського
хлібозаводу Садгірського РСТ
заборгованості в сумі 26563,43 грн., у т.ч.:
заборгованості за кредитом - 20000,00 грн.,
заборгованості за процентами - 1884,47
грн., 3347,71 - інфляційні нарахування на
суму кредиту, 48,59 грн. - інфляційні
нарахування на суму процентів, 57,30 грн. -
пеня за прострочення сплати процентів,
1198,36 грн. - 3% річних на суму простроченої
заборгованості за кредитом.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує неналежним виконання
відповідачем умов укладеного з
позивачем кредитного договору № 07/98
від 24.10.2007р., що призвело до виникнення
заборгованості в розмірі 26563,43 грн.

Ухвалою господарського суду
Чернівецької області від 17.10.2014 року
порушено провадження у справі та
призначено її до розгляду в судовому
засіданні на 04.11.2014 року.

Ухвалою суду від 04.11.2014 року розгляд
справи відкладено на 13.11.2014 року, в
зв'язку з неявкою представників
відповідача.

Представник позивача в судовому
засіданні звернувся із заявою про
уточнення - збільшення позовних вимог
вх. № 5221 від 13.11.2014 року, згідно якої
просить стягнути з відповідача
заборгованості в сумі 26941,05 грн., у т.ч.:
заборгованості за кредитом - 20000,00 грн.,
заборгованості за процентами - 1045,58
грн., 3935,70 - інфляційні нарахування на
суму кредиту, 73,83 грн. - інфляційні
нарахування на суму процентів, 85,94 грн. -
пеня за прострочення сплати процентів,
1800 грн. - 3% річних на суму простроченої
заборгованості за кредитом.

Збільшення розміру позовних вимог не
суперечить чинному законодавству, дана
заява відповідає вимогам ч. 4 ст. 22 ГПК
України та приймається судом.

Представник відповідача в судовому
засіданні збільшені позовні вимоги
усно визнав та пояснив суду, що дана
ситуація склалася в зв'язку із скрутним
станом підприємства.

Розглянувши подані документи і
матеріали, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позовна
заява, дослідивши докази які мають
юридичне значення для розгляду
позовної заяви, суд встановив:

24 жовтня 2007 року між Акціонерним банком
«Укооспілка» (правонаступником прав та
зобов`язань якого є Публічне
акціонерне товариство «Акціонерний
банк «Укооспілка») (далі - позивач, банк)
та Садгірським хлібозаводом
Садгірського РСТ (далі - відповідач) був
укладений кредитний договір № 07/98
(далі-договір).

В подальшому до договору вносилися
зміни та доповнення додатковими
угодами, зокрема: № 1 від 24.01.2008р.; б/н від
01.08.2008р.; № 2 від 23.01.2009р.; № 2 від 29.12.2009р.;
№ 3 від 01.02.2014р.

Відповідно до п.1.1 договору (з
врахуванням змін та доповнень) банк
надає відповідачу відкличну
відновлювальну кредитну лінію в сумі
20000,00 грн. строком з 24.10.2007р. по 23.12.2010р. із
сплатою відповідачем процентів за
користування кредитними коштами в
розмірі 18%, з 01.08.2008р. - 21% річних, з
23.01.2009р. - 23% річних, які нараховуються
банком щомісячно в останній робочий
день поточного місяця за період з
останнього робочого дня попереднього
місяця по передостанній робочий день
поточного місяця (включно) за методом
«факт/360», тобто приймається 360 днів у
році, у місяці - фактична кількість
днів, з дати першого перерахування
коштів з позичкового рахунку до
повного погашення заборгованості за
кредитом.

Термін повернення кредиту - до 23.12.2010р.

На виконання умов вищезазначеного
договору позивач перерахував
відповідачу кредитні кошти в сумі 20000,00
грн., що підтверджується меморіальним
ордером № 502 від 24.10.2007р.

Згідно з п. 4.2 договору відповідач
зобов'язався щомісячно, в період, що
починається з останнього робочого дня
по п'ятий календарний день наступного
місяця (включно), а також в день
остаточного повернення кредиту
сплачувати відсотки за користування
кредитними коштами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного
кодексу України за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту, або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві (грошові кошти у такій
самій сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідач всупереч умовам договору не
виконав взяті на себе зобов'язання,
зокрема не повернув кредитні кошти в
сумі 20000,00 грн., у строк до 23.12.2010р. та не
сплачує відсотки за використання
кредитними коштами нараховані,
починаючи з 31.07.2014р.

У зв'язку з невиконанням відповідачем
зобов'язань щодо повернення отриманих
сум кредиту банк направляв йому
претензію № 12008-06 від 31.01.2012р. про
повернення кредиту та сплату процентів
за користування, на яку відповідач
надав відгук № 1 від 15.02.2012р. про те, що
прийме необхідні міри по погашенню в
лютому-березні 2012 року відсотків по
кредиту, а до 01.07.2012 року заборгованості
по кредиту.

Доказів виконання зобов'язання щодо
вчасного та у повному обсязі
повернення кредитних коштів в сумі
20000,00 грн. та несплачених відсотків за
користування кредитними коштами в сумі
1045,58 грн. за період з 31.07.2014р. по 09.10.09.2014р,
відповідач не надав, у зв'язку з чим
позовні вимоги в цій частині слід
визнати обґрунтованими і такими, що
підлягають задоволенню.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України
встановлено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки.

Частиною 3 статті 549 Цивільного кодексу
України встановлено, що пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

За порушення строків повернення
кредиту та сплати відсотків за ним
позичальник зобов'язується сплачувати
банку додатково до встановленої
відсоткової ставки за кредит пеню в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
за відповідний період від суми
заборгованості по кредиту за кожен
день прострочення (п. 4.3 договору).

Згідно наданому розрахунку, сума пені
за прострочення сплати процентів за
період червень -жовтень 2014р. складає 85,94
грн. та підлягає стягненню.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
Кодексу.

Частина 2 статті 625 ЦК України
встановлює, що боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з врахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідно наданому розрахунку,
інфляція грошових коштів, за період
прострочення повернення кредиту
складає 3935,70 грн.; за повернення суми
процентів - 73,83 грн. Сума 3% річних за
період прострочення кредиту складає 1800
грн.

Станом на день розгляду справи у суді
заборгованість відповідача перед
позивачем складає 26941,05 грн. у т.ч.:
(заборгованості за кредитом - 20000,00 грн.,
заборгованості за процентами - 1045,58
грн., 3935,70 - інфляційні нарахування на
суму кредиту, 73,83 грн. - інфляційні
нарахування на суму процентів, 85,94 грн. -
пеня за прострочення сплати процентів,
1800 грн. - 3% річних на суму простроченої
заборгованості за кредитом) та
підлягає стягненню. Дана
заборгованість підтверджується 2-х
стороннім актом звірки взаємних
розрахунків станом на 13.11.2014 року та
іншими матеріалами справи.

Згідно п. 4 частини третьої статті 129
Конституції України та ст. 33 ГПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, відповідач не надав
доказів зменшення або погашення
заборгованості.

У процесі розгляду справи не виявлено
інших фактичних обставин, що мають
суттєве значення для правильного
вирішення спору, і доказів на
підтвердження цих обставин.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України,
судовий збір покладається на
відповідача.

Керуючись ст. ст. 1, 12, 22, 44, 49, ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Збільшені позовні вимоги
задовольнити.

2. Стягнути з активів Садгірського
хлібозаводу Садгірського РСТ (58025, м.
Чернівці, 1-й пров. Галицького, 3; код
35294672)

на користь Публічного акціонерного
товариства «Акціонерний банк
«Укоопспілка» (м. Київ, вул. Хрещатик,
буд. 7/11; код 21536532)

- заборгованість у сумі 26941,05 грн. у т.ч.:
(заборгованості за кредитом - 20000,00 грн.,
заборгованості за процентами - 1045,58
грн., 3935,70 - інфляційні нарахування на
суму кредиту, 73,83 грн. - інфляційні
нарахування на суму процентів, 85,94 грн. -
пеня за прострочення сплати процентів,
1800 грн. - 3% річних на суму простроченої
заборгованості за кредитом);

- судовий збір в сумі 1827,00 грн.

Після набрання рішенням законної сили
видати наказ.

«Повне рішення складено 17.11.2014 року»

Суддя М.В. Швець