Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/15326/14 12.11.14 р.

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЄвроАсистанс"

до Публічного акціонерного
товариства "Українська страхова
компанія

"ГАРАНТ-АВТО"

про стягнення 10 073,80 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

При секретарі судового засідання
Пархоменко Ю.Л.,

за участю представників сторін:

від позивача: Мартинюк С.М. за
довіреністю № б/н від 10.06.2014 р.

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні судді господарського
суду міста Києва Блажівської О.Є.
перебувала справа № 910/15326/14 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЄвроАсистанс" до
Публічного акціонерного товариства
"Українська страхова компанія
"ГАРАНТ-АВТО" про стягнення 10 073,80 грн.

Розпорядженням керівника апарату
господарського суду міста Києва №
04-23/885 від 15.10.2014 р. призначено повторний
автоматичний розподіл справи у зв'язку
з відпусткою судді Блажівської О.Є.

В результаті здійсненого повторного
автоматичного розподілу справу
передано для розгляду Зеленіній Н.І.

Ухвалою від 17.10.2014 р. суддею Зеленіною
Н.І. справу прийнято до провадження,
розгляд справи призначено на 12.11.2014 р.

20.10.2014 р. від позивача надійшли
документи по справі.

Представник позивача у судовому
засіданні 12.11.2014 р. підтримав позовні
вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання вкотре не з'явився, про
причини неявки суд не повідомив,
відзиву на позовну заяву та
витребуваних судом документів не
надав. Жодних заяв, клопотань через
відділ діловодства суду від
відповідача не надходило.

Враховуючи наявність у матеріалах
справи доказів належного повідомлення
відповідача про дату, час та місце
проведення судового засідання, суд
дійшов висновку про можливість
розгляду справи за наявними в ній
матеріалами у відповідності до вимог
ст. 75 Господарського процесуального
кодексу України.

У судовому засіданні 12.11.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали,
заслухавши пояснення представника
позивача, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні дані, на яких ґрунтуються
позовні вимоги, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
встановив наступне.

01.02.2014 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "ЄвроАсистанс"
(надалі - позивач, Виконавець) та
Публічним акціонерним товариством
"Українська страхова компанія
"ГАРАНТ-АВТО" (надалі - відповідач,
Замовник) укладено Договір № 49/14/2930 про
надання інформаційних послуг (надалі -
Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору, Замовник
замовляє, а Виконавець приймає на себе
обов'язки забезпечити організацію
послуг інформаційного обслуговування
клієнтів всієї дилерської мережі
Замовника відповідно до наданого
Замовником сценарію (Додаток № 1) та
надавати йому інформацію по кількості
клієнтів та виду обслуговування
(інформація по зацікавленості
автомобілями, сервісом та інше).

Згідно з п. п. 2.1., 2.3. Договору, Замовник
замовляє у Виконавця, а Виконавець
погоджується надавати послуги
інформаційного обслуговування
клієнтів. Надання послуг Виконавцем
Замовнику за цим Договором
підтверджується щомісячними Актами
здачі-прийняття наданих послуг, які
складаються Виконавцем, надаються
Замовнику і підписуються Сторонами.

За умовами п. п. 4.1. - 4.3., 3.7. Договору,
сторони домовились встановити
вартість послуг інформаційного
обслуговування клієнтів Замовника у
розмірі 4 400 грн. за один календарний
місяць. Оплата по даному Договору
здійснюється Замовником згідно
рахунку Виконавця, що надається
Замовнику кожного місяця протягом
перших 5 (п'яти) банківських днів місяця,
що йде за звітним на підставі
щомісячного Акту здачі-прийняття
наданих послуг. Оплата рахунків
Виконавця, які були надіслані
Виконавцем Замовнику, повинна
здійснюватися Замовником шляхом
перерахування коштів на поточний
рахунок Виконавця протягом 5 (п'яти)
банківських днів після дати отримання
Замовником рахунку. Замовник
зобов'язаний оплатити Виконавцю
вартість послуг в розмірі зазначеному
у Актах здачі-прийняття наданих послуг
згідно п.2.3. цього Договору.

Зобов'язанням, згідно зі ст. 509
Цивільного кодексу України, є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
встановлено обов'язковість договору
для виконання сторонами.

В силу положень ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, ст. 193 Господарського
кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться; одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України
передбачено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем було належним чином надано
послуги відповідно до умов Договору, та
направлено відповідачу для підписання
відповідні Акти здачі-прийняття робіт
(надання послуг), та рахунки-фактури для
оплати наданих послуг.

Проте, відповідач вказані Акти не
підписав, мотивовану відмову від
підписання чи зауважень щодо надання
послуг не надав.

Таким чином, у відповідача утворилась
заборгованість перед позивачем за
Договором у загальному розмірі 9 508,32
грн.

Пунктом 4.5. Договору сторони
встановили, що у випадку порушення
Замовником строків оплати послуг
Виконавця, Замовник сплачує за кожний
день прострочення пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла на момент прострочення оплати
від суми заборгованості.

У відповідності до ч. 6 ст. 231
Господарського кодексу України,
штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

За приписами ст. 549 Цивільного кодексу
України, неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Статтею 1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
передбачено, що платники грошових
коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочу
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1
цього Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня (ст. 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань").

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

За розрахунком позивача, перевіреним
судом та не спростованим у
встановленому порядку відповідачем,
останній за порушення зобов'язань за
Договором має сплатити пеню у розмірі
267,97 грн., 42,31 грн. 3 % річних та 255,20 грн.
інфляційних втрат.

Згідно зі ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
позовні вимоги обґрунтованими,
підтвердженими наявними в матеріалах
справи доказами та не спростованими
належним чином та у встановленому
законом порядку відповідачем, а відтак
такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається на
відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст. ст. 43, 33, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Українська страхова
компанія "ГАРАНТ-АВТО" (01042, м. Київ,
провул. Новопечерський, 19/3; ) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЄвроАсистанс" (04073, м.
Київ, просп. Московський, 22; ) 9 508 (дев'ять тисяч п'ятсот вісім)
грн. 31 коп. заборгованості, 267 (двісті
шістдесят сім) грн. 97 коп. пені, 255
(двісті п'ятдесят п'ять) грн. 20 коп.
інфляційних втрат, 42 (сорок дві) грн. 31
коп. 3 % річних та 1 827 (одну тисячу
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.
судового збору.

3. Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено 14.11.2014 р.

Суддя
Н.І.
Зеленіна