Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/14274/14 04.11.14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Едіпресс Холдінг
Лімітед"до Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Інформторгсервіс"про стягнення 23
108,06 грн. Суддя Стасюк С.В.

Представники сторін:

від позивача Доброгорська М.Е. (дов.
б/н від 05.04.2013 року)від відповідача не
з'явився

Відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 04 листопада 2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Едіпресс Холдінг
Лімітед" (надалі по тексту - позивач)
звернулося до Господарського суду
міста Києва з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Інформторгсервіс" (надалі по тексту -
відповідач) про стягнення 23 108,06 грн., а
також просить суд покласти на
відповідача судові витрати.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 16.07.2014 року порушено
провадження у справі № 910/14274/14, розгляд
справи призначено на 19.08.2014 року.

14.08.2014 року через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
позивача надійшли документи на
часткове виконання вимог ухвали суду.

Розпорядженням В.о. Голови
Господарського суду міста Києва від
19.08.2014 року справи № 910/14274/14 передано
для розгляду судді Гулевець О.В., у
зв'язку з перебуванням судді Стасюка
С.В. у відпустці.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 19.08.2014 року суддя Гулевець О.В.
прийняла справу № 910/14274/14 до свого
провадження, розгляд справи призначено
на 02.10.2014 року.

Розпорядженням В.о. Голови
Господарського суду міста Києва від
29.09.2014 року справу № 910/14274/14 передано
для розгляду судді Стасюку С.В., у
зв'язку з його виходом з відпустки.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 29.09.2014 року суддя Стасюк С.В.
прийняв справу № 910/14274/14 до свого
провадження, розгляд справи призначено
відповідно до ухвали Господарського
суду міста Києва від 19.08.2014 року.

Представник відповідача в судове
засідання 02.10.2014 року не з'явився,
вимоги ухвали суду від 19.08.2014 року не
виконав, письмового відзиву на позов не
надав, про причини своєї неявки суд не
повідомив, про дату та час слухання
справи повідомлявся належним чином
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва розгляд справи відкладено на
04.11.2014 року, у зв'язку з неявкою
відповідача.

28.10.2014 року через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
позивача надійшла заява про зменшення
позовних вимог, відповідно до якої
останній просить суд стягнути з
відповідача 18 669,54 грн. заборгованості,
у зв'язку з частковою сплатою
відповідачем суми боргу, що є предметом
спору у даній справі.

У відповідності до статті 22
Господарського процесуального кодексу
України, позивач вправі до прийняття
рішення по справі збільшити розмір
позовних вимог за умови дотримання
встановленого порядку досудового
врегулювання спору у випадках,
передбачених статтею 5 цього Кодексу, в
цій частині, відмовитись від позову або
зменшити розмір позовних вимог. До
початку розгляду господарським судом
справи по суті позивач має право
змінити предмет або підставу позову
шляхом подання письмової заяви.

Подана позивачем заява про зменшення
позовних вимог приймається судом до
розгляду, позовні вимоги розглядаються
з урахуванням заяви поданої 28.10.2014 року.

Представник позивача у судовому
засіданні 04.11.2014 року підтримала
позовні вимоги, з урахуванням заяви про
зменшення позовних вимог, у повному
обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання 04.11.2014 року повторно не
з'явився, вимоги ухвали суду не виконав,
про поважні причини неявки суд не
повідомив, хоча про час та місце
судового засідання був повідомлений
належним чином, ухвалою суду та листом
з рекомендованим повідомленням про
врученням поштового відправлення.

Місцезнаходження відповідача за
адресою: 01011, м. Київ, вул. Рибальська,
буд. 13, на яку було відправлено ухвали
суду підтверджується витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців та вказана в
позові.

У відповідності з положеннями пункту
3.9.1. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" від
26.12.2011 року № 18 особи, які беруть участь
у справі, вважаються повідомленими про
час і місце розгляду судом справи у
разі виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87
Господарського процесуального кодексу
України.

Згідно з частиною 1 статті 64
Господарського процесуального кодексу
України ухвала про порушення
провадження у справі надсилається за
повідомленою сторонами господарському
суду поштовою адресою. У разі ненадання
сторонами інформації щодо їх поштової
адреси, ухвала про відкриття
провадження у справі надсилається за
адресою місцезнаходження (місця
проживання) сторін, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. У
разі відсутності сторін за такою
адресою, вважається, що ухвала про
порушення провадження у справі вручена
їм належним чином.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач повідомлений про час та
місце судового розгляду належним
чином, а матеріали справи містять
достатні докази для її розгляду по
суті.

Оскільки про час та місце судового
засідання відповідач був належним
чином повідомлений, на підставі статті
75 Господарського процесуального
кодексу України справа може бути
розглянута за наявними в ній
матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, суд -

ВСТАНОВИВ:

03.09.2012 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Едіпресс Холдінг
Лімітед" (постачальник) та Товариством
з обмеженою відповідальністю
"Інформторгсервіс" (покупець) було
укладено договір № 3011600 на поставку
продукції (надалі по тексту - Договір),
за умовами якого позичальник, який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передавати у
встановлені цим договором строки
друковану продукцію у власність
покупця для її використання у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, але з дотриманням умов
цього Договору.

Найменування, вид, код, рекомендовані
роздрібна та оптова ціни, строки та
відсоток повернення друкованої
продукції постачальника, строки оплати
визначаються Додатками до цього
Договору (пункт 2.1. Договору).

Пунктом 3.3. Договору сторони погодили,
що покупець, за умови виконання вимог
цього пункту, має право повертати
нереалізовані примірники Друкованої
продукції у строки, що визначаються у
графіку повернення друкованої
продукції на кожний місяць (Додаток №
3).

Згідно з пунктом 5.1. Договору
постачальник продає покупцю продукцію
по ціні, що зафіксована у Прайс - листі,
затвердженому відповідними додатками
до даного Договору. Регулювання
відпускної ціни відбувається при
необхідності до виходу кожного номера
періодичного друкованого видання в
порядку, визначеному в абзаці 2 пункту
3.4. цього Договору.

У відповідності до пункту 5.2. Договору
покупець приймає та оплачує
постачальнику поставлену продукцію по
вартості, що визначена згідно
прайс-листа та інших умов цього
Договору, загальна вартість поставки
вказується у видаткових накладних.

На виконання умов Договору, позивач
поставив на користь відповідача
продукцію на загальну суму 29 408,63 грн.,
що підтверджується наступними
видатковими накладними:

- № Х-00001874 від 29.04.2014 року на суму 6 898,98
грн.;

- № Х-00002101 від 20.05.2014 року на суму 2 679,10
грн.;

- № Х-00001976 від 13.05.2014 року на суму 6 677,95
грн.;

- № Х-00002370 від 17.06.2014 року на суму 3 346,25
грн.;

- № Х-00002275 від 10.06.2014 року на суму 3 499,10
грн.;

- № Х-00002458 від 24.06.2014 року на суму 6 307,25
грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач частково повернув
продукцію отриману за Договором, на
підтвердження чого позивачем надано
суду відповідні накладні на
повернення.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначає, що відповідач, в
порушення у мов Договору та чинного
законодавства України, не здійснив
оплату поставленої позивачем
продукції, внаслідок чого, у
відповідача утворилась заборгованість
перед Товариством з обмеженою
відповідальністю "Едіпресс Холдінг
Лімітед" у розмірі 18 669,45 грн.

Відповідач не скористався своїм
процесуальним правом, передбаченим
статтею 22 Господарського
процесуального кодексу України, на
подання відзиву на позов, жодних
заперечень на спростування наведених
позивачем обставин суду не надав.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного
кодексу України передбачено, що однією
із підстав виникнення цивільних прав
та обов'язків є договори та інші
правочини.

За своєю правовою природою договір №
3011600 від 03.09.2012 року є договором
поставки, а відтак між сторонами
виникли правовідносини, які підпадають
під правове регулювання параграфа 1
глави 30 Господарського Кодексу
України.

Частинами 1, 6 статті 265 Господарського
кодексу України передбачено, що за
договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.
Реалізація суб'єктами господарювання
товарів негосподарюючим суб'єктам
здійснюється за правилами про договори
купівлі-продажу. До відносин поставки,
не врегульованих цим Кодексом,
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України про договір
купівлі-продажу.

Аналогічні положення містяться і у
статті 712 Цивільного кодексу України,
згідно з якою за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Не допускаються одностороння
відмова від виконання зобов'язань.

Положеннями статті 526 Цивільного
кодексу України передбачено, що
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (стаття 525
Цивільного кодексу України).

Як встановлено статтею 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Судом встановлено, що позивач взяті на
себе зобов'язання щодо поставки
продукції виконав належним чином,
зауважень щодо поставки від
відповідача не надходило, що
підтверджується видатковими
накладними, які підписані
уповноваженими особами та скріплені
печатками сторін (належним чином
засвідчені копії містяться в
матеріалах справи).

Спір у даній справі виник у зв'язку з
невиконанням відповідачем своїх
зобов'язань в частині оплати за
поставлену позивачем продукцію згідно
Договору, внаслідок чого у Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Інформторгсервіс" виникла
заборгованість перед Товариством з
обмеженою відповідальністю "Едіпресс
Холдінг Лімітед" у розмірі
18 669,45 грн., яка станом на день
розгляду даної справи є непогашеною.

Доказів протилежного суду не надано.

Згідно зі статтею 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Приймаючи до уваги те, що факт
наявності боргу у відповідача перед
позивачем у розмірі 18 669,45 грн. належним
чином доведений, документально
підтверджений і відповідачем, в
порядку статей 4-3, 33 Господарського
процесуального кодексу України не
спростований, позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Едіпресс Холдінг
Лімітед" про стягнення з Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Інформторгсервіс" 18 669,45 грн.
заборгованості за договором № 3011600 на
поставку продукції від 03.09.2012 року
підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати з судового збору покладаються
на відповідача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись
статтями 4, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інформторгсервіс"
(01011, м. Київ, вул. Рибальська,
буд. 13, ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Едіпресс Холдінг
Лімітед" (03150, м. Київ, вул. Димитрова,
буд. 5, корпус 10-А, ) 18 669
(вісімнадцять тисяч шістсот шістдесят
дев'ять) грн. 45 коп. заборгованості, 1 827
(одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн.
00 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 10.11.2014 року

Суддя
С.В.
Стасюк