ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2014 року
Справа № 904/6387/13

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Іванов О.Г.
(доповідач),

суддів: Подобєд І.М., Герасименко І.М.

при секретарі судового засідання:
Сусла Я.Б.

представники сторін:

від позивача: Іванченко І.С.
представник, довіреність №35 від 08.10.1

від відповідача: Носова В.І.
представник, довіреність №85 від 02.08.13;

Розглянувши апеляційну скаргу
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Дніпропетровській області на рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 10.06.2014 року у справі №
904/6387/13

за позовом Регіонального відділення
Фонду державного майна України по
Дніпропетровській області, м.
Дніпропетровськ

до Приватного акціонерного товариства
"Золотий колос", м. Дніпропетровськ

про стягнення 792 541,64 грн.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду
Дніпропетровської області з позовною
заявою звернулось Регіональне
відділення Фонду державного майна
України по Дніпропетровській області
до Приватного акціонерного товариства
"Золотий колос" про стягнення
заборгованості по орендній платі в
сумі 712592,79 грн., пені в сумі 79949,33 грн. та
судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані
невиконанням відповідачем умов
договору оренди нерухомого майна, що
належить до державної власності від
01.12.2006 року за №
12/02-2873-ОД в частині своєчасної та повної
оплати за орендоване приміщення.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 30.10.2013
року в позовних вимогах регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Дніпропетровській області
до приватного акціонерного товариства
"Золотий колос" про стягнення 792541,64 грн.
відмовлено.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
03.03.2014 р. апеляційну скаргу відповідача
залишено без задоволення, рішення
господарського суду Дніпропетровської
області у справі № 904/6387/13 залишено без
змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 24.04.2014 р. касаційну скаргу
регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Дніпропетровській області задоволено
частково, рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 30.10.2013
р. та постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
03.03.2014 р. у справі № 904/6387/13 скасовано, а
вказану справу передано на новий
розгляд до господарського суду
Дніпропетровської області першої
інстанції.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 10.06.2014
року по справі № 904/6387/13 (суддя
Рудовська І.А.) в позовних вимогах
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Дніпропетровській області до
Приватного акціонерного товариства
"Золотий колос" про стягнення 792 541,64 грн.
відмовлено.

Мотивуючи рішення суд першої інстанції
дійшов висновку, що оскільки договір
оренди нерухомого майна, що належить до
державної власності №12/02-2873-ОД від
01.12.2006 р. припинений з 01.12.2011 року, а
також майно повернено з оренди 01.12.2011
року, позивачем не доведено порушення
основного зобов'язання відповідачем та
виникнення заборгованості в сумі 712 592,79
грн., тому зазначені вимоги не
підлягають задоволенню. Вимоги
позивача щодо стягнення пені частково
були предметом розгляду у іншій справі
№ 10/5005/15012/2011, а частково у зв'язку зі
спливом позовної давності не
підлягають задоволенню.

Не погодившись з зазначеним рішенням
господарського суду Регіональне
відділення Фонду державного майна
України по Дніпропетровській області
звернулось до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою в якій просить
скасувати рішення та прийняти нове
рішення, яким задовольнити

При цьому скаржник в апеляційній
скарзі посилається, на те що рішення
винесене із порушенням норм
матеріального та процесуального права,
при неповному з'ясуванні обставин, що
мають значення для справи.

А саме, господарським судом при
розгляді справи не було враховано,
проігноровано та не додано належної
оцінки п. 3.13 договору оренди № 12/02-2873-ОД,
згідно з яким регіональним відділенням
нараховано, а Приватне акціонерне
товариство "Золотий колос" зобов'язане
сплатити орендну плату у розмірі 712 592,79
грн. за користування державним майном з
01.12.2011 року до 19.03.2012 року, оскільки
відповідачем не повернуто орендоване
майно до 19.03.2012 року за актом
приймання-передачі.

Господарським судом було неправомірно
відмовлено у стягненні пені на суму
79949,33 грн.

Акт приймання-передачі майна з оренди
від 01.12.2011 року до Регіонального
відділення, як орендодавця цього майна,
в порушення умов пункту 2.5 Договору
оренди відповідачем не надавався,
ніхто із спеціалістів відділу
організаційно-документального
забезпечення Регіонального
відділення, до посадових обов'язків
яких відноситься прийом поштових
відправлень адресованих Регіональному
відділенню, не має такого підпису, як
зазначено в графі рекомендованого
повідомлення - за довіреністю, який
нібито підтверджує факт отримання
цього поштового відправлення
Позивачем.

Чек від 26.12.2011 року № 210 не може
бути доказом по справі у розумінні
статті 36 Господарського
процесуального кодексу Україні,
оскільки має розбіжності по масі з
документами, зазначеними в описі
вкладення у цінний лист від 26.12.2011 року.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав доводи, викладені
в апеляційній скарзі.

Приватне акціонерне товариство
"Золотий колос" у відзиві на апеляційну
скаргу просить рішення залишити без
змін а апеляційну скаргу без
задоволення, як таке, що було винесено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права з огляду на те, що
припинення договору оренди та передача
майна з оренди відбулися 01.12.2011 року.
Відповідно, господарський суд
Дніпропетровської області у рішенні
від 10.06.2014 року правомірно відмовив у
стягненні заборгованості з орендної
плати. Також, суд правомірно відмовив
РВ ФДМу по Дніпропетровській області
щодо стягнення пені у зв'язку зі
спливом позовної давності.

Представник відповідача у судовому
засіданні надав пояснення, аналогічні
відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
06.08.2014 року (у складі колегії
суддів: головуючого судді Кощеєв І.М.
(доповідач) суддів:
Євстигнеєв О.С., Павловський П.П.)
апеляційну скаргу було прийнято та
призначено на 21.08.2014 року.

07.10.2014 року розпорядженням
керівника апарату суду Нурулаєвою Г.Ю.
відповідно до пункту 3.1.13 Положення
про автоматичну систему
документообігу суду призначено
повторний автоматичний розподіл
справи № 904/6387/13 у зв'язку з
перебуванням головуючого судді -
доповідача Кощеєва І.М. на лікарняному.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
09.10.2014 року прийнято справу № 904/6387/13 до
свого провадження, а апеляційну скаргу
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Дніпропетровській області
до розгляду.

В судовому засіданні 12.11.2014 року
колегією суддів Дніпропетровського
Апеляційного господарського суду
оголошено вступну та резолютивну
частини постанови у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши докази,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України, в
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Додаткові докази
приймаються судом, якщо заявник
обґрунтував неможливість їх подання
суду першої інстанції з причин, що не
залежали від нього.

Апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень.

Дослідивши матеріали справи,
апеляційний господарський суд
встановив наступні обставини.

01.12.2006 року між Регіональним
відділенням Фонду державного майна по
Дніпропетровській області, як
орендодавцем, та Відкритим акціонерним
товариством "Золотий колос", як
орендарем, укладено договір оренди
нерухомого майна, що належить до
державної власності за № 12/02-2873-ОД за
умовами п. 1 якого орендодавець передає,
а орендар приймає у строкове платне
користування нерухоме майно: вбудовані
приміщення
адміністративно-виробничого корпусу
площею 2 468,3 кв. м., які розміщені за
адресою: м. Дніпропетровськ, пр.
К.Маркса, 106, на 1, 2 технічних поверхах
двоповерхового будинку, що знаходиться
на балансі ПрАТ "Золотий Колос",
вартість якого згідно незалежної
оцінки становить 8880830,00 грн., тобто
орендарем та балансоутримувачем
даного нерухомого майна визначено
ПАТ "Золотий колос" (т. 1 а.с. 12-14).

Пунктом 2.1 договору визначено, що
орендар вступає у строкове платне
користування державним майном у термін
указаний у договорі, але не раніше дати
підписання сторонами цього договору та
акта приймання-передачі майна.

Орендна плата у розмірі 124736,27 грн.
/базова за січень місяць 2008 рік, без
ПДВ/, коригується на індекс інфляції
починаючи з лютого місяця 2008 року,
розрахована за Методикою розрахунку та
використання плати за оренду
державного майна, яка затверджена
постановою Кабінету Міністрів України
від 04.10.1995 року № 786 із змінами та
доповненнями до неї (п. 2 додаткової
угоди від 05.06.2009 року до договору оренди
нерухомого майна від 01.12.2006 року за №
12/02-2873-ОД).

Приписами п. 2 додаткової угоди від
05.06.2009 року до договору оренди
нерухомого майна від 01.12.2006 року за №
12/02-2873-ОД доповнено зазначений договір
п. 3.3 наступного змісту: орендна плата
перераховується таким чином: 100% - до
державного бюджету по місцю реєстрації
орендаря у податковій інспекції на
рахунки відкриті відділеннями
казначейства - у розмірі 124736,27 грн. (т. 1
а.с. 19).

Згідно п. 3.4 додаткової угоди від 27.07.2007
року до договору оренди нерухомого
майна від 01.12.2006 року за № 12/02-2873-ОД
сторони узгодили наступне: орендна
плата сплачується орендарем щомісяця
не пізніше 15 числа місяця відповідно до
пропорцій розподілу, установлених
Кабінетом Міністрів України і чинних
на кінець періоду, за який здійснюється
платіж (т. 1 а.с. 17-18).

Відповідно до п. 5.2 договору орендар
зобов'язаний своєчасно і в повному
обсязі сплачувати орендну плату у
співвідношенні визначеному у п. 3.3
цього договору.

Даний договір діє з 01.12.2006 року до 01.11.2007
року включно. У разі відсутності заяви
однієї із сторін про припинення або
зміну умов договору оренди протягом
одного місяця після закінчення терміну
дії договору, повній оплаті за
договором і при наданні інформації
щодо виконання умов цього договору, а
саме: наявності договору страхування,
дозволу або декларації органами
державного пожежного нагляду та
узгодження балансоутримувача, договір,
за заявою орендаря щодо продовження
терміну дії, може бути продовжений на
тих самих умовах, які передбачені у
договорі (п. 10.1 договору).

Пункт 10.3 договору зазначає, що зміни і
доповнення або розірвання цього
договору допускаються за взаємної
згоди сторін і оформлюються
додатковими угодами.

Відповідно до акту приймання-передачі
від 01.12.2006 року позивачем передано
відповідачу у строкове платне
користування вбудовані приміщення
адміністративно-виробничого корпусу
площею 2468,3 кв. м, вартістю згідно з
незалежною оцінкою станом на 14.12.2006
року 88808,30 (т.1 а. с. 24 ).

Додатковою угодою від 27.11.2007 року про
внесення змін до договору оренди
нерухомого майна № 12/02-2873-ОД сторони
погодили строк дії договору до 01.12.2009
року (т.1 а.с. 17-18).

Додатковою угодою від 10.11.2009 року про
внесення змін до договору оренди
нерухомого майна № 12/02-2873-ОД сторони
погодили строк дії договору до
01.12.2011 року (т. 1 а.с. 22).

Відповідно до розділу ІІІ вищевказаної
додаткової угоди від 10.11.2009 року у разі
отримання відмови від органу
управління державним майном щодо
продовження терміну дії договору
оренди, договір оренди вважається
припиненим з моменту надходження
орендодавцю листа органу управління,
орендар повинен звільнити приміщення у
2-х тижневий термін після повідомлення
його орендодавцем про рішення органу
управління.

Відповідно до п. 2.5 договору у разі
припинення цього договору майно
повертається орендарем
балансоутримувачу (ПАТ "Золотий колос").
Орендар повертає майно
балансоутримувачу аналогічно порядку,
встановленому при передачі майна
орендарю цим договором. Майно
вважається поверненим
балансоутримувачу з моменту
підписання сторонами акта
приймання-передачі, копія якого
надається орендарем орендодавцю у
місячний термін з дати його підписання.

Пункт 2.6 договору визначає обов'язок
по складанню акта приймання передачі
за орендарем.

Додатковою угодою від 16.06.2011 року про
внесення змін до договору оренди
нерухомого майна, що належить до
державної власності № 12/02-2873-ОД,
сторони внесли до договору пункт 10.13,
яким встановлено, що у разі припинення
або розірвання цього договору орендар
зобов'язаний негайно повернути
балансоутримувачу майно у стані, в
якому воно було одержано, з урахуванням
нормального зносу, або у стані, який
було обумовлено в договорі (т. 1 а.с. 23).

01.12.2011 року орендарем передано
балансоутримувачу орендоване нерухоме
майно за адресою: м. Дніпропетровськ,
пр. К. Маркса, 106, що підтверджується
актом приймання-передачі з оренди
будівлі (т.1 а. с. 112).

Відповідно до п. 2.5 договору,
відповідачем листом № 134 від 26.12.2011 року
було направлено на адресу
регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Дніпропетровській області копію акта
приймання-передачі з оренди спірного
приміщення від 01.12.2011 року, що
підтверджується чеком підприємства
зв'язку «Укрпошта» від 26.12.2011 року №
210, а також описом вкладення у
цінний лист, на якому стоїть відтиск
круглого штампу підприємства зв'язку
«Укрпошта» від 26.12.2011 року (т. 1 а.с. 209, 201,
211).

Поштове відправлення № 49 0, яким
було надіслано на адресу позивача
копію акта приймання-передачі з оренди
спірного приміщення від 01.12.2011 року,
отримано позивачем 29.12.2011 року, що
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення від 24.01.2012 року (т.1 а.с. 211).

Позивачем на адресу відповідача було
надіслано листа №11-03-07670 від 20.12.2011 року,
в якому позивач повідомив останнього
про те, що у разі його відмови від
виконання умов договору про надання
нової незалежної оцінки об'єкта оренди
та сплати заборгованості по орендній
платі в сумі 2193471, 63 грн. та завдатку в
сумі 226841,56 грн. цей лист слід вважати
заявою про припинення договору оренди
від 01.12.2006 року № 12/02-2873-ОД, а
договір - припиненим з 01.12.2011 року (т. 1
а.с. 100).

13.03.2012 року між Регіональним
відділенням Фонду державного майна
України по Дніпропетровській області
та ТОВ "Артеміда-5" було укладено
договір купівлі-продажу будівлі
виробничо-адміністративного корпусу
від 13.03.2012 року, посвідчений приватним
нотаріусом Дніпропетровської міського
нотаріального округу, зареєстровано в
реєстрі за № 499
(т.1 а. с. 97).

Пунктом 1.1 договору купівлі-продажу від
13.03.2012 року зазначено, що будівля,
розташована за адресою: м.
Дніпропетровськ, пр. К. Маркса, 106,
перебуває на балансі приватного
акціонерного товариства "Золотий
колос", яка є державною власністю і
належить Державі Україна в особі
регіонального відділення Фонду
державного майна України в
Дніпропетровській області на підставі
Свідоцтва про право власності на
нерухоме майно від 23 лютого 2012 р.,
виданого Виконавчим комітетом
Дніпропетровської міської ради на
виконання рішення Виконавчого
комітету Дніпропетровської міської
ради від 22.02.2012 р., витяг про державну
реєстрацію прав № 33339445 виданий 29.02.2012 р.
КП "ДМБТІ" Дніпропетровської обласної
ради, реєстраційний номер 36072996. На
існування договору оренди з приватним
акціонерним товариством "Золотий
колос" у вищезазначеному договорі
посилання відсутні.

Згідно акту приймання-передачі будівлі
від 19.03.2012 року нерухоме майно, що є
предметом договору купівлі-продажу
будівлі виробничо-адміністративного
корпусу від 13.03.2012 року, було передано
Регіональним відділенням Фонду
державного майна України по
Дніпропетровській області новому
власнику ТОВ "Артеміда-5" (т. 1 а.с. 126).

Згідно розрахунку позивача
заборгованість відповідача з орендної
плати за договором оренди від 01.12.2006
року за № 12/02-2873-ОД за період з 01.12.2011
року до 19.03.2012 року складає 712 592,79 грн. (т.
1 а.с. 142), заборгованість з пені за
період з 21.10.2011 року до 19.03.2012 року
складає 79 949,33 грн. (т. 1 а.с. 12).

Мотиви, з яких виходила апеляційна
інстанція при винесенні постанови.

У відповідності до ч. 1, 7 ст. 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Не
допускаються одностороння відмова від
виконання зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського
кодексу України за договором оренди
одна сторона (орендодавець) передає
другій стороні (орендареві) за плату на
певний строк у користування майно для
здійснення господарської діяльності.

За користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму (ч. 1 ст.
762 Цивільного кодексу України).

За визначенням, наведеним у ч.1 ст. 286
Господарського кодексу України,
орендна плата - це фіксований платіж,
який орендар сплачує орендодавцю
незалежно від наслідків своєї
господарської діяльності.

В Постанові Вищого господарського суду
України від 24.04.2014 року по справі
№ 904/6387/13 вказано:

Майно, яке є предметом договору оренди,
укладеного між сторонами у справі,
віднесене до переліку майна, яке не
увійшло до майна, що було
приватизованим відповідачем.
Зазначене майно передане відповідачу
на баланс. Право користування
балансоутримувачем майном
урегульоване укладеним між сторонами
договором оренди, що не суперечить
Закону України "Про оренду державного
та комунального майна". Тобто орендарем
та балансоутримувачем є одна і та ж
особа. Зважаючи на спеціальні норми
управління державним майном, що
передається в оренду, Фонд державного
майна України та його регіональні
відділення виступають орендодавцями з
обмеженою функцією володіння та
користування майном. Частина таких
функцій залишені за
балансоутримувачем. Однак, функція
розпорядження майном у
балансоутримувача відсутня. А тому дії
щодо фактичної передачі майна в оренду
та повернення з оренди,
балансоутримувачем вчиняються лише з
волі орендодавця. Порядок повернення
майна з оренди визначений п. 2.5 договору
оренди, який сторонами не вчинений.
Пункт 10.13 додаткової угоди від 16.06.2011 р.
до договору оренди не скасовує
положень п.2.5 договору, а лише вказує на
негайне повернення майна у разі
припинення або розірвання договору
оренди. А тому відмова у задоволенні
позовних вимог про стягнення боргу з
орендних платежів з мотивів повернення
орендованого майна з оренди, не
заснована на правових нормах.

Заявлена позивачем вимога про
стягнення пені за прострочку виконання
грошового зобов'язання за період, що
передує періоду стягнення боргу, є
способом об'єднання позовних вимог (ст.
58 Господарського процесуального
кодексу України), можливість об'єднання
яких вирішується судом при порушенні
провадження у справі. Правова оцінка
заявлення позивачем вимоги про
стягнення пені на стадії вирішення
спору, надана судами попередніх
інстанцій без урахування положень ст. 58
ГПК України.

Статтею 58 Господарського
процесуального кодексу визначено, що в
одній позовній заяві може бути
об'єднано кілька вимог, зв'язаних між
собою підставою виникнення або
поданими доказами. Суддя має право
об'єднати кілька однорідних позовних
заяв або справ, у яких беруть участь ті
ж самі сторони, в одну справу, про що
зазначається в ухвалі про порушення
справи або в рішенні.

У зв'язку з чим, колегія суддів
погоджується з висновком
господарського суду, що оскільки
вимоги позивача щодо стягнення
основної заборгованості та пені
виникли на підставі договору оренди
від 01.12.2006 року за № 12/02-2873-ОД, в той же
час вимога про стягнення пені за
прострочку виконання грошового
зобов'язання частково розрахована
позивачем за період, що передує періоду
стягнення боргу, відповідно ці вимоги
зв'язані між собою, тому підлягають
розгляду у справі № 904/6387/13.

У листопаді 2011 року регіональне
відділення Фонду державного майна
України по Дніпропетровській області
звернулось до господарського суду
Дніпропетровської області з позовом до
приватного акціонерного товариства
"Золотий колос" та просило суд стягнути
на користь Державного бюджету України
заборгованість по орендній платі в
сумі 1616401,84 грн. за період з 15.04.2011 р. по
15.12.2011 р., пеню в сумі 113247,94 грн. за період
з 25.04.2011 р. по 28.10.2011 р., завдаток в сумі
226841,56 грн., згідно договору оренди
нерухомого майна, що належить до
державної власності №12/02-2873-ОД від
01.12.2006 р., укладеного між сторонами (з
урахуванням заяви про збільшення
розміру позовних вимог).

Постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
19.06.2012 року у справі №
10/5005/15012/2011 з приватного акціонерного
товариства "Золотий колос" на користь
Державного бюджету України стягнуто
1276317,79 грн. заборгованості по орендній
платі за період з 15.04.2011 р. по 01.12.11 р. та
13317,17 грн. пені за період з 24.04.2011 року по
28.10.2011 року (т. 1 а.с. 40-43).

Цією ж постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
19.06.2012 року у справі № 10/5005/15012/2011
встановлено, що 20.12.2011 року за № 11-03-07670
на адресу відповідача позивачем було
надіслано листа, в якому позивач
повідомив останнього про те, що у разі
його відмови від виконання умов
договору про надання нової незалежної
оцінки об'єкта оренди та сплати
заборгованості по орендній платі в
сумі 2193471,63 грн. та завдатку в сумі 226841,56
грн. Цей лист слід вважати заявою про
припинення договору оренди від 01.12.2006
року № 12/02-2873-ОД, а договір - припиненим
з 01.12.2011 року. Вказаний лист отримано
відповідачем 23.12.2011 року, що вбачається
із штампу вхідної реєстрації на копії
листа, наданого до справи відповідачем.
Як вбачається з матеріалів справи, звіт
незалежної оцінки орендованого майна
було отримано позивачем тільки 17.02.2012
року, заборгованість по сплаті
орендної плати та завдатку
відповідачем не погашена взагалі.
Таким чином слід вважати договір
оренди майна від 01.12.2006 року № 12/02-2873-ОД
припиненим з 01.12.2011 року.

Отже, постановою
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 19.06.2012 року у
справі № 10/5005/15012/2011 встановлено факт
припинення договору оренди майна від
01.12.2006 року № 12/02-2873-ОД саме з 01.12.2011 року.

Відповідно до ст. 35 Господарського
процесуального кодексу України
обставини, визнані господарським судом
загальновідомими, не потребують
доказування. Факти, встановлені
рішенням господарського суду під час
розгляду однієї справи, не доводяться
знову при вирішенні інших спорів, в
яких беруть участь ті самі сторони.

Частиною 1 ст. 27 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна" визначено, що наслідком
припинення договору оренди є обов'язок
орендаря повернути об'єкт оренди на
умовах, визначених у договорі.
Аналогічні положення щодо обов'язку
повернення із вказівкою на негайність
його здійснення закріплені і в ч. 1 ст. 785
Цивільного кодексу України.

Крім того, ч. 3 ст. 27 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна" встановлено, що у разі
припинення договору оренди за
обставин, зазначених у частині першій
цієї статті, орендар окремого
індивідуально визначеного майна
зобов'язаний повернути це майно
відповідному підприємству,
господарському товариству, створеному
в процесі приватизації
(корпоратизації), або його
правонаступнику.

Таким чином, у зв'язку з припиненням
договору оренди майна від 01.12.2006 року №
12/02-2873-ОД з 01.12.2011 року, у орендаря
виникає обов'язок повернути об'єкт
оренди відповідно до умов договору.

У п. 2.5 договору зазначено, що у разі
припинення цього договору майно
повертається орендарем
балансоутримувачу (ПАТ "Золотий колос").
Орендар повертає майно
балансоутримувачу аналогічно порядку,
встановленому при передачі майна
орендарю цим договором. Майно
вважається поверненим
Балансоутримувачу з моменту
підписання сторонами акта
приймання-передачі, копія якого
надається Орендарем Орендодавцю у
місячний термін з дати його підписання.

Додатковою угодою від 16.06.2011 року про
внесення змін до договору оренди
нерухомого майна, що належить до
державної власності № 12/02-2873-ОД сторони
до договору внесли пункт 10.13. в якому
зазначено, що у разі припинення або
розірвання цього договору Орендар
зобов'язаний негайно повернути
Балансоутримувачу майно.

Колегія суддів погоджується з
висновком господарського суду, що у
зв'язку з відсутністю у договорі
оренди майна, що належить до державної
власності №12/02-2873-ОД від 01.12.2006 року
пунктів щодо визначення порядку
передачі майна в оренду, сторони
позбавлені можливості вчинити
аналогійний порядок повернення майна з
оренди, з дотриманням умов договору,
але в той же час пунктами договору
визначений порядок передачі майна з
оренди саме балансоутримувачу.

Згідно п .2 ст. 2 та ст. 5 Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна" державну політику у сфері оренди
щодо державного майна здійснюють
Кабінет Міністрів України, а також Фонд
державного майна України, його
регіональні відділення та
представництва. Орендодавцями щодо
майна, що не увійшло до статутного
капіталу господарських товариств,
створених у процесі приватизації, що є
державною власністю є Фонд державного
майна України, його регіональні
відділення та представництва.

Відповідно, нерухоме майно за
договором оренди що належить до
державної власності №12/02-2873-ОД від
01.12.2006р. є власністю Держави Україна,
тому регіональне відділення Фонду
державного майна України в
Дніпропетровській області є
орендодавцем. Враховуючі спеціальні
норми Закону України "Про оренду
державного та комунального майна" щодо
управління державним майном, що
передається в оренду регіональне
відділення Фонду державного майна
України в Дніпропетровській області
виступає орендодавцем з обмеженою
функцією володіння користування та
розпорядження майном. Тому, дії щодо
фактичної передачі майна в оренду та
повернення з оренди,
балансоутримувачем вчиняються лише з
волі орендодавця, що може бути
викладено орендодавцем письмово у
договорі, додаткових угодах до
договору чи листах.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
унормовано, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

Таким чином, з волі орендаря, що
викладена у п. 2.5 договору та п. 10.13
додаткової угоди від 16.06.2011 року до
договору, функції щодо повернення
майна з оренди були покладені
орендодавцем саме на
балансоутримувача.

Договором визначено, що акт
приймання-передачі складається між
Орендарем та Балансоутримувачем, а
Орендодавцю надається лише копія
такого акту. Відповідно Орендодавець
згідно договору не є стороною акту
приймання-передачі майна, тому доводи
апеляційної скарги, що акт, який
підписано Орендарем та
Балансоутримувачем, не відповідає
умовам договору оренди є
безпідставними.

Отже, моментом передачі майна за актом
приймання-передачі саме
Балансоутримувачу припиняється
користування Майном Орендарем, тобто
01.12.2011 року.

Статтями 598, 599 Цивільного кодексу
України передбачено, що зобов'язання
припиняється частково або у повному
обсязі на підставах, встановлених
договором або законом, зокрема, шляхом
його виконання, проведеним належним
чином.

Згідно зі ст.ст. 610, 612 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), при цьому
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Отже, акт приймання-передачі з оренди
будівлі від 01.12.2011 року є належним
підтвердженням повернення орендарем
майна з оренди за договором оренди
майна, що належить до державної
власності №12/02-2873-ОД від 01.12.2006 року, у
зв'язку з чим колегія суддів не приймає
до уваги доводи апеляційної скарги про
те, що Приватне акціонерне товариство
"Золотий колос" користувалось
державним майном з 01.12.2011 року до 19.03.2012
року та повернуло останнє лише 19.03.2012
року.

Вищезазначені доводи апеляційної
скарги, серед іншого, спростовуються
відсутністю будь-яких інших актів
приймання-передачі спірного майна від
ПАТ "Золотий колос" (Орендаря)
Орендодавцю та наявністю акту
приймання-передачі будівлі від 19.03.2012
року, складеного між Регіональним
відділенням Фонду державного майна
України по Дніпропетровській області
та новим власником ТОВ "Артеміда-5",
після продажу (приватизації)
нерухомого майна ТОВ "Артеміда-5", про що
укладений договір купівлі-продажу
будівлі виробничо-адміністративного
корпусу від 13.03.2012 року.

Тобто, без прийняття спірного
нерухомого майна від Орендаря, Позивач
об'єктивно не мав можливості
самостійно безпосередньо передати
його новому власнику.

Відповідно до п. 2.5 договору,
відповідачем листом № 134 від 26.12.2011 року
було направлено на адресу
регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Дніпропетровській області копію акта
приймання-передачі з оренди спірного
приміщення від 01.12.2011 року, що
підтверджується чеком підприємства
зв'язку «Укрпошта» від 26.12.2011 року №
210, а також описом вкладення у
цінний лист, на якому стоїть відтиск
круглого штампу підприємства зв'язку
«Укрпошта» від 26.12.2011 року (т. 1 а.с. 209, 201,
211).

Поштове відправлення № 49 0, яким
було надіслано на адресу позивача
копію акта приймання-передачі з оренди
спірного приміщення від 01.12.2011 року,
отримано позивачем 29.12.2011 року, що
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення від 24.01.2012 року (т.1 а.с. 211).

Отже, матеріалами справи, а саме: чеком
підприємства зв'язку «Укрпошта»,
описом вкладення у цінний лист,
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення,
спростовуються твердження скаржника
про те, що Орендарем не надавався
Орендодавцю у місячний термін з дати
підписання акт приймання-передачі
майна з оренди від 01.12.2011 року, оскільки
вищезазначені письмові докази є
належними та допустимими, надані
незаінтересованою стороною.

Доводи апеляційної скарги про те, що
ніхто із спеціалістів відділу
організаційно-документального
забезпечення Регіонального
відділення, до посадових обов'язків
яких відноситься прийом поштових
відправлень адресованих Регіональному
відділенню, не має такого підпису, як
зазначено в графі рекомендованого
повідомлення - «за довіреністю», що чек
від 26.12.2011 року № 210 не може бути
доказом по справі, оскільки має
розбіжності по масі з документами,
зазначеними в описі вкладення у цінний
лист від 26.12.2011 року, не підтверджені
відповідними спеціальними науковими
засобами доказування, мають
суб'єктивний характер та не
спростовують самого факту отримання
Позивачем поштового відправлення з
актом приймання-передачі майна з
оренди від 01.12.2011 року.

Також, відсутність у договорі
купівлі-продажу від 13.03.2012 року
посилань на існування договору оренди
з Приватним акціонерним товариством
"Золотий колос", свідчить про те, що на
момент укладання договору
купівлі-продажу будівлі від 13.03.2012 року
договір нерухомого майна від 01.12.2006
року № 12/2-2873-ОД був припиненим.

Оскільки договір оренди майна, що
належить до державної власності
№12/02-2873-ОД від 01.12.2006 р. припинений з
01.12.2011 року, а також майно повернено з
оренди 01.12.2011 року, колегія суддів
погоджується з висновком
господарського суду що, позивачем не
доведено порушення основного
зобов'язання відповідачем та
виникнення заборгованості в сумі 712 592,79
грн., тому зазначені вимоги не
підлягають задоволенню.

Відповідно до п.1 ст. 256 Цивільного
кодексу України позовна давність - це
строк, у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 258 Цивільного кодексу
України для окремих видів вимог
законом може встановлюватися
спеціальна позовна давність: скорочена
або більш тривала порівняно із
загальною позовною давністю. Позовна
давність в один рік застосовується,
зокрема, до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені).

Згідно п. 1 ст. 260 Цивільного кодексу
України позовна давність обчислюється
за загальними правилами визначення
строків, встановленими статтями 253 - 255
цього Кодексу.

Статтею 253 Цивільного кодексу України
визначено, що перебіг строку
починається з наступного дня після
відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

В силу п. 1 ст. 254 Цивільного кодексу
України строк, що визначений роками,
спливає у відповідні місяць та число
останнього року строку.

Відповідно до ст. 267 Цивільного кодексу
України позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення. Сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові.

Відповідач заявив про сплив позовної
давності у відзиві на позовну заяву від
16.09.2013 р.

Таким чином, вимоги позивача щодо
стягнення пені у сумі 79 949,33 грн., що
виникла за період з 21.10.2011 року до 19.03.2012
року за договором оренди нерухомого
майна № 12/02-2873-ОД від 01.12.2006
року, не підлягають задоволенню,
оскільки:

- пеня за період з 21.10.2011 року по 28.10.2011
року була предметом розгляду у справі
№ 10/5005/15012/2011 та стягнута постановою
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 19.06.2012 року;

- вимоги про стягнення пені за період з
29.10.2011 року по 01.12.2011 року не підлягають
задоволенню у зв'язку зі спливом
позовної давності;

- вимоги про стягнення пені за період з
02.12.2011 року по 19.03.2012 року не підлягають
задоволенню у зв'язку з не доведеністю
порушення відповідачем основного
зобов'язання по сплаті орендної плати.

Виходячи з вищенаведеного, колегія
суддів не погоджується з доводами
апеляційної скарги, що господарським
судом було неправомірно відмовлено у
стягненні пені на суму 79949,33 грн.

Матеріали справи свідчать про те, що
господарським судом в порядку статті 43
ГПК України всебічно, повно і
об'єктивно досліджено матеріали справи
в їх сукупності і вірно застосовано
норми процесуального та матеріального
права.

З огляду на обґрунтованість рішення
господарського суду, відповідність
висновків, викладених в рішенні,
обставинам справи та чинному
законодавству, вимоги скаржника про
скасування рішення є необґрунтованими
і не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст. ст. 99, 101, 103-105 ГПК України,
суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Дніпропетровській області - залишити
без задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 10.06.2014
року у справі № 904/6387/13 - залишити без
змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого господарського суду
України.

Повний текст постанови складений
17.11.2014 року.

Головуючий суддя
О.Г. Іванов

Суддя
І.М. Подобєд

Суддя
І.М. Герасименко