ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.11.14р. Справа № 904/7015/14

За позовом Нікопольського
комунального підприємства
"НІКОПОЛЬТЕПЛОЕНЕРГО",
м. Нікополь, Дніпропетровська
область

до Комунального закладу "НІКОПОЛЬСЬКА
МІСЬКА ЛІКАРНЯ № 1" Дніпропетровської
обласної ради, м. Нікополь,
Дніпропетровська область

про стягнення 337 597,00 грн.

Суддя Колісник І.І.

Представники:

від позивача: Шлаган М.М., довіреність №
21 від 13.01.2014 року, представник;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Нікопольське комунальне підприємство
"НІКОПОЛЬТЕПЛОЕНЕРГО" звернулось до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовом до Комунального
закладу "НІКОПОЛЬСЬКА МІСЬКА ЛІКАРНЯ №
1" Дніпропетровської обласної ради про
стягнення заборгованості у сумі 337 597,09
грн. Судовий збір у сумі 6 751,95 грн.
позивач просить покласти на
відповідача.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
посилається на те, що ним на підставі
договору № 21/61 від 07.03.2014 року було
поставлено у січні - березні 2014 року на
користь відповідача теплову енергію,
яку останній у строк, визначений
умовами договору, не оплатив, у зв'язку
з чим відповідач заборгував 337 597,09 грн.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позов з наведених у
ньому підстав.

Відзиву на позов відповідач суду не
надав, повноважного представника у
судове засідання не направив, про час
та місце розгляду справи повідомлявся
належним чином відповідно до вимог
частини першої статті 64 Господарського
процесуального кодексу України за
адресою, зазначеною у позові, яка
збігається з адресою місцезнаходження
відповідно до Спеціального витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
станом на 15.09.2014 року (а.с. 17 - 19 том 1).

Направлені господарським судом на
адресу відповідача ухвала суду про
порушення провадження у справі від
15.09.2014 року про призначення розгляду
справи на 20.10.2014 року та ухвала суду від
20.10.2014 про відкладення розгляду справи
на 10.11.2014 року вручені його
повноважному представнику особисто
26.09.2014 року та 28.10.2014 року відповідно, що
підтверджується рекомендованими
повідомленнями про вручення поштового
відправлення (а.с. 24, 31 том 1).

За таких обставин, а також беручи до
уваги, що відповідно до статті 33
Господарського процесуального України
обов'язок доказування і подання
доказів покладено на сторони, суд
згідно зі статтею 75 Господарського
процесуального кодексу України
розглядає справу за наявними
матеріалами.

Розгляд справи призначався на 20.10.2014
року та 10.11.2014 року.

У судовому засіданні 10.11.2014 року
проголошені вступна та резолютивна
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача господарський суд

ВСТАНОВИВ:

07.03.2014 року між Нікопольським
комунальним підприємством
"НІКОПОЛЬТЕПЛОЕНЕРГО" (далі - Позивач,
Постачальник) та Комунальним закладом
"НІКОПОЛЬСЬКА МІСЬКА ЛІКАРНЯ № 1"
Дніпропетровської обласної ради (далі -
Відповідач, Споживач) укладено договір
№ 21/61 на постачання теплової енергії
(далі - Договір).

Відповідно до пункту 1.1. договору
постачальник зобов'язується у 2014 році
надати послуги, зазначені в пункті 1.2.
договору, а споживач - прийняти та
оплатити такі послуги.

Постачальник надає споживачу код 35.30.1 -
пара та гаряча вода, постачання пари та
гарячої води (Лот 2 послуга з постачання
теплової енергії) на опалення
приміщень КЗ "Нікопольська міська
лікарня № 1" ДОР згідно планових
показників (пункт 1.2. договору).

Згідно з пунктом 2.1. договору
постачальник постачає споживачу пару
та гарячу воду (постачання теплової
енергії) на опалення приміщень та
будівель на господарсько-побутові
потреби згідно планових показників.

За умовами пункту 2.1.3. договору об'єкти,
на які подається пара та гаряча вода
(постачання теплової енергії):
Комунальний заклад "НІКОПОЛЬСЬКА
МІСЬКА ЛІКАРНЯ № 1" Дніпропетровської
обласної ради пр. Трубників, 50, площею
5201,71 кв.м.

Ціна одиниці товару відповідно до
тарифів, діючих на момент укладення
договору, - 601,11 грн. без ПДВ за 1 Гкал.
теплової енергії для бюджетних установ
(згідно Постанови НКРЕ від 31.12.2013 року №
353) (пункт 2.2. договору).

За змістом пункту 2.5. договору рішення
про початок опалювального періоду
приймає місцевий виконавчий орган
влади. Подача пари та гарячої води
(постачання теплової енергії)
здійснюється за наявності лімітів на
паливо і технічної можливості,
затвердженими рішенням
міськвиконкому.

За змістом пункту 8.1. договору цей
договір набуває чинності з моменту
його підписання і діє до 31.12.2014 року, а в
частині проведення розрахунків - до
повного їх виконання.

Сторони договору домовились, що
відповідно до статті 631 Цивільного
кодексу України умови цього договору
застосовуються до відносин між ними,
які виникли до його укладання, а саме з
01.02.2014 року.

Додатковою угодою № 1 від 11.03.2014 року до
договору сторони передбачили
нарахування вартості постачання пари
та гарячої води (теплової енергії) за
раніше визначеним тарифом - 601,11 грн.
(без ПДВ) за 1 Гкал. теплової енергії з
01.01.2014 року, а дію цієї додаткової угоди
розповсюдили на строк дії договору.

Відповідно до частини третьої статті 631
Цивільного кодексу України сторони
можуть встановити, що умови договору
застосовуються до відносин між ними,
які виникли до його укладення.

На підставі договору позивач поставив
відповідачу теплову енергію на
загальну суму 534 439,75 грн., що
підтверджується наступними актами
виконаних робіт:

№ 29 за січень 2014 року на суму 191 565,65 грн.;

№ 353 за лютий 2014 року на суму 231 248,50 грн.;

№ 623 за березень 2014 року на суму 111 625,60
грн. (а.с. 9, 10, 27 том 1).

Відповідно до пункту 4.1. договору
розрахунковим періодом є календарний
місяць.

Розрахунки за постачання пари та
гарячої води (постачання теплової
енергії) проводяться виключно в
безготівковій грошовій формі на
розрахунковий рахунок постачальника
відповідно до встановлених тарифів,
рахунків, актів виконаних послуг в
наступному за розрахунковим місяці.
Розрахунки проводяться у термін 5
банківських днів з дня надходження
надходження коштів на відповідні
видатки на власний рахунок замовника
згідно його рахунку в розмірі
місячного нарахування вартості пари та
гарячої води. Оплата послуги
відбувається за діючими на день оплати
тарифами (цінами)

На оплату спожитої теплової енергії
позивач виставив відповідачу рахунки:

№ 29 за січень 2014 року на суму 191 565,65 грн.,
який представник відповідача отримав
29.01.2014 року та частково оплатив 30.04.2014
року у сумі 171 186,66 грн. (а.с. 11, 33 том 1);

№ 353 за лютий 2014 року на суму 231 248,50 грн.,
який представник відповідача отримав
27.02.2014 року та частково оплатив 27.02.2014
року у сумі 25 656,00 (а.с. 12, 34 том 1);

№ 623 за березень 2014 року на суму 111 625,60
грн., який представник відповідача
отримав 28.03.2014 року (а.с. 13 том 1).

Отримання представником відповідача
вказаних рахунків підтверджується
його підписом на корінцях рахунків.

Загальна сума за вказаними рахунками,
що підлягає сплаті, складає 534 439,75 грн.
(191565,65 + 231 248,50 + 111 625,60 = 534 439,75), а сума
фактично сплачених відповідачем
коштів - 196 842,66 грн. (171186,66 + 25656,00 = 196 842,66).

Залишок несплачених грошових коштів за
спожиту теплову енергію складає 337 597,09
грн. (534 439,75 - 196 842,66 = 337 597,09).

Невиконання відповідачем зобов'язань
щодо оплати поставленої теплової
енергії на вказану суму і є причиною
виникнення спору.

Відповідно до статті 275 Господарського
кодексу України за договором
енергопостачання енергопостачальне
підприємство (енергопостачальник)
відпускає електричну енергію, пару,
гарячу і перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Суб'єкти господарювання повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином, відповідно до закону,
інших правових актів, договору (частина
1 статті 193 Господарського кодексу
України).

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (стаття 525
Цивільного кодексу України).

За умовами частини першої статті 530
Цивільного кодексу України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приймаючи до уваги передбачене пунктом
4.2. договору зобов'язання відповідача
щодо проведення розрахунків за спожиту
теплову енергію у місяці, наступному за
розрахунковим, а також стан його
розрахунків на час розгляду справи,
слід дійти висновку, що строк оплати за
спожиту відповідачем у січні - березні
2014 року теплову енергію є таким щo
настав, а заборгованість його у сумі 337
597,09 грн. є обґрунтованою та такою, що
виникла внаслідок порушення ним
прийнятих на себе договірних
зобов'язань.

За частиною першою статті 614 Цивільного
кодексу України особа, яка порушила
зобов'язання, несе відповідальність за
наявності її вини (умислу або
необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 617 Цивільного кодексу
України особа, яка порушила
зобов'язання, звільняється від
відповідальності за порушення
зобов'язання, якщо вона доведе, що це
порушення сталося внаслідок випадку
або непереборної сили.

Не вважається випадком, зокрема,
недодержання своїх обов'язків
контрагентом боржника, відсутність на
ринку товарів, потрібних для виконання
зобов'язання, відсутність у боржника
необхідних коштів.

Боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

За змістом пункту 1.10. постанови пленуму
Вищого господарського суду від 17
грудня 2013 року № 14 "Про деякі питання
практики застосування законодавства
про відповідальність за порушення
грошових зобов'язань" боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання через відсутність у нього
необхідних коштів, тому у випадках
порушення грошового зобов'язання суди
не повинні приймати доводи боржника з
посиланням на неможливість виконання
грошового зобов'язання через
відсутність необхідних коштів або на
відсутність вини.

Відповідач не надав суду доказів
повного розрахунку за спожиту теплову
енергію та відсутності своєї вини у
невиконанні грошових зобов'язань, хоча
з огляду на свої процесуальні права та
обов'язки, передбачені статтями 22, 33
Господарського процесуального кодексу
України, таку можливість мав.

За таких обставин позовні вимоги
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається на
відповідача у сумі 6 751,94 грн.

Щодо розподілу судового збору суд
зазначає таке.

Розмір судового збору, порядок його
сплати, повернення і звільнення від
сплати встановлюються законом (частина
2 статті 44 Господарського
процесуального кодексу України).

За статтею 4 Закону України "Про судовий
збір" за подання до господарського суду
позовної заяви майнового характеру
ставка судового збору встановлюється у
розмірі 2 відсотки ціни позову, але не
менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 60
розмірів мінімальних заробітних плат.

З урахуванням ціни позову у сумі 337 597,00
грн. судовий збір повинен складати 6751,94
грн. (337 597,00 х 2% = 6 751,94).

Позивач сплатив за платіжним
дорученням № 169 від 08.09.2014 року судовий
збір у загальній сумі 6 751,95 грн. (а.с. 5
том 1), що з огляду на викладене свідчить
про надмірну сплату ним судового збору
у сумі 0,01 грн. (6 751,95 - 6 751,94 = 0,01).

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 7 Закону України "Про судовий
збір" сплачена сума судового збору
повертається за ухвалою суду в разі
зменшення розміру позовних вимог або
внесення судового збору в більшому
розмірі, ніж встановлено законом.

Отже, позивачу підлягає поверненню з
Державного бюджету України на підставі
ухвали господарського суду судовий
збір у сумі 0,01 грн., сплачений у складі
судового збору у загальній сумі 6 751,95
грн. відповідно до платіжного
доручення № 169 від 08.09.2014 року.

Керуючись статтями 4, 32-34, 36, 43-44, 49, 82-85,
115-117 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального закладу
"НІКОПОЛЬСЬКА МІСЬКА ЛІКАРНЯ
№1"Дніпропетровської обласної ради
(53211, Дніпропетровська область, м.
Нікополь, вул. Херсонська, 56,
ідентифікаційний код 26238302) на користь
Нікопольського комунального
підприємства "НІКОПОЛЬТЕПЛОЕНЕРГО"
(53213, Дніпропетровська область, м.
Нікополь, пр. Трубників, 12 а,
ідентифікаційний код 05472525) основний
боргу у сумі 337 597,09 грн., судовий збір у
сумі 6751,94 грн.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повернути Нікопольському комунальному
підприємству "НІКОПОЛЬТЕПЛОЕНЕРГО"
(53213, Дніпропетровська область, м.
Нікополь, пр. Трубників, 12 а,
ідентифікаційний код 05472525) з
Державного бюджету України судовий
збір у сумі 0,01 грн., надмірно сплачений
у складі судового збору у сумі 6751,95 грн.
відповідно до платіжного доручення №
169 від 08.09.2014 року, про що винести ухвалу.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
через господарський суд
Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 17.11.2014 року.

Суддя І.І. Колісник