ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2014 р.
Справа № 908/250/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя
Гончар Т. В. , суддя Гребенюк Н. В.

при секретарі Томіній І.В.

за участю представників:

позивача - Скворцової О.О., дов. № 01/1788
від 24.12.2013 р.

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Комунального
підприємства "Бердянськводоканал"
Бердянської міської ради (вх. №3450 З/3) на
рішення господарського суду
Запорізької області області від 31.03.14 р.
у справі № 908/250/14

за позовом Комунальне підприємство
"Облводоканал" Запорізької обласної
ради

до Комунального підприємства
"Бердянськводоканал" Бердянської
міської ради

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду
Запорізької області від 31.03.2014 року у
справі № 908/250/14 (суддя Азізбекян Т.А.)
позов задоволено частково. Стягнуто з
Комунального підприємства
"Бердянськводоканал" Бердянської
міської ради на користь Комунального
підприємства "Облводоканал"
Запорізької обласної ради суму
основного боргу за надані послуги у
період з вересня по грудень 2013 року та
січень 2014 року у розмірі 7 252 234, 40 грн.,
суму пені в розмірі 56806,02 грн., суму 3%
річних в розмірі 53 359,84 грн., інфляційні
втрати у розмірі 73 394,15 грн., 73 080,00 грн.
судового збору.

В частині стягнення з відповідача суми
основного боргу у розмірі 539 122,31 грн.,
провадження у справі припинено. Надано
розстрочку виконання судового рішення
у справі № 908/250/14 на 12 місяців,
починаючи з квітня 2014 р. по березень
2015 р. включно, з щомісячним внесенням
платежу у розмірі 619 649, 53 грн.

Комунальне підприємство
""Бердянськводоканал" Бердянської
міської ради звернулось до
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить змінити рішення
господарського суду Запорізької
області від 31.03.2014 року у справі №908/250/14,
зменшивши суму 3% річних до 26 961,30 грн.,
посилаючись на тяжкий
фінансово-економічний стан
підприємства.

До Харківського апеляційного
господарського суду 24.10.2014р. звернувся
позивач - Комунальне підприємство
"Облводоканал" Запорізької обласної
ради з заявою про прийняття до розгляду
апеляційної скарги Комунального
підприємства "Бердянськводоканал"
Бердянської міської ради (вх.№ 3450 З/3) на
рішення господарського суду
Запорізької області від 31.03.2014 року по
справі № 908/250/14., надавши суду належним
чином засвідчені копії даного рішення,
апеляційної скарги та відзиву на неї.
Як зазнає позивач, провадження у справі
№ 908/250/14 порушено ухвалою Донецького
апеляційного господарського суду від
28.04.2014 р., розгляд справи призначений на
24.06.2014 р., відповідно до ухвали від 24.06.2014
р. розгляд справи відкладено на 22.07.2014 р.

Положеннями частини 1 статті 1 Закону
України "Про здійснення правосуддя та
кримінального провадження у зв'язку з
проведенням антитерористичної
операції" встановлено, що у зв'язку з
неможливістю здійснювати правосуддя
окремими судами в районі проведення
антитерористичної операції змінити
територіальну підсудність судових
справ, підсудних розташованим в районі
проведення антитерористичної операції
таким судам, та забезпечити розгляд
господарських справ, підсудних
господарським судам, розташованим в
районі проведення антитерористичної
операції, - господарськими судами, що
визначаються головою Вищого
господарського суду України.

Розпорядженням голови Вищого
господарського суду України №28-р від
02.09.2014 року визначено, що розгляд
господарських справ, які підлягають
перегляду в апеляційному порядку
Донецьким апеляційним господарським
судом здійснюється Харківським
апеляційним господарським судом.

Виконуючий обов'язки голови Донецького
апеляційного господарського суду в
листі від 12.09.2014 року №01/703/14 повідомив
голову Вищого господарського суду
України, що вищевказане розпорядження
в частині передачі до Харківського
апеляційного господарського суду
незакінчених провадженням апеляційних
справ, які порушені та знаходяться
провадженні Донецького апеляційного
господарського суду не доводиться
можливим.

Відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 1
Закону України "Про здійснення
правосуддя та кримінального
провадження у зв'язку з проведенням
антитерористичної операції" у разі
неможливості передачі матеріалів
справи відповідно до встановленої
згідно із Законом підсудності вчинення
необхідних процесуальних дій
здійснюється за документами і
матеріалами, поданими учасниками
судового процесу, за умови, що такі
документи і матеріали є достатніми для
ухвалення відповідного рішення.

Зважаючи на викладені обставини,
ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 27.10.2014 р.
апеляційну скаргу Комунального
підприємства "Бердянськводоканал"
Бердянської міської ради прийнято до
провадження та призначено до розгляду
на 24.11.2014 р., а також зобов'язано сторони
надати до суду належним чином
засвідчені копії процесуальних
документів у даній справі, а також
копії інших документів і матеріалів
даної справи, що наявні у них.

11.11.2014 р. відповідач на виконання ухвали
надав до суду апеляційної інстанції
належним чином засвідчені копії
документів по даній справі, у тому
числі копії процесуальних документів,
копію клопотання про розстрочення
виконання рішення; копію апеляційної
скарги; копію Витягу з ЄДРСР про
відомості Комунального підприємства
"Бердянськводоканал" Бердянської
міської ради.

Крім того, відповідач просить суд
розглянути справу за відсутності
представника ККП "Бердянськводоканал"
Бердянської міської ради. Вимоги
апеляційної скарги відповідач
підтримує.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу
та його представник в судовому
засіданні з наведеними відповідачем
доводами не погоджується, просить
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, оскаржуване рішення - без
змін.

Дослідивши наявні матеріали справи,
перевіривши застосування норм
матеріального та процесуального права
судом першої інстанції, обговоривши
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, 26 грудня
2012 р. між Комунальним підприємством
«Бердянськводоканал» Бердянської
міської ради ( споживач) та Комунальним
підприємством «Облводоканал»
Запорізької обласної ради ( виробник)
укладений договір про надання послуг з
водопостачання № 4/13 , відповідно до
предмету якого виробник зобов'язується
надавати споживачу, який є оптовим
споживачем, безперебійне надання
послуг з питного водопостачання в
обсягах, передбачених пунктом 2.1
договору та якісними нормативами,
передбаченими пунктом 2.3 договору, а
споживач зобов'язується прийняти
надані послуги та оплатити їх у порядку
та на умовах даного договору.

Даний договір набирає чинності з 01
січня 2013 р. та діє до 31 січня 2014 року.

29 квітня 2013 р. сторонами за основним
договором підписана додаткова угода
про продовження дії договору до 30
квітня 2014 р.

Судом першої інстанції встановлено, що
на виконання умов договору позивач у
період: вересень-грудень 2013 р., січень
2014 р. надав послуг з водопостачання
на загальну суму 8 596 804, 79 грн., що
підтверджується двосторонніми
актами про надання послуг по відпуску
питної води та рахунками на оплату цих
послуг ( акт від 31.01.2014 р., рахунок № 48
від 31.01.2014 р., акт № 10 від 30.09.2013 р., № 11
від 31.10.2013 р., № 12 від 30.11.2013 р., № 13 від
31.12.2013 р., рахунок № 484 від 30.09.2013 р., № 554
від 31.10.2013 р., № 608 від 30.11.2013 р., № 657 від
31.12.2013 р.).

Відповідачем проведено часткове
виконання договірних зобов'язань в
частині оплати вартості наданих
позивачем послуг, а саме 19.03.2014 р.
проведений взаємозалік на суму 96 928, 31
грн.; оплачено рахунок за жовтень 2013 р.
в сумі 223 871,07 грн.; за листопад 2013 р. в
сумі 12 416,10 грн.; за грудень 2013 р. в сумі
1 011 354, 91 грн.

Всього погашено на загальну суму 1 344
570,39 грн., з яких 539 122,31 грн. після
звернення позивача до суду з позовною
заявою.

Таким чином, з огляду на встановлений
факт виконання договірних зобов'язань
відповідача в частині сплати
заборгованості в розмірі 539 122,31 грн.
після порушення провадження у справі,
суд першої інстанції припинив
провадження в зазначеній частині на
підставі п. п. 1.1 статті 80 ГПК України.

Окрім того, в зв'язку з порушенням
відповідачем зобов'язань за договором
позивач нарахував відповідачу пеню в
розмірі 227 224, 10 грн. суму 3% річних в
розмірі 53 359,84 грн., інфляційні втрати у
розмірі 73 394,15 грн.

Місцевий господарський суд, беручи до
увагу документальну доведеність суми
заборгованості у розмірі 7 252 234, 40 грн.,
зважаючи на те, що відповідач не надав
доказів належного виконання взятих на
себе зобов'язань щодо повної оплати
наданих позивачем послуг за договором,
або аргументованих заперечень проти
позовних вимог, керуючись ст.ст. 526, 530 599,
610, 625, 903 ЦК України дійшов висновку про
задоволення позовних вимог в частині
стягнення з відповідача суми основного
боргу за надані послуги у період з
вересня по грудень 2013 року та січень 2014
року у розмірі 7 252 234, 40 грн., суми 3%
річних в розмірі 53 359,84 грн., інфляційних
втрат у розмірі 73 394,15 грн.

Позивачем заявлено до стягнення з
відповідача суму пені в розмірі 227224,10
грн., нарахованої на підставі
укладеного між сторонами договору. В
свою чергу, відповідач звернувся до
суду з клопотанням про зменшення
розміру пені на 100 %.

Перевіривши розрахунок пені та
встановивши правомірність її
нарахування, суд першої інстанції,
враховуючи ступінь вини КП
«Бердянськводоканал» Бердянської
міської ради та фінансовий стан обох
сторін, вважав за можливе клопотання
відповідача задовольнити частково,
зменшивши розмір пені, яка підлягає
стягненню з відповідача на 75%, що
становить 170 418,08 грн., зв'язку з чим
позовні вимоги в частині стягнення з
відповідача пені задоволені частково в
розмірі 56 806,02 грн.

Крім того, відповідачем під час
розгляду справи в суді першої
інстанції заявлено клопотання про
надання судом розстрочки виконання
судового рішення на 36 місяців, яке було
задоволено судом першої інстанції та
надано відповідачу розстрочку
виконання судового рішення у справі №
908/250/14 на 12 місяців, починаючи з
квітня 2014 р. по березень 2015 р.
включно, з щомісячним внесенням
платежу у розмірі 619 649, 53 грн.

Повторно переглядаючи справу,
здійснивши оцінку обставинам справи та
правомірності застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права до даних
правовідносин, колегія суддів
погоджується з висновками, викладеними
в рішенні суду, оскільки вони
відповідають обставинам справи та
наявним матеріалами, що є у справі, їм
дана правильна та повна правова оцінка.

Відповідно до статті 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Обов'язок доказування відповідно до
приписів статті 33 Господарського
процесуального кодексу України
розподіляється між сторонами виходячи
з того, хто посилається на певні
юридичні факти, які обґрунтовують його
вимоги та заперечення.

Слід зазначити, що заявник апеляційної
скарги оскаржує рішення лише в частині
стягнення 3% річних, отже, по суті не
заперечує проти правильності самого
рішення щодо стягнення з відповідача
суми основної заборгованості, пені та
інфляційних втрат. При цьому,
відповідач просить змінити рішення,
зменшивши суму 3% річних до 26 961,30 грн., на
підставі ч. 1 ст. 233 ГК України,
посилаючись на тяжкий
фінансово-економічний стан
підприємства.

Проте, заявлені відповідачем вимоги
щодо зменшення розміру 3% річних є
безпідставними з огляду на наступне.

Так, відповідно до статті 233 ГК України,
якщо належні до сплати штрафні санкції
надмірно великі порівняно із збитками
кредитора, суд має право зменшити
розмір санкцій; якщо порушення
зобов'язання не завдало збитків іншим
учасникам господарських відносин, суд
може з урахуванням інтересів боржника
зменшити розмір належних до сплати
штрафних санкцій.

Зазначена норма надає право суду на
зменшення саме неустойки в залежності
від співвідношення її розміру і
збитків, в той час, як 3% річних за своєю
правовою природою не є штрафними
санкціями та не є мірою
відповідальності. Вказані проценти є
складовою частиною основного боргу та
визначеною законом платою боржника
за користування грошовими коштами
кредитора, тому стягуються незалежно
від вини боржника. Передбачене законом
право позивача вимагати сплати боргу
з урахуванням індексу інфляції та
процентів річних є способами захисту
його майнового права та інтересу, суть
яких полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів та отриманні
компенсації (плати) від боржника за
користування утримуваними ним
грошовими коштами, належними до сплати
кредиторові.

Враховуючи викладене, заявлені
відповідачем вимог щодо зменшення
нарахованих позивачем 3% річних не
можуть бути задоволені у встановлений
законом спосіб.

За таких обставин, відповідач під час
розгляду його апеляційної скарги не
надав жодного документального доказу
обґрунтованості та правомірності
висловлених у своїй апеляційній скарзі
тверджень. Тому, вказані вимоги
відповідача, що зазначені ним в
апеляційній скарзі, не підлягають
задоволенню, а наведені на їх
підтвердження доводи не можуть бути
прийнятими до уваги колегією суддів в
якості підстав для зміни або
скасування прийнятого у даній справі
рішення господарського суду
Запорізької області від 31.03.14 у справі
№ 908/250/14.

На підставі викладеного та керуючись
статтями статями 32-34, 43, 99, 101, пунктом 1
статтею 103, статтею 105 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів ,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального
підприємства "Бердянськводоканал"
Бердянської міської ради залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Запорізької області від 31.03.14 р. у
справі № 908/250/14 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
протягом 20-ти днів.

Повний текст постанови складено та
підписано 26 листопада 2014 року

Головуючий суддя
Слободін М.М.

Суддя
Гончар Т. В.

Суддя
Гребенюк Н. В.