м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/15419/14 05.11.14

За позовом Публічного акціонерного
товариства "БАНК ФОРУМ" в особі
уповноваженої особи Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
ліквідацію Публічного акціонерного
товариства "БАНК ФОРУМ" Соловйова
Наталія Анатоліївна

до Приватного акціонерного
товариства "УКРГАЗВИДОБУТОК"

про стягнення 81 800 134,49 грн.

Суддя Яковенко А.В.

Представники сторін:

Від позивача Щербина О.Ю. дов.
№10/00-164 від 12.09.2014.

Від відповідача Медведєв К.О. дов.
№б/н від 08.08.2014

Обставини справи:

Позивач - Публічне акціонерне
товариство "БАНК ФОРУМ" в особі
уповноваженої особи Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
ліквідацію ПАТ "Банк Форум" Соловйової
Наталії Анатоліївни звернулося до
Господарського суду міста Києва з
позовною заявою до акціонерного
товариства "УКРГАЗВИДОБУТОК" про
стягнення 81 800 134,49 грн., крім того
просив судові витрати також покласти
на відповідача.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 25.04.2013
між позивачем та відповідачем було
укладено Кредитний договір № 1-0033/13/11-КL,
відповідно до умов якого банк надав
позичальнику відновлювальну кредитну
лінію з максимальним лімітом
заборгованості в сумі 110 000 000,00 грн,
строком по 24.11.2014 зі сплатою 21 % річних
за користування кредитними коштами. За
твердженням позивача, в порушення умов
Договору та норм чинного
законодавства, відповідач не виконує
свої зобов'язання по договору, у зв'язку
з чим у останнього станом на 07.07.2014 року
виникла заборгованість за Договором у
розмірі 81 800 134,49 грн., яких: 40 000 000,00
грн. - прострочена заборгованість по
поверненню кредитних коштів, 35 000 000,00
грн. - поточна заборгованість по
поверненню кредитних коштів, 5 183 835,61
грн. - прострочена заборгованість за
нарахованими процентами, 474 657,53 грн. -
поточна сума заборгованості за
нарахованими процентами, 1 141 641,35
грн. - сума пені з розрахунку подвійної
облікової ставки НБУ за простроченим
кредитом та процентами.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 28.07.2014 порушено провадження у
справі №910/15149/14 та призначено розгляд
справи на 11.08.2014.

У зв'язку з перебуванням судді
Митрохіної А.В. у відпустці,
розпорядженням заступника Голови
Господарського суду міста Києва від
11.08.2014 справу було передано в
провадження судді Якименку М.М.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 11.08.2014 суддя Якименко М.М.
прийняв справу №910/15419/14 до свого
провадження та призначив судове
засідання на 10.09.2014.

У зв'язку з поверненням судді
Митрохіної А.В. з відпустки,
розпорядженням заступника Голови
Господарського суду міста Києва від
01.09.2014 справу №910/15419/14 було передано для
розгляду судді Митрохіній А.В.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 01.09.2014 суддя Митрохіна А.В.
прийняла справу №910/15419/14 до свого
провадження та призначив судове
засідання на 10.09.2014.

10.09.2014 через відділ діловодства та
документообігу Госпродарського суду
міста Києва від відповідача надійшов
відзив №б/н від 10.09.2014, відповідно до
якого в задоволенні позовних вимог
просив відмовити повністю.

У судовому засіданні 10.09.2014
оголошувалася перерва до 24.09.2014
відповідно до вимог ст. 77
Господарського процесуального кодексу
України.

24.09.2014 через відділ діловодства та
документообігу Господарського суду
міста Києва від відповідача надійшло
клопотання №б/н від 24.09.2014 з додатками
про долучення матеріалів до справи.

24.09.2014 через відділ діловодства та
документообігу Господарського суду
міста Києва від позивача надійшли
пояснення №б/н від 24.09.2014, відповідно до
яких стверджували про безпідставність
та необгрунтованість припиення
зобов'язання шляхом зарахування
зустрічних однорідних вимог.

У судовому засіданні 24.09.2014
оголошувалася перерва до 13.10.2014
відповідно до вимог ст. 77
Господарського процесуального кодексу
України.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 13.10.2014 розгляд справи №910/15419/14
відлкадено до 22.10.2014 відповідно до
вимог ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України.

Відповідно до наказу Голови
Господарського суду міста Києва № 415-К
від 16.10.2014 прізвище судді Митрохіної
А.В. змінено на Яковенко А.В.

22.10.2014 через відділ діловодства та
документообігу Господарського суду
міста Києва від відповідача надійшло
клопотання №б/н від 21.10.2014 з додатками
про долучення матеріалів до справи.

У судовому засіданні 22.10.2014
оголошувалася перерва до 29.10.2014
відповідно до вимог ст. 77
Господарського процесуального кодексу
України.

27.10.2014 через відділ діловодства та
документообігу Господарського суду
міста Києва позивачем було надано
додаткові документи на виконання
ухвали суду.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 29.10.2014 розгляд справи №910/15419/14
відкладався на 05.11.2014 відповідно до
вимог ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України.

Представник позивача в судове
засідання 05.11.2014 з'явився, надав
пояснення по справі, відповідно до яких
просив позовні вимоги задовольнити у
повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання 05.11.2014 з'явився, надав
пояснення по справі, відповідно до яких
просив у задоволенні позовних вимог
відмовити повністю.

На підставі статті 75 Господарського
процесуального кодексу України справа
може бути розглянута за наявними в ній
матеріалами.

За результатами дослідження доказів,
наявних в матеріалах справи, суд в
нарадчій кімнаті, у відповідності до
ст. ст. 82-85 ГПК України, ухвалив рішення
у справі №910/15419/14.

Відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні 05.11.2014 судом
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

25.04.2013 між Публічним акціонерним
товариством «Банк Форум» (далі -
Позивач, Кредитор, Банк) та Приватним
акціонерним товариством
"УКРГАЗВИДОБУТОК" (далі - Відповідач,
Позичальник) було укладено Кредитний
договір №1-0033/13/11-КL (далі - Договір),
відповідно до умов якого Банк надає
Позичальнику кредитні кошти у формі
невідновлювальної кредитної лінії
окремими частинами (вибірки) на засадах
забезпеченості, повернення,
строковості, платності та цільового
характеру використання, в межах
визначеної Договором (п.1.2) граничної
суми коштів (кредитний ліміт), а
Позичальник зобов'язується вчасно
погашати кредитору заборгованість за
кредитом, а також сплачувати на користь
кредитора проценти та комісії в
розмірі, в строки (терміни) та на умовах,
визначених цим Договором.

Відповідно до п. 1.2 Договору протягом
всього періоду дії договору
максимальна заборгованість
позичальника не може перевищувати
кредитний ліміт в сумі 80 000 000,00
гривень.

Згідно з п. 1.4 Договору кінцевий термін,
до настання якого (включно) має бути
повністю погашена заборгованість за
кредитом, встановлюється 24.04.2014.

Підпунктом 2.3. Договору визначено, що
кредит надається шляхом перерахування
кредитором коштів з відповідного
внутрішньобанківського позичкового
рахунку на поточний рахунок
Позичальника, відкритий у Кредитора, в
сумі, що буде зазначена в заявці на
отримання вибірки.

Відповідно до п. 3.1. Договору, за
користування кредитом Позичальник
сплачує Кредитору проценти, що
нараховуються на суму фактичної
заборгованості Позичальника за
Кредитом за фактичний строк існування
заборгованості за кредитом з
періодичністю, визначеною в п.3.3. цього
Договору. При розрахунку процентів
враховується день надання кредиту та
не враховується день повного погашення
заборгованості за кредитом,
використовується річна процентна
ставка в розмірі, зазначеному в п. 3.2.
цього Договору, та приймається рік, що
складається з фактичної кількості
календарних днів у відповідному році -
365 або 366 днів.

За змістом п. 3.2. Договору за
користування кредитом Позичальник
сплачує проценти за фіксованою
процентною ставкою, яка встановлюється
на весь період дії цього Договору в
розмірі 21 % річних.

Відповідно до п. 2.4. Договору, днем
(моментом) надання вибірки вважається
день перерахування Кредитором коштів з
відповідного внутрішньобанківського
позичкового рахунку на поточний
рахунок Позичальника, відкритий у
кредитора, в сумі відповідної вибірки.

Після погашення Позичальником
заборгованості за відповідною
вибіркою згідно з п. 2.3 Договору,
подальше надання Позичальнику Вибірок
здійснюватиметесь в межах Кредитного
Ліміту, з дотриманням порядку
погашення у відповідності до п. 2.3
Договору і до настання кінцевого
терміну, які він визначений згідно з п.
1.4. Договору.

Пунктом 4.3. Договору передбачено, що
погашення вимог Банку за Договором,
незалежно від призначення платежу,
визначеного Позичальником у
відповідному розрахунковому
документі, здійснюється в наступній
черговості: прострочені проценти,
прострочені комісії, прострочена
заборгованість за Кредитом, строкові
проценти, строкові комісії, строкова
заборгованість за Кредитом, неустойка
(штраф, пеня), інші вимоги Банку
(відшкодування завданих збитків тощо).

Пунктом 1.5.1.1 Договору передбачено, що
дострокове погашення кредиту, має
наслідком позачергове зменшення суми
кредитного ліміту, без укладення
будь-якого договору про внесення змін
до Договору, а відповідно до пункту
5.2.2.1. Позичальник зобов'язаний не менше
ніж за 2 робочих дні повідомляти Банк,
із зазначенням дати і суми, про намір
здійснити дострокове погашення
заборгованості за кредитом.

13.09.2013 між Банком та Позичальником було
укладено Договір про внесення змін №1
до Кредитного договору №1-0033/13/11-KL від
25.042013, яким в новій редакції було
викладено п. 1.2, п. 1.4. п. 1.5 Договору, а
саме: збільшено Кредитний ліміт до 110
000 000 грн.; визначено новий кінцевий
термін погашення заборгованості за
Кредитом до 24.11.2014 включно; встановлено
новий графік повернення кредитних
коштів, згідно якого починаючи з 31.01.2014
відбувається зменшення ліміту шляхом
щомісячного погашення 10 000 000 грн.

Позивач, на виконання умов Договору
надав Позичальнику кредитні кошти
згідно з заявками Позичальника в
загальному розмірі 95 000 000,00 грн.

Позичальник 30.01.2014 та 27.02.2014 сплатив
суму кредиту загалом у розмірі 20 000
000,00 грн.

24.04.2013 Позивачем та Відповідачем було
укладено Договір банківського рахунку
№1-4300/252540. До Договору банківського
рахунку №1-4300/252540, було укладено
численні додаткові договори, зокрема
про обслуговування за допомогою
автоматизованої банківської систем та
про застосування індивідуальної
процентної ставки.

17.02.2014 між Позивачем та Відповідачем
було укладено Генеральний договір
банківського вкладного (депозитного
рахунку) №138. Пунктом 1.2. Генерального
договору банківського вкладу
передбачено, розмір залучених
коштів/банківських металів
Відповідача (строк вкладу (депозиту)
обумовлюється в Договорах
банківського вкладу (депозиту)), які є
невід'ємними частинами Генерального
договору банківського вкладу.

17.02.2014 між Позивачем та Відповідачем
згідно з Генеральним договором
банківського вкладного (депозитного
рахунку) №138 від 17.02.2014 було укладено
Договір банківського вкладу (депозиту)
«строковий» №138-1, Договір банківського
вкладу (депозиту) «строковий» №138-2,
Договір банківського вкладу (депозиту)
«строковий» №138-3, Договір банківського
вкладу (депозиту) «строковий» №138-4.

Відповідно до пунктів 1, 2 Договорів
банківського вкладу №138-1, №138-2, №138-3,
№138-4, Позивач розміщує на Депозитному
рахунку тимчасово вільні грошові кошти
в сумі 5 000 000 грн. (Вклад) строком з
17.02.2014 по 19.05.2014 під 19 процентів річних.

Пунктом 7. Договорів банківського
вкладу №138-1, №138-2, №138-3, №138-4
передбачено, що у разі дострокового
повернення всього Вкладу або його
частини за ініціативою Відповідача,
Відповідач письмово повідомляє банк
про свої наміри за 7 робочих днів до
дати отримання Вкладу або його частини,
зазначених у листі. При достроковому
розірванні договору або повернені
частини вкладу нараховані проценти
перераховуються за штрафною
процентною ставкою в розмірі 7
процентів річних.

26.02.2014 Відповідач повідомив Банк про
дострокове розірвання договорів
банківського вкладу №138-1, №138-2, №138-3,
№138-4 від 17.02.2014 та просив повернути весь
вклади на протязі 7 робочих днів з
моменту отримання повідомлень.

05.03.2014 Відповідач попередив Позивача
про намір здійснити дострокове
погашення заборгованості за Кредитним
договором 11.03.2014 у сумі 75 560 958,90 грн.

Крім того, 07.12.2012 між Публічним
акціонерним товариством «Херсонський
суднобудівний завод» та Банком було
укладено Договір банківського рахунку
№1-53800/243803. Відповідно до пункту 3.2.1.
Договору банківського рахунку
№1-53800/243803 ПАТ «Херсонський
суднобудівний завод» має право
самостійно розпоряджатись коштами на
своєму Рахунку, дотримуючись вимог
чинного законодавства України.

11.03.2014 між ПАТ «Херсонський
суднобудівний завод» та Відповідачем
було укладено Договір відступлення
права вимоги (цесії). Відповідно до
пунктів 1, 2 Договору відступлення
(цесії) Відповідач набув право вимоги,
за Договором банківського рахунку
№1-53800/243803 від 07.12.2012, право
розпоряджатися грошовими коштами у
розмірі 33 186 422,71 грн., які знаходяться
на рахунку №3803 відкритому ПАТ
«Херсонський суднобудівний завод» на
підставі Договору банківського
рахунку №1-53800/243803 від 07.12.2012.

11.03.2014 ПАТ «Херсонський суднобудівний
завод» повідомило Банк про
відступлення права вимоги по Договору
банківського рахунку №1-53800/243803 від
07.12.2012, Відповідачу у розмірі 33 186 422,71
грн.

11.03.2014 Відповідач повідомив Банк про
припинення зобов'язань по Кредитному
договору у розмірі 75 560 958,90 грн.
шляхом зарахування зустрічних
однорідних вимог: згідно з Генеральним
договором банківського вкладного
(депозитного рахунку) №138 від 17.02.2014 у
розмірі 19 966 027,40 грн.; згідно Договору
банківського рахунку №1-4300/252540 у
розмірі 22 408 508,79 грн.; згідно Договору
відступлення права вимоги укладеного
між Відповідачем та ПАТ «Херсонський
суднобудівний завод» від 11.03.2014 у
розмірі 33 186 422,71 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України) підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України
передбачає, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до статті 1054 ЦК України
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором
застосовуються положення про позику,
якщо інше не встановлено цим
параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

У відповідності до положень ст. 1049 ЦК
України, позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику
(грошові кошти у такій самій сумі або
речі, визначені родовими ознаками, у
такій самій кількості, такого самого
роду та такої самої якості, що були
передані йому позикодавцем) у строк та
в порядку, що встановлені договором.

Факт виконання позивачем своїх
зобов'язань та отримання відповідачем
кредитних коштів підтверджується
наявними в матеріалах справи заявками
та меморіальними ордерами.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України (далі - ГК України),
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.
526 ЦК України відповідно до якої
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до статті 1058 ЦК України за
договором банківського вкладу
(депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму (вклад), що
надійшла, зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.

До відносин банку та вкладника за
рахунком, на який внесений вклад,
застосовуються положення про договір
банківського рахунка (глава 72 цього
Кодексу), якщо інше не встановлено цією
главою або не випливає із суті договору
банківського вкладу.

Статтею 1066 ЦК України передбачено, що
за договором банківського рахунка банк
зобов'язується приймати і зараховувати
на рахунок, відкритий клієнтові
(володільцеві рахунка), грошові кошти,
що йому надходять, виконувати
розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком.

Згідно ст. 599 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Відповідно до статті 512 ЦК України
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 516 ЦК України заміна кредитора
у зобов'язанні здійснюється без згоди
боржника, якщо інше не встановлено
договором або законом.

У відповідності до ст. 601 ЦК України
зобов'язання припиняється
зарахуванням зустрічних однорідних
вимог, строк виконання яких настав, а
також вимог, строк виконання яких не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги. Зарахування
зустрічних вимог може здійснюватися за
заявою однієї із сторін.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов
висновку, що факт наявності
заборгованості за Кредитним договором
№ 1-0033/13/11-КL від 25.04.2013 у розмірі 81 800
134,49 грн., яких: 40 000 000,00 грн. -
прострочена заборгованість по
поверненню кредитних коштів, 35 000 000,00
грн. - поточна заборгованість по
поверненню кредитних коштів, 5 183 835,61
грн. - прострочена заборгованість за
нарахованими процентами, 474 657,53 грн. -
поточна сума заборгованості за
нарахованими процентами, 1 141 641,35 грн.
- сума пені з розрахунку подвійної
облікової ставки НБУ за простроченим
кредитом та процентами належним чином
не доведена, а її відсутність є
документально підтверджена.

Матеріалами справи підтверджується, а
Позивач не заперечує про свої
зобов'язання по Договорам, а саме
згідно з Генеральним договором
банківського вкладного (депозитного
рахунку) №138 від 17.02.2014; згідно Договору
банківського рахунку №1-4300/252540 24.04.2013;
згідно Договору банківського рахунку
№1-53800/243803 від 07.12.2012 станом на 11.03.2014.
Факт здійснення переуступки по
договору банківського рахунку
№1-53800/243803 від 07.12.2012, та зарахування
зустрічних однорідних вимог вказує на
повне дострокове погашення
Відповідача перед Позивачем 11.03.2014
заборгованості по поверненню
кредитних коштів та заборгованості за
нарахованими процентами, по Кредитному
договору у розмірі 75 560 958,90 грн.
Нарахування подальших платежів за
Кредитним договором після 11.03.2014 є
безпідставним.

Суд критично оцінює твердження
Позивача, що жодної заяви та
повідомлення 26.02.2014, 05.03.2014., 11.03.2014 на
адресу ПАТ «Банк Форум» ні від
Відповідача, ні від ПАТ «Херсонський
суднобудівний завод» не надходило
виходячи з наступного. Надані
Позивачем докази (довідки №8012/4.1 від
23.09.14, №8013/4.1 від 23.09.14, №8012/4.4 від 23.09.14,
№8015/4.1 від 23.09.14, №8016/4.1 від 23.09.14, №8017/4.1
від 23.09.14, №8018/4.1 від 23.09.14, №8019/4.1 від
23.09.14, №8020/4.1 від 23.09.14, №8021/4.1 від 23.09.14, а
також Витяг з журналу Вхідної
кореспонденції ПАТ «Банк Форум» за
період з 24.02.2014 по 17.03.2014, що містяться в
матеріалах справи) є внутрішніми
документами Банку, до формування яких,
окрім самого Банку, інші особи, в тому
числі Відповідач, не причетні.

В той же час, докази надані
Відповідачем (повідомлення
відступлення права вимоги від 11.03.2014,
повідомлення про дострокове погашення
заборгованості від 05.03.2014, повідомлення
про припинення зобов'язання
зарахуванням від 11.03.2014, повідомлення
про дострокове розірвання договорів
банківського вкладу від 26.02.2014) містить
печатку банку та номер вхідної
кореспонденції.

Таким чином, твердження Позивача про
відсутність зарахування зустрічних
однорідних вимог за зобов'язаннями
спростовуються наявними у справі
доказами та не відповідають фактичним
обставинам справи.

Згідно ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Це стосується Позивача, який мав
довести суду, що зобов'язання за
Кредитним договором №1-0033/13/11-KL від
25.04.2013 не виконані своєчасно та в
повному обсязі. Проте, Позивач не надав
суду доказів не виконання договірних
зобов'язань та доказів на спростування
обставин, повідомлених відповідачем.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна із
сторін повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підстави
своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №6
від 23.03.2012 "Про судове рішення" рішення
господарського суду має ґрунтуватись
на повному з'ясуванні такого: чи мали
місце обставини, на які посилаються
особи, що беруть участь у процесі, та
якими доказами вони підтверджуються;
чи не виявлено у процесі розгляду
справи інших фактичних обставин, що
мають суттєве значення для правильного
вирішення спору, і доказів на
підтвердження цих обставин; яка
правова кваліфікація відносин сторін,
виходячи з фактів, установлених у
процесі розгляду справи, та яка правова
норма підлягає застосуванню для
вирішення спору.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК
України витрати, пов'язані з розглядом
справи, у якому у задоволенні позову
відмовлено, покладаються на Позивача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст. ст. 32, 33, 49, 82-85, Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити
повністю.

2. Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

3. Дата складання повного тексту
рішення 10.11.2014.

Суддя
А.В.Яковенко