ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року Справа № 910/2975/14

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддіКорсака В.А.,
суддівДанилової М.В.(доповідача),
Данилової Т.Б.,за участю представників:
позивачаЛаврик О.П. (дов. від 03.03.2014
р.)відповідачаЖигадло І.Б. (дов. від
19.09.2014 р. № 52/10)розглянувши матеріали
касаційної скаргиДочірньої компанії
"Газ України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України"на
постановуКиївського апеляційного
господарського суду від 16.09.2014 р.у
справі № 910/2975/14 господарського суду
міста Києваза позовомДочірнього
підприємства "Софіївкатеплоенерго"
комунального підприємства
"Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської
обласної ради"до Дочірньої компанії
"Газ України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз
України"простягнення 222 400, 11 грн.

В С Т А Н О В И В:

Дочірнє підприємство
"Софіївкатеплоенерго" обласного
комунального підприємства
"Дніпротеплоенерго" (в подальшому
змінено назву на Дочірнє підприємство
"Софіївкатеплоенерго" комунального
підприємства "Дніпротеплоенерго"
Дніпропетровської обласної ради")
звернулось до господарського суду
міста Києва з позовом до Дочірньої
компанії "Газ України" Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" про стягнення (з урахуванням
уточнення позовних вимог) 208 138, 36 грн.
суми зайво перерахованих коштів за
доставку природного газу по договору №
06/10-2451БО-3 про закупівлю природного газу
за державні кошти від 20.12.2010 р. та 7 492, 97
грн. інфляційних втрат за прострочення
виконання зобов'язання за період з
листопада 2012 року по березень 2014 року,
посилаючись як на правове
обґрунтування позовних на приписи
статті 1212 Цивільного кодексу України.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 15.04.2014 р. у справі №910/2975/14
(суддя Ярмак О.М.), залишеним без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 16.09.2014 р.
(колегія суддів: головуючий Корсакова
Г.В., судді Ільєнок Т.В., Власов Ю.Л.),
позов задоволено повністю; стягнуто з
Дочірньої компанії "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" на користь
Дочірнього підприємства
"Софіївкатеплоенерго" комунального
підприємства "Дніпротеплоенерго"
Дніпропетровської обласної ради" 208 138,
36 грн. боргу та 7 492, 97 грн. інфляційних
втрат.

Не погоджуючись із зазначеними
судовими рішеннями, Дочірня компанія
"Газ України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" звернулась
до Вищого господарського суду України
із касаційною скаргою, в якій просить
рішення господарського суду міста
Києва від 15.04.2014 р. та постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 16.09.2014 р.
скасувати, прийняти нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних вимог
повністю, посилаючись на неналежне
встановлення судами попередніх
інстанцій обставин справи та
невідповідність висновків судів цим
обставинам, що призвело до невірного
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального права та
порушення норм процесуального права.
Зокрема, скаржник, посилаючись на
приписи статей 261, 267 Цивільного кодексу
України, вважає, що основним аргументом
для відсутності підстав для
задоволенні позовних вимог Дочірнього
підприємства "Софіївкатеплоенерго"
комунального підприємства
"Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської
обласної ради" являється сплив строку
позовної давності.

У відзиві на касаційну скаргу Дочірнє
підприємство "Софіївкатеплоенерго"
комунального підприємства
"Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської
обласної ради" просить залишити
касаційну скаргу Дочірньої компанії
"Газ України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" без
задоволення, а рішення господарського
суду міста Києва від 15.04.2014 р. та
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 16.09.2014 р. - без
змін, як такі, що прийняті при належному
встановленні обставин та дослідженні
матеріалів справи, та у відповідності
до норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача
та пояснення представників сторін у
судовому засіданні касаційної
інстанції 12.11.2014 р., перевіривши наявні
матеріали справи на предмет
правильності застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій першої інстанції та
вбачається з матеріалів справи, 20.12.2010
р. між Дочірньою компанією "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" (постачальник) та
Дочірнім підприємством
"Софіївкатеплоенерго" обласного
комунального підприємства
"Дніпротеплоенерго" (Дочірнє
підприємство "Софіївкатеплоенерго"
комунального підприємства
"Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської
обласної ради" (покупець) було укладено
договір № 06/10-2451БО-3 про закупівлю
природного газу за державні кошти, за
умовами пункту 1.1 якого постачальник
зобов'язався поставити покупцеві
імпортований природний газ, а покупець
- прийняти і оплатити природний газ в
обсязі, зазначеному у пункті 1.2. цього
договору.

Умовами пункту 1.2 договору сторони
передбачили, що у період з січня 2011 року
по 31.12.2011 р. постачальник передає
покупцю природний газ з урахуванням
вартості його транспортування в обсязі
до 670,000 тис. куб.м. в тому числі по
місяцях (тис. куб.м.): січень - 145,000; лютий
- 110,000; березень - 100,000; квітень - 40,000;
травень-вересень - 0,000; жовтень - 55,000;
листопад - 90,000; грудень - 130,000.

Відповідно до пункту 3.1 договору
вартість за 1000 куб.м. природного газу з
ПДВ становить 2 957, 93 грн. Загальна
вартість цього договору на дату його
укладання становить 1 651 509, 80 грн.,
всього з ПДВ - 1 981 811,76 грн.

Згідно пункту 4.1 договору розрахунки
проводяться шляхом поетапної оплати в
такому порядку: перша оплата в розмірі
34% від вартості запланованих місячних
обсягів постачання газу проводиться не
пізніше 10 числа місяця поставки;
подальші оплати проводяться плановими
платежами по 33% від вартості
запланованих місячних обсягів
постачання газу до 20 та 30 (31) числа
місяця поставки. Остаточний розрахунок
за фактично спожиті обсяги газу
здійснюється на підставі акта
приймання-передачі газу до 10 числа
місяця, наступного за місяцем поставки
газу.

У відповідності до пункту 4.4 договору
кошти, які надійшли від покупця, будуть
зараховуватись як передоплата за умови
відсутності заборгованості за цим
договором.

В абзаці 3 пункту 7.2. договору
передбачено, що у разі здійснення
попередньої оплати постачальник, крім
сплати штрафних санкцій, повертає
покупцю кошти з урахуванням індексу
інфляції.

Умовами пункту 10.1 договору визначено,
що договір діє у частині поставки газу
до 31.12.2011 р. включно, а у частині
розрахунків за газ - до їх повного
здійснення.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій та вбачається з матеріалів
справи Дочірнім підприємством
"Софіївкатеплоенерго" обласного
комунального підприємства
"Дніпротеплоенерго" на виконання умов
договору було здійснено передплату на
загальну суму 1 372 211,41 грн., що
підтверджується наявними в матеріалах
справи платіжними дорученнями.

Дочірня компанія "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" протягом січня -
квітня 2011 року на виконання договору
поставила позивачу природний газ в
об'ємі 376,85 тис. куб.м. на загальну суму 1
164 073,05 грн., що підтверджується актами
передачі-приймання природного газу від
31.01.2011 р., від 28.02.2011 р., від 31.03.2011 ., від
30.04.2011 р.

Судами встановлено, що 03.10.2011 р. сторони
уклали додаткову угоду № 4 до договору
№ 06/10-2451Б0-3, відповідно до якої
домовились вважати договір № 06/10-2451Б0-3
від 20.12.2010 р. припиненим в частині
поставки природного газу з 01.10.2011 р.

Внаслідок припинення постачання
природного газу згідно з договором,
Дочірнє підприємство
"Софіївкатеплоенерго" обласного
комунального підприємства
"Дніпротеплоенерго" 11.10.2011 р. звернулось
до Дочірньої компанії "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" з вимогою за вих. №
147, в якій просило повернути переплату,
яка виникла по договору № 06/10-2451Б0-3 від
20.12.2010 р. в сумі 208 138, 36 грн.

Однак, Дочірня компанія "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" залишила вказану
вимогу поза увагою, в зв'язку з чим
Дочірнє підприємство
"Софіївкатеплоенерго" обласного
комунального підприємства
"Дніпротеплоенерго" (Дочірнє
підприємство "Софіївкатеплоенерго"
комунального підприємства
"Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської
обласної ради") звернулось до
господарського суду з позовом про
стягнення 208 138, 36 грн. суми зайво
перерахованих коштів за доставку
природного газу по договору № 06/10-2451БО-3
від 20.12.2010 р. та 7 492, 97 грн. інфляційних
втрат за прострочення виконання
зобов'язання за період з листопада 2012
року по березень 2014 року.

Згідно вимог частин 1, 2 статті 1212
Цивільного кодексу України особа, яка
набула майно або зберегла його у себе
за рахунок іншої особи (потерпілого)
без достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події.

Судами попередніх інстанцій
встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що заявлені до
стягнення кошти у сумі 208 138, 36 грн. є
попередньою оплатою за газ, які Дочірня
компанія "Газ України" Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" набула по договору № 06/10-2451Б0-3
від 20.12.2010 р., відповідно до пункту 5.1.
якого передбачався строк поставки газу
з 01.01.2011 р. по 31.12.2011 р.

Сторонами за взаємною згодою шляхом
укладення додаткової угоди № 4 від
03.10.2011 р. була припинена поставка
природного газу по договору № 06/10-2451Б0-3
від 20.12.2010 р. з 01.10.2011р.

Докази здійснення поставки Дочірньою
компанією "Газ України" Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" природного газу по договору №
06/10-2451Б0-3 від 20.12.2010 р. на суму 208 138, 36 грн.
до 01.10.2011 р. у матеріалах справи
відсутні.

Факт наявності здійснення Дочірнім
підприємством "Софіївкатеплоенерго"
обласного комунального підприємства
"Дніпротеплоенерго" переплати за
договором № 06/10-2451Б0-3 від 20.12.2010 р. в сумі
208 138, 36 грн. підтверджується актами
звіряння розрахунків від 26.11.2011 р. та
від 19.11.2013 р., які підписані
представниками сторін та скріплені їх
печатками.

Разом з тим, Дочірня компанія "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" переплату в
сумі 208 138, 36 грн. не повернула та
заперечувала проти позовних вимог,
посилаючись, при цьому, на сплив строку
позовної давності щодо стягнення
переплати на суму 126 550, 15 грн.

Як суд першої інстанції, так і
апеляційний суд відхилили доводи
Дочірньої компанії "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" про пропуск строку
позовної давності, з огляду на те, що
додаткову угоду № 4 до договору про
припинення поставки газу сторони
підписали 03.10.2011 р.

Дочірня компанія "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" в касаційній скарзі
не погоджується з такими висновками
судів попередніх інстанцій та
посилається на те, що проведена
Дочірнім підприємством
"Софіївкатеплоенерго" обласного
комунального підприємства
"Дніпротеплоенерго" 18.02.2011 р. попередня
оплата перевищила вартість
запланованих договором для постачання
об'ємів газу та склала 126 550, 15 грн., тому
у останнього з 18.02.2011 р. виникло право
вимагати повернення грошових коштів за
лютий 2011 року, а оскільки позивач
звернувся до суду 21.02.2014 р., ним
пропущено строк позовної давності на
стягнення переплати на суму 126 550, 15 грн.

Згідно з положеннями статей 256, 257, 267
Цивільного кодексу України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу. Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.
Позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

В силу частин 1, 5 статті 261 Цивільного
кодексу України перебіг позовної
давності починається від дня, коли
особа довідалася або могла довідатися
про порушення свого права або про
особу, яка його порушила. За
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання. За зобов'язаннями, строк
виконання яких не визначений або
визначений моментом вимоги, перебіг
позовної давності починається від дня,
коли у кредитора виникає право
пред'явити вимогу про виконання
зобов'язання.

Відповідно до пункту 5.1. договору
передбачався строк поставки газу з
01.01.2011 р. по 31.12.2011 р.

Тобто, договором передбачалось
існування між сторонами до 31.12.2011 р.
зобов'язань з поставки природного газу,
у тому числі обов'язку Дочірнього
підприємства "Софіївкатеплоенерго"
обласного комунального підприємства
"Дніпротеплоенерго" оплатити послуги з
поставки на умовах договору шляхом
попередньої оплати (пункти 4.1, 4.4
договору).

Як вірно встановлено судами попередніх
інстанцій та вбачається з матеріалів
справи - договір в частині поставки
природного газу сторонами припинений
додатковою угодою № 4, яку сторони
підписали 03.10.2011 р., таким чином, з цього
часу у Дочірнього підприємства
"Софіївкатеплоенерго" обласного
комунального підприємства
"Дніпротеплоенерго" виникло право
вимагати у Дочірньої компанії "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" повернення
суми переплати, а отже - почався перебіг
строку позовної давності щодо цієї
вимоги.

Відтак, вбачається, що звернувшись з
позовною заявою 21.02.2014 р. (відповідно до
відбитку поштового штемпеля на
конверті), Дочірнє підприємство
"Софіївкатеплоенерго" обласного
комунального підприємства
"Дніпротеплоенерго" діяло у межах
строків позовної давності.

Доводи Дочірньої компанії "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" про те, що кошти на
суму 126 550, 15 грн. не охоплені предметом
договору та підлягають поверненню з
моменту переплати, колегія суддів
вважає необґрунтованими, оскільки
Дочірнім підприємством
"Софіївкатеплоенерго" обласного
комунального підприємства
"Дніпротеплоенерго", як встановлено
судами попередніх інстанцій, була
проведена попередня оплата газу в сумі
1 372 211, 41 грн., що не виходить за межі ціни
договору - 1 981 811,76 грн., яка передбачена
в пункті 3.1 договору.

Враховуючи вищевикладене, судова
колегія погоджується з висновками
судів попередніх інстанцій, що позовні
вимоги про стягнення з Дочірньої
компанії "Газ України" Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" 208 138, 36 грн. боргу є
обґрунтованими, документально
доведеними, а тому підлягають
задоволенню.

Щодо вимоги Дочірнього підприємства
"Софіївкатеплоенерго" обласного
комунального підприємства
"Дніпротеплоенерго" про стягнення з
Дочірньої компанії "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" 7 492, 97 грн.
інфляційних втрат за період з
листопада 2011 року по березень 2014 року,
то судова колегія також погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій
про її задоволення з огляду на
наступне.

Відповідно до пункту 7.1. договору у разі
невиконання або неналежного виконання
своїх зобов'язань за договором сторони
несуть відповідальність передбачену
законами та цим договором.

За умовами пункту 7.2. договору у разі
невиконання або несвоєчасного
виконання зобов'язань щодо обсягів
поставки газу за умови належного
виконання покупцем пункту 4.1. договору
та відсутності заборгованості за цим
договором, постачальник сплачує
покупцю штраф у розмірі 8% від вартості
газу, недопоставленого у відповідний
період.

Положення цього пункту не
застосовуються у разі
припинення/обмеження газопостачання
відповідно до чинного законодавства та
умов цього договору, а також за
відсутності у постачальника
необхідних обсягів газу по незалежних
від нього причин (зниження обсягу
поставок газу з боку Російської
Федерації тощо).

У разі здійснення попередньої оплати
постачальник, крім сплати зазначених
штрафних санкцій, повертає покупцю
кошти з урахуванням індексу інфляції.

Дочірнім підприємством
"Софіївкатеплоенерго" обласного
комунального підприємства
"Дніпротеплоенерго" на підставі пункту
7.2. договору нараховані інфляційні
втрати в розмірі 7 492, 97 грн. за період з
листопада 2011 року по березень 2014 року.

Дочірня компанія "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України", посилаючись на
протокольне рішення засідання
правління Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" від 26.08.2011 р.
№ 164, яким визнано за доцільне передачу
функцій з реалізації природного газу
від Дочірньої компанії "Газ України" до
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" шляхом укладення
останнім договорів купівлі-продажу
природного газу із споживачами і
підприємствами з газопостачання і
газифікації, вказує на звільнення його
від відповідальності, передбаченої
пунктом 7.2. договору в частині
стягнення інфляційних втрат.

Колегія суддів вважає вказані доводи
помилковими та спростованими як
матеріалами справи, так і
встановленими судами попередніх
інстанцій обставинами, оскільки
припинення постачання природного газу
за наявності обставин, передбачених в
абзаці 2 пункту 7.2. договору, є підставою
для звільнення Дочірньої компанії "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" від
відповідальності за невиконання
зобов'язань щодо обсягів поставки газу
та не звільняє останню від обов'язку
повернути отримані в якості
попередньої оплати грошові кошти з
урахуванням індексу інфляції, як це
передбачено в абзаці 3 пункту 7.2.
договору.

З огляду на зазначене, колегія суддів
вважає, що суди попередніх інстанцій
дійшли вірного висновку про
підставність нарахування Дочірнім
підприємством "Софіївкатеплоенерго"
обласного комунального підприємства
"Дніпротеплоенерго" позивачем 7 492, 97
грн. інфляційних втрат, які підлягають
стягненню з Дочірньої компанії "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України".

Відповідно до статті 1117 Господарського
процесуального кодексу України
переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція на
підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.
Касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

Таким чином, враховуючи встановлені
обставини справи та досліджені докази,
судова колегія вважає прийняту у
справі постанову апеляційного суду,
якою було залишено в силі рішення суду
першої інстанції, такою, що відповідає
нормам матеріального та
процесуального права, у зв'язку з чим
підстав для її зміни чи скасування, не
вбачається. Натомість доводи
скаржника, викладені у касаційній
скарзі, судова колегія вважає
непереконливими та такими, що
спростовуються наявними доказами та
встановленими матеріалами справи.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Дочірньої компанії
"Газ України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" залишити
без задоволення.

Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 16.09.2014 р. у
справі № 910/2975/14 господарського суду
міста Києва залишити без змін.

Головуючий суддя
В. Корсак

Судді:
М. Данилова

Т. Данилова