номер провадження справи 19/96/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2014
Справа № 908/3466/14

За позовом Відкритого акціонерного
товариства «Запоріжжяобленерго» в
особі Приазовського району
електричних мереж (72400, Запорізька
область, Приазовський район, смт.
Приазовське, провулок Лікарняний, 17)

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
(АДРЕСА_1; АДРЕСА_2)

про стягнення 1795,73 грн.

Суддя Давиденко І.В.

Представники сторін:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду Запорізької
області 18.09.14. звернулось Відкрите
акціонерне товариство
«Запоріжжяобленерго» в особі
Приазовського району електричних
мереж з позовною заявою до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
1795,73 грн. заборгованості за Договором
про постачання електричної енергії
№ 270 від 04.01.12., з яких: 1752,66 грн. - сума
основного боргу, 43,07 грн. - пені.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач в порушення умов Договору
та норм чинного законодавства України
не виконав свої зобов'язання перед
позивачем по сплаті вартості
поставленої електричної енергії за
липень та серпень 2012 року, внаслідок
чого у Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 виникла заборгованість перед
Відкритим акціонерним товариством
«Запоріжжяобленерго» в особі
Приазовського району електричних
мереж.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 19.09.14. порушено
провадження у справі № 908/3466/14,
присвоєно справі номер провадження
19/96/14, розгляд справи призначено на
07.10.14. о 11-40.

Представник позивача в судовому
засіданні 07.10.14. підтримав позовні
вимоги, просив суд позов Відкритого
акціонерного товариства
«Запоріжжяобленерго» в особі
Приазовського району електричних
мереж задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове
засідання 07.10.14. не з'явився, про поважні
причини неявки суд не повідомив, вимоги
ухвали суду від 19.09.14. не виконав,
письмового відзиву на позов не надав.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 07.10.14.
відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України
відкладено розгляд справи
№ 908/3466/14 до 11.11.14. о 11-00.

Від позивача через канцелярію
господарського суду 20.10.14. надійшли
письмові пояснення у справі з
розрахунком суми боргу.

Представники сторін в судове засідання
11.11.14. не з'явились, про поважні причини
неявки суд не повідомили, відповідач
письмового відзиву на позов не надав.

Відповідно до пунктів 3.9.1 та 3.9.2
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» № 18
від 26.12.11. зазначено, що в разі якщо
ухвалу про порушення провадження у
справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом. У
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Ухвали суду від 19.09.14. та 07.10.14. були
надіслані позивачу та відповідачу на
адреси, які зазначені в позовній заяві
та витязі з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців № б/н від 17.09.14.

Таким чином, сторони вважаються
належним чином повідомленими про час і
місце розгляду справи, і їх неявка не
перешкоджає вирішенню даного спору.

За результатами дослідження доказів,
наявних в матеріалах справи, суд у
нарадчій кімнаті, у відповідності до
ст.ст. 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
ухвалив рішення у справі № 908/3466/14.

Розглянувши подані матеріали справи,
суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу
України, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 26 Закону
України «Про електроенергетику»,
споживання енергії можливе лише на
підставі договору з
Енергопостачальником. Споживач
енергії зобов'язаний додержуватися
вимог нормативно-технічних документів
та договору про постачання енергії.

04.01.12. між Відкритим акціонерним
товариством «Запоріжжяобленерго» в
особі Приазовського району
електричних мереж (далі - Постачальник
електричної енергії) та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі -
Споживач) був укладений Договір про
постачання електричної енергії № 270
(далі -Договір).

Відповідно до розділу 1 Договору,
Постачальник електричної енергії
продає електричну енергію Споживачу
для забезпечення потреб
електроустановок Споживача з
приєднаною потужністю, зазначеною у
додатку № 1 «Обсяги постачання
електричної енергії споживачу», а
Споживач оплачує Постачальнику
електричної енергії вартість
використаної (купленої) електричної
енергії та здійснює інші платежі
згідно з умовами цього договору.

Як зазначає позивач, на виконання умов
Договору, Відкритим акціонерним
товариством «Запоріжжяобленерго» в
особі Приазовського району
електричних мереж за липень та серпень
2012 року було виставлено відповідачу
рахунки за спожиту електричну енергію
на загальну суму 1752,66 грн.: № 270/7а від
02.08.12. на суму 1027,87 грн. та № 270/8а від
03.09.12. на суму 724,79 грн., які були отримані
нарочно представником відповідача,
належним чином засвідчені копії яких
містяться в матеріалах справи.

Відкритим акціонерним товариством
«Запоріжжяобленерго» в особі
Приазовського району електричних
мереж на адресу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 було надіслано
лист-претензію № 10/109 від 04.03.13.,
відповідно до якої позивач зазначив
про необхідність Фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_1 погасити
заборгованість за Договором про
постачання електричної енергії
№ 270 від 04.01.12. в розмірі 1752,66 грн.

Позивач вказує на те, що відповідачем в
порушення умов Договору
заборгованість за отриману електричну
енергію за вказаний вище період
оплачено не було.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги
позивач вказує на те, що відповідач
заборгованість за електричну енергію
за липень та серпень 2012 року не оплатив,
чим порушив умови Договору та вимоги
чинного законодавства України, в
зв'язку з чим заборгованість
відповідача перед позивачем за
вказаний вище період станом на день
звернення позивача до суду з даним
позовом за електричну енергію склала
1752,66 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають задоволенню у
повному обсязі з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського кодексу
України, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України, до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, зобов`язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до вимог закону, умов
договору. Одностороння відмова від
виконання зобов`язання не допускається
крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
двостороннім, якщо правами та
обов'язками наділені обидві сторони
договору.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
закріплено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

У відповідності до положень ст. 26
Закону України «Про електричну
енергію» та п. 5.1 Правил
користування електричною енергією, які
затверджені постановою Національної
комісії з питань регулювання
електроенергетики України від 31.07.96. №
28 та зареєстровані в Міністерстві
юстиції України 02.08.96. за № 417/1442 (далі за
текстом - Правила), договір про
постачання електричної енергії є
основним документом, який регулює
відносини між постачальником
електричної енергії за регульованим
тарифом, що здійснює свою діяльність на
закріпленій території, і споживачем та
визначає зміст правових відносин, прав
та обов'язків сторін. Споживання
електричної енергії без договору не
допускається.

Згідно зі ст. 714 Цивільного кодексу
України та ст. 275 Господарського
кодексу України, за договором
постачання електричними та іншими
ресурсами через приєднану мережу одна
сторона (постачальник) зобов'язується
надавати другій стороні (споживачеві,
абонентові) енергетичні та інші
ресурси, передбачені договором, а
споживач (абонент) зобов'язується
оплачувати вартість прийнятих
ресурсів та дотримуватись
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
та іншого обладнання.

Відповідно до п. 10.2 Правил, Споживач
електричної енергії зобов'язаний,
зокрема: користуватися електричною
енергією виключно на підставі договору
(договорів); оплачувати обсяг спожитої
електричної енергії, а також
здійснювати інші платежі відповідно до
умов договору та рахунків, виставлених
на підставі актів про порушення цих
Правил та умов договору; додержуватись
вимог нормативно-технічних документів
та умов договорів.

Згідно з п. 2.2.7 Договору, Споживач
зобов'язався оплачувати Постачальнику
електричної енергії вартість
електричної енергії згідно з умовами
Додатку № 4 «Порядок розрахунків за
активну електричну енергію» та Додатку
№ 5 «Графік зняття показів
розрахункових засобів обліку
електричної енергії».

Пунктом 5 Додатку № 4 до Договору
передбачено, що споживач не пізніше 14-00
годин 2-го робочого дня місяця,
наступного за розрахунковим, направляє
свого представника до Постачальника
електричної енергії для подання у двох
примірниках підписаних уповноваженою
особою Споживача та скріплених його
печаткою «Акту про спожиту протягом
розрахункового періоду активну
електричну енергію» за формою Додатку
№ 5.1 та «Акта звірки обсягу споживання
електроенергії, відпущеної
Постачальником електричної енергії за
тарифами, диференційованими за
періодами часу» за формою Додатка № 5.5»
(у випадку розрахунку за спожиту
електричну енергію за тарифами,
диференційованими за періодами часу).

Постачальник електричної енергії
підписує подані акти та один примірник
повертає Споживачу.

Відповідно до п. 6 Додатку № 4 до
Договору зазначено, що за підсумками
розрахункового періоду Постачальник
електричної енергії виписує Споживачу
рахунок або платіжну вимогу-доручення
для остаточного розрахунку. Сума
платежу при остаточному розрахунку
визначається, виходячи з тарифів на
активну електроенергію та фактичного
обсягу спожитої електричної енергії,
згідно даних наданого Споживачем «Акту
про спожиту протягом розрахункового
періоду активну електричну енергію» з
урахуванням сум платежів, що надійшли
від Споживача.

Рахунки або платіжні вимоги-доручення
направляються Постачальником
електричної енергії Споживачу поштою
рекомендованим листом, нарочним або
віддаються уповноваженому
представнику Споживача під розпис у
пронумерованому, прошнурованому та
скріпленому печаткою Постачальника
електричної енергії журналі.

При направленні рахунка або платіжної
вимоги-доручення Споживачу нарочним
Постачальника електричної енергії
Споживач зобов'язаний під розпис на
супровідному листі прийняти рахунок
або платіжну вимогу-доручення. (п. 9
Додатку № 4 до Договору).

Пунктом 11 Додатку № 4 до Договору
передбачено, що якщо Споживач не надав
«Акт про спожиту протягом
розрахункового періоду активну
електричну енергію» в обумовлений
термін, Постачальник електричної
енергії самостійно визначає обсяги
спожитої електроенергії та надає
Споживачу рахунок або платіжну
вимогу-доручення для сплати виходячи
із середньодобового обсягу споживання
електроенергії за попередній
розрахунковий період з подальшим
перерахунком у разі надання Споживачем
даних про використану електричну
енергію протягом наступного
розрахункового періоду.

Тривалість періоду розрахунку за
середньодобовим обсягом споживання
електричної енергії не перевищує один
розрахунковий період, після чого
розрахунок обсягу спожитої
електричної електроенергії
здійснюється Постачальником
електричної енергії за величиною
дозволеної потужності струмоприймачів
та кількістю годин їх використання,
визначених згідно п. 3 Додатку № 5
«Графік зняття показів засобів обліку
електричної енергії» без подальшого
перерахунку.

Відновлення розрахунків за
розрахунковими засобами обліку
здійснюється після спільного
складання акту, в якому фіксуються
покази розрахункових засобів обліку
електричної енергії.

Судом встановлено, що свої зобов'язання
за Договором позивачем виконано у
повному обсязі, а саме, відповідачу за
липень та серпень 2012 року постачалась
електрична енергія, що підтверджується
актами про спожиту протягом
розрахункового періоду активну
електричну енергію та рахунками на
загальну суму 1752,66 грн.: № 270/7а від 02.08.12.
на суму 1027,87 грн. та № 270/8а від 03.09.12. на
суму 724,79 грн., належним чином завірені
копії яких містяться в матеріалах
справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

Відповідно до п. 10 Додатку № 4 до
Договору визначено, що Споживач
зобов'язаний у термін, що не перевищує 5
операційних днів з дня отримання
рахунка або платіжної вимоги-доручення
здійснити оплату рахунка або платіжної
вимоги-доручення, що направляється
йому Постачальником електричної
енергії.

Датою отримання рахунку або платіжної
вимоги-доручення вважається: при
направленні рекомендованим листом -
дата, зазначена на фінансовому чеку
поштового відділення, що підтверджує
відправлення, з урахуванням поштового
пробігу документа (по місту - 3 дні, по
області - 5 днів, по Україні - 7 днів); - у
випадку вручення рахунка або платіжної
вимоги-доручення уповноваженому
представнику Споживача під розпис в
журналі, дата зазначена в журналі; при
направленні нарочним - дата вручення
споживачу.

Таким чином, акти про спожиту протягом
розрахункового періоду електричну
енергію є погодженими між
Постачальником електричної енергії та
Споживачем, що підтверджується
підписами уповноваженої особи
Споживача.

Відповідач в порушення п. 10 Додатку № 4
до Договору, не здійснив оплату за
спожиту електричну енергію у
встановлений строк та в повному обсязі.

Пунктом 9.4 Договору передбачено, що цей
Договір набирає чинності з дня його
підписання і укладається на термін до
31.12.12. Договір вважається щорічно
продовженим на наступний календарний
рік, якщо за місяць до закінчення
терміну дії Договору жодною із сторін
не буде заявлено про припинення його
дії.

В зв'язку з тим, що у матеріалах справи
відсутні звернення сторін чи заяви про
припинення дії Договору про постачання
електричної енергії № 270 від 04.01.12.,
судом встановлено, що цей Договір був
автоматично продовжений на той саме
строк і на тих самих умовах.

Таким чином, заборгованість Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 за липень та
серпень 2012 року за спожиту електричну
енергію за Договором про постачання
електричної енергії № 270 від 04.01.12.
складає 1752,66 грн.

Виходячи з вищевикладеного, з
матеріалів справи вбачається, що
відповідачем, в порушення умов
Договору, оплату за спожиту електричну
енергію у встановлений строк та в
повному обсязі здійснено не було.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Доказів повної оплати заборгованості,
про яку заявлено в позовній заяві,
відповідачем до матеріалів справи не
надано.

В зв'язку з тим, що відповідачем не
погашено заборгованість в повному
обсязі, позивач на підставі п. 4.2.2
Договору просить суд стягнути з
відповідача 43,07 грн. - пені за липень та
серпень 2012 року.

Пунктом. 4.2.2 Договору сторони
передбачили, що за недотримання
термінів сплати рахунків або платіжних
вимог-доручень за активну
електроенергію (п. 10 Додатку № 4
"Порядок розрахунків за активну
електричну енергію") та за надання
послуг з компенсації перетікання
реактивної електроенергії (п. 5 Додатку
№ 6 "Порядок розрахунків за надання
послуг з компенсації перетікання
реактивної електроенергії"), Споживач
сплачує Постачальнику електричної
енергії пеню за весь період часу,
протягом якого не виконано
зобов'язання по сплаті, в розмірі 0,5 %
від суми платежу за кожний день
прострочення (але не більше подвійної
облікової ставки Національного банку
України, що діяла в період нарахування
пені) по день фактичної оплати.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного
кодексу України, неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу
України, якщо предметом неустойки є
грошова сума, її розмір встановлюється
договором або актом цивільного
законодавства.

Відповідно до п. 1 ст. 612 Цивільного
кодексу України, боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу
України встановлено що, учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

Згідно п. 1 ст. 218 Господарського кодексу
України, підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Враховуючи вищевикладене, з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню пеня в розмірі 43,07
грн.

За таких обставин, позов Відкритого
акціонерного товариства
«Запоріжжяобленерго» в особі
Приазовського району електричних
мереж задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Відкритого акціонерного
товариства «Запоріжжяобленерго» в
особі Приазовського району
електричних мереж задовольнити
повністю.

2. Стягнути з Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1;
АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1)
на користь Відкритого акціонерного
товариства «Запоріжжяобленерго» в
особі Приазовського району
електричних мереж (72400, Запорізька
область, Приазовський район, смт.
Приазовське, провулок Лікарняний, 17,
) 1752 (одну тисячу сімсот
п'ятдесят дві) грн. 66 коп. - суми
основного боргу, 43 (сорок три) грн. 07 коп.
- пені, 1827 (одну тисячу вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп. - судового
збору.

3. Після вступу рішення в законну
силу видати наказ.

4. Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 17.11.14.

Суддя
І.В.
Давиденко