ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.11.14р. Справа № 904/7915/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЛАРГО ТРАНС", м.
Харків

до відповідача-1: Публічного
акціонерного товариства "СЛОВВАЖМАШ",
м. Слов'янськ, Донецька область

відповідача-2: Приватного
підприємства "Науково-технічне
підприємство "САТУРН", м.
Дніпропетровськ

про стягнення 214 250,00 грн.

Суддя Золотарьова Я.С.

Представники:

від позивача: Ковалевська В.В. -
представник (дов. № 18/08 від 18.08.2014)

від відповідача-1: не з'явився

від відповідача-2: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ЛАРГО ТРАНС"
звернулось до господарського суду
Дніпропетровської області з позовом до
відповідача-1: Публічного акціонерного
товариства "СЛОВВАЖМАШ" та
відповідача-2: Приватного підприємства
"Науково-технічне підприємство
"САТУРН", про стягнення заборгованості
у розмірі 214 250,00 грн. за договором
поруки № 02/09-1 від 02.09.2013 та договором
поруки № 01/11-1 від 01.11.2013.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 13.10.2014
порушено провадження у справі та
призначено її до розгляду у судовому
засіданні на 03.11.2014.

У межах строків передбачених статтею 69
Господарського процесуального кодексу
України розгляд справи відкладався з
03.11.2014 на 24.11.2014.

Відповідачі відзив на позов не надали,
у судові засідання, призначені для
розгляду справи, явку своїх
повноважних представників не
забезпечили. Були належним чином
повідомлений про дату та місце
судового засідання.

У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору (пункт 3.9.2
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 року "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції").

Відповідно до статті 75 Господарського
процесуального кодексу України, якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

Згідно зі статтею 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 24.11.2014 було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представника
позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

29.08.2013 між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Транс Ком Логістик»
(експедитор) та Публічним акціонерним
товариством «Словважмаш» (замовник)
було укладено договір № 2684/13 про
надання транспортно-експедиційних
послуг (далі - договорі).

Відповідно до пункту 1.1 договору у
порядку та на умовах, визначених цим
договором, експедитор бере на себе
зобов'язання за плату та за рахунок
клієнта виконати послуги з перевезення
його вантажу автомобільним
транспортом, визначеним замовленнями.
Експедитор від свого імені та за
рахунок клієнта укладає договори для
здійснення перевезення вантажу
клієнта у міжміському та міжнародному
сполучені за обраним маршрутом.
Вартість перевезення врахована у
вартість винагороди експедитора.

Згідно з пунктом 1.2 договору експедитор
приймає на себе зобов'язання з
перевезення вантажів та надання
транспорту для перевезення, а замовник
зобов'язується оплатити послуги
перевезення, як передбачено цим
договором.

На виконання умов договору, експедитор
за період з 08.10.2013 по 26.12.2013 надав на
підставі заявок послуги з перевезення
вантажу на загальну суму 218 000, 00 грн.,
що підтверджується рахунками на оплату
послуг та копіями актів надання послуг,
підписаними обома сторонами та
скріпленими печатками підприємств (а.с.
27-187).

Пунктом 5.1 договору встановлено, що
платежі за неналежне виконання
доручення з перевезення вантажу
здійснюється у відповідності до
виставленого рахунку. Рахунки
експедитора підлягають сплаті
протягом 5-ти календарних днів з
моменту отримання повного комплекту
документів (рахунок, податкова
накладна, підписаний сторонами акт
виконаних робіт).

Розмір плати експедитору за
транспортні, експедиційні та інші
послуги, пов'язані з організацією
перевезень вантажів, узгоджуються
сторонами у кожному конкретному
випадку та підтверджуються
замовленням (пункт 5.2 договору).

Відповідач-1 здійснив часткову оплату
наданих послуг з перевезення вантажу
на суму 3750, 00 грн., що підтверджується
банківською випискою від 19.12.2013 (а.с. 188).

Таким чином, несплаченими залишаються
вартість наданих експедиційних послуг
у розмірі 214250 грн.

02.09.2013 між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Транс Ком Логістик»
(кредитор) та Товариством з обмеженою
відповідальністю (поручитель) було
укладено договір поруки № 02/09-1.

Відповідно до пункту 1.1 договору поруки
№ 02/09-1 поручитель поручається перед
кредитором за виконання обов'язку
Публічного акціонерного товариства
«Словважмаш» (боржник) щодо виконання
обов'язків з оплати послуг, що
надаються кредитором боржнику за
договором № 2684/13 про надання
транспортно-експедиційних послуг від
29.08.2013, укладеного між кредитором та
боржником (далі - основний договір) на
суму не більше ніж 300 000 грн., а також за
сплату боржником штрафних санкцій за
несвоєчасне виконання зобов'язань по
оплаті послуг за основним договором.

У випадку порушення боржником
обов'язку з оплати послуг, зазначеного
в пункті 1.1 цього договору, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники
(пункт 1.2 договору поруки № 02/09-1).

Згідно з пунктом 2.1 договору поруки №
02/09-1 поручитель зобов'язаний у разі
порушення боржником обов'язку з оплати
послуг за основним договором,
самостійно виконати зазначений
обов'язок з оплати послуг за основним
договором боржника перед кредитором на
підставі письмової вимоги кредитора в
строк протягом 10 (десяти) робочих днів
шляхом перерахування грошових коштів
на розрахунковий рахунок кредитора.

Пунктом 2.2 договору поруки № 02/09-1
встановлено, що у випадку виконання
поручителем обов'язку боржника за
основним договором у повному обсязі,
кредитор зобов'язується передати
поручителю всі документи, що
підтверджують обов'язок боржника у 7
(семи)-денний строк з дня виконання
обов'язку.

У випадку виконання поручителем
обов'язку боржника за основним
договором у повному обсязі,
передбаченому пунктом 1.1 цього
договору поруки, поручитель набуває
усі права кредитора щодо обов'язку
боржника за основним договором, у том
числі й ті, що забезпечували його
виконання (пункт 2.3 договору поруки №
02/09-1).

Відповідно до пункту 3.1 договору поруки
№ 02/09-1 цей договір набуває чинності з
моменту його підписання та скріплення
печатками сторін і діє до моменту
припинення поруки.

11.08.2014 ТОВ «Транс Ком Логістик»
звернулось до ТОВ «Лагро Транс» з
вимогою щодо погашення грошового
зобов'язання за договором поруки № 02/09-1
(а.с. 19).

Позивач перерахував ТОВ «Транс Ком
Логістик» грошову суму у розмірі 214 250
грн., що підтверджується платіжним
дорученням від 15.08.2014 № 356 (а.с. 20).

У зв'язку з вищевикладеним позивач
звернувся до відповідача-1 з вимогою
про сплату заборгованості за договором
№ 2684/13 від 29.08.2013 про надання
транспортно-експедиційних послуг (а.с.
21-22).

Відповідач-1 заборгованість за
договором № 2684/13 від 29.08.2013 про надання
транспортно-експедиційних послуг не
сплатив, відповідь на вимогу позивача
не надав, що зумовило звернення
позивача до суду з вимогою про
стягнення з відповідача-1
заборгованості у розмірі 214250 грн.

Приймаючи рішення господарський суд
виходив з наступного.

Частиною 1 статті 193 Господарського
кодексу України передбачено, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу
України передбачено, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі статтею 553 Цивільного кодексу
України за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. Порукою може
забезпечуватися виконання
зобов'язання частково або у повному
обсязі.

Статтею 554 Цивільного кодексу України
передбачено, що у разі порушення
боржником зобов'язання, забезпеченого
порукою, боржник і поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники, якщо договором
поруки не встановлено додаткову
(субсидіарну) відповідальністю
поручителя.

Частиною 4 статті 559 Цивільного кодексу
України встановлено, що порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя. Якщо строк основного
зобов'язання не встановлений або
встановлений моментом пред'явлення
вимоги, порука припиняється, якщо
кредитор не пред'явить позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладення договору поруки.

Пунктом 3.1 договору поруки сторонами
визначено, що він набуває чинності з
моменту його підписання та скріплення
печатками сторін і діє до моменту
припинення поруки.

Відповідно до частини 1 статті 251
Цивільного кодексу України строком є
певний період у часі, зі спливом якого
пов'язана дія чи подія, яка має юридичне
значення.

Згідно зі статтею 252 Цивільного кодексу
України строк визначається роками,
місяцями, тижнями, днями або годинами.

Термін визначається календарною
датою або вказівкою на подію, яка має
неминуче настати.

Таким чином, оскільки сторони не
визначили строк дії договору роками,
місяцями, тижнями, днями або годинами,
суд доходить до висновку, що сторони
уклали договір поруки № 02/09-1 від 02.09.2013
на невизначений строк.

З матеріалів справи вбачається, що
останній акт надання послуг було
підписано сторонами 26.12.2013. Оплата по
якому повинна бути здійснена не
пізніше 08.01.2014.

Відповідно до частини 5 статті 254
Цивільного кодексу України якщо
останній день строку припадає на
вихідний, святковий або інший
неробочий день, що визначений
відповідно до закону у місці вчинення
певної дії, днем закінчення строку є
перший за ним робочий день.

Розпорядженням Кабінету Міністрів
України 22.11.2013 № 920-р «Про перенесення
робочих днів у 2014 році рекомендовано
перенести робочі дні: четверга 2 січня -
на суботу 11 січня; п'ятниці 3 січня - на
суботу 25 січня; понеділка 6 січня - на
суботу 8 лютого.

Згідно з пунктом 5.1 основного договору,
а також з урахуванням положень частини
5 статті 254 Цивільного кодексу України,
строк прострочки оплати наданих 26.12.2013
експедиційних послуг починається з
09.01.2014.

ТОВ «Транс Ком Логістик» звернулось до
позивача з вимогою щодо виконання
зобов'язання з оплати заборгованості
за договором поруки від 02.09.2013 № 02/09-1
лише 11.08.2014 (а.с. 19), тобто після спливу
шестимісячного терміну встановленого
частиною 4 статті 559 Цивільного кодексу
України.

Таким чином, порука, встановлена
договором поруки від 02.09.013 № 02/09-1,
припинилась після спливу
шестимісячного строку від дня настання
строку виконання основного
зобов'язання, тобто з 10.07.2014, а позивач
сплатив на користь ТОВ "Транс Ком
Логістик" сумі у розмірі 214 250 грн.
безпідставно.

Враховуючи викладене, господарський
суд вважає позовну вимогу про
стягнення з відповідача-1
заборгованості у розмірі 214250 грн.
необґрунтованою та такою, що не
підлягає задоволенню. Право стягувати
з відповідача-1 заборгованість за
договором № 2684/13 від 29.08.2013
належить ТОВ "Транс Ком Логістик".

01.11.2013 між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Транс Ком Логістик»
(кредитор) та Приватним підприємством
«Науково-технічне підприємство
«Сатурн» (поручитель) було укладено
договір поруки № 01/11-1.

Відповідно до пункту 1.1 договору поруки
№ 01/11-1 поручитель поручається перед
кредитором за виконання обов'язку
Публічного акціонерного товариства
«Словважмаш» (боржник) щодо виконання
обов'язків з оплати послуг, що
надаються кредитором боржнику за
договором № 2684/13 про надання
транспортно-експедиційних послуг від
29.08.2013, укладеного між кредитором та
боржником (далі - основний договір) на
суму не більше ніж 300 000 грн., а також за
сплату боржником штрафних санкцій за
несвоєчасне виконання зобов'язань по
оплаті послуг за основним договором.

У випадку порушення боржником
обов'язку з оплати послуг, зазначеного
в пункті 1.1 цього договору, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники
(пункт 1.2 договору поруки № 01/11-1).

Згідно з пунктом 2.1 договору поруки №
01/11-1 поручитель зобов'язаний у разі
порушення боржником обов'язку з оплати
послуг за основним договором,
самостійно виконати зазначений
обов'язку з оплати послуг за основним
договором, самостійно виконати
зазначений обов'язок боржника перед
кредитором на підставі письмової
вимоги кредитора в строк протягом 10
(десяти) робочих днів шляхом
перерахування грошових коштів на
розрахунковий рахунок кредитора.

Пунктом 2.2 договору поруки № 01/11-1
встановлено, що у випадку виконання
поручителем обов'язку боржника за
основним договором у повному обсязі,
кредитор зобов'язується передати
поручителю всі документи, що
підтверджують обов'язок боржника у 7
(семи)-денний строк з дня виконання
обов'язку.

У випадку виконання поручителем
обов'язку боржника за основним
договором у повному обсязі,
передбаченому пунктом 1.1 цього
договору поруки, поручитель набуває
усі права кредитора щодо обов'язку
боржника за основним договором, у том
числі й ті, що забезпечували його
виконання (пункт 2.3 договору поруки №
01/11-1).

Відповідно до пункту 3.1 договору поруки
№ 01/11-1 цей договір набуває чинності з
моменту його підписання та скріплення
печатками сторін і діє до моменту
припинення поруки.

11.08.2014 ТОВ «Транс Ком Логістик»
звернулось до відповідача-2 з вимогою
щодо оплати заборгованості за
договором поруки від 01.11.2013 № 01/11-1 (а.с.
200).

Відповідач-2 заборгованість за
договором поруки від 01.11.2013 № 01/11-1 не
сплатив, відповідь на вищезазначену
вимогу не надав.

Частиною 2 статті 556 Цивільного кодексу
України встановлено, що до поручителя,
який виконав зобов'язання, забезпечене
порукою, переходять усі права
кредитора у цьому зобов'язанні, в тому
числі й ті, що забезпечували його
виконання.

Враховуючи викладене, позивач
звернувся до суду з вимогою про
солідарне стягнення з відповідача-2
заборгованості у розмірі 214250 грн. за
договором поруки від 01.11.2013 №
01/11-1 господарський суд зазначає
наступне.

Господарський суд не вбачає підстав
для задоволення даної вимоги з
нижченаведених підстав.

Як вище встановлено судом, порука,
встановлена договором поруки від 02.09.013
№ 02/09-1, припинилась після
спливу шестимісячного строку від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання, тобто 09.07.2014.

Отже, з врахуванняім викладеного, у
позивача відсутнє право вимоги до
відповідача-2 з оплати заборгованості,
забезпеченої договором поруки від
01.11.2013 № 01/11-1, а тому у задоволенні
вимоги про солідарне стягнення з
відповідача-2 заборгованості у розмірі
214 250 грн. слід відмовити.

Відповідно частини 2 статті 4-3
Господарського процесуального кодексу
України сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, обґрунтовують
свої вимоги і заперечення поданими
суду доказами.

Статтею 33 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (стаття 34 Господарського
процесуального кодексу України).

Враховуючи викладене, господарський
суд не вбачає підстав для задоволення
позову.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України при
відмові у позові судовий збір
покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 82 - 85, 115 -
117 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити
повністю.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
через господарський суд
Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги,
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текс рішення складено 26.11.2014

Суддя Я.С. Золотарьова