м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/23856/14 19.11.14

Господарський суд міста Києва у складі
головуючого судді Чинчин О.В., при
секретарі судового засідання Бігмі
Я.В., розглянув у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом Приватного
підприємства «АЛЮМСТИЛЬ» до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ПРОЕКТНО-БУДІВЕЛЬНА
КОМПАНІЯ «ПРО-РЕАЛ» простягнення
заборгованості в розмірі 30 743 гривні 48
копійок

Представники:

від Позивача: 1. Гупалюк О.О. (керівник);

2. Вайнер О.Л. (представник
за Довіреністю);

від Відповідача: не з'явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Приватне підприємство «АЛЮМСТИЛЬ»
(надалі також - «Позивач») звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю «ПРОЕКТНО-БУДІВЕЛЬНА
КОМПАНІЯ «ПРО-РЕАЛ» (надалі також -
«Відповідач») про стягнення
заборгованості в розмірі 30 743 гривні 48
копійок.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 01
лютого 2014 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю
«ПРОЕКТНО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ
«ПРО-РЕАЛ» (замовник) та Приватним
підприємством «АЛЮМСТИЛЬ» (підрядник)
укладено Договір підряду № 31/01/2014,
відповідно до умов якого сторони
погодили, що підрядник, за затвердженим
замовником завданням, власними силами
зобов'язується якісно і своєчасно
виконати комплекс
будівельно-монтажних робіт з
виготовлення та монтажу
світлопрозорих конструкцій на об'єкті
за адресою м.Київ, вул. Бастіонна, 1. Так,
Позивач зазначає, що відповідно до Акту
№ ОУ-0000006 здачі-прийняття робіт,
Приватним підприємством «АЛЮМСТИЛЬ»
виконано роботи, відповідно до
Договору підряду № 31/01/2014, на загальну
суму 132 031 гривня 63 копійки. Однак, за
вказаним Договором Товариством з
обмеженою відповідальністю
«ПРОЕКТНО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ
«ПРО-РЕАЛ» сплачено грошові кошти на
загальну суму 108 000 гривень 00 копійок.
Таким чином, заборгованість Товариства
з обмеженою відповідальністю
«ПРОЕКТНО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ
«ПРО-РЕАЛ» перед Приватним
підприємством «АЛЮМСТИЛЬ» становить 24
031 гривня 63 копійок. Отже, Позивач
просить Суд стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«ПРОЕКТНО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ
«ПРО-РЕАЛ» 30 743 гривні 48 копійок, з яких:
24 031 гривня 63 копійок - сума основної
заборгованості, 3 181 гривню 12 копійок -
пені, 459 гривень 70 копійок - 3% річних та 3
071 гривню 03 копійки - інфляційних
нарахувань.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 03.11.2014 р. порушено провадження у
справі № 910/23856/14, судове засідання
призначено на 19.11.2014 р.

18.11.2014 року через загальний відділ
діловодства суду (канцелярію) від
Позивача надійшли документи на
виконання вимог ухвали суду про
порушення провадження по справі від
03.11.2014 року.

В судовому засіданні 19.11.2014 року
керівник та представник Позивача
підтримали вимоги та доводи позовної
заяви. Представник Відповідача в
судове засідання не з'явився, про
поважні причини нез'явлення суд не
повідомив, про час та місце судового
засідання був повідомлений належним
чином, що підтверджується
Рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення від
07.11.2014 року.

За таких обставин, незважаючи на те, що
представники Позивача в судове
засідання 19.11.2014 року не з'явився, за
висновками суду, наявні у матеріалах
справи документи достатні для
прийняття повного та обґрунтованого
судового рішення, а неявка вказаного
учасника судового спору не перешкоджає
вирішенню справи по суті.

Відповідно до статті 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 19 листопада 2014
року, на підставі статті 85
Господарського процесуального кодексу
України, оголошено вступну та
резолютивну частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського
процесуального кодексу України, в
судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

01 лютого 2014 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю
«ПРОЕКТНО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ
«ПРО-РЕАЛ» (замовник) та Приватним
підприємством «АЛЮМСТИЛЬ» (підрядник)
укладено Договір підряду № 31/01/2014,
відповідно до умов якого сторони
погодили, що підрядник, за затвердженим
замовником завданням, власними силами
зобов'язується якісно і своєчасно
виконати комплекс
будівельно-монтажних робіт з
виготовлення та монтажу
світлопрозорих конструкцій на об'єкті
за адресою м.Київ, вул. Бастіонна, 1.

Відповідно до Акту № ОУ-0000006
здачі-прийняття робіт, Приватним
підприємством «АЛЮМСТИЛЬ» виконано
роботи, відповідно до Договору підряду
№ 31/01/2014, на загальну суму 132 031 гривня 63
копійки

Як вбачається з банківського звіту про
кредитові операції по рахунку
Приватного підприємства «АЛЮМСТИЛЬ»,
Товариством з обмеженою
відповідальністю «ПРОЕКТНО-БУДІВЕЛЬНА
КОМПАНІЯ «ПРО-РЕАЛ», на виконання умов
Договору підряду №31/01/2014, сплачено
грошові кошти на загальну суму 108 000
гривень 00 копійок.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги,
Позивач зазначає, що заборгованість
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ПРОЕКТНО-БУДІВЕЛЬНА
КОМПАНІЯ «ПРО-РЕАЛ» перед Приватним
підприємством «АЛЮМСТИЛЬ» становить 24
031 гривня 63 копійок. Отже, Позивач
просить Суд стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«ПРОЕКТНО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ
«ПРО-РЕАЛ» 30 743 гривні 48 копійок, з яких:
24 031 гривня 63 копійок - сума основної
заборгованості, 3 181 гривню 12 копійок -
пені, 459 гривень 70 копійок - 3% річних та 3
071 гривню 03 копійки - інфляційних
нарахувань.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та, враховуючи те, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що
позовні вимоги Приватного
підприємства «АЛЮМСТИЛЬ» підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору підряду
№ 31/01/2014 між сторонами згідно з пунктом
1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу
України, виникли цивільні права та
обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі
склалися господарські правовідносини,
то до них слід застосовувати положення
Господарського кодексу України як
спеціального акту законодавства, що
регулює правовідносини у
господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193
Господарського кодексу України до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського
кодексу України, господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості (частина 1 статті 627
Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу
України визначено, що зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного
кодексу України, договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (стаття 525
Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог Цивільного кодексу
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Частиною першою статті 193
Господарського кодексу України
встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Не допускаються одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом, а також
відмова від виконання або відстрочка
виконання з мотиву, що зобов'язання
другої сторони за іншим договором не
було виконано належним чином (частина 7
статті 193 Господарського кодексу
України).

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень; докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу; обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти
як закріплену в процесуальному та
матеріальному законодавстві міру
належної поведінки особи, що бере
участь у судовому процесі, із збирання
та надання доказів для підтвердження
свого суб'єктивного права, що має за
мету усунення невизначеності, яка
виникає в правовідносинах у разі
неможливості достовірно з'ясувати
обставини, які мають значення для
справи.

Відповідно до Акту № ОУ-0000006
здачі-прийняття робіт, Приватним
підприємством «АЛЮМСТИЛЬ» виконано
роботи, відповідно до Договору підряду
№ 31/01/2014, на загальну суму 132 031 гривня 63
копійки

Як вбачається з банківського звіту про
кредитові операції по рахунку
Приватного підприємства «АЛЮМСТИЛЬ»,
Товариством з обмеженою
відповідальністю «ПРОЕКТНО-БУДІВЕЛЬНА
КОМПАНІЯ «ПРО-РЕАЛ», на виконання умов
Договору підряду №31/01/2014, сплачено
грошові кошти на загальну суму 108 000
гривень 00 копійок.

Однак, до матеріалів справи не надано
належних та допустимих доказів на
підтвердження сплати Відповідачем
грошових коштів Приватному
підприємству «АЛЮМСТИЛЬ» в розмірі 24 031
гривня 63 копійок за виконані роботи
відповідно до Договору підряду №
31/01/2014.

Отже, Суд зазначає, що Відповідач, в
порушення вищезазначених норм
Цивільного кодексу України та умов
Договору підряду № 31/01/2014, не здійснив
повну оплату за виконані роботи, тобто
не виконав свої зобов'язання, а тому
позовні вимоги щодо стягнення 24 031
гривня 63 копійок - сума основної
заборгованості є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 625
Цивільного кодексу України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Суд зазначає, що передбачене законом
право кредитора вимагати сплати боргу
з урахуванням індексу інфляції та
процентів річних в порядку статті 625
Цивільного кодексу України є
способами захисту його майнового права
та інтересу, суть яких полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат від
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів та отриманні
компенсації (плати) від боржника за
користування утримуваними ним
грошовими коштами, належними до сплати
кредиторові.

Таким чином, Суд зазначає, що позовні
вимоги Приватного підприємства
«АЛЮМСТИЛЬ» в частині стягнення 459
гривень 70 копійок - 3% річних та 3 071
гривню 03 копійки - інфляційних
нарахувань є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Статтею 549 Цивільного кодексу України
визначено, що неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Пунктом 2.1. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17
грудня 2013 року № 14 «Про деякі питання
практики застосування законодавства
про відповідальність за порушення
грошових зобов'язань» визначено, що
пеня, за визначенням частини третьої
статті 549 ЦК України, - це вид неустойки,
що забезпечує виконання грошового
зобов'язання і обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожний день прострочення виконання.

За приписом статті 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" та
частини другої статті 343 ГК України
розмір пені за прострочку платежу не
може перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня. Якщо в укладеному сторонами
договорі зазначено вищий розмір пені,
ніж передбачений у цій нормі,
застосуванню підлягає пеня в розмірі
згаданої подвійної облікової ставки.
Установлене статтею 3 названого Закону
обмеження розміру пені не стосується
неустойки, встановленої іншими
законодавчими актами (пункт 2.9.
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17
грудня 2013 року № 14 «Про деякі питання
практики застосування законодавства
про відповідальність за порушення
грошових зобов'язань»).

Таким чином, до стягнення з Відповідача
на користь Приватного підприємства
«АЛЮМСТИЛЬ» підлягає 3 181 гривня 12
копійок - пені.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Позов Приватного підприємства
«АЛЮМСТИЛЬ» - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«ПРОЕКТНО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ
«ПРО-РЕАЛ» (03061, м.Київ, ПРОСПЕКТ
ВІДРАДНИЙ, будинок 103, Ідентифікаційний
код юридичної особи 33440524) на користь
Приватного підприємства «АЛЮМСТИЛЬ»
(03039, м.Київ, ПРОСПЕКТ ГОЛОСІЇВСЬКИЙ,
будинок 82, квартира 61, Ідентифікаційний
код юридичної особи 37923370) 30 743 (тридцять
тисяч сімсот сорок три) гривні 48
копійок, з яких: 24 031 гривня 63 копійок -
сума основної заборгованості, 3 181
гривню 12 копійок - пені, 459 гривень 70
копійок - 3% річних та 3 071 гривню 03
копійки - інфляційних нарахувань.

3 Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «ПРОЕКТНО-БУДІВЕЛЬНА
КОМПАНІЯ «ПРО-РЕАЛ» (03061, м.Київ,
ПРОСПЕКТ ВІДРАДНИЙ, будинок 103,
Ідентифікаційний код юридичної особи
33440524) на користь Приватного
підприємства «АЛЮМСТИЛЬ» (03039, м.Київ,
ПРОСПЕКТ ГОЛОСІЇВСЬКИЙ, будинок 82,
квартира 61, Ідентифікаційний код
юридичної особи 37923370) 1 827 (одну тисячу
вісімсот двадцять сім) гривень 00
копійок судового збору.

4. Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

5.Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата складання та підписання повного
тексту рішення: 20 листопада 2014 року.

Суддя
О.В. Чинчин