ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2014 р.
Справа №917/2037/14

за позовом Комунального підприємства
"Полтава - сервіс" Полтавської міської
ради, пров. Чайковського, 5, м, Полтава,
Полтавська область, 36002

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,
АДРЕСА_1, 36023

про стягнення грошових коштів.

Суддя Кльопов І.Г.

Представники сторін:

від позивача: Потоцька Ю.В.

від відповідача: не з'явились.

У судовому засіданні 13.11.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини рішення
відповідно до ст.85 ГПК України.

Відповідно до п.3.1.11 Положення про
автоматизовану систему документообігу
суду у зв'язку із перебуванням судді
Плотницької Н.Б. у відпустці, проведено
повторний автоматичний розподіл
справи, відповідно до якого справу
передано для розгляду судді Кльопову
І.Г.

Суть справи: розглядається позовна
заява про стягнення заборгованості за
договором оренди №3Р-97 від 01.11.2011р. у
розмірі 8309,64грн., у т.ч. грн. - основний
борг, 4 725,72 грн. - пеня.

Позивач 21.10.2014р. надав суду заяву про
уточнення розміру позовних вимог,
відповідно до якої просить суд
стягнути з відповідача на його користь
8 216,60 грн. основного боргу та 93,04 грн.
пені.

07.11.2014р. від позивача надійшла заява про
уточнення розміру позовних вимог,
відповідно до якої просить суд
стягнути з відповідача на його користь
8216,60 грн. основного боргу та 206,70грн.
пені.

Суд розцінює подані заяви про
уточнення, як заяву про збільшення та
одночасно зменшення розміру позовних
вимог та керуючись статтею 22 ГПК
України приймає її до розгляду.

Відповідно до постанови Пленуму ВГСУ
від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції"
передбачені частиною четвертою статті
22 ГПК права позивача збільшити або
зменшити розмір позовних вимог,
відмовитись від позову можуть бути
реалізовані до прийняття рішення судом
першої інстанції. Під збільшенням або
зменшенням розміру позовних вимог слід
розуміти відповідно збільшення або
зменшення кількісних показників за
тією ж самою вимогою, яку було заявлено
в позовній заяві. Згідно з частиною
третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує
позивач. Отже, у разі прийняття судом
зміни (в бік збільшення або зменшення)
кількісних показників, у яких
виражається позовна вимога, має місце
нова ціна позову, виходячи з якої й
вирішується спір.

З урахуванням поданих заяв, судом
розглядаються вимоги про стягнення
8216,60 грн. основного боргу та 206,70грн.
пені.

Відповідач у судове засідання не
з'явився. Ухвали суду, які направлялась
відповідачу за адресою зазначеною в
позовній заяві повернулись до суду з
відміткою поштового відділення "за
закінченням терміну зберігання".

Згідно витягу про включення
відповідача до ЄДР від 11.09.2014 року
наданого позивачем, місцезнаходження
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 -
АДРЕСА_1, 36023

Відповідно до 3.9.1. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України,
від 26.12.2011, № 18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 ГПК.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК,
зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

В зв'язку з тим, що необхідних для
вирішення спору доказів наявних в
матеріалах справи достатньо,
господарський суд повідомляв належним
чином відповідача про дату, час і місце
судового розгляду, а неявка
відповідача не перешкоджає розгляду
справи по суті, жодних клопотань про
відкладення розгляду справи від
відповідача не надходило, то справа
розглядається без участі представника
відповідача за наявними в ній
матеріалами на підставі ст. 75 ГПК
України.

Розглянувши матеріали справи,
всебічно, повно та об'єктивно
дослідивши і оцінивши подані позивачем
докази, на які він посилався як на
підставу своїх вимог, заслухавши
представника позивача, суд, встановив:

Рішенням виконавчого комітету
Полтавської міської ради «Про
організацію міського комунального
ринка «Речовий» на земельній ділянці у
кварталі, обмеженому вулицями Фрунзе,
Чапаєва, Новий Базар, Шевченка» від
03.08.2011 № 225 (Рішення) організовано
міський комунальний ринок «Речовий» на
земельній ділянці комунальної
власності територіальної громади
міста Полтави у кварталі, обмеженому
вулицями Фрунзе, Чапаєва, Новий Базар,
Шевченка.

Пунктом 2 Рішення організацію та
забезпечення створення належних умов
для провадження торговельної
діяльності на ринку згідно із
Правилами торгівлі на ринках,
покладено на Комунальне підприємство
«Полтава-сервіс» Полтавської міської
ради (Позивач).

Пунктом 3.3 Рішення Позивача зобов'язано
забезпечити укладання договорів
оренди торговельних місць з фізичними
особами-підприємцями.

В подальшому, на підставі рішення
позачергової чотирнадцятої сесії
Полтавської міської ради шостого
скликання від 27.09.2011 між Полтавською
міською радою та Позивачем 28.09.2011
укладено договір оренди земельної
ділянки площею 1,9470 га, по вул. Фрунзе, 34
«а» у місті Полтава.

01 листопада 2011 року між КП
«Полтава-сервіс» та ФОП ОСОБА_1
(Відповідач) було укладено договір
оренди № ЗР-97 торговельного місця
НОМЕР_3 третього сектору, яке
розташоване на території комунального
ринку «Речовий» за адресою: м. Полтава,
вул. Фрунзе, 34 «а» (Договір).

Відповідно до умов Договору (пункт 2.2)
орендодавець (Позивач) зобов'язаний
передати орендареві в тимчасове платне
користування об'єкт оренди -
торговельне місце, а орендар
(Відповідач), у свою чергу, зобов'язаний
своєчасно і в повному обсязі
сплачувати орендодавцю орендну плату
(пункт 3.2), котра становить 234,76 грн. на
місяць (розділ 4).

Так, на виконання п. 2.2 Договору,
Позивачем передано в тимчасове платне
користування торговельне місце НОМЕР_3
3 сектору, що розташоване на території
комунального ринку «Речовий» за
адресою: м. Полтава, вул. Фрунзе, 34 «а»,
забезпечено охорону об'єкта оренди.
Протягом усього часу дії Договору
Позивачем не вчинялося дій, які б
перешкоджали Відповідачу
користуватися торговельним місцем.

Про належне виконання Позивачем своїх
зобов'язань за Договором, крім іншого,
свідчить відсутність з боку
Відповідача претензій та повідомлень
про порушення орендодавцем умов
Договору.

Позивач посилається на невиконання
Відповідач своїх зобов'язань за
Договором в частині своєчасної сплати
орендної плати, передбаченої п. 3.2
Договору, належним чином не виконує.

Пунктами 4.1- 4.2 Договору передбачено, що
орендна плата за місяць оренди у
розмірі 234 грн. 76 коп. (в т.ч. ПДВ)
вноситься до 25 числа місяця, що передує
місяцю, за який проводиться оплата.

Так, станом на жовтень 2014р. у
Відповідача виникла заборгованість у
розмірі 8216,60грн.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

Статтями 509, 510 ЦК України передбачено,
що зобов'язанням є правовідношення, у
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати
послугу, сплатити гроші тощо) або
утриматися від певної дії, а кредитор
має право вимагати від боржника
виконання його обов'язку. Зобов'язання
виникають з підстав, встановлених
статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання
має ґрунтуватися на засадах
добросовісності, розумності та
справедливості. Сторонами у
зобов'язанні є боржник і кредитор.

У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 ЦК
України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином та в
установлений строк, одностороння
відмова від виконання зобов'язання не
допускається.

Відповідно до ст. 173
Господарського кодексу України
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Статтею 193 ГК України передбачено,
що суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору. Не допускається одностороння
відмова від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Частиною першою ст. 530 ЦК України
встановлено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк його виконання, то
воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до п.6.4 Договору оренди
торговельного місця - уразі
несвоєчасної оплати Орендарем
орендної плати та витрат за комунальні
послуги та/або у разі несвоєчасного
повернення Орендарем з оренди
торговельного місця, останній сплачує
Орендодавцю пеню в розмірі 1 (один)
відсоток від суми заборгованості за
кожен день такої несплати . Сплата пені
не звільняє Орендаря від виконання
своїх зобов'язань по даному договору.

Положення ст. 258 ЦК України передбачає,
що для стягнення неустойки (штрафу,
пені) застосовується спеціальна
позовна давність в 1 рік. Відповідно,
сума пені за несвоєчасну оплату
Орендарем орендної плати пеня
нараховувалась за період з 25.11.13р. до
03.11.14р. окремо за кожен платіж.

Сума пені за несвоєчасну оплату
складає 206,70грн.

Відповідно до статті 32 ГПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
встановленому законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Стаття 33 ГПК України встановлює, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно зі статтею 34 ГПК України
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Проаналізувавши матеріали справи,
оцінивши надані докази, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги
обгрунтовані, підтверджені
матеріалами справи та підлягають
задоволенню.

На підставі матеріалів справи та
керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 ГПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1, 36023
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь Комунального підприємства
"Полтава - сервіс" Полтавської міської
ради, пров. Чайковського, 5, м, Полтава,
Полтавська область, 36002 (р/р НОМЕР_2 в ПАТ
"Укргазбанк", МФО 331489, )
суму заборгованості за договором
оренди № ЗР- 97 торговельного місця
НОМЕР_3 третього сектору, яке
розташоване на території комунального
ринку «Речовий» за адресою: м. Полтава,
вул. Фрунзе, 34 «а», в розмірі 8216,60грн. та
пені в сумі 206,70грн., а також судові
витрати у розмірі 1827,00 грн.

Видати наказ з набранням цим рішенням
законної сили.

Повний текст рішення складено: 14.11.2014р.

Суддя
Кльопов І.Г.