ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2014 р.
Справа № 911/4346/14

Господарський суд Київської області в
складі судді Скутельника П.Ф., при
секретарі Жилі Б.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
матеріали справи № 911/4346/14

за позовом приватного акціонерного
товариства "ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ",
ідентифікаційний код: 24745673,
місцезнаходження: 04050, м. Київ, вул.
Герцена, буд. 10,

до комунального підприємства
"РОКИТНЯНСЬКЕ ЖИТЛОВО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНЕ
ПІДПРИЄМСТВО", ідентифікаційний код:
35799423, місцезнаходження: 09600, Київська
обл., смт Рокитне, вул. Ентузіастів, буд.
7,

про стягнення,

за участю представників сторін:

від позивача: Крашеніннікова М.І., яка
діє на підставі довіреності від 18.08.2014
року б/н;

від відповідача: не з'явився, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

приватне акціонерне товариство
"ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ" (далі за текстом:
Позивач) звернулось до господарського
суду Київської області з позовною
заявою до комунального підприємства
"РОКИТНЯНСЬКЕ ЖИТЛОВО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНЕ
ПІДПРИЄМСТВО" (далі за текстом:
Відповідач) про стягнення страхового
відшкодування у порядку регресу у сумі
1654,12 грн. (одна тисяча шістсот п'ятдесят
чотири гривні 12 коп.).

Позовні вимоги Позивач обґрунтовує
тим, що відповідно до умов договору
добровільного комплексного
страхування майна та страхування від
нещасних випадків від 16.03.2007 року серії
МНО за № 000389, за наслідками залиття
застрахованої Позивачем квартири
АДРЕСА_1, яке сталося 05.11.2012 року в
результаті протікання покрівлі
будинку, житлово-експлуатаційне
обслуговування якого здійснював
Відповідач, Позивачем було здійснено
виплату страхового відшкодування
вартості пошкодженого оздоблення
квартири в сумі 1654,12 грн. (одна тисяча
шістсот п'ятдесят чотири гривні 12 коп.),
у зв'язку з чим Позивач набув право
вимоги до Відповідача на одержання
виплаченого страхового відшкодування
у порядку регресу.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 13.10.2014 року порушено
провадження у справі № 911/4346/14 та
призначено розгляд справи на 10.11.2014
року.

07.11.2014 року до суду через відділ
діловодства за вхідним номером 24770/14
надійшов письмовий відзив Відповідача
від 07.11.2014 року за № 234 на позовну заяву,
згідно якого Відповідач заперечував
вимоги Позивача, просив в їх
задоволенні відмовити в повному обсязі
з тих підстав, що обслуговування та
ремонт будинку не включають в себе
ремонт покрівлі будинку.

10.11.2014 року в судове засідання з'явився
Позивач, який виконав вимоги ухвали
суду від 13.10.2014 року, надав пояснення,
позов підтримав та просив
задовольнити. Відповідач в судове
засідання не з'явився будучи
повідомленим про день та час розгляду
справи, про причини неявки суд не
повідомив, вимоги ухвали суду від 13.10.2014
року виконав.

Відповідно до абз. 3 п. 3.9.1. постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» від 26.12.2011 року за №18,
в разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Беручи до уваги викладене, а також те,
що ухвала господарського суду
Київської області від 13.10.2014 року про
порушення провадження у справі №
911/4346/14 направлена на адресу
Відповідача, суд дійшов висновку, що
Відповідач був належним чином
повідомлений про час і місце розгляду
справи.

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України, якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

Оскільки Відповідач про час і місце
судового засідання був повідомлений
належним чином, то відповідно до ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України, справа розглядається за
наявними в ній матеріалами.

У зв'язку з цим, спір розглядався за
наявними у справі матеріалами, після
дослідження яких та врахування наданих
пояснень Позивача, суд видалився до
нарадчої кімнати для прийняття рішення
у справі, оголошення якого призначено
на 10.11.2014 року.

Згідно ч. 2 ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України,
рішення приймається господарським
судом за результатами оцінки доказів,
поданих сторонами та іншими учасниками
господарського процесу, а також
доказів, які були витребувані
господарським судом, у нарадчій
кімнаті.

Детально розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
Позивача, з'ясувавши фактичні
обставини, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, дослідивши подані докази, суд -

Встановив:

16.03.2007 року між приватним акціонерним
товариством "ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ"
(страховик) та ОСОБА_2 (страхувальник)
укладено договір добровільного
комплексного страхування майна та
страхування від нещасних випадків від
16.03.2007 року серії МНО за № 000389 (далі за
текстом: Договір страхування), згідно п.
1.2. якого, об'єктом (предметом)
страхування за цим Договором є майнові
інтереси Страхувальника, що не
суперечать законодавству України,
пов'язанні з володінням, користуванням,
розпорядженням застрахованим майном,
зазначеним в цьому Договорі, із життям,
здоров'ям та працездатністю
Застрахованої особи, можливістю
понести збитки, які викликані
припиненням права власності на
нерухоме майно, зазначене в цьому
Договорі.

За умовами п.п. 14, 15, 15.1 Договору
предметом страхування є нерухоме майно
у вигляді квартири АДРЕСА_1, страхова
сума якої складається з дійсної
вартості 70000,00 грн. Розмір безумовної
франшизи становить 1,0 % від страхової
суми та не може бути менше 1000,00 грн.

Відповідно до п. 1.3. Договору, строк дії
Договору за Київським часом з 00 год. 00
хв. 17.03.2007 року по 24 год. 00 хв. 16.04.2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України
«Про страхування», договір страхування
- це письмова угода між страхувальником
і страховиком, згідно з якою страховик
бере на себе зобов'язання у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату страхувальнику або
іншій особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору.

Статтею 979 Цивільного кодексу України
встановлено, що за договором
страхування одна сторона (страховик)
зобов'язується у разі настання певної
події (страхового випадку) виплатити
другій стороні (страхувальникові) або
іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

05.11.2012 року в результаті протікання
покрівлі будинку,
житлово-експлуатаційне обслуговування
якого здійснював Відповідач, сталось
залиття застрахованої Позивачем
квартири АДРЕСА_1, внаслідок чого
пошкоджено оздоблення квартири.

Факт залиття 05.11.2012 року засвідчений
Актом про залиття від 05.11.2012 року,
складеного комісією комунального
підприємства "РОКИТНЯНСЬКЕ
ЖИТЛОВО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНЕ ПІДПРИЄМСТВО",
відповідно до якого залиття квартири
відбулось внаслідок протікання
покрівлі, яка потребує ремонту, що
призвело до пошкодження елементів
оздоблення квартири АДРЕСА_1.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 21 Закону України
«Про страхування», Страхувальник
зобов'язаний повідомити страховика про
настання страхового випадку в строк,
передбачений умовами страхування.

Детально дослідивши матеріали справи,
судом встановлено, що 08.11.2012 року, з
дотриманням вимог п. 5 ч. 1 ст. 21 Закону
України «Про страхування»,
громадянином України ОСОБА_2 до
Позивача подано заяву про настання
події, яка має ознаки страхової, від
08.11.2012 року.

Судом встановлено, що відповідно до
звіту № 763/7 з визначення вартості
збитку нанесеного власнику через
пошкодження оздоблення квартири,
складеного 23.11.2012 року, вартість збитку
нанесеного власнику квартири АДРЕСА_1
через пошкодження оздоблення квартири
складає 5647,00 грн. (п'ять тисяч шістсот
сорок сім гривень 00 коп.).

Закон України «Про страхування» в ч. 1
ст. 25 передбачає, що здійснення
страхових виплат і виплата страхового
відшкодування проводиться страховиком
згідно з договором страхування на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника або третіх осіб,
визначених умовами страхування) і
страхового акта (аварійного
сертифіката), який складається
страховиком або уповноваженою ним
особою (аварійним комісаром) у формі, що
визначається страховиком.

Частиною 18 ст. 9 Закону України «Про
страхування» встановлено, що франшиза -
частина збитків, що не відшкодовується
страховиком згідно з договором
страхування.

03.12.2012 року за вхідним номером 21275, з
дотриманням вимог ч. 1 ст. 25 Закону
України «Про страхування»
громадянином України ОСОБА_2 до
Позивача подано заяву на виплату
страхового відшкодування від 29.11.2012
року.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 Цивільного
кодексу України, страховик
зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

Судом встановлено, що 07.12.2012 року, на
підставі страхового акту від 06.12.2012
року, за заявою громадянина України
ОСОБА_2 з урахуванням розміру
безумовної франшизи, Позивачем
здійснено виплату страхового
відшкодування громадянину України
ОСОБА_2 в сумі 1654,12 грн. (одна тисяча
шістсот п'ятдесят чотири гривні 12 коп.),
що підтверджується платіжним
дорученням від 07.12.2012 року за № 37796,
копія якого знаходяться в матеріалах
справи.

Статтею 993 Цивільного кодексу України
встановлено, що до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, у
межах фактичних витрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Згідно ст. 27 Закону України «Про
страхування», до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 Цивільного
кодексу України, особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Детально дослідивши матеріали справи,
судом встановлено, що станом на момент
протікання покрівлі будинку, яке
сталося 05.11.2012 року та призвело до
залиття застрахованої Позивачем
квартири АДРЕСА_1, внаслідок чого
пошкоджено оздоблення квартири,
житлово-експлуатаційне обслуговування
даного будинку здійснювало комунальне
підприємство "РОКИТНЯНСЬКЕ
ЖИТЛОВО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНЕ ПІДПРИЄМСТВО".

Посилання Відповідача на те, що
житлово-експлуатаційне обслуговування
будинку не передбачає ремонт та
забезпечення справного технічного
стану покрівлі будинку є
безпідставними і необґрунтованими в
зв'язку з тим, що ремонт та забезпечення
справного технічного стану покрівлі
будинку являються складовими
елементами поточного ремонту
конструктивних елементів будинку,
вартість яких включена в собівартість
комунальних послуг, надання яких
покладено на Відповідача та тарифи на
які затвердженні Рокитнянською
селищною радою.

Суд погоджується з позицією Позивача,
що вказана позиція Відповідача є
безпідставною та необґрунтованою в
зв'язку з тим, що грубо суперечить
вимогам ст.ст. 1, 8, 13, 14, 19 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги» та
ст.ст. 1, 10, 18 Закону України «Про
благоустрій населених пунктів»,
відповідно до яких комунальне
підприємство "РОКИТНЯНСЬКЕ
ЖИТЛОВО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНЕ ПІДПРИЄМСТВО"
зобов'язано забезпечувати поточний
ремонт та утримання в
технічно-справному стані покрівлю
будинку АДРЕСА_1

Таким чином, з урахуванням положень ст.
993, ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу
України, ст. 27 Закону України «Про
страхування», після виплати страхового
відшкодування у сумі 1654,12 грн. (одна
тисяча шістсот п'ятдесят чотири гривні
12 коп.), Позивач набув право вимоги до
особи, відповідальної за завдані
збитки, - комунального підприємства
"РОКИТНЯНСЬКЕ ЖИТЛОВО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНЕ
ПІДПРИЄМСТВО".

Суд приходить до висновку, що між
бездіяльністю Відповідача по
поточному ремонту та утриманню в
технічно-справному стані покрівлі
будинку і завданими збитками через
пошкодження оздоблення квартири
внаслідок її затоплення через
протікання покрівлі є прямий
причино-наслідковий зв'язок.

З огляду на те, що Позивач здійснив
страхове відшкодування завданих
збитків в зв'язку з пошкодженням
оздоблення квартири через протікання
покрівлі будинку, поточний ремонт та
технічно-справний стан якої не
забезпечив Відповідач, то на адресу
останнього Позивачем в порядку
досудового врегулювання спору,
встановленого ст. 222 Господарського
кодексу України та ст. 6 Господарського
процесуального кодексу України,
направлено претензію від 19.06.2014 року за
№ 04-3578, яка Відповідачем отримана 20.06.2014
року та в якій Позивач вимагав у
Відповідача сплати на користь Позивача
здійсненого останнім страхового
відшкодування.

Проте, як вказує Позивач, Відповідач на
вказану претензію відреагував
відмовою сплатити кошти.

Детально, всебічно дослідивши
матеріали справи, суд дійшов висновку
про обґрунтованість та доведеність
вимог Позивача про стягнення з
Відповідача суми страхового
відшкодування у порядку регресу у сумі
1654,12 грн. (одна тисяча шістсот п'ятдесят
чотири гривні 12 коп.), в зв'язку з чим,
вказані вимоги Позивача підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 32
Господарського процесуального кодексу
України, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Господарський процесуальний кодекс
України у ст. 36 встановлює, що
письмовими доказами є документи і
матеріали, які містять дані про
обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про те, що копії документів,
які знаходяться в матеріалах справи та
надавались суду Позивачем і
Відповідачем у справі в якості доказів,
є належними та допустимими письмовими
доказами, які стосуються предмету
спору.

Згідно ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підстави
своїх вимог і заперечень.

Надані Позивачем докази не спростовані
та заперечувались Відповідачем
протягом розгляду справи.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, судовий збір покладається: у
спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав, - на
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, у зв'язку з
задоволенням позовних вимог у повному
обсязі, витрати по сплаті судового
збору у сумі 1 827,00 грн. (одна тисяча
вісімсот двадцять сім гривень 00 коп.),
відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, покладаються судом на
Відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст. ст. 32, 33, 44, 49, 78, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов приватного акціонерного
товариства "ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ" до
комунального підприємства
"РОКИТНЯНСЬКЕ ЖИТЛОВО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНЕ
ПІДПРИЄМСТВО" про стягнення страхового
відшкодування, - задовольнити повністю.

2. Стягнути з комунального
підприємства "РОКИТНЯНСЬКЕ
ЖИТЛОВО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНЕ ПІДПРИЄМСТВО",
ідентифікаційний код: 35799423,
місцезнаходження: 09600, Київська обл.,
смт Рокитне, вул. Ентузіастів, буд. 7, на
користь приватного акціонерного
товариства "ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ",
ідентифікаційний код: 24745673,
місцезнаходження: 04050, м. Київ, вул.
Герцена, буд. 10, фактично понесені
витрати на страхове відшкодування у
порядку регресу в сумі 1654,12 грн. (одна
тисяча шістсот п'ятдесят чотири гривні
12 коп.) та судовий збір у сумі 1 827,00 грн.
(одна тисяча вісімсот двадцять сім
гривень 00 коп.).

3. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня його
належного оформлення та підписання і
може бути оскаржено в апеляційному
порядку.

Суддя
П.Ф. Скутельник

Повний текст рішення складено та
підписано 14 листопада 2014 року