ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"11" листопада 2014 р.Справа № 924/1454/14

Господарський суд Хмельницької
області у складі cудді Гладія С.В.,
розглянувши матеріали за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю "СП-ТРАНС-ЛОГІСТИК" м.
Київ

до публічного акціонерного товариства
"Полонський гірничий комбінат"
м.Полонне, Хмельницької області

про стягнення 117366,62 грн.

Представники сторін:

позивач Книш О.М. - за довіреністю від
01.09.14р.

відповідач не з'явився

В судовому засіданні, відповідно до ч. 2
ст. 85 ГПК України, проголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Суть спору: позивач звернувся до
господарського суду з позовною заявою
в якій просить стягнути з відповідача
заборгованість за договором поставки
від 09.09.2013р. №09.09/13-У в сумі 117366,62 грн., з
яких 101603,16 сума попередньої оплати, 2555,10
грн. заборгованість по відсоткам, 13208,36
грн. інфляційні втрати.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
наполягав на їх задоволенні.

Ухвалою господарського суду від
29.09.2014р. прийнято позовну заяву та
порушено провадження у справі № 924/1454/14.
Сторони про час і місце проведення
судового засідання повідомленні
належним чином.

В судові засідання 14.10.2014р., 30.10.2014р. та
11.11.2014р. відповідач за викликом не
з'явився, доказів поважності причин
неявки та відзиву на позов не надав.

У відповідності до ст. 33 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Неявка в судове засідання
господарського суду представника
відповідача не перешкоджає розгляду
справи по суті та не тягне за собою
перенесення розгляду справи на інші
строки. Тому, для уникнення зловживання
правом з боку відповідача, враховуючи,
що судом вжито всіх заходів щодо
належного повідомлення відповідача
про слухання справи в суді, суд вважає
за необхідне розглянути дану справу по
суті, на підставі до ст. 75 ГПК України за
наявними у ній документами.

Суд, оцінивши подані сторонами по
справі докази вважає за можливе
прийняти рішення по суті.

Розглядом матеріалів справи
встановлено наступне:

Між ТОВ "СП-ТРАНС-ЛОГІСТИК" м. Київ
(позивач - Покупець) та ПАТ "Полонський
гірничий комбінат" м. Полонне,
Хмельницької області (відповідач -
Продавець) укладено договір поставки
№09.09/13-У від 09.09.2013р..

За умовами п. 1.1 договору, постачальник
зобов'язаний передати у власність
«Покупця», а «Покупець» - сплатити
вартість товару, в подальшому «Товар»,
згідно специфікацій, які являються
невід'ємною частиною договору, та
прийняти його на умовах даного
Договору.

Відповідно до п.2.1 договору, ціна,
одиниці виміру Товару та загальна
вартість кожної партії Товару
визначаються сторонами згідно заявок
Покупця та погоджуються шляхом
підписання Специфікації, яка є
невід'ємною частиною Договору.

Між сторонами 09.09.2013р. укладено додаток
№ 1 до даного договору поставки -
Специфікація на поставку товару, що є
невід'ємною частиною Договору
поставки, Сторони деталізували умови
поставки, зокрема визначили
характеристику Товару та ціни одиниць
його виміру.

Згідно п.3.1., 3.2, 3.3 договору, розрахунки
за кожну партію товару, в тому числі
відшкодування вартості транспортних
витрат Постачальника (у разі поставки
Товару за рахунок Постачальника)
здійснюються в безготівковому порядку
шляхом попередньої оплати в розмірі 100 %
вартості партії товару, якщо інше не
передбачено умовами даного Договору
(Специфікаціями). Оплата здійснюється
шляхом переказу Покупцем грошових кошт
на поточний рахунок Постачальника, що
визначений у цьому Договорі.
Розрахунок за кожну партію Товару
здійснюється Покупцем на підставі
належним чином оформлених
товарно-транспортних (видаткових)
накладних (залежно від умов поставки
товару) або рахунків-фактур
Постачальника.

Відповідно до додатку №1 від 09.09.2013р.
(специфікації) відповідач
(Постачальник) взяв на себе
зобов'язання поставити позивачу
(Покупцю) щебінь, зокрема фракції 5*20 за
ціною 77,04 грн. в т.ч. ПДВ за 1 тонну на
умовах поставки - вивезення Покупцем.

Позивач відповідно до заявки №44 від
07.10.2013р. визначився з обсягом поставки,
замовивши у відповідача
(Постачальника) щебінь гранітний
фракції 5*20 в кількості 1470 (одна тисяча
чотириста сімдесят) тонн.

Позивач вчасно та у повному обсязі
виконав умови договору, перерахувавши
на рахунок відповідача попередню
оплату в розмірі 216000,00 грн., що
підтверджується платіжними
дорученнями № 411 від 13.09.2013р. на суму
100000,00 грн., №184 від 07.10.2013р. на суму 80000,00
грн., та № 445 від 10.10.2013р. на суму 36000,00
грн.

Відповідач поставив позивачу щебеню
гранітного в кількості 1451 тонн, що
підтверджується накладною № 11 від
11.10.2013р. на суму 114396,84 грн.

Згідно п. 4.5. Договору поставки: «Строк
поставки кожної окремої партії Товару
визначається в замовленні (заявках) на
Товар, але не повинен перевищувати 20
(двадцяти) календарних днів з моменту
отримання такого замовлення.»

У відповідності п. 4.7. Договору
поставки: «У разі неможливості або
реальної загрози порушення строку
поставки партії Товару з вини чи з
інших обставин, які виникли у
Постачальника, останній негайно
повідомляє про вказаний факт Покупцю
письмово, але не пізніше ніж за 5 (п'ять)
робочих днів до дати поставки.

У разі отримання письмового
повідомлення Постачальника у строк
згідно п. 4.7. Договору Покупець має
право письмово вимагати повернення
сплачених за відповідну партію Товару
коштів (у разі передплати), які
Постачальник зобов'язаний сплатити
протягом трьох банківських днів від
дати такої вимоги Покупця, або надати
на погодження Постачальника нову
редакцію Замовлення.».

Відповідач взяті на себе зобов'язання
не виконав, а саме не поставив товар та
не повернув сплачені згідно кошти в
сумі 101603,16 грн.

Позивач 18.10.2013р. на адресу відповідача
надіслав листа №18-10/13 про необхідність
повернути грошові кошти, що склали
різницю між сумою сплачених покупцем
коштів на вартістю фактично
поставленого постачальником товару на
суму 101603,16грн.

Відповідач 08.11.2013р. листом підтвердив
факт наявності перед позивачем
заборгованості в сумі 101603,16 грн., проте
повернути кошти відмовився та
запропонував відвантажити щебеневу
продукцію за цінами, які вищі ніж були
узгоджені сторонами у додатку № 1.
Вартість 1 тони щебеню гранітного
фракції 5*20 склала 80,04 грн.

Відмова відповідача (Постачальника)
здійснювати поставку Товару на умовах,
визначених сторонами в Додатку №1, а
саме за узгодженими цінами, про що було
заявлено останнім (Постачальником) в
наведеному вище листі (від 08.11.2013 №761), є
фактично відмовою виконувати взяті на
себе господарські зобов'язання, а також
спробою змінити суттєві умови Договору
поставки в односторонньому порядку.

Відповідно до п. 9.3. Договору поставки:
„Зміни та доповнення до даного
Договору вносяться в письмовій формі
шляхом укладання додаткових угод, які є
невід'ємною частиною даного Договору".

Згідно з п. 2.2. договору, ціна товару
може змінюватися шляхом письмового
попередження Покупця за 10 днів до такої
зміни та підписання Специфікації
сторонами в новій редакції і буде
застосовуватися до тих поставок
товару, які будуть здійснюватися
постачальником після підписання
сторонами відповідної специфікації в
новій редакції.

Позивач надіслав на адресу відповідача
лист від 11.11.2013 № 11/11/13-01 про відмову від
придбання у відповідача
(Постачальника) щебеневої продукції за
завищеними в порівнянні з узгодженими
в додатку №1 (специфікації) від 09.09.2013
цінами, проте повторно запропонував
повернути безпідставно отримані кошти
в розмірі 101603,16 грн., який відповідач
залишив без відповіді та задоволення.

У зв'язку з невиконанням відповідачем
взятих на себе зобов'язань, відповідно
до ст. 625 Цивільного кодексу України
позивач нарахував відповідачу 3% річних
в розмірі 2555,10 грн. та нарахувань
інфляції в розмірі 13208,36 грн.

Дослідивши зібрані у справі докази та
давши їм правову оцінку в сукупності
суд прийшов до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з
огляду на таке.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України,
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки. Підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

Правовідносини, які виникли між
сторонами за своїм характером
являються господарськими, виходячи зі
змісту ст.ст. 173, 174 ГК України, як такі,
що виникли з господарського договору, і
відповідно до ст. 1 Господарського
кодексу України є предметом його
регулювання.

У відповідності із ст. 173
Господарського кодексу, господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно ст. 174 Господарського кодексу
України господарські зобов'язання
можуть виникати, зокрема, з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також з угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і в
установлений строк. Відповідно до ст. 193
Господарського кодексу України
одностороння відмова від виконання
зобов'язання і одностороння зміна умов
договору не допускається.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

09 вересня 2013 року між позивачем та
відповідачем укладено договір
поставку, за умови попередньої оплати.

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 ЦК України).

Якщо зустрічне виконання обов'язку
здійснено однією з сторін, незважаючи
на невиконання другою стороною свого
обов'язку, друга сторона повинна
виконати свій обов'язок.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо строк (термін) виконання
боржником обов'язку не встановлений
або визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

На виконання умов договору, позивачем
здійснено попередню оплату на поточний
рахунок відповідача в сумі 216000,00грн., що
підтверджується платіжними
дорученнями № 411 від 13.09.2013р. на суму
100000,00 грн., №184 від 07.10.2013р. на суму 80000,00
грн., та № 445 від 10.10.2013р. на суму 36000,00
грн.

У відповідності до ст.538 Цивільного
кодексу України, при зустрічному
виконанні зобов'язання сторони повинні
виконувати свої обов'язки одночасно,
якщо інше не встановлено договором,
актами цивільного законодавства, не
випливає із суті зобов'язання або
звичаїв ділового обороту.

Якщо зустрічне виконання обов'язку
здійснено однією з сторін, незважаючи
на невиконання другою стороною свого
обов'язку, друга сторона повинна
виконати свій обов'язок.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України та ст. ст.. 525, 526 ЦК
України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається за
винятком випадків, передбачених
законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи свої
зобов'язання відповідач належним чином
не виконав, товар повністю не поставив
позивачу та не повернув попередню
оплату в сумі 101603,16 грн..

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст. 693 ЦК України в
разі якщо продавець, який одержав суму
попередньої оплати товару не передав
товар у встановлений строк, покупець
має право вимагати передання
оплаченого товару або повернення суми
попередньої оплати.

Позивач просить стягнути з відповідача
101603,16 грн., які були перераховані в
якості попередньої оплати.

Вимоги позивача в частині стягнення
заборгованості в сумі 101603,16 грн.,
підтверджена належними доказами та
підлягає задоволенню.

Згідно ст.611 ЦК України, в разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки та збитків. Особа, яка
порушила зобов'язання, несе
відповідальність за наявності її вини
(умислу або необережності), якщо інше
не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплати
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також сплатити 3% річних
з простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором,
або законом.

На підставі цього позивачем від
простроченої суми заявлено до
стягнення з відповідача 13208,36 грн. -
збитків від інфляції та 2555,10 грн. - 3%
річних.

Позов в частині стягнення з
відповідача 3% річних в сумі 2555,10 грн. та
13208,36 грн. - збитків від інфляції
підтверджені належними у справі
доказами та підлягають задоволенню.

Судові витрати згідно ст. 49 ГПК України,
покладаються на рахунок відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 83, 84, 116
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою
відповідальністю "СП-ТРАНС-ЛОГІСТИК" м.
Київ до публічного акціонерного
товариства "Полонський гірничий
комбінат" м. Полонне, Хмельницької
області про стягнення 117366,62 грн., з яких
101603,16 грн. основного боргу, 13208,36 грн.
нарахувань інфляції, 2555,10 грн. 3% річних
задовольнити.

Стягнути з публічного акціонерного
товариства "Полонський гірничий
комбінат" (м. Полонне, Хмельницької
області, вул. Академіка Герасимчука,190Б,
код 05471879) на користь товариства з
обмеженою відповідальністю
"СП-ТРАНС-ЛОГІСТИК" (м. Київ, вул.
Тепловозна,1, код 38418907) - 101603,16 грн. (сто
одна тисяча шістсот три гривни 16 коп.),
2555,10грн. (дві тисячі п'ятсот п'ятдесят
п'ять гривень 10 коп.) 3% річних, 13208,36 грн.
(тринадцять тисяч двісті вісім гривень
36 коп.) нарахувань інфляції, 2347,33 грн.
(дві тисячі триста сорок сім гривень 33
коп.) судового збору.

Видати наказ.

Повний текст складено 13.11.2014р.

Суддя
С.В. Гладій

Помічник судді І.М. Вальчук

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2,- позивачу,(02081, м. Київ, вул.
Тепловозна,1)

3 - відповідачу(30500, м. Полонне, вул.
Академіка Герасимчука, 190 Б) (простим.)