ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20.11.2014 р.
Справа№ 914/1036/14

За скаргою: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Проект Інвест-1",
м. Львів

про визнання неправомірними дій
державного виконавця Шелінської Ю.А.
Галицького районного відділу ДВС
Львівського МУЮ, зняття всіх обтяжень
накладених на ТзОВ «Проект Інвест-1»
постановами та рішеннями державного
виконавця та надання терміну для
самостійного виконання рішення суду

по справі № 914/1036/14

За позовом: Приватного акціонерного
товариства транспортно-експедиційний
комбінат "Західукртранс", м. Дрогобич

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Проект Інвест-1", м.
Львів

про стягнення 13 586, 00 грн.

Cуддя Н.Мороз

при секретарі Н. Кривка

За участю представників сторін:

від боржника (заявника) - н/з

від стягувача - Білинський М. О.

від відділу державної виконавчої
служби - Шелінська Ю. А.

Суть спору:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «"Проект Інвест-1", м.
Львів звернулось до суду в порядку ст.
121-2 ГПК України зі скаргою на дії
Галицького районного відділу ДВС
Львівського МУЮ про визнання
неправомірними дій державного
виконавця Шелінської Ю.А. Галицького
районного відділу ДВС Львівського МУЮ,
зняття всіх обтяжень накладених на
ТзОВ «Проект Інвест-1» постановами та
рішеннями державного виконавця та
надання терміну для самостійного
виконання рішення суду.

Ухвалою суду від 29.10.2014р. скаргу
прийнято та призначено до розгляду в
судовому засіданні на 20.11.2014р.

Представник скаржника (боржника) в
судове засідання не з'явився причин
неявки суду не повідомив, хоча належним
чином був повідомлений про дату, час та
місце розгляду скарги. Вимог ухвали
суду від 29.10.2014р. не виконав.

Представник стягувача в судове
засідання з'явився, надав усні
пояснення, у задоволенні скарги
просить відмовити.

Представник відділу державної
виконавчої служби, державний
виконавець в судове засідання з'явився,
подав письмові заперечення на скаргу,
проти поданої скарги заперечив.

Згідно ст. 121-2 ГПК України, неявка
боржника, стягувача, прокурора чи
представника органу державної
виконавчої служби в судове засідання
не є перешкодою для розгляду скарги.

Розглянувши скаргу, заслухавши
пояснення представника стягувача та
державного виконавця, дослідивши
наявні в матеріалах справи докази, суд
встановив.

Рішенням господарського суду
Львівської області від 13.05.2014р. у справі
№914/1036/14 позовні вимоги Приватного
акціонерного товариства
транспортно-експедиційний комбінат
«Західукртранс» задоволено повністю
та стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Проект Інвест-1" -13023,00
грн. основного боргу, 384,00 грн. - пені, 88,00
грн. - 3% річних, 91,00 грн. - інфляційних
втрат, 1827,00 грн. - судового збору.
Рішення суду в апеляційному порядку не
оскаржувалось.

29.05.2014р. на виконання рішення
господарського суду Львівської
області від 13.05.2014р. видано наказ по
справі №914/1036/14.

Постановою державного виконавця
відділу Галицького районного відділу
державної виконавчої служби
Львівського МУЮ 08.07.2014р. відкрито
виконавче провадження ВП №43911575 з
виконання вищезазначеного виконавчого
документа. Крім того, цією ж постановою
визначено строк для самостійного
(добровільного) виконання рішення та
зобов'язано повідомити державного
виконавця про виконання - до 15.07.2014р.

09.07.2014р. постанова про відкриття
виконавчого провадження надіслана
боржнику та стягувачеві на адреси
зазначені у виконавчому документі, що
підтверджується реєстром про
відправлення рекомендованої
кореспонденції.

Оскільки боржник у наданий строк для
самостійного виконання наказу не
виконав, 18.07.2014р. винесено постанову про
стягнення з боржника - ТзОВ «Проект
Інвест-1» виконавчого збору в сумі 1541, 30
грн., а також постанову від 18.07.2014р. про
стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій в сумі 130, 28
грн.

Крім того, 18.07.2014р. винесено постанову
про арешт коштів на рахунках боржника
на суму 17084, 58 грн. та направлено на
виконання до установ банку.

Як вбачається з листів-відповідей
банківських установ, ПАТ КБ
«Правекс-Банк» від 29.07.2014р., ПАТ «Астра
Банк» від 25.07.2014р., ПАТ «ВіЕс Банк» від
24.07.2014р., ПАТ «Укрсоцбанк» від 25.07.2014р.,
ПАТ «Банк Кіпру» від 24.07.2014р., ПАТ «ВБР»
від 25.07.2014р. , кошти на рахунках боржника
- ТзОВ «Проект Інвест-1» відсутні,
згідно відповіді АТ «Дельта Банк» від
08.10.2014р. залишок коштів на рахунку
боржника становить 0, 51 грн.

24.07.2014р. державним виконавцем винесено
постанову про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження.

Не погоджуючись з діями державного
виконавця, боржник в порядку ст.121-2 ГПК
України подав скаргу до суду. Свою
позицію обґрунтовує тим, що в порушення
вимог ст. 27 Закону України «Про
виконавче провадження», підприємство
добровільно не реалізувало право
розрахуватись та реалізувати майно
(векселі). Відтак, згідно поданої скарги
боржник просить визнати
неправомірними дії по накладанню
обтяжень та зняти всі обтяження
накладені на підприємство постановами
та рішеннями державного виконавця та
надати термін для самостійного
виконання рішення та погашення
заборгованості.

У відповідності до вимог ч.2 ст.25 Закону
України «Про виконавче провадження», у
постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк
до семи днів з моменту винесення
постанови та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій. Копії постанови про
відкриття виконавчого провадження
надсилаються не пізніше наступного
робочого дня стягувачу та боржникові
(ч. 5 ст.25).

Згідно ст. 27 Закону України «Про
виконавче провадження», у разі
ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення. У разі
якщо при відкритті виконавчого
провадження державним виконавцем
накладено арешт на майно та кошти
боржника, боржник за погодженням з
державним виконавцем має право у строк
до початку примусового виконання
рішення реалізувати належне йому
майно чи передати кошти в рахунок
повного або часткового погашення боргу
за виконавчим документом. У разі
продажу майна боржника покупець
цього майна повинен внести кошти за
придбане майно на рахунок органу
державної виконавчої служби у строк
до початку примусового виконання
рішення. Після внесення покупцем
коштів арешт з проданого майна
боржника знімається за постановою
державного виконавця.

Згідно ст. 32 Закону України «Про
виконавче провадження» заходами
примусового виконання рішень є: 1)
звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб; 2) звернення стягнення на
заробітну плату (заробіток), доходи,
пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення
в боржника і передача стягувачу
певних предметів, зазначених у рішенні;
4) інші заходи, передбачені рішенням.

Стаття 52 Закону України «Про виконавче
провадження» визначає порядок
звернення стягнення на майно, а саме,
стягнення за виконавчими документами
звертається в першу чергу на кошти
боржника у гривнях та іноземній
валюті, інші цінності, у тому числі
кошти на рахунках і вкладах боржника
у банках та інших фінансових установах,
на рахунки в цінних паперах у
депозитарних установах. У разі
відсутності у боржника коштів та інших
цінностей, достатніх для задоволення
вимог стягувача, стягнення
звертається також на належне боржнику
інше майно, за винятком майна, на яке
згідно із законом не може бути
накладено стягнення. Звернення
стягнення на майно боржника не
зупиняє звернення стягнення на кошти
боржника. Боржник має право
запропонувати ті види майна чи
предмети, на які необхідно в першу
чергу звернути стягнення. Черговість
стягнення на кошти та інше майно
боржника остаточно визначається
державним виконавцем.

Оскільки боржником у термін
встановлений для самостійного
виконання рішення наказ не виконано,
доказів виконання рішення не надано,
відтак, державним виконавцем вчинені
дії передбачені Законом України «Про
виконавче провадження» спрямовані на
примусове виконання рішення суду та
звернення стягнення на майно.

Відтак, посилання скаржника на
неправомірні дії державного виконавця
по накладенню обтяжень та надання
терміну для самостійного виконання
рішення та погашення заборгованості
спростовуються матеріалами справи,
оскільки державним виконавцем
надавався термін для самостійного
виконання рішення, від підприємства
боржника жодних пропозицій щодо
звернення стягнення на майно, на яке
необхідно в першу чергу звернути
стягнення не надходило. Всі подальші
дії вчинені державним виконавцем у
відповідності до вимог закону.

Крім того, слід зазначити, що
скаржником не конкретизовано, які саме
обтяження повинні бути зняті та не
подано жодного доказу в підтвердження
заявлених у скарзі вимог, зокрема щодо
неправомірності дій державного
виконавця.

Доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких грунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору. (ст. 33 ГПК України).

Відповідно до ст.ст. 33, 38 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до ч.1 ст.121-2 ГПК України,
скарги на дії чи бездіяльність органів
Державної виконавчої служби щодо
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів можуть бути подані
стягувачем, боржником або прокурором
протягом десяти днів з дня вчинення
оскаржуваної дії, або з дня, коли
зазначеним особам стало про неї відомо,
або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Постановою Пленуму Вищого
господарського суду України №9 від
17.10.2012р. зокрема, у п.9.13 вказано, що за
результатами розгляду скарги
виноситься ухвала, в якій
господарський суд або визнає доводи
заявника правомірними і залежно від їх
змісту визнає постанову державного
виконавця щодо здійснення заходів
виконавчого провадження недійсною, або
визнає дії чи бездіяльність органу
Державної виконавчої служби
незаконними, чи визнає недійсними
наслідки виконавчих дій, або зобов'язує
орган державної виконавчої служби
здійснити певні виконавчі дії, якщо він
ухиляється від їх виконання без
достатніх підстав, або визнає доводи
скаржника неправомірними і скаргу
відхиляє. При цьому господарський суд
не вправі самостійно вчиняти ті чи інші
дії, пов'язані із здійсненням
виконавчого провадження, замість
державного виконавця (наприклад,
відкривати або закінчувати виконавче
провадження), але може зобов'язати
державного виконавця здійснити
передбачені законом дії, від вчинення
яких той безпідставно ухиляється.

Відповідно до ст.115 ГПК України,
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому Законом України
«Про виконавче провадження».

З матеріалів виконавчого провадження
не вбачається порушення вимог
законодавства в діях державного
виконавця, а скаржником не надано суду
доказів в підтвердження заявлених у
скарзі вимог та не конкретизовано, які
саме дії державного виконавця є
неправомірними.

Оскільки факт порушення державним
виконавцем прав та інтересів скаржника
не підтверджений жодними належними та
допустимими доказами, суд дійшов
висновку у задоволенні скарги ТзОВ
«Проект-Інвест-1» відмовити.

У зв'язку з наведеним вище та керуючись
ст.ст.86, 121-2 ГПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ТзОВ
«Проект-Інвест-1», м. Львів про визнання
неправомірними дій державного
виконавця Шелінської Ю.А. Галицького
районного відділу ДВС Львівського МУЮ,
зняття всіх обтяжень накладених на
підприємство постановами та рішеннями
державного виконавця та надання
терміну для самостійного виконання
рішення суду - відмовити.

Суддя
Мороз Н.В.