ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2014 рокуСправа № 912/3055/14
Господарський суд Кіровоградської
області в складі судді Вавренюк Л.С.,
розглянув у відкритому судовому
засіданні справу № 912/3055/14

за позовом: публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до відповідача: дочірнього
підприємства "Кіровоградтепло"
товариства з обмеженою
відповідальністю "Центр науково -
технічних інновацій Української
нафтогазової академії", м. Кіровоград

про стягнення 1 525 455,87 грн.

Представники:

від позивача - Вознюк Є.В., довіреність
№ 14-167 від 11.06.14 р.;

від відповідача - Бершадський С.М.,
довіреність № 4 від 08.01.14 р.

Публічне акціонерне товариство
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" звернулося до
господарського суду Кіровоградської
області з позовною заявою про
стягнення з відповідача на користь
позивача 3% річних у сумі 356 855,07 грн. та
суми, на яку збільшився борг внаслідок
інфляційних процесів в розмірі 1 168 600,80
грн., всього в розмірі 1 525 455,87 грн.

У судовому засіданні 17.11.14 р.
представник позивача позовні вимоги
підтримав у повному обсязі.

Відповідач позов не визнав, однак,
письмових заперечень по суті спору або
ж обґрунтованих усних пояснень щодо
своєї правової позиції суду не надав.

На підставі ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України, справу
розглянуто за наявними в ній
матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні в матеріалах
справи докази, господарський суд
встановив наступне.

19.01.12 р. між Національною акціонерною
компанією "Нафтогаз України" (далі -
Продавець) та дочірнім підприємством
"Кіровоградтепло" товариства з
обмеженою відповідальністю "Центр
науково-технічних інновацій
Української нафтогазової академії"
(далі - Покупець) укладено договір про
закупівлю природного газу №12/1006-БО-18
(далі - Договір, а.с. 10 - 14).

Відповідно до умов Договору, Продавець
зобов'язався поставити Покупцю
імпортований природний газ, а Покупець
зобов'язався прийняти та оплатити
природний газ в обсязі, зазначеному у
п.1.2. цього Договору (п. 1.1. Договору).

Згідно п.1.2. Договору, Продавець
зобов'язався передати Покупцю в період
з 01.10.12 р. по 31.12.12 р. природний газ в
обсязі до 9820,0 тис. куб. м., в тому числі
по місяцях відповідно графіку.

В розділі 3 Договору сторони погодили
ціну договору; порядок здійснення
розрахунків погоджено сторонами в
розділі 4 Договору.

Зокрема, пунктом 4.1. Договору
встановлено, що оплата за газ
здійснюється Покупцем виключно
коштами шляхом 100% поточної оплати
протягом місяця поставки газу.
Остаточний розрахунок за фактично
переданий газ здійснюється до 14-го
числа місяця наступного за місяцем
поставки газу.

Цей Договір набуває чинності з дати
його підписання та скріплення
печатками сторін, поширює дію на
відносини, що фактично склались між
сторонами з 01.01.2012 року і діє у частині
поставки газу до 31.12.2012 року включно, а у
частині розрахунків за газ до їх
повного здійснення (п. 101. Договору).

Договір підписано Продавцем і
Покупцем, скріплено круглими печатками
сторін.

Крім того, сторонами підписано Додаток
№ 1 від 19.01.12 р. до Договору та Додаткову
угоду № 1 від 27.06.12 р. до Договору (а.с. 15 -
19), згідно якої сторонами погоджено в
новій редакції п.п 1.2. та 3.1. Договору.

За своєю правовою природою укладений
між сторонами Договір є договором
постачання енергетичними та іншими
ресурсами через приєднану мережу.

Так, за змістом ст. 714 Цивільного
кодексу України за договором
постачання енергетичними та іншими
ресурсами через приєднану мережу одна
сторона (постачальник) зобов'язується
надавати другій стороні (споживачеві,
абонентові) енергетичні та інші
ресурси, передбачені договором, а
споживач (абонент) зобов'язується
оплачувати вартість прийнятих
ресурсів та дотримуватись
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними
та іншими ресурсами через приєднану
мережу застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж,
положення про договір поставки, якщо
інше не встановлено законом або не
випливає із суті відносин сторін.

Відповідно до ст. 265 Господарського
кодексу України за договором поставки
одна сторона - постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій стороні
- покупцеві товар (товари), а покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар
(товари) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до рішення господарського
суду Кіровоградської області від 26.12.13
р. у справі № 912/1664/13 позов публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
до дочірнього підприємства
"Кіровоградтепло" товариства з
обмеженою відповідальністю "Центр
науково-технічних інновацій
Української нафтогазової академії" про
стягнення 13 453 560,21 грн. задоволено
частково; стягнуто з дочірнього
підприємства "Кіровоградтепло"
товариства з обмеженою
відповідальністю "Центр
науково-технічних інновацій
Української нафтогазової академії" на
користь публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанії "Нафтогаз України" 10 831 444,68 грн.
- основного боргу; 396 401,14 грн. - 3% річних;
512 321,52 грн. - пені; 551 843,10 - штраф; 60441,89 -
інфляційні втрати, а також судовий збір
в сумі 68820,00 грн.; в іншій частині
позовних вимог відмолено (а.с. 29 - 35).

Постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
03.02.14 р. у справі № 912/1664/13 р. апеляційну
скаргу публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" залишено
без задоволення, а рішення
господарського суду Кіровоградської
області від 26.12.13 р. - без змін (а.с. 36-42).

Вищим господарським судом України,
згідно постанови від 07.04.14 р., рішення
першої та апеляційної інстанцій
залишено без змін (а.с. 43- 46).

Таким чином, виконання Продавцем своїх
договірних зобов'язань на загальну
суму 33 827 151,08 грн. та невиконання
станом на 18.05.13 р. Покупцем своїх
зобов'язань в частині своєчасного та
повного розрахунку за отриманий газ на
суму 10 831 444,68 грн. встановлено рішенням
господарського суду Кіровоградської
області від 26.12.13 р. у справі
№ 912/1664/13, що набрало законної сили.

Згідно ч. 3 ст. 35 Господарського
процесуального кодексу України,
обставини, встановлені рішенням суду у
господарській, цивільній або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, крім встановлених
рішенням третейського суду, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Таким чином, господарським судом
встановлено факт неналежного
виконання відповідачем свого
зобов'язання стосовно погашення
заборгованості.

Предметом позову у справі, що
розглядається, є вимога позивача про
стягнення з відповідача 3% річних в сумі
356855,07 грн. та втрат від інфляції в сумі
1168600,80 грн. за період з 19.05.13 р. по 23.06.14 р.
станом на 23.06.14 р., нарахованих на суму
основного боргу за Договором (а.с. 7-9),
тобто вимога позивача охоплює ті
періоди, які не були предметом розгляду
у справі № 912/1664/13.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 598 Цивільного кодексу України
передбачено, що зобов'язання
припиняється частково або у повному
обсязі на підставах, встановлених
договором або законом.

Зокрема, ст. 599 Цивільного кодексу
України передбачає, що зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми,
наслідки прострочення боржником
грошового зобов'язання у вигляді
інфляційного нарахування на суму боргу
та трьох процентів річних виступають
способом захисту майнового права та
інтересу, який полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів та отриманні
компенсації (плати) від боржника за
користування утримуваними ним
грошовими коштами, належними до сплати
кредиторові.

При цьому, зазначена норма не обмежує
права кредитора звернутися до суду за
захистом свого права, якщо грошове
зобов'язання не виконується й після
вирішення судом питання про стягнення
основного боргу, оскільки чинне
законодавство не пов'язує припинення
зобов'язання з постановлянням судового
рішення чи відкриттям виконавчого
провадження з його примусового
виконання, а наявність судових актів
про стягнення заборгованості не
припиняє грошових зобов'язань боржника
та не виключає його відповідальності
за порушення строків розрахунків.

Отже, саме лише прийняття
господарським судом рішення про
задоволення вимог кредитора, якщо таке
рішення не виконано в установленому
законом порядку, не припиняє
зобов'язальних відносин сторін і не
звільняє боржника від
відповідальності за невиконання
грошового зобов'язання та не позбавляє
кредитора права на отримання
передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України сум.

Дана правова позиція викладена також в
постанові Верховного Суду України у
справі 13/210/10 від 04.07.11 р.

За твердженням представника позивача,
наказ господарського суду
Кіровоградської області від 13.02.14 р.,
виданий судом на виконання рішення від
26.12.13 р. у справі № 912/1664/13, на даний час
не виконаний, заборгованість з
боржника не стягнута.

Як вбачається з розрахунку
заборгованості, наданого позивачем
(а.с. 7 - 9), останній платіж, спрямований
на часткове погашення заборгованості
за Договором, був здійснений
відповідачем 02.11.12 р. в сумі 133,24 грн.

Більше жодних платежів відповідачем
здійснено не було, що підтвердив у
судовому засіданні також і повноважний
представник відповідача.

З огляду на викладене, враховуючи
правильність та відповідність
обчислення пред'явлених до стягнення
сум умовам Договору та вимогам чинного
законодавства, господарський суд
вважає вимоги позивача обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню.

Отже, стягненню з відповідача
підлягають 3% річних в сумі 356 855,07 грн. та
втрати від інфляції в сумі 1 168 600,80 грн.
за період з 19.05.13 р. по 23.06.14 р.

На підставі ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати зі сплати судового збору
покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 75, 82-85, 116, 117
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з дочірнього підприємства
"Кіровоградтепло" товариства з
обмеженою відповідальністю "Центр
науково - технічних інновацій
Української нафтогазової академії"
(25030, м. Кіровоград, вул. Кутузова, 23/16, р/р
№ 94 у ПАТ "Державний Ощадний банк"
МФО 323475, ) на користь
публічного акціонерного товариства
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б.
Хмельницького, 6, р/р 1 в АТ
"Ощадбанк", МФО 300465, )
заборгованість в сумі 1 525 455,87 грн., з
яких: 356 855,07 грн. - 3% річних та 1 168 600,80
грн. - інфляційні втрати, а також
витрати по сплаті судового збору в сумі
30 509,11 грн.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення місцевим господарським
судом.

У разі якщо в судовому засіданні було
оголошено лише вступну та резолютивну
частини рішення, зазначений строк
обчислюється з дня підписання повного
рішення.

Повне рішення складено 24.11.2014 року.

Суддя
Л.С. Вавренюк