ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2014 року Справа № 918/407/14

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Вовк І.В.
(головуючий, доповідач),

Могил С.К.,

Палій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу державного
підприємства "Підприємство із
забезпечення нафтопродуктами" на
постанову Рівненського апеляційного
господарського суду від 20.06.2014 року у
справі № 918/407/14 за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю "ВОГ
ТРЕЙДИНГ" до державного підприємства
Феодосійське підприємство із
забезпечення нафтопродуктами,
товариства з обмеженою
відповідальністю "Кіойл" про стягнення
збитків,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2014 року позивач звернувся до
господарського суду Рівненської
області з позовною заявою до
відповідачів про стягнення з ДП
Феодосійське підприємство із
забезпечення нафтопродуктами 88 156 279,50
грн. завданих збитків у зв'язку з
невиконанням зобов'язання з
відвантаження нафтопродуктів за
договором зберігання нафтопродуктів
від 27.11.2013 року № 372, та стягнення
солідарно з відповідачів 1 000 грн.
згідно з договором поруки від 02.12.2013
року № 02/13-13.

Ухвалою господарського суду
Рівненської області від 07.04.2014 року
задоволено клопотання позивача про
забезпечення позову та накладено арешт
на грошові кошти, що належать ДП
Феодосійське підприємство із
забезпечення нафтопродуктами (98107, АР
Крим, м. Феодосія, вул. Геологічна, буд. 2,
), в тому числі, які
знаходяться на банківських рахунках, в
межах ціни позову в сумі 88 157 279,50 грн.

Ухвалою господарського суду
Рівненської області від 23.04.2014 року в
задоволенні заяви ДП Феодосійське
підприємство із забезпечення
нафтопродуктами про скасування
заходів забезпечення позову
відмовлено.

Ухвалою господарського суду
Рівненської області від 05.05.2014 року
(суддя Корсун В.Я.) скасовано заходи
забезпечення позову, вжиті ухвалою від
07.04.2014 року у даній справі та знято
арешт, накладений на грошові кошти, що
належать ДП Феодосійське підприємство
із забезпечення нафтопродуктами
(м. Київ, Шевченківський район, вул.
Артема, буд. 60, літ. А, кім. 712-713, ), в тому числі, які
знаходяться на банківських рахунках, в
межах ціни позову в сумі 88 157 279,50 грн.

Постановою Рівненського апеляційного
господарського суду від 20.06.2014 року
(судді Грязнов В.В., Мельник О.В.,
Розізнана І.В.) зазначену ухвалу суду
першої інстанції від 05.05.2014 року
скасовано.

Згідно зі статутом державного
підприємства "Підприємство із
забезпечення нафтопродуктами",
затвердженим наказом Міненерговугілля
від 29.05.2014 року № 385 та зареєстрованим
03.06.2014 року, Феодосійське підприємство
із забезпечення нафтопродуктами
перейменовано у державне підприємство
"Підприємство із забезпечення
нафтопродуктами".

У касаційній скарзі ДП "Підприємство із
забезпечення нафтопродуктами" вважає,
що судом апеляційної інстанції
порушено норми процесуального права, і
тому просить прийняту ним постанову
скасувати, а ухвалу суду першої
інстанції залишити без змін.

У відзиві на касаційну скаргу прокурор
вважає, що судом апеляційної інстанції
порушено норми процесуального права та
просить скасувати прийняту ним
постанову, а ухвалу суду першої
інстанції залишити без змін.

У відзиві на касаційну скаргу позивач
вважає, що постанова апеляційного
господарського суду є законною та
просить залишити її без змін, а
касаційну скаргу без задоволення.

Відзив на касаційну скаргу від ТОВ
"Кіойл" до суду не надходив.

У судовому засіданні оголошувалася
перерва на 06.11.2014 року та на 13.11.2014 року.

У зв'язку зі зміною складу колегії
суддів розгляд справи було розпочато
спочатку.

Заслухавши пояснення представників
відповідача ДП "Підприємство із
забезпечення нафтопродуктами",
прокурора та представників позивача,
дослідивши доводи касаційної скарги та
відзивів на неї, перевіривши матеріали
справи та оскаржені в ній судові
рішення, суд касаційної інстанції
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, що
ухвалу господарського суду
Рівненської області від 07.04.2014 року про
задоволення клопотання позивача та
накладення арешту на грошові кошти ДП
Феодосійське підприємство із
забезпечення нафтопродуктами в сумі 88
157 279,50 грн., в тому числі на ті, які
знаходяться на банківських рахунках,
мотивовано наявністю достатньо
обґрунтованого припущення, що грошові
кошти на банківських рахунках
відповідача ДП Феодосійське
підприємство із забезпечення
нафтопродуктами можуть зникнути, що
призведе до утруднення чи неможливості
виконання рішення суду у випадку
задоволення позову.

Ухвалу господарського суду
Рівненської області від 23.04.2014 року про
відмову в задоволенні заяви ДП
Феодосійське підприємство із
забезпечення нафтопродуктами про
скасування заходів забезпечення
позову мотивовано недоведеністю
обставин, які б свідчили про наявність
підстав для скасування заходів
забезпечення позову.

Разом з тим, суд першої інстанції,
скасовуючи заходи забезпечення позову
ухвалою від 05.05.2014 року, виходив з того,
що обставини, які спричинили
застосування заходів забезпечення
позову змінилися, оскільки відповідач
ДП Феодосійське підприємство із
забезпечення нафтопродуктами змінив
свою юридичну адресу, а тому відпали
фактичні обставини, з якими пов'язана
необхідність застосування заходів
забезпечення позову.

Апеляційний господарський суд,
скасовуючи зазначену ухвалу суду
першої інстанції, виходив з того, що
перереєстрація юридичної адреси ДП
Феодосійське підприємство із
забезпечення нафтопродуктами не
свідчить про зміну обставин, які
зумовили застосування заходів
забезпечення позову, та до того ж, на
момент прийняття судом першої
інстанції ухвали про відмову в
задоволенні заяви відповідача про
скасування забезпечення позову його
місцезнаходження вже було змінено.

Відповідно до ст. 66 ГПК України
господарський суд за заявою сторони,
прокурора чи його заступника, який
подав позов, або з своєї ініціативи має
право вжити заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

За змістом цієї статті заходи до
забезпечення позову застосовуються
господарським судом як засіб
запобігання можливим порушенням
майнових прав чи охоронюваних законом
інтересів особи та гарантія реального
виконання рішення суду.

Згідно ст. 67 ГПК України способами
забезпечення позову є, зокрема,
накладення арешту на майно або грошові
суми, що належать відповідачу.

В силу ст. 68 ГПК України питання про
скасування забезпечення позову
вирішується господарським судом, що
розглядає справу, із зазначенням про це
в рішенні чи ухвалі.

Водночас, у п. 10 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову" від 26.12.2011 № 16 зазначено, що
враховуючи застосування забезпечення
позову як гарантії задоволення
законних вимог позивача, господарський
суд не повинен скасовувати вжиті
заходи до виконання рішення або зміни
способу його виконання, за винятком
випадків, коли потреба у забезпеченні
позову з тих чи інших причин відпала
або змінились певні обставини, що
спричинили застосування заходів
забезпечення позову, або забезпечення
позову перешкоджає належному
виконанню судового рішення.

Судом апеляційної інстанції вірно
встановлено, що обставини, які
спричинили забезпечення позову ТОВ
"ВОГ ТРЕЙДИНГ" шляхом накладення арешту
на грошові кошти, в тому числі, які
знаходяться на банківських рахунках, в
межах ціни позову, у зв'язку із зміною
місцезнаходження відповідача не
змінилися, оскільки не юридична адреса
відповідача спричинила застосування
заходів забезпечення позову.

До того ж, апеляційний господарський
суд правильно виходив з того, що
скасовуючи заходи забезпечення позову
суд першої інстанції не обгрунтував,
яким чином зміна місцезнаходження
відповідача вплинула на зміну
обставин, які спричинили забезпечення
позову.

Разом з цим, суд касаційної інстанції
погоджується з висновком апеляційного
суду про те, що зміна місцезнаходження
відповідача не свідчить про зміну
обставин, які спричинили до
застосування заходів забезпечення
позову.

Отже, встановивши відсутність
обставин, з якими процесуальний закон
пов'язує скасування забезпечення
позову, суд апеляційної інстанції
дійшов обгрунтованого висновку про
скасування ухвали місцевого
господарського суду.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків апеляційного
суду.

Таким чином, оскаржена постанова
апеляційного господарського суду
відповідає матеріалам справи та
вимогам закону, і тому її слід залишити
без змін, а касаційну скаргу - без
задоволення.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу державного
підприємства "Підприємство із
забезпечення нафтопродуктами"
залишити без задоволення, а постанову
Рівненського апеляційного
господарського суду від 20.06.2014 року -
без змін.

Головуючий суддя
І.Вовк

Судді:
С.Могил

В.Палій