КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2014 р. Справа№ 911/1814/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Корсакової Г.В.

Самсіна Р.І.

при секретарі судового засідання Вага
В.В.

за участю представників:

від позивача: Чеботарьова І.Г.,

від відповідача: Калюжна К.П.,

розглянувши апеляційну скаргу
Приватного комунально-побутового
підприємства «Теплокомунсервіс» на
рішення Господарського суду Київської
області від 10.09.2014р. у справі №911/1814/14
(головуючий суддя Третьякова О.О.,
судді: Наріжний С.Ю., Черногуз А.Ф.)

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Національна акціонерна
компанія «Нафтогаз Україна»

до Приватного комунально-побутового
підприємства «Теплокомунсервіс»

про стягнення 166473,76 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до місцевого
господарського суду з позовом до
Відповідача про стягнення пені в сумі
56106,12 грн., штрафу в сумі 94010,00 грн.,
інфляційних втрат в сумі 5099,90 грн. та
11257,74 грн. 3% річних.

Рішенням господарського суду
Київської області №911/1814/14 від 10.09.2014р.
позов задоволено повністю.

Рішення мотивовано тим, що
Відповідачем порушено умови договору
щодо оплати отриманого газу, а відтак
Позивачем правомірно заявлено до
стягнення пеня, штраф, відсотки річні
та інфляційні втрати.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції Відповідач звернувся до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення місцевого суду та задовольнити
позов частково в сумі 81818,77 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
місцевим судом не досліджено всіх
доказів наявних в матеріалах справи, не
враховано порушення Позивачем строків
підписання актів приймання-передачі
газу, позадоговірні поставки газу, не
задоволено клопотання Позивача про
зменшення неустойки, у зв'язку з чим
судом прийняте незаконне рішення.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 03.10.14р.
прийнято апеляційну скаргу у справі
№911/1814/14 до провадження колегією
суддів, розгляд скарги призначено на
21.10.14р.

21.10.14р. Позивачем подано відзив на
апеляційну скаргу, в якому Позивач
просив відмовити в задоволенні
апеляційної скарги, а рішення залишити
без змін.

В судовому засіданні 21.10.14р. відповідно
до ст.77 Господарського процесуального
кодексу України оголошувалась перерва
до 04.11.14р.

Розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу, заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали
справи та зібрані у ній докази, суд
встановив:

03.08.12р. між Позивачем та Відповідачем
укладено договір №12/6-ТЕ-17
купівлі-продажу природного газу.

Відповідно до п.1.1 договору Позивач
зобов'язався передати у власність
Відповідачеві у 2012 році природний газ,
а Відповідач зобов'язався прийняти та
оплатити газ на визначених договором
умовах.

Згідно з п.2.1.1.-2.1.2 договору обсяги газу,
що планується передати за цим
договором, можуть змінюватись
сторонами протягом місяця продажу в
установленому порядку. Допускається
відхилення місячного обсягу
переданого газу в розмірі +/- 5% від
узгодженого сторонами згідно з п.2.1.
цього договору планового обсягу
продажу газу без коригування планового
обсягу.

Відповідно до п.3.3 договору
приймання-передача газу, переданого
Позивачем Відповідачеві у
відповідному місяці продажу,
оформлюється актом приймання-передачі
газу.

Згідно з п.3.4. договору не пізніше 5-го
числа місяця, наступного за місяцем
продажу газу, Відповідач зобов'язався
надати Позивачеві підписані та
скріплені печатками Відповідача та
газотранспортного підприємства три
примірники акта приймання-передачі
газу, в якому зазначаються фактичні
обсяги використаного газу, його
фактична ціна та вартість.

Відповідно до п.6.1. договору оплата за
газ здійснюється Відповідачем
виключно грошовими коштами шляхом 100%
поточної оплати протягом місяця
поставки газу. Остаточний розрахунок
за фактично переданий газ здійснюється
до 14-го числа місяця, наступного за
місяцем поставки газу.

Згідно з п.7.2. договору у разі
невиконання Відповідачем пункту 6.1
договору Відповідач у безспірному
порядку зобов'язується сплатити
Позивачу крім суми заборгованості пеню
у розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла у період, за який
сплачується пеня, від суми
простроченого платежу за кожний день
прострочення платежу, а за
прострочення понад 30 днів додатково
сплатити штраф у розмірі 7 (семи)
відсотків від суми простроченого
платежу.

На виконання умов договору Позивач з
жовтня по грудень 2012 року передав, а
Відповідач отримав природний газ
обсягом 3539,216 тис. м. куб., всього на суму
4633541,59 грн.

Факт приймання-передачі природного
газу підтверджується наступними
актами приймання-передачі природного
газу: акт приймання-передачі
природного газу від 25.12.12р. на суму 664810,44
грн. (газ, спожитий у жовтні 2012 року); акт
приймання-передачі природного газу від
25.12.12р. на суму 1517953,26 грн. (газ, спожитий
у листопаді 2012 року); акт
приймання-передачі природного газу від
31.12.12р. на суму 2450777,89 грн. (газ, спожитий
у грудні 2012 року). Проте, Відповідач
отриманий газ оплатив з простроченням
встановлених договором строків.

Між Головним управлінням Державної
казначейської служби України у
Київській області, Головним фінансовим
управлінням Київської
облдержадміністрації, Відповідачем та
Позивачем укладено Спільні
Протокольні рішення про організацію
взаєморозрахунків за природний газ та
теплопостачання, згідно договору №
12/6-ТЕ-17 від 03.08.12р. за рахунок коштів
загального фонду державного бюджету:
№3294 від 09.12.12р. на суму 486100,00 грн. за
листопад місяць 2012 року, перерахування
коштів здійснено 21.12.12р.; №175 від 18.01.13р.
на суму 310550,00 грн. за грудень місяць 2012
року, перерахування коштів здійснено
24.01.13р.; №455 від 19.02.13р. на суму 373000,00 грн.
за січень місяць 2013 року, перерахування
коштів здійснено 22.02.13р.; №746 від 20.03.13р.
на суму 370100,00 грн. за лютий місяць 2012
року, перерахування коштів здійснено
27.03.13р. та № 984 від 18.04.13р. на суму 302900,00
грн. за березень місяць 2012 року,
перерахування коштів здійснено 01.07.2013
року.

Загальна сума кредиторської
заборгованості Відповідача, яка
підлягала сплаті Позивачу за рахунок
коштів загального фонду державного
бюджету складала 1842650 ,00 грн. і повністю
була сплачена в період з грудня 2012 року
по липень 2013 року.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
апеляційна скарга Відповідача не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору.

Згідно з ст.525 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ст.549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно з ст.231 Господарського кодексу
України штрафні санкції за порушення
грошових зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за весь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Згідно з п.1 постанови Кабінету
Міністрів України «Про затвердження
Порядку перерахування деяких
субвенцій з державного бюджету
місцевим бюджетам на надання пільг,
субсидій та компенсацій» від 11.01.05р. №20
цей Порядок визначає механізм
перерахування субвенцій державного
бюджету місцевим бюджетам на надання
пільг та житлових субсидій населенню
на оплату електроенергії, природного
газу, послуг тепло-, водопостачання і
водовідведення, квартирної плати,
вивезення побутового сміття та рідких
нечистот, пільг з послуг зв'язку та
інших передбачених законодавством
пільг за рахунок надходження до
загального фонду державного бюджету
плати за користування надрами для
видобування природного газу та
газового конденсату, рентної плати за
транзитне транспортування
трубопроводами природного газу
територією України, збору у вигляді
цільової надбавки до діючого тарифу на
природний газ для споживачів усіх форм
власності.

З наведених норм права та встановлених
судом обставин вбачається, що між
сторонами був укладений договір
купівлі-продажу природного газу, в
якому сторони обумовили умови поставки
газу, його обліку, вартість, порядок
підписання актів приймання-передачі
газу та його оплату. Проте,
Відповідачем порушено умови договору
та здійснено оплату отриманого
природного газу з простроченням, а тому
Позивач правомірно звернувся з
відповідним позовом про стягнення з
Відповідача штрафних санкцій.

Разом з тим, апеляційний суд не
погоджується з висновком місцевого
суду щодо відмови у задоволенні
клопотання про зменшення розміру
штрафних санкцій виходячи з
наступного.

Відповідно до ст.233 Господарського
кодексу України у разі якщо належні до
сплати штрафні санкції надмірно великі
порівняно із збитками кредитора, суд
має право зменшити розмір санкцій. При
цьому повинно бути взято до уваги:
ступінь виконання зобов'язання
боржником; майновий стан сторін, які
беруть участь у зобов'язанні; не лише
майнові, але й інші інтереси сторін, що
заслуговують на увагу. Якщо порушення
зобов'язання не завдало збитків іншим
учасникам господарських відносин, суд
може з урахуванням інтересів боржника
зменшити розмір належних до сплати
штрафних санкцій.

Відповідно до ч.3 ст.551 Цивільного
кодексу України розмір неустойки може
бути зменшений за рішенням суду, якщо
він значно перевищує розмір збитків, та
за наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Згідно з п.3 ч.1 ст.83 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд, приймаючи рішення,
має право зменшувати у виняткових
випадках розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання.

Отже, суд враховуючи обставини у
справі, ступінь вини Відповідача у
виникненні спору, повне погашення
останнім основного боргу на момент
розгляду справи, не тільки майнові, але
й інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу, апеляційний суд вважає за
можливе застосувати ч.3 ч.1 ст.83
Господарського процесуального кодексу
України і зменшити розмір пені та
штрафу, які підлягають стягненню з
Відповідача, як особи, що порушила
зобов'язання до 50%, присудивши до
стягнення пені в сумі 28053,06 грн., штрафу
в сумі 47005,00 грн.

Судом не можуть бути прийняті до уваги
доводи Відповідача щодо
позадоговірної передачі певного
обсягу газу, оскільки договір є
домовленістю двох сторін, спрямована
на встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків, та при
укладенні договору сторони є вільними
у визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості, а тому
Позивач та Відповідач чітко визначили
порядок передачі газу та строки його
оплати. Сторонами було визначене
можливе відхилення місячного обсягу
переданого газу.

При цьому, Відповідач спожив та прийняв
за актами прийому-передачі в повному
обсязі природний газ за договором
№12/6-ТЕ-17 купівлі-продажу природного
газу, чим погодився з вказаними
обсягами, поставленими в межах
договору.

Також не можуть бути прийняті доводи
Відповідача щодо строків оплати газу
після підписання актів
приймання-передачі газу, оскільки
сторони визначили в договорі, що
розрахунок за фактично переданий газ
здійснюється до 14-го числа місяця,
наступного за місяцем поставки газу,
крім того, обов'язок підготувати та
передати акти приймання-передачі
покладено умовами договору на
Відповідача.

Місцевий суд дійшов вірного висновку
щодо Протокольні рішення стосуються
виключно джерел та порядку
фінансування оплати отриманого
природного газу за Договором, а саме
джерелом фінансування погоджено кошти
державного бюджету, так як відповідно
до п.1 зазначеного порядку, останній
дійсно визначає механізм
перерахування субвенцій державного
бюджету місцевим бюджетам.

Як визначено ст.617 Цивільного кодексу
України, особа, яка порушила
зобов'язання, звільняється від
відповідальності за порушення
зобов'язання, якщо вона доведе, що це
порушення сталося внаслідок випадку
або непереборної сили. Не вважається
випадком, зокрема, недодержання своїх
обов'язків контрагентом боржника,
відсутність на ринку товарів,
потрібних для виконання зобов'язання,
відсутність у боржника необхідних
коштів.

Відтак, апеляційний суд погоджується з
висновком місцевого суду, що посилання
Відповідача на порушення його
контрагентами своїх зобов'язань, що
призвело до виникнення значної
заборгованості, не є підставою для
звільнення від відповідальності, а
тому на цій підставі не може бути
зменшено розмір стягуваної неустойки.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
Відповідача підлягає залишенню без
задоволення, а рішення господарського
суду Київської області відповідній
зміні.

Керуючись ст.ст.32-34, 36, 43, 49, 99, 101-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного
комунально-побутового підприємства
«Теплокомунсервіс» на рішення
Господарського суду Київської області
від 10.09.2014р. у справі №911/1814/14 залишити
без задоволення.

2. Рішення Господарського суду
Київської області від 10.09.2014р. у справі
№911/1814/14 змінити.

Зменшити розмір стягнутої рішенням
Господарського суду Київської області
від 10.09.2014р. у справі №911/1814/14 пені до
суми 28053 (двадцять вісім тисяч п'ятдесят
три) грн. 06 коп. та штрафу до суми 47005
(сорок сім тисяч п'ять) грн. 00 коп.

3. В іншій частині рішення
Господарського суду Київської області
від 10.09.2014р. у справі №911/1814/14 залишити
без змін.

Повний текст постанови складено
13.11.2014р.

Головуючий суддя
Ю.Л. Власов

Судді
Г.В. Корсакова

Р.І. Самсін