м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 910/24308/14 14.11.14

Господарський суд міста Києва у складі
судді Селівона А.М.

розглянувши без виклику уповноважених
представників сторін

заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мрія-Лізинг"

про вжиття заходів до забезпечення
позову б/н від 29.10.14 р.

у порядку підготовки до розгляду
справи № 910/24308/14

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мрія-Лізинг"

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Український
лізинговий фонд",

треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача:

1. Приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_1,

2. Відділ примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Тернопільській області,

про визнання виконавчого напису таким,
що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Мрія-Лізинг"
звернулось до Господарського суду
міста Києва з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Український лізинговий фонд", в якому
просив визнати таким, що не підлягає
виконанню та скасувати виконавчий
напис, вчинений 15 вересня 2014 р.
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_1
за реєстровим № 1587, про повернення
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Мрія - Лізинг"
предмету лізингу за несплачені
лізингові платежі на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Український
лізинговий фонд", а також відшкодування
сплаченого судового збору.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 10.11.14 р. за даним позовом
порушено провадження у справі №
910/24308/14, розгляд справи призначено на
27.11.2014, до участі у справі в якості
третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача за ініціативою
суду залучено Приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_1 та Відділ примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Тернопільській
області.

Судом встановлено, що до позовної заяви
позивачем додано заяву про
забезпечення позову б/н від 29.10.14р., в
якій позивач просить вжити заходів до
забезпечення позову шляхом зупинення
стягнення на підставі виконавчого
напису приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_1 від 15 вересня 2014 р.,
зареєстрованого в реєстрі за № 1587.

В обґрунтування заяви про забезпечення
позову позивач посилається на те, що на
даний час на підставі оскаржуваного
виконавчого напису Відділом
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Тернопільській області відкрито
відповідне виконавче провадження та
здійснюється примусове виконання
виконавчого напису, вчиненого 15
вересня 2014 р. приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_1 за реєстровим № 1587,
про зобов'язання Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Мрія-Лізинг» повернути на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Український
лізинговий фонд» майно - автобус ПАЗ 4234,
2012 року випуску: шасі ХІМ4234Т0С0001519,
двигун № Д2459Е2725622,
реєстраційний № АА7645КК, вартістю 237456,86
грн., яке було передане в користування
на підставі Договору фінансового
лізингу № 2822/05/14-В, укладеного 05.05.14 р. та
підлягає поверненню за невиплачені
лізингові платежі за період з 07 червня
2014 р. по 12 вересня 2014 р. у розмірі 59038,01
грн.. Отже, на думку позивача, рішення за
даним позовом може вплинути на
правомірність виконання процедури
стягнення.

При цьому позивач зазначає про
наявність підстав для припущення
можливості того, що в разі завершення
стягнення за оскаржуваним виконавчим
написом нотаріуса на момент прийняття
судом рішення про задоволення позову,
останнє не призведе до відновлення
прав та інтересів позивача, оскільки
його виконання буде утруднене або
неможливе, при цьому, в разі відмови у
задоволенні позову виконання
виконавчого напису може бути
продовжено у примусовому порядку.

Статтею 66 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд за
заявою сторони, прокурора або з власної
ініціативи має право вжити
передбачених статтею 67 цього Кодексу
заходів до забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається в
будь-якій стадії провадження у справі,
якщо невжиття таких заходів може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення господарського суду.

Тобто, заходи до забезпечення позову
застосовуються господарським судом як
засіб запобігання можливим порушенням
майнових прав чи охоронюваних законом
інтересів особи та гарантії реального
виконання рішення суду.

Відповідно до п. 1 постанови пленуму
Вищого господарського суду України № 16
від 26.12.11 р. "Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову" (далі - Постанова № 16) заходи до
забезпечення позову застосовуються
господарським судом як засіб
запобігання можливим порушенням
майнових прав чи охоронюваних законом
інтересів особи та гарантія реального
виконання рішення суду.

У вирішенні питання про забезпечення
позову господарський суд має здійснити
оцінку обґрунтованості доводів
заявника щодо необхідності вжиття
відповідних заходів з урахуванням:
розумності, обґрунтованості і
адекватності вимог заявника щодо
забезпечення позову; забезпечення
збалансованості інтересів сторін, а
також інших учасників судового
процесу; наявності зв'язку між
конкретним заходом до забезпечення
позову і предметом позовної вимоги,
зокрема, чи спроможний такий захід
забезпечити фактичне виконання
судового рішення в разі задоволення
позову; імовірності утруднення
виконання або невиконання рішення
господарського суду в разі невжиття
таких заходів; запобігання порушенню у
зв'язку із вжиттям таких заходів прав
та охоронюваних законом інтересів
осіб, що не є учасниками даного
судового процесу.

Статтею 67 Господарського
процесуального кодексу України
визначено перелік заходів до
забезпечення позову, зокрема,
зупинення стягнення на підставі
виконавчого документа або іншого
документа, за яким стягнення
здійснюється у безспірному порядку.

Питання про забезпечення позову може
вирішуватися господарським судом як
без проведення окремого судового
засідання, так і в засіданні з викликом
представників сторін, інших учасників
судового процесу із заслуховуванням їх
думки (п. 2 Постанови №16).

Таким чином, за визначенням суду у
випадку вчинення органами державної
виконавчої служби дій щодо примусового
повернення предмету лізингу за спірним
виконавчим написом, вирішення спору по
суті у даній справі стане неможливим,
оскільки виконавчий напис буде вже
виконаним, відповідно предмет спору
відсутнім, отже захист прав позивача у
визначений ст. 50 Закону України "Про
нотаріат" спосіб буде неможливим.
Виконання рішення суду, у разі
задоволення позову, також буде
неможливим, оскільки проведення
стягнення органами державної
виконавчої служби в примусовому
порядку за спірним виконавчим написом
унеможливить виконання рішення суду
про визнання такого виконавчого напису
таким, що не підлягає виконанню,
оскільки він буде вже фактично
виконаним.

Враховуючи п. 4 ч. 2 ст. 17 Закону України
"Про виконавче провадження", яким
визначений виконавчий напис нотаріуса
як виконавчий документ, суд зазначає,
що розумним і адекватним
забезпечувальним заходом,
передбаченим ст. 67 Господарського
процесуального кодексу України, який
створює належні умови для ефективного
судового захисту прав та інтересів
позивача у разі задоволення його
позовних вимог, є зупинення стягнення
майна за виконавчим написом нотаріуса
№ 1587 від 15.09.14 р.

Зважаючи на те, що предметом даного
позову у справі № 910/24308/14 є визнання
таким, що не підлягає виконанню
вищезазначений виконавчий напис
нотаріуса та його скасування, суд
вважає обґрунтованими припущення
позивача, що незадоволення заяви про
забезпечення позову може ускладнити
виконання рішення суду або зробити
неможливим його виконання в разі
задоволення позову, оскільки в
останньому випадку рішення
господарського суду стане підставою
для припинення процедури повернення
предмету лізингу відповідачу.

За таких обставин, оскільки за
висновками суду у разі завершення
стягнення за виконавчим написом
нотаріуса на момент прийняття рішення
про задоволення позову вказане рішення
не призведе до відновлення прав та
інтересів позивача, враховуючи, що
забезпечення позову допускається як
гарантія задоволення законних вимог
позивача, суд, у відповідності до
приписів чинного законодавства, вважає
за можливе задовольнити заяву ТОВ
«Мрія - Лізинг» про вжиття заходів
забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 66, 67, 86 Господарського
процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мрія-Лізинг" б/н від
29.10.14 р. про забезпечення позову
задовольнити.

2. Вжити заходів до забезпечення
заявленого позивачем позову.

3. Зупинити стягнення за виконавчим
написом, вчиненим 15 вересня 2014 р.
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_1
за реєстровим № 1587 про зобов'язання
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Мрія-Лізинг» (48257,
Тернопільська область, Гусятинський
район, с. Васильківці, код 35855770)
повернути на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Український лізинговий фонд» (04205, м.
Київ, проспект Оболонський, буд. 35-А, оф.
301, код 37859096) майно - автобус ПАЗ 4234, 2012
року випуску: шасі ХІМ4234Т0С0001519, двигун
№ Д2459Е2725622, реєстраційний № АА7645КК,
вартістю 237456,86 грн., яке було передане в
користування на підставі Договору
фінансового лізингу № 2822/05/14-В,
укладеного 05.05.14 р., та підлягає
поверненню за невиплачені лізингові
платежі за період з 07 червня 2014 р. по 12
вересня 2014 р. у розмірі 59038,01 грн..

4. Дану ухвалу надіслати сторонам по
справі.

5. Дана ухвала є виконавчим документом і
може бути пред'явлена до виконання в
порядку та строки, визначені Законом
України „Про виконавче провадження".

Ухвала набирає законної сили з 14
листопада 2014 року.

Строк пред'явлення ухвали до виконання
протягом одного року.

Суддя
А.М. Селівон