ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2014 р.
Справа № 911/4204/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Саванчук С.О., розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Клесівський кар'єр
нерудних копалин "Технобуд",

34550, Рівненська обл., Сарненський р-н,
смт Клесів, вул. Промислова, 13

02140, м. Київ, вул. Гришка, 9

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Промтехнеруд",

Російська Федерація, м. Москва, наб.
Космодоміанська, буд. 4/22, корпус Б,
поверх 1, приміщення VІІІ, кімната 6

08512, Київська обл., Фастівський р-н, с.
Дорогинка, вул. Центральна, буд. 6, офіс 2

про стягнення 13 706 024,20 руб.

за участю представників:

позивача - Лісовський В.А. (довіреність
від 30.09.2014 № 244);

відповідача - Петросян А.В.
(довіреність від 24.09.2014 № 09).

Обставини справи:

До господарського суду Київської
області надійшла позовна заява
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Клесівський кар'єр
нерудних копалин "Технобуд" (далі -
позивач) до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Промтехнеруд" (далі -
відповідач) про стягнення 13 706 024,20 руб.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
грошових зобов'язань з оплати товару,
що поставлений за контрактом від 24.12.2013
№ 562-К.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 30.09.2014 порушено провадження
у справі, розгляд справи призначено на
14.10.2014.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Промтехнеруд" є
іноземним суб'єктом господарювання, що
зареєстрований в Російській Федерації.

Статтею 123 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що іноземні суб'єкти
господарювання мають такі самі
процесуальні права і обов'язки, що і
суб'єкти господарювання України, крім
винятків, встановлених законом або
міжнародним договором, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України.

Відповідно до статті 124
Господарського процесуального кодексу
України підсудність справ за участю
іноземних суб'єктів господарювання
визначається цим Кодексом, законом або
міжнародним договором, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 21784/14
від 10.10.2014) позивачем подано до
матеріалів справи документи на
виконання вимог ухвали суду від 30.09.2014.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 21785/14
від 10.10.2014) відповідачем подано до
матеріалів справи документи на
виконання вимог ухвали суду від 30.09.2014.

У судовому засіданні 14.10.2014 оголошено
перерву до 28.10.2014, відповідно до частини
3 статті 77 Господарського
процесуального кодексу України.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 22313/14
від 16.10.2014) відповідачем подано до
матеріалів справи додаткові докази.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. №№ 22842/14, 22843/14,
22844/14 від 21.10.2014) позивачем подано до
матеріалів справи додаткові докази.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 22845
від 21.10.2014) надійшла заява відповідача
про визнання позову в повному обсязі.

У судовому засіданні 28.10.2014
представнику відповідача судом
роз'яснено наслідки визнання позову,
відповідно до частини 5 статті 78
Господарського процесуального кодексу
України.

Оскільки заяву про визнання
відповідачем позову підписано
уповноваженою особою - Калуцьким Є.Ф.
(виписка з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб Російської Федерації
від 02.10.2014 № 9757480_УД) та, з огляду на
матеріали справи, зважаючи на частину 6
статті 22, частину 5 статті 78
Господарського процесуального кодексу
України, визнання відповідачем позову
не суперечить законодавству та не
порушує прав і охоронюваних законом
інтересів інших осіб, визнання позову
відповідачем прийнято господарським
судом.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 23971/14
від 28.10.2014) позивачем подано до
матеріалів справи додаткові докази.

У судовому засіданні 28.10.2014 оголошено
перерву до 11.11.2014, відповідно до частини
3 статті 77 Господарського
процесуального кодексу України.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. №№ 24806/14, 24807/14
від 07.11.2014) позивачем подано до
матеріалів справи додаткові докази.

У судовому засіданні 11.11.2014 представник
позивача повністю підтримав позовні
вимоги, представник відповідача визнав
позов у повному обсязі.

Відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні 11.11.2014 оголошено
вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення присутніх в
судовому засіданні представників
сторін, дослідивши докази та оцінивши
їх в сукупності, суд -

встановив:

Між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Клесівський кар'єр
нерудних копалин "Технобуд" (далі -
постачальник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Промтехнеруд" (далі - покупець)
укладено контракт від 24.12.2013 № 562-К
(далі - Контракт), відповідно до умов
якого продавець зобов'язується
поставити товар в кількості та якості
згідно даного контракту, а покупець
зобов'язується прийняти та оплатити
його в порядку та за ціною згідно
даного контракту. Об'єм поставки кожної
партії товару обговорюється сторонами
в заявках на відгрузку товару (пункт 1.1.
Контракту).

Відповідно до пункту 2.1. Контракту, ціна
за одиницю товару договірна,
встановлюється в російських рублях та
визначається на умовах поставки DAP
(«Інкотермс-2010») до залізничного
переходу на кордоні Україна-Росія;
Зерново-Суземка (334601/204408) і включає в
себе вартість товару, послуги
залізничної дороги, (в країні продавця),
митні та інші податки (в країні
продавця).

Згідно з пунктом 2.7. Контракту, оплата
за поставлений товар здійснюється
покупцем не пізніше 45 календарних днів
з моменту поставки товару.

Пунктом 3.5. Контракту встановлено, що
датою поставки товару вважається дата
перетину українсько-російського
кордону.

Відповідно до пункту 3.6. Контракту,
товар вважається поставленим
продавцем: по кількості - відповідно до
ваги, що зазначена у залізно дорожніх
накладних; по якості - відповідно до
сертифікату якості товару, що виданий
підприємством-виробником.

Контракт вступає в силу з дня його
підписання сторонами та діє до 31.12.2014
(пункт 7.1. Контракту).

Сторонами підписано Додаткові угоди до
Контракту від 18.02.2014 № 1, від
08.07.2014 № 2 та від 25.08.2014 № 3.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Промтехнеруд" є
іноземним суб'єктом господарювання, що
зареєстрований в Російській Федерації.

Статтею 123 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що іноземні суб'єкти
господарювання мають такі самі
процесуальні права і обов'язки, що і
суб'єкти господарювання України, крім
винятків, встановлених законом або
міжнародним договором, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України.

Відповідно до статті 124
Господарського процесуального кодексу
України, підсудність справ за участю
іноземних суб'єктів господарювання
визначається цим Кодексом, законом або
міжнародним договором, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 76
Закону України «Про міжнародне
приватне право», суди можуть приймати
до свого провадження і розглядати
будь-які справи з іноземним елементом,
якщо сторони передбачили своєю угодою
підсудність справи з іноземним
елементом судам України.

Відповідно до пункту 4.2. Контракту, в
редакції Додаткової угоди № 3, у
випадку наявності спору між сторонами
з питань виконання його умов, такий
спір підлягає вирішенню в
господарському суді Київської області
з застосуванням норм матеріального та
процесуального права України.

Відтак, даний спір підлягає розгляду у
господарському суді Київської області.

Відповідно до статті 125 Господарського
процесуального кодексу України, у разі,
якщо в процесі розгляду справи
господарському суду необхідно вручити
документи, отримати докази, провести
окремі процесуальні дії на території
іншої держави, господарський суд може
звернутися з відповідним судовим
дорученням до іноземного суду або
іншого компетентного органу іноземної
держави у порядку, встановленому цим
Кодексом або міжнародним договором,
згода на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України.

Проте, у позові позивачем зазначено
адресу представництва відповідача в
Україні - 08512, Київська обл., Фастівський
р-н, с. Дорогинка, вул. Центральна, буд. 6,
офіс 2.

Ухвалу про порушення провадження у
справі від 30.09.2014 судом направлено на
адресу, що зазначена в позовній заяві.

До матеріалів справи додано письмові
пояснення відповідача від 10.10.2014, що
підписані генеральним директором
Калуцьким Є.Ф. (відповідно до виписки з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб Російської Федерації від 02.10.2014
№ 9757480_УД), відповідно до яких
відповідачем підтверджено, що його
належним чином повідомлено про дату,
час та місце судового засідання у даній
справі.

У судові засіданні відповідачем
направлено представника за
довіреністю від 24.09.2014 № 09 - Петросяна
А.В.

Відповідно до статті 246 Цивільного
кодексу України, довіреність від імені
юридичної особи видається її органом
або іншою особою, уповноваженою на це
її установчими документами.

Довіреність представника відповідача
видана генеральним директором
Калуцьким Є.Ф. та скріплена відбитком
печатки підприємства.

Відтак, відповідач належним чином
повідомлений про дату, час і місце
розгляду справи № 911/4204/14.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач, на виконання умов Договору, за
період з 21.05.2014 до 24.09.2014 поставив
відповідачу товар на суму
13 706 024,20 руб., а відповідач
вказаний товар отримав, що
підтверджується наданими разом з
позовною заявою в матеріали справи
митними деклараціями:

від 21.05.2014 № 204020000/2014/006107 на суму 419 682,50
руб.,

від 22.05.2014 № 204020000/2014/006136 на суму 370 348,00
руб.,

від 22.05.2014 № 204020000/2014/006159 на суму 262 710,00
руб.,

від 23.05.2014 № 204020000/2014/006236 на суму 847 659,00
руб.,

від 25.05.2014 № 204020000/2014/006297 на суму 308 549,50
руб.,

від 27.05.2014 № 204020000/2014/006426 на суму 474 012,00
руб.,

від 28.05.2014 № 204020000/2014/006484 на суму 308 106,50
руб.,

від 28.05.2014 № 204020000/2014/006479 на суму 235 872,00
руб.,

від 28.05.2014 № 204020000/2014/006478 на суму 1 051
863,40 руб.,

від 29.05.2014 № 204020000/2014/006542 на суму 432 811,00
руб.,

від 29.05.2014 № 204020000/2014/006521 на суму 525 042,00
руб.,

від 30.05.2014 № 204020000/2014/006601 на суму 498 582,00
руб.,

від 30.05.2014 № 204020000/2014/006605 на суму 520 968,00
руб.,

від 30.05.2014 № 204020000/2014/006636 на суму 183 845,00
руб.,

від 31.05.2014 № 204020000/2014/006664 на суму 246 529,50
руб.,

від 31.05.2014 № 204020000/2014/006666 на суму 338 230,00
руб.,

від 31.05.2014 № 204020000/2014/006665 на суму 526 365,00
руб.,

від 01.06.2014 № 204020000/2014/006688 на суму 615 548,50
руб.,

від 01.06.2014 № 204020000/2014/006701 на суму 343 035,00
руб.,

від 02.06.2014 № 204020000/2014/006730 на суму 271 924,00
руб.,

від 02.06.2014 № 204020000/2014/006714 на суму 556 408,00
руб.,

від 03.06.2014 № 204020000/2014/006822 на суму 577 773,00
руб.,

від 04.06.2014 № 204020000/2014/006881 на суму 300 584,00
руб.,

від 04.06.2014 № 204020000/2014/006878 на суму 307 885,00
руб.,

від 15.06.2014 № 204020000/2014/007547 на суму 519 417,50
руб.,

від 23.08.2014 № 204020000/2014/010146 на суму 646 767,00
руб.,

від 29.07.2014 № 204020000/2014/010301 на суму 294 408,00
руб.,

від 30.07.2014 № 204020000/2014/010371 на суму 765 207,00
руб.,

від 02.08.2014 № 204020000/2014/010605 на суму 206 635,50
руб.,

від 04.08.2014 № 204020000/2014/010705 на суму 117 805,00
руб.

До матеріалів справи додано копії
заявок, з якими, відповідно до умов
Контракту, відповідач звертався до
позивача для здійснення замовлень на
поставку товару (Т. 3, а.с. №№ 2-10, 101-109, 150,
181).

На підтвердження позовних вимог,
позивачем надано копії залізничних
накладних про відвантаження продукції
за період з 21.05.2014 до 24.09.2014 (Т. 3, а.с. №№
11-100, 110-149, 151-180).

Також позивачем надано в матеріали
справи копії реєстрів виданих
податкових накладних за період з 24.05.2014
до 24.09.2014, що складені на господарські
операції з поставки товару за
Контрактом, та квитанції про їх
отримання Сарненською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області.

Податкові накладні, що надані
позивачем, складено у період дії
Податкового кодексу України,
відповідно до пунктів 201.1, 201.4., 201.6., 201.7.
статті 201 якого платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, яка складається у
двох примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця. Один
примірник видається покупцю, а другий
залишається у продавця. У разі
складання податкової накладної у
паперовому вигляді покупцю видається
оригінал, а копія залишається у
продавця. Податкова накладна є
податковим документом і одночасно
відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця. Податкова накладна
складається на кожне повне або
часткове постачання товарів/послуг, а
також на суму коштів, що надійшли на
поточний рахунок як попередня оплата
(аванс).

Зважаючи не викладене, судом
оцінюються копії реєстрів виданих
податкових накладних, що складені
позивачем, як доказ того, що позивачем
відображені господарські операції з
поставки товару у своїх податкових
зобов'язаннях.

Також, до матеріалів справи позивачем
надано копію акту звіряння взаємних
розрахунків за період з 01.01.2014 до 24.09.2014
за Контрактом, який підписано
представниками сторін та скріплено
відбитками їх печаток, в якому сторони
дійшли згоди про наявність
заборгованості відповідача перед
позивачем у розмірі 13 706
024,20 руб.

Згідно з наданою до матеріалів справи
банківською довідкою від 05.11.2014 №
142267/0401-1 за весь період спірних
правовідносин з відповідачем, судом
встановлено факт здійснення часткових
оплат відповідачем позивачу за
Контрактом.

Відповідачем підтверджено факт
отримання товару за Контрактом, а також
визнано позов у повному обсязі.

Згідно з частиною 6 статті 22
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд не приймає
визнання позову відповідачем, якщо ця
дія суперечить законодавству або
порушує чиї-небудь права і охоронювані
законом інтереси.

Відповідно до частини 5 статті 78
Господарського процесуального кодексу
України у разі визнання відповідачем
позову господарський суд приймає
рішення про задоволення позову за
умови, що дії відповідача не суперечать
законодавству або не порушують прав і
охоронюваних законом інтересів інших
осіб.

Визнання позову є процесуальним правом
відповідача, з яким кореспондується
повноваження суду задовольнити
визнаний позов, якщо суд не встановить,
що визнання позову суперечить
законодавству або порушує чиї-небудь
права і охоронювані законом інтереси.

При прийнятті рішення, зважаючи на
повне визнання позову відповідачем,
судом взято до уваги правові позиції,
що викладено у пункті 24. постанови
Пленуму Верховного Суду України від
12.06.2009 № 2 "Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції" та в абзаці 9
підпункту 3.12. пункту 3. постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції», за
якими, у разі визнання відповідачем
позову, якщо таке визнання не
суперечить законодавству та не порушує
чиї-небудь права і охоронювані законом
інтереси, суд ухвалює рішення про
задоволення позову, обмежившись у
мотивувальній частині рішення
посиланням на визнання позову без
з'ясування і дослідження інших
обставин справи.

Відповідно до частини 1 статті 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 712
Цивільного кодексу України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк товар у власність покупця для
використання його у підприємницькій
діяльності або в інших цілях, не
пов'язаних з особистим, домашнім або
іншим подібним використанням, а
покупець зобов'язується прийняти товар
і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 статті 712 Цивільного кодексу
України передбачено, що до договору
поставки застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж, якщо інше
не встановлено договором, законом або
не випливає з характеру відносин
сторін.

За договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму (стаття 655
Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статтею 530 Цивільного
кодексу України встановлено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з вимогами статті 599 Цивільного
кодексу України зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

З наявних у матеріалах справи
письмових доказів, з огляду на те, що
вони підписані уповноваженими на те
особами, вбачається наявність у
відповідача грошового зобов'язання
перед позивачем, строк виконання якого
настав і яке відповідачем не виконане.

Зважаючи на вказане, господарський суд
дійшов висновку, що визнання позову
відповідачем не суперечить
законодавству та не порушує прав і
охоронюваних законом інтересів інших
осіб, письмову заяву про визнання
позову підписано уповноваженою особою
відповідача - Калуцьким Є.Ф. (відповідно
до виписки з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб Російської
Федерації від 02.10.2014 № 9757480_УД), а,
відтак, позовна вимога про стягнення
основного боргу підлягає задоволенню
повністю у розмірі 13 706 024,20 руб.

Відшкодування судового збору,
сплаченого позивачем у розмірі 73 080,00
грн., відповідно до частини 1 статті 49
Господарського процесуального кодексу
України, покладається на відповідача.

Керуючись статтями 4, 22, 32, 33, 36, 43, 49, 78, 82 -
85 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Промтехнеруд"
(Російська Федерація, м. Москва, наб.
Космодоміанська, буд. 4/22, корпус Б,
поверх 1, приміщення VІІІ, кімната 6, код
ОКПО 23473304) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Клесівський кар'єр нерудних копалин
«Технобуд» (34550, Рівненська обл., смт
Клесів, вул. Промислова, 13, код 32404265)
13 706 024 (тринадцять
мільйонів сімсот шість тисяч двадцять
чотири) руб. 20 коп. основного боргу та 73
080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн.
00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його належного оформлення і підписання
та може бути оскаржено в апеляційному
порядку.

Повне рішення складено 17.11.2014.

Суддя
С.О. Саванчук