номер провадження справи 3/97/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2014
Справа № 922/3255/14-908/3855/14

За позовом: Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
"ПРИВАТБАНК" (юридична адреса: 49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 50, поштова адреса: 49027, м.
Дніпропетровськ, а/с 1800,
ідентифікаційний код 14360570)

до відповідача: Приватного підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_1)

про стягнення заборгованості 22 550, 39
грн.

Суддя Соловйов В.М.

при секретарі Прокопенко М.О.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

ПуАТ КБ "ПРИВАТБАНК" заявлено позовні
вимоги до відповідача ПП ОСОБА_2 про
стягнення з відповідач на користь
позивача заборгованості за договором
банківського обслуговування від
29.08.2013р. № б/н в сумі 22 550, 39 грн., з яких: 15
000, 00 грн. заборгованості за кредитом, 1
746, 11 грн. пені, 4 724, 28 грн. -
заборгованості по процентам за
користування кредитом та 1 080, 00 грн.
комісії за користування кредитом.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 07.08.2014р. (суддя
Кухар Н.М.) позовну заяву прийнято
до розгляду, порушено провадження у
справі № 922/3255/14 та
призначено її до розгляду в судовому
засіданні на 02.09.2014р. о 10 год. 30 хв.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 02.09.2014р.
розгляд справи відкладений на 30.09.2014р.
об 11 год. 15 хв.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 30.09.2014р.
матеріали справи № 922/3255/14 направлено
за підсудністю до господарського суду
Запорізької області.

Відповідно до протоколу розподілу
справ між суддями від 06.10.2014р.
автоматизованою системою
документообігу суду матеріали справи
передано на розгляд судді Соловйову
В.М.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 07.10.2014р. справу
№ 922/3255/14-908/3855/14 прийнято до
розгляду судді Соловйова В.М.,
присвоєно справі номер провадження -
3/97/14 та призначено справу до судового
розгляду в судовому засідання на
11.11.2014р. о 12 год. 00 хв.

Представники сторін, повідомлені про
час та місце розгляду справи в порядку,
передбаченому ГПК України, в судове
засідання 11.11.2014р. не з'явилися,
витребувані судом документи не надали.

В судовому засіданні 11.11.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення. Повідомлено, що повне рішення
буде складено 17.11.2014р.

У зв'язку із неявкою учасників судового
процесу та у відповідності до ч. 8
ст. 81-1 ГПК України фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалось.

В позовній заяві від 28.07.2014р. ПуАТ КБ
"ПРИВАТБАНК" просить суд стягнути з
відповідача на свою користь
заборгованість за договором
банківського обслуговування від
29.08.2013р. № б/н в сумі 22 550, 39 грн., з яких: 15
000, 00 грн. заборгованості за кредитом, 1
746, 11 грн. пені, 4 724, 28 грн. заборгованості
по процентам за користування кредитом
та 1 080, 00 грн. комісії за користування
кредитом.

В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що 29.08.2013р. ПП ОСОБА_2 було
підписано заву про відкриття поточного
рахунку (далі - Заява).

Згідно Заяви відповідач приєднався до
"Умов та правил надання банківських
послуг" (надалі - Умови), Тарифів Банку,
що розміщені в мережі Інтернет на сайті
http://privatbank.ua, які разом із Заявою
складають Договір банківського
обслуговування № б/н від 29.08.2013р.
(далі - Договір) та взяв на себе
зобов'язання виконати умови Договору.

Відповідно до Договору відповідачу
було встановлено кредитний ліміт, на
поточний рахунок 2974 в
електронному вигляді через
встановлені засоби електронного
зв'язку Банку і Клієнта (системи
клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms -
повідомлення або інших), що визначено і
врегульовано "Умовами та правилами
надання банківських послуг".

Свої зобов'язання за договором позивач
виконав в повному обсязі, надавши
відповідачу кредитний ліміт в розмірі
15 000,00 грн.

Відповідно до п.3.18.2.3.4. Умов - Банк має
право при порушенні Клієнтом
будь-якого із зобов'язань,
передбаченого "Умовами та правилами
надання банківських послуг", змінити
умови кредитування - вимагати від
Клієнта дострокового повернення
кредиту, сплати відсотків за його
користування, виконання інших
зобов'язань за кредитом в повному
обсязі.

У зв'язку з порушеннями зобов'язань за
Договором обслуговування кредитних
лімітів на поточному рахунку
відповідача станом на 25.07.2014р.
утворилась заборгованість у розмірі 22
550, 39 грн. яка складається з наступного:

15 000, 00 грн. - заборгованість за
кредитом;

4 724, 28 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом;

1 746, 11 грн. - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язання за договором;

1 080, 00 грн. - заборгованості по комісії
за користування кредитом.

Тож, позивач вважає за необхідне
захистити свої права шляхом стягнення
з відповідача суми заборгованості за
Договором банківського обслуговування
№ б/н від 29.08.2013р.

Відповідач відзив на позовну заяву,
витребувані судом документи і
документи, що підтверджують
заперечення проти позову, не надав, в
судове засідання не з'явився.

За приписами ст. 17 Закону України від
15.05.2003р. N 755-IV "Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців", місцезнаходження
юридичної особи або місце проживання
фізичної особи - підприємця
визначається на підставі відомостей,
внесених до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців.

Таким чином, місцезнаходження (місце
проживання) відповідача визначається
за даними його державної реєстрації як
суб'єкта господарювання.

Відповідно до Спеціального витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців №
19573135 від 10.11.2014р., станом на 10.11.2014р.
ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Саме на цю адресу направлено судом
копію ухвали суду від 07.10.2014р. по справі
№ 922/3255/14-908/3855/14 для відповідача.

В підпункті 3.9.1 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 N 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" зазначено, що особи,
які беруть участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог ч. 1 ст. 64 та ст. 87 ГПК.

В разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 ГПК України,
ухвала про порушення провадження у
справі надсилається сторонам за
повідомленою ними господарському суду
поштовою адресою. У разі ненадання
сторонами інформації щодо їх поштової
адреси, ухвала про відкриття
провадження у справі надсилається за
адресою місцезнаходження (місця
проживання) сторін, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. У
разі відсутності сторін за такою
адресою, вважається, що ухвала про
порушення провадження у справі вручена
їм належним чином.

Копія ухвали від 07.10.2014р. про прийняття
справи № 922/3255/14-908/3855/14 до розгляду, яка
направлена на адресу відповідача,
зазначену в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, повернулась до суду з
відміткою пошти: "Адресат не проживає".

Господарський суд враховує, що
відповідач не повідомив суд про зміну
місця проживання (перебування,
знаходження) та про неможливість
прибуття в судове засідання.

Питання про визнання явки представника
відповідача у засідання
господарського суду обов'язковою,
відповідно до п.7 ч.1 ст.65 ГПК України,
судом не вирішувалось.

У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору (п.п. 3.9.2
постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011р. № 18).

Надані позивачем матеріали свідчать
про те, що неявка відповідача не
перешкоджає вирішенню спору, отже
справу розглянуто відповідно до ст. 75
ГПК України за наявними в ній
матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

29.08.2013 між ПуАТ КБ "ПРИВАТБАНК" (Банк) і
ПП ОСОБА_2 (Клієнт) підписано заяву № б/н
про приєднання до умов та правил
надання банківських послуг, за умовами
якої, підписавши дану анкету ПП ОСОБА_2.
виразив свою згоду з Умовами та
Правилами надання банківських послуг
(знаходяться на сайті банку www.pb.ua),
Тарифами банку, які разом з даною
анкетою складають Договір
банківського обслуговування.

Підписавши дану заяву, в порядку
діючого законодавства ПП ОСОБА_2 надав
згоду на ведення з ПуАТ КБ "ПРИВАТБАНК"
документообігу, в тому числі
підписання угод, договорів, додаткових
угод до них, заяв, актів, платіжних та
інших документів, як шляхом підписання
власноруч, так і шляхом накладення
електронного цифрового підпису,
отриманого в порядку, що передбачений
умовами та правилами надання
банківських послуг.

Даним підписом ПП ОСОБА_2 приєднався та
зобов'язався виконувати умови,
викладені в Умовах та Правилах надання
банківських послуг, Тарифах
Приватбанку - Договорі банківського
обслуговування в цілому. Відносини між
банком та клієнтом можуть вирішуватись
як шляхом підписання окремих договорів
або додаткових угод до даного Договору,
так і шляхом обміну інформацією
(погодження по банківському
обслуговуванню з клієнтом через web-сайт
банку www.pb.ua або інший Інтернет - / sms -
ресурс, вказаний банком).

ПП ОСОБА_2 підписано заяву про
відкриття гривневого поточного
рахунку у ПуАТ КБ "ПРИВАТБАНК" (а.с.32).

Згідно із розділом 1 (Загальні
положення) вказаних Умов та правил
надання банківських послуг, банк:
ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО
КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК", що діє на
підставі Ліцензії Національного банку
України № 22 від 29.07.09, керуючись
законодавством України, публічно
пропонує широкому та необмеженому колу
осіб можливість отримання банківських
послуг, для чого публікує Умови та
правила надання банківських послуг
(далі - Умови та Правила та/або Договір).

Відповідно до п.п. 3.18.1.1 Умов, кредитний
ліміт на поточний рахунок (надалі -
Кредит) надається на поповнення
обігових коштів та здійснення поточних
платежів Клієнта, в межах кредитного
ліміту (надалі - Ліміт).
Техніко-економічне обґрунтування
кредиту - фінансування поточної
діяльності. Про розмір Ліміту Банк
повідомляє Клієнта на свій вибір або в
письмовій формі, або через встановлені
засоби електронного зв'язку Банка та
Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет
клієнт банк, sms-повідомлення та інших).
Банк здійснює обслуговування ліміту
Клієнта, яке складається в проведенні
його платежів понад залишку коштів на
поточному рахунку Клієнта, за
наявності вільних грошових ресурсів,
за рахунок кредитних коштів в межах
ліміту, шляхом дебатування поточного
рахунку. При цьому утворюється
дебетове сальдо.

Згідно п.п. 3.18.1.2 Умов, якість послуг
повинна відповідати законодавству
України, нормативним актам
Національного банку України, що
регулюють кредитні відносини.

Відповідно до приписів п.п. 3.18.1.3 Умов,
кредит надається в обмін на
зобов'язання Клієнта повернути кредит,
сплатити відсотки та винагороди.

Кредитний ліміт відносно до цього
розділу Умов та правил надання
банківських послуг представляє собою
суму грошових коштів, в межах яких Банк
здійснює оплату розрахункових
документів Клієнта зверх залишку
грошових коштів на його поточному
рахунку (п.п. 3.18.1.5.).

Ліміт може бути змінений Банком в
односторонньому порядку,
передбаченому Умовами і правилами
надання банківських послуг, у разі
зниження надходжень грошових коштів на
поточний рахунок або настання інших
факторів, передбачених внутрішніми
нормативними документами Банку.
Підписавши угоду, Клієнт висловлює
свою згоду на те, що зміна ліміту
проводиться Банком в односторонньому
порядку шляхом повідомлення Клієнта на
свій вибір або в письмовій формі, або
через висловлені засоби електронного
зв'язку Банку і Клієнта (системи
клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms -
повідомлення або інших) (п.п. 3.18.1.6).

Підпунктом 3.18.1.8 Умов визначено, що
проведення платежів Клієнта у порядку
обслуговування кредитного ліміту
проводиться Банком протягом одного
року з моменту підписання угоди про
приєднання Клієнта до Умов і правил
надання банківських послуг (або у формі
"Заяви про відкриття поточного рахунку
та картки із зразками підписів і
відтиску печатки" або у формі
авторизації кредитної угоди в системах
клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або в
формі обміну паперовою чи електронною
інформацією, або в будь-якій іншій
формі).

У відповідності до п.п. 3.18.1.16 Умов, при
укладенні договорів і угод, чи вчиненні
інших дій, які свідчать про приєднання
Клієнта до Умов і правил надання
банківських послуг (або у формі "Заяви
про відкриття поточного рахунку та
картки із зразками підписів і відтиску
печатки" або у формі авторизації
кредитної угоди в системах клієнт-банк
/інтернет клієнт-банк, або в формі
обміну паперовою чи електронною
інформацією, або в будь-якій ін. формі),
банк та клієнт допускають використання
підписів Клієнта у вигляді
електронно-цифрового підпису та/або
підтвердження через пароль,
направлений банком через
верифікований номер телефону.
Підписання договорів та угод таким
чином прирівнюється до їх укладення у
письмовій формі.

Під "непогашенням кредиту" мається на
увазі не виникнення на поточному
рахунку нульового дебетового сальдо
при закритті банківського дня (п.п.
3.18.4.1.4 Умов).

Підпунктом 3.18.2.3.4 Умов унормовано, що
Банк на власний розсуд має право при
порушенні Клієнтом будь-якого із
зобов'язань, передбаченого Умовами,
змінити умови кредитування - вимагати
від Клієнта дострокового повернення
кредиту, сплати відсотків за його
користування, виконання інших
зобов'язань за кредитом в повному
обсязі шляхом направлення
повідомлення. При цьому, згідно ст. 212,
611, 651 Цивільного кодексу України, за
зобов'язаннями, строки виконання яких
не наступили, строки вважаються такими,
що наступили, в указану у повідомленні
дату. В цю дату Клієнт зобов'язується
повернути Банку суму кредиту в повному
обсязі, проценти за фактичний строк
його використання, повністю виконати
інші зобов'язання.

Обслуговування кредитного ліміту на
поточному рахунку здійснюється з
моменту подачі Клієнтом до Банку заяви
на приєднання до Умов і правил надання
банківських послуг (або у формі "Заяви
про відкриття поточного рахунку та
картки із зразками підписів і відтиску
печатки" або у формі авторизації
кредитної угоди в системах клієнт-банк
/інтернет клієнт-банк, або в формі
обміну паперовою чи електронною
інформацією, або в будь-якій ін. формі)
та/або з моменту надання Клієнтом
розрахункових документів на
використання коштів у рамках
кредитного ліміту в межах здійснених у
них сум та діє в обсязі перерахованих
засобів до повного виконання
зобов'язань сторонами (підпункт 3.18.6.1
Умов).

Банк свої зобов'язання по договору
виконав, протягом його дії здійснював
кредитування рахунку позичальника, що
підтверджується:

банківськими виписками за період з
01.01.2014 по 25.07.2014 по рахунку
№ 2974 (а.с. 45).

ПП ОСОБА_2, всупереч Умовам надання
банківських послуг та приписам
законодавства, взяті на себе
зобов'язання належним чином не
виконував, внаслідок чого на поточному
рахунку відповідача станом на 25.07.2014р.
утворилась заборгованість у розмірі 22
550, 39 грн., яка складається з наступного:

15 000, 00 грн. - заборгованість за
кредитом;

4 724, 28 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом;

1 746, 11 грн. - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язання за договором;

1 080, 00 грн. - заборгованості по комісії
за користування кредитом (а.с.44).

13.07.2014р. позивачем на адресу АДРЕСА_2
відповідачу була направлена претензія
№ 308290D93S031 від 08.07.2014р., в якій, з
посиланням на п.п.3.18.2.3.4 Умов та правил
надання банківських послуг вимагалось
сплатити прострочену заборгованість
за тілом кредиту - 15 000,00 грн.,
прострочену заборгованість за
відсотками - 4 227,61 грн., заборгованість з
комісії за користування кредитом - 1 080,00
грн. та заборгованість з пені - 1 522,00 грн.
(а.с.47-49).

Доказів отримання даної претензії
відповідачем господарському суду
Запорізької області не надано.

Оцінивши представлені докази, суд
вважає, що в задоволенні позову слід
відмовити з наступних підстав.

Правовідносини сторін є
господарськими.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу
України, господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну
дію господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Підстави виникнення господарських
зобов'язань визначені в ст. 174 ГК
України. Так, господарські зобов'язання
можуть виникати:

безпосередньо із закону або іншого
нормативно-правового акта, що регулює
господарську діяльність;

з акту управління господарською
діяльністю;

з господарського договору та інших
угод, передбачених законом, а також з
угод, не передбачених законом, але
таких, які йому не суперечать;

внаслідок заподіяння шкоди суб'єкту
або суб'єктом господарювання,
придбання або збереження майна
суб'єкта або суб'єктом господарювання
за рахунок іншої особи без достатніх на
те підстав;

у результаті створення об'єктів
інтелектуальної власності та інших дій
суб'єктів, а також внаслідок подій, з
якими закон пов'язує настання правових
наслідків у сфері господарювання.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК
України, майново-господарськими
визнаються цивільно-правові
зобов'язання, що виникають між
учасниками господарських відносин при
здійсненні господарської діяльності, в
силу яких зобов'язана сторона повинна
вчинити певну господарську дію на
користь другої сторони або утриматися
від певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом, що
визначено ч. 2 ст. 175 ГК України.

Частинами 1-3 ст. 193 ГК України
встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Застосування господарських санкцій до
суб'єкта, який порушив зобов'язання, не
звільняє цього суб'єкта від обов'язку
виконати зобов'язання в натурі, крім
випадків, коли інше передбачено
законом або договором, або управнена
сторона відмовилася від прийняття
виконання зобов'язання.

Згідно ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

2) створення літературних, художніх
творів, винаходів та інших результатів
інтелектуальної, творчої діяльності;

3) завдання майнової (матеріальної) та
моральної шкоди іншій особі;

4) інші юридичні факти.

Цивільні права та обов'язки можуть
виникати безпосередньо з актів
цивільного законодавства.

У випадках, встановлених актами
цивільного законодавства, цивільні
права та обов'язки виникають
безпосередньо з актів органів
державної влади, органів влади
Автономної Республіки Крим або органів
місцевого самоврядування.

У випадках, встановлених актами
цивільного законодавства, цивільні
права та обов'язки можуть виникати з
рішення суду.

У випадках, встановлених актами
цивільного законодавства або
договором, підставою виникнення
цивільних прав та обов'язків може бути
настання або ненастання певної події.

В даному випадку між ПуАТ КБ
"ПРИВАТБАНК" (Банк) і ПП ОСОБА_2 (Клієнт)
підписано заяву про відкриття
поточного рахунку у ПуАТ КБ
"ПРИВАТБАНК".

Клієнт, підписавши вказану заяву,
приєднався та погодився із умовами,
викладеними в Умовах і Правилах
надання банківських послуг, Тарифах
ПриватБанку, що розміщені на
офіційному сайті Банку www.privatbank.ua.

Підпунктом 3.18.1.16 Умов сторонами
передбачено використання підписів
клієнта у вигляді електронно -
цифрового підпису та/або підтвердження
через пароль, спрямований банком через
верифікований номер телефону, який
належить уповноваженій особі Клієнта з
правом "першого" підпису. Підписання
договорів і угод таким чином
прирівнюється до укладання договорів
та угод у письмовій формі.

Наказом ПуАТ КБ "ПРИВАТБАНК" від 28.01.2011р.
№ СП-2011-85 "Про введення нової
властивості розрахунку для
корпоративних клієнтів та
супер-проекту МСБ 2011 року" впроваджено
спрощену форму укладення договорів.

Відповідно до ст. 3 Закону України №
852-IV від 22.05.2003р. "Про електронний
цифровий підпис", електронний цифровий
підпис за правовим статусом
прирівнюється до власноручного
підпису (печатки) у разі, якщо:

електронний цифровий підпис
підтверджено з використанням
посиленого сертифіката ключа за
допомогою надійних засобів цифрового
підпису;

під час перевірки використовувався
посилений сертифікат ключа, чинний на
момент накладення електронного
цифрового підпису;

особистий ключ підписувача відповідає
відкритому ключу, зазначеному у
сертифікаті.

Електронний підпис не може бути
визнаний недійсним лише через те, що
він має електронну форму або не
ґрунтується на посиленому сертифікаті
ключа.

Згідно до ч.2 ст. 639 ЦК України, якщо
сторони домовилися укласти договір у
певній формі, він вважається укладеним
з моменту надання йому цієї форми,
навіть якщо законом ця форма для даного
виду договорів не вимагалася.

Отже в даному випадку підставою
виникнення цивільних прав і обов'язків
(зобов'язань), які мають виконуватися
належним чином і в установлений строк
відповідно до вказівок закону,
договору, є договір банківського
обслуговування № б/н від 29.08.2013р.

Як зазначено в ч. 1 ст. 1066 ЦК України, за
договором банківського рахунка банк
зобов'язується приймати і зараховувати
на рахунок, відкритий клієнтові
(володільцеві рахунка), грошові кошти,
що йому надходять, виконувати
розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком.

Відповідно до ст. 1067 ЦК України, договір
банківського рахунка укладається для
відкриття клієнтові або визначеній ним
особі рахунка у банку на умовах,
погоджених сторонами.

Банк зобов'язаний укласти договір
банківського рахунка з клієнтом, який
звернувся з пропозицією відкрити
рахунок на оголошених банком умовах, що
відповідають закону та банківським
правилам.

Банк не має права відмовити у відкритті
рахунка, вчинення відповідних операцій
за яким передбачено законом,
установчими документами банку та
наданою йому ліцензією, крім випадків,
коли банк не має можливості прийняти на
банківське обслуговування або якщо
така відмова допускається законом або
банківськими правилами.

У разі необґрунтованого ухилення банку
від укладення договору банківського
рахунка клієнт має право на захист
відповідно до цього Кодексу.

Частиною 1 статті 1069 ЦК України
передбачено, якщо відповідно до
договору банківського рахунка банк
здійснює платежі з рахунка клієнта,
незважаючи на відсутність на ньому
грошових коштів (кредитування рахунка),
банк вважається таким, що надав
клієнтові кредит на відповідну суму
від дня здійснення цього платежу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк
повернення позики або цей строк
визначений моментом пред'явлення
вимоги, позика має бути повернена
позичальником протягом тридцяти днів
від дня пред'явлення позикодавцем
вимоги про це, якщо інше не встановлено
договором.

За приписами ч. 1 ст. 1048 ЦК України,
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України.

Наслідки порушення договору
позичальником передбачені ст. 1050
(параграф 1) ЦК України. Зокрема,
відповідно до ч. 1 цієї статті
встановлено, якщо позичальник
своєчасно не повернув суму позики, він
зобов'язаний сплатити грошову суму
відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Якщо позичальник своєчасно не повернув
речі, визначені родовими ознаками, він
зобов'язаний сплатити неустойку
відповідно до статей 549-552 цього
Кодексу, яка нараховується від дня,
коли речі мали бути повернуті, до дня їх
фактичного повернення позикодавцеві,
незалежно від сплати процентів,
належних йому відповідно до статті 1048
цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи,
зобов'язання за договором банківського
обслуговування № б/н від 29.08.2013р. з боку
позивача виконані у повному обсязі.
Факт одержання відповідачем кредитних
коштів на загальну суму 15 000,00 грн.
підтверджується банківською випискою
за період з 01.01.2014р. по 25.07.2014р. по
рахунку ПП ОСОБА_2 (а.с. 45).

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 202 ГК України,
господарське зобов'язання
припиняється: виконанням, проведеним
належним чином; зарахуванням
зустрічної однорідної вимоги або
страхового зобов'язання; у разі
поєднання управненої та зобов'язаної
сторін в одній особі; за згодою сторін;
через неможливість виконання та в
інших випадках, передбачених цим
Кодексом або іншими законами.

Господарське зобов'язання
припиняється також у разі його
розірвання або визнання недійсним за
рішенням суду.

До відносин щодо припинення
господарських зобов'язань
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України,
зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом.

Зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином (ч. 1
ст. 599 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Доказів виконання відповідачем умов
договору банківського обслуговування
№ б/н від 29.08.2013р.
господарському суду Запорізької
області не надано.

Підпунктом 3.18.2.3.4 Умов та правила
надання банківських послуг унормовано,
що Банк на власний розсуд має право при
порушенні Клієнтом будь-якого із
зобов'язань, передбаченого Умовами,
змінити умови кредитування - вимагати
від Клієнта дострокового повернення
кредиту, сплати відсотків за його
користування, виконання інших
зобов'язань за кредитом в повному
обсязі шляхом направлення
повідомлення. При цьому, згідно ст. 212,
611, 651 Цивільного кодексу України, за
зобов'язаннями, строки виконання яких
не наступили, строки вважаються такими,
що наступили, в указану у повідомленні
дату. В цю дату Клієнт зобов'язується
повернути Банку суму кредиту в повному
обсязі, проценти за фактичний строк
його використання, повністю виконати
інші зобов'язання.

В цьому ж підпункті Умов сторонами
встановлено, що згідно ст. 651 Цивільного
кодексу України, ст. 188 Господарського
кодексу України Банк має право на
одностороннє розірвання угоди про
кредитування з направленням Клієнту
повідомлення. В указану в повідомленні
дату угода про кредитування є
розірваною.

Отже, за умовами договору банківського
обслуговування № б/н від 29.08.2013р.
вимаганню Банком від ПП ОСОБА_2
дострокового повернення кредиту,
сплати відсотків за його користування,
виконання інших зобов'язань за
кредитом в повному обсязі повинно
обов'язково передувати направлення
повідомлення. Причому, саме у цьому
повідомленні повинна бути зазначена
дата, до якої Клієнт зобов'язаний
повернути Банку суму кредиту в повному
обсязі, проценти за фактичний строк
його використання, повністю виконати
інші зобов'язання.

ПуАТ КБ "ПРИВАТБАНК" зазначені
обов'язкові вимоги не виконало.

Так, у претензії № 308290D93S031 від 08.07.2014р.
(а.с.47) з посиланням на п.п.3.18.2.3.4 Умов та
правил надання банківських послуг
зазначений строк виконання
зобов'язання Клієнтом за договором
банківського обслуговування № б/н від
29.08.2013р. Банком встановлений не був.

Крім того, і це є визначальним,
претензія № 308290D93S031 від 08.07.2014р. на
адресу ПП ОСОБА_2 взагалі не
направлялась.

Так, згідно списку № 11203 згрупованих
поштових відправлень та опису
вкладення до цінного листа з описом
(а.с. 48-49), претензія про наявність боргу
направлена позивачем 13.07.2014р. ПП ОСОБА_2
на адресу АДРЕСА_2.

Проте, згідно Спеціального витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців №
19574725 від 10.11.2014р., станом на 13.07.2014р.
ОСОБА_2 проживав за іншою адресою:
АДРЕСА_1.

Більше того, навіть на час укладення
договору банківського обслуговування
№ б/н від 29.08.2013р. ПП ОСОБА_2
проживав за адресою: АДРЕСА_1, а не в м.
Харкові, що підтверджено Спеціальним
витягом з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців № 19574865 від 10.11.2014р.

За таких обставин, з урахуванням умов
договору банківського обслуговування
№ б/н від 29.08.2013р., який є
обов'язковим для обох сторін, звернення
позивача з цим позовом є передчасним.

Приймаючи судове рішення,
господарський суд також враховує
наступне.

В судовому засіданні господарського
суду Харківської області 30.09.2014р. по
справі № 922/3255/14, в якому було
встановлено місцезнаходження (місце
проживання) відповідача (АДРЕСА_1) та
вирішено передати матеріали справи до
господарського суду Запорізької
області, був присутній представник
ПуАТ КБ "ПРИВАТБАНК" Левицька А.В.
(а.с.71-72).

Отже, ПуАТ КБ "ПРИВАТБАНК" був обізнаний
про те, що копія позовної заяви та
додані до неї документи направлені
позивачем 30.07.2014р. на не належну адресу
відповідача, що є порушенням приписів
ст. 56 ГПК України та має наслідком
обов'язкове повернення позовної заяви
(п.6 ч.1 ст. 63 ГПК України).

Відповідно до ст. 4-2 ГПК України,
правосуддя у господарських судах
здійснюється на засадах рівності всіх
учасників судового процесу перед
законом і судом.

Судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Господарський суд створює сторонам та
іншим особам, які беруть участь у
справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства (ст. 4-3 ГПК України).

Приймаючи справу 922/3255/14-908/3855/14 до свого
розгляду, з урахуванням приписів ст. 56
ГПК України, господарський суд
Запорізької області зобов'язав
позивача у строк до 27.10.2014р. направити
на адресу відповідача ПП ОСОБА_2 копію
позовної заяви та доданих до неї
документів. Докази виконання
зазначених вимог надати суду до 07.11.2014р.

Зазначені вимоги суду виконані не були.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 81 ГПК України,
господарський суд залишає позов без
розгляду, якщо позивач без поважних
причин не подав витребувані
господарським судом матеріали,
необхідні для вирішення спору, або
представник позивач не з'явився на
виклик у засідання господарського суду
і його нез'явлення перешкоджає
вирішенню спору.

Як зазначено в п. 4.8, 4.9 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції",
залишення позову без розгляду - це
форма закінчення розгляду
господарським судом справи без
прийняття рішення суду в зв'язку з
виявленням обставин, які перешкоджають
розглядові справи, але можуть бути
усунуті в майбутньому.

При вирішенні питання щодо залишення
позову без розгляду (стаття 81 ГПК)
господарським судам слід мати на увазі,
що застосування пункту 5 частини першої
цієї статті можливо лише за наявності
таких умов:

- додаткові документи вважаються
витребуваними, тільки якщо про це
зазначено у відповідному
процесуальному документі або, в разі
оголошення перерви в судовому
засіданні, - в протоколі такого
засідання;

- витребувані документи чи явка
представника позивача дійсно
необхідні для вирішення спору, тобто за
їх відсутності суд позбавлений
можливості вирішити спір по суті;

- позивач не подав документи,
витребувані судом при підготовці
справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в
порядку статті 38 названого Кодексу, чи
не направив свого представника в
засідання господарського суду без
поважних причин. Отже, перш ніж
залишити позов без розгляду
господарський суд зобов'язаний
з'ясувати причини невиконання його
вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх
поважність.

Поважними, з урахуванням конкретних
обставин справи, вважаються причини,
які за об'єктивних, тобто не залежних
від позивача, обставин унеможливлювали
або істотно утруднювали вчинення ним
відповідних процесуальних дій; при
цьому береться до уваги й те, чи вживав
позивач заходів до усунення цих
обставин або послаблення їх
негативного впливу на виконання
позивачем процесуальних обов'язків,
покладених на нього судом. Відповідні
докази подаються позивачем і
оцінюються господарським судом за
загальними правилами статті 43 ГПК.

У разі неповідомлення позивачем таких
причин суд вправі, в залежності від
конкретних обставин справи, або
залишити позов без розгляду, або
розглянути справу за наявними в ній
доказами.

Оскільки ПуАТ КБ "ПРИВАТБАНК" не
виконав вимоги суду та не повідомив суд
про причини невиконання
вищезазначеної процесуальної дії, з
урахуванням обставин справи та умов
договору банківського обслуговування
№ б/н від 29.08.2013р. справу розглянуто за
наявними в ній доказами.

Господарський суд також враховує при
прийнятті цього рішення, що позивач не
надав суду повну редакцію "Умов та
правил надання банківських послуг"
ПуАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та "Тарифів банку",
а також письмові відомості
(повідомлення для суду, довідку, акт
звірки тощо) про наявність боргу та
його розмір станом на час розгляду
справи в судовому засіданні 11.11.2014р.

Згідно зі ст. 44, 49 ГПК України судові
витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 44, 49, 82 - 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити
повністю.

2. Повне рішення складено 17.11.2014р.

Суддя В.М.
Соловйов