ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2014 р.
Справа № 911/4153/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Антонової В.М.,
розглянувши справу

За позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю-фірма «Гарант
Плюс»доТовариства з обмеженою
відповідальністю «Край-2»про стягнення
88 347,26 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Малишева А.А. (довіреність
№б/н від 21.10.2014);

від відповідача: не з'явились.

секретар судового засідання: Жиленко
Е.В.

Обставини справи:

26.09.2014 Товариство з обмеженою
відповідальністю-фірма «Гарант Плюс»
(далі - позивач) звернулось до
господарського суду міста Києва з
позовною заявою б/н, б/д (вх. №4306/14) до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Край-2» (далі -
відповідач) про стягнення 88 347,26 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на неналежне виконання
відповідачем зобов'язань за договором
поставки №261 від 23.03.2011, зокрема, щодо
проведення повної та своєчасної оплати
за поставлений товар, в результаті чого
просить суд стягнути з відповідача 70
168,46 грн. основного боргу, 9 174,37 грн.
пені, 2 367,69 грн. 3% річних та 6 636,74 грн.
інфляційних втрат.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 26.09.2014 порушено провадження
у справі №911/4153/14 та розгляд справи
призначено на 20.11.2014.

19.11.2014, через канцелярію господарського
суду Київської області, представник
відповідача подав клопотання б/н, б/д
(вх. №25935/14), в якому зазначає, про
часткову оплату суми боргу до моменту
подання позову у розмірі 10 726,43 грн.

20.11.2014 через канцелярію господарського
суду Київської області, представник
позивача подав супровідним листом б/н
від 20.11.2014 (вх. №26026/14) документи, на
виконання вимог ухвали суду від 26.09.2014.

Присутній в судовому засіданні 20.11.2014
представник позивача підтримав
позовні вимоги, вважаючи їх
обґрунтованими, правомірними та
такими, що підлягають задоволенню в
повному обсязі з підстав, викладених у
позовній заяві.

У судове засідання 20.11.2014 представник
відповідача, який належним чином
повідомлений про дату, час та місце
судового засідання, не з'явився, про
причини неявки суд не повідомив, вимоги
ухвали суду не виконав.

Згідно роз'яснень п. 3.9.2 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи зазначене, суд дійшов до
висновку про можливість розгляду
справи за відсутності представника
відповідача, належно повідомленого про
дату, час та місце судового засідання.

Крім того, у зв'язку з неподанням
відповідачем на вимогу суду відзиву на
позов, суд на підставі ст.75 ГПК України
вважає за можливим розглянути справу
за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні 20.11.2014
господарським судом на підставі ст. 85
ГПК України було оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши та оцінивши
представлені докази в їх сукупності,
суд встановив:

23.03.2011 між Товариством з обмеженою
відповідальністю-фірма «Гарант Плюс»
(постачальник за договором, позивач у
справі) та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Край-2» (покупець за
договором, відповідач у справі) було
укладено договір поставки №261
(далі-договір).

Відповідно до п.1.1. договору
постачальник постачає і передає у
власність покупцеві, а покупець
приймає та оплачує товари згідно з
замовленнями покупця (додаток №1
«Бланк замовлення») та
товаросупровідною документацією, які
складають невід'ємну частину цього
договору, на умовах цього договору.

Покупець надає замовлення
постачальнику на підставі
специфікації, затвердженої сторонами
та діючої на дату замовлення, в якій
наведено список товарів, що
поставляються за цим договором та їх
ціни, яка є невід'ємною частиною цього
договору (додаток №2 специфікації).

Відповідно до п.2.2. договору товари
поставляються і передаються у
власність покупцю вільними від усіх і
будь-яких зобов'язань і обтяжень перед
третіми особами (включаючи сплату
обов'язкових платежів, податків, мита),
окремо до кожного місця поставки
товару (кожного філіалу,
представництва, розподільчого центру,
магазина ТОВ «край-2», надалі-магазин),
зазначеного покупцем у відповідному
замовленні.

Згідно п.2.7. договору право власності і
ризик випадкової загибелі або
пошкодження товарів переходить від
постачальника до покупця з моменту,
коли товари поставлено покупцеві
вивантаженими на приймальну платформу
магазину і сторони підписали накладну,
що засвідчує те, що товари були
отримані покупцем.

Пунктом 3.1. договору передбачено, що
постачальник поставляє, а покупець
оплачує товари за цінами, зазначеними у
специфікації (додаток №2), затверджено
сторонами.

Відповідно до п.3.3.3 договору покупець
здійснює вчасний розрахунок за товари.
Оплата виконується шляхом
банківського переказу на рахунок
постачальника, зазначений у ст.9 цього
договору протягом терміну платежу
зазначеного в п.1.1. додатку №3
«Спеціальні умови».

Згідно п.1.1. додатку №3 до договору
зазначено, що покупець оплачує за
товари на умовах попередньої оплати за
умови, що постачальник надасть
належним чином оформлені накладні та
адресу покупця, яка вказана в
замовленні, протягом не більше ніж 7
днів з дня поставки.

Ціна товарів, суми до сплати, зазначені
у додатку до цього договору, а також
інші суми, що належать до сплати
покупцем або постачальником,
передбачені у цьому договорі, повинні
враховувати ПДВ (п.3.7. договору).

Пунктом 8.1. договору зазначено, що цей
договір укладений строком до 31 грудня
2011 року. Строк дії цього договору
автоматично продовжується на
додаткові однорічні терміни у випадку,
якщо не менше ніж за 30 днів до
закінчення його строку дії будь-яка
сторона не повідомить іншу у письмовій
формі про свій намір припинити його
дію.

Оскільки сторонами не надано суду
доказів звернення одна до одної із
повідомленнями, передбаченими п. 8.1.
договору, а також доказів його
розірвання, господарський суд дійшов
висновку, що укладений договір
автоматично продовжувався сторонами і
є чинним на момент розгляду спору у
суді.

З матеріалів справи вбачається, що між
сторонами було укладено протокол
узгодження розбіжностей до договору
поставки №261 від 23.03.2011, згідно якого
сторони погодили викласти п.2.1., п.2.2,
п.2.4., п.2.5., п.2.6. п.2.6.1. цього договору
викласти в новій редакції та виключити
п.1.2., п.2.1.1., п.2.1.2, п.2.1.4,п.2.1.7, п.2.2., п.2.3.

Протоколом зазначено, що даний
протокол узгодження розбіжностей є
невід'ємною частиною договору №261 від
23.03.2011.

Господарським судом встановлено, що на
виконання умов договору позивач
здійснив відповідачу поставку товару
на загальну суму 1 248 607,60 грн.

Даний факт підтверджується наявними в
матеріалах справи копіями наступних
видаткових накладних: №701 від 16.01.2013 на
суму 430,68 грн.; №844 від 17.01.2013 на суму 4
502,00 грн.; №908 від 19.01.2013 на суму 532,24 грн.;
№909 від 19.01.2013 на суму 743,58 грн.; №1059 від
23.01.2013 на суму 555,48 грн.; №1060 від 23.01.2013 на
суму 584,04 грн.; №1159 від 24.01.2013 на суму 6388,00
грн.; №1239 від 26.01.2013 на суму 570, 96 грн.;
№1238 від 26.01.2013 на суму 569,95 грн.; №1376 від
30.01.2013 на суму 601,42 грн.; №1377 від 30.01.2013 на
суму 359,88 грн.; №1481 від 31.01.2013 на суму 2
661,00 грн.; №1580 від 02.02.2013 на суму 801,84 грн.;
№1581 від 02.02.2013 на суму 1202,16 грн.; №1674 від
06.02.2013 на суму 1165,74; №1673 від 06.02.2013 на
суму 929,12 грн.; №1787 від 07.02.2013 на суму 5431,00
грн.; №2176 від 14.02.2013 на суму 3271,00 грн.;
№2256 від 16.02.2013 на суму 1 565,76 грн.; №2255
від 16.02.2013 на суму 904,72 грн.; №2381 від
20.02.2013 на суму 749,86 грн.; №2382 від 20.02.2013 на
суму 1169,64 грн.; №2471 від 21.02.2013 на суму
3271,00 грн.; №2833 від 28.02.2013 на суму 5733,00
грн.; №2725 від 27.02.2013 на суму 1337,40 грн.;
№2724 від 27.02.2013 на суму 229,92 грн.; №2575 від
23.02.2013 на суму 2123,10 грн.; №2574 від 23.02.2013 на
суму 714,60 грн.; №2919 від 02.03.2013 на суму 660,96
грн.; №2920 від 02.03.2013 на суму 1215,64 грн.;
№3112 від 06.03.2013 на суму 413,88 грн.; №3113 від
06.03.2013 на суму 1779,54 грн.; №3241 від 07.03.2013 на
суму 5699,00 грн.; №3255 від 08.03.2013 на суму
1900,42 грн.; №3256 від 08.03.2013 на суму 506,08 грн.;
№5641 від 24.04.2013 на суму 2826,96 грн.; №5785 від
25.04.2013 на суму 4656,00 грн.; №6006 від 29.04.2013 на
суму 3749,88 грн.; №6005 від 29.04.2013 на суму
2186,16 грн.; №3709 від 16.03.2013 на суму 1657,80
грн.; №3708 від 16.03.2013 на суму 966,04 грн.; №3816
від 20.03.2013 на суму 1075,32 грн.; №3815 від
20.03.2013 на суму 218,48 грн.; №3901 від 21.03.2013 на
суму 7728,00 грн.; №3992 від 23.03.2013 на суму
1537,20 грн.; №3991 від 23.03.2013 на суму 438,76 грн.;
№4234 від 28.03.2013 на суму 4408,00 грн.; №4312 від
30.03.2013 на суму 1293,24 грн.; №4311 від 30.03.2013 на
суму 776,96 грн.; №4458 від 03.04.2013 на суму 443,28
грн.; №4457 від 03.04.2013 на суму 781,04 грн.; №4567
від 04.04.2013 на суму 5311,00 грн.; №4663 від
06.04.2013 на суму 1155,84 грн.; №4662 від 06.04.2013 на
суму 949,32 грн.; №4827 від 10.04.2013 на суму 1417,50
грн.; №4828 від 10.04.2013 на суму 691,68 грн.; №4927
від 11.04.2013 на суму 6979,00 грн.; №4943 від
13.04.2013 на суму 966,54 грн.; №4944 від 13.04.2013 на
суму 1544,40 грн.; №5178 від 17.04.2013 на суму
2534,06 грн.; №5177 від 17.04.2013 на суму 727,64 грн.;
№5339 від 18.04.2013 на суму 4046,00 грн.; №5441 від
20.04.2013 на суму 3208,74 грн.; №5440 від 20.04.2013 на
суму 1253,52 грн.; №5640 від 24.04.2013 на суму
1062,16 грн.; №3503 від 13.03.2013 на суму 1079,28
грн.; №3504 від 13.03.2013 на суму 1824, 48 грн.;
№6413 від 08.05.2013 на суму 3362,40 грн.; №6568 від
09.05.2013 на суму 5311,00 грн.; №7131 від 16.05.2013 на
суму 5311,00 грн.; №7078 від 16.05.2013 на суму
1354,08 грн.; №7077 від 16.05.2013 на суму 1390,56
грн.; №7265 від 18.05.2013 на суму 1483,14 грн.;
№7264 від 18.05.2013 на суму 868,68 грн.; №7499 від
22.05.2013 на суму 1142,76 грн.; №7500 від 22.05.2013 на
суму 3438,84 грн.; №7750 від 25.05.2013 на суму
3737,40 грн.; №7751 від 25.05.2013 на суму 1190,84
грн.; №7829 від 29.05.2013 на суму 9312,00 грн.;
№7945 від 29.05.2013 на суму 648,80 грн.; №7946 від
29.05.2013 на суму 1519,14 грн.; №8144 від 01.06.2013 на
суму 1257,28 грн.; №8145 від 01.06.2013 на суму
4530,60 грн.; №8572 від 08.06.2013 на суму 2063,04
грн.; №8561 від 07.06.2013 на суму 3986,00 грн.;
№8573 від 08.06.2013 на суму 318,80 грн.; №8815 від
12.06.2013;№8814від 12.06.2013 на суму 2361,98 грн.;
№8975 від 13.06.2013 на суму 3986,00 грн.; №9331 від
19.06.2013 на суму 1402,20 грн.; №9330 від 19.06.2013 на
суму 782,84 грн.; №9522 від 20.06.2013 на суму 4001,00
грн.; №9629 від 22.06.2013 на суму 913,20 грн.; №9630
від 22.06.2013 на суму 2734,32 грн.; №9871 від
26.06.2013 на суму 738, 44 грн.; №9872 від 26.06.2013 на
суму 3144,60 грн.; №10159 від 29.06.2013 на суму
928,84 грн.; №10160 від 29.06.2013 на суму 3386,28
грн.;№10360 від 03.07.2013 на суму 2491,75 грн.;
№10359 від 03.07.2013 на суму 353,96 грн.; №10526 від
04.07.2013 на суму 5326,00 грн.; №10644 від 06.07.2013
на суму 1986,36 грн.; №10643 від 06.07.2013 на суму
1205,96 грн.; №10914 від 10.07.2013 на суму 2660,64
грн.; №10913 від 10.07.2013 на суму 1042,74 грн.;
№11450 від 16.07.2013 на суму 8036,00 грн.; №11212
від 13.07.2013 на суму 2077,80 грн.; №11211 від
13.07.2013 на суму 1170,72 грн.; №11672 від 20.07.2013
на суму 5894,16 грн.; №11671 від 20.07.2013 на суму
2831,68 грн.; №11924 від 24.07.2013 на суму 2692,32
грн.; №11925 від 24.07.2013 на суму 3609,24 грн.;
№12069 від 25.07.2013 на суму 3986,00 грн.; №12206
від 27.07.2013 на суму 2185,56 грн.; №12205 від
27.07.2013 на суму 1197,42 грн.; №12344 від 31.07.2013
на суму 1222,20 грн.;№12210 від 31.07.2013 на суму
1252,60 грн.; №12630 від 03.08.2013 на суму 1550,52
грн.; №12629 від 03.08.2013 на суму 1360, 96 грн.;
№12842 від 07.08.2013 на суму 2374,16 грн.; №12843
від 07.08.2013 на суму 2438,76 грн.; №13032 від
08.08.2013 на суму 8036,00 грн.; №13122 від 10.08.2013
на суму 2778,28 грн.; №13123 від 10.08.2013 на суму
3484,80 грн.; №13420 від 14.08.2013 на суму 2370,96
грн.; №13419 від 14.08.2013 на суму 5146,08 грн.;
№13662 від 16.08.2013 на суму 5981,00 грн.; №13672
від 17.08.2013 на суму 5500,36 грн.; №13671 від
17.08.2013 на суму 2796,84 грн.;№13915 від 21.08.2013 на
суму 2371,74 грн.; №14013 від 21.08.2013 на суму
3331,00 грн.; №13914 від 21.08.2013 на суму 1772,42
грн.; №14217 від 24.08.2013 на суму 3599,40 грн.;
№14216 від 24.08.2013 на суму 2448,00 грн.; №14397
від 28.08.2013 на суму 520, 96 грн.; №14398 від
28.08.2013 на суму 1361,88 грн.; №14611 від 31.08.2013
на суму 776,04 грн.; №14612 від 31.08.2013 на суму
497,04 грн.; №16928 від 16.10.2013 на суму 1355,76
грн.; №16930 від 16.10.2013 на суму 2226,00 грн.;
№16997 від 16.10.2013 на суму 3306,00 грн.; №17180
від 19.10.2013 на суму 4046,00 грн.; №17134 від
19.10.2013 на суму 1082,22 грн.; №17321 від 23.10.2013
на суму 1389,24 грн.; №17320 від 23.10.2013 на суму
711,60 грн.; №17482 від 26.10.2013 на суму 625,56 грн.;
№17481 від 26.10.2013 на суму 613,12 грн.; №17690 від
30.10.2013 на суму 4716,00 грн.; №17632 від 30.10.2013
на суму 1564,48 грн.; №17633 від 30.10.2013 на суму
3544,28 грн.; №17823 від 02.11.2013 на суму 833,12
грн.; №17824 від 02.11.2013 на суму 1263,72 грн.;
№18191 від 09.11.2013 на суму 609,20 грн.; №18192 від
09.11.2013 на суму 955,20 грн.; №18065 від 06.11.2013 на
суму 4046,00 грн.; №18065 від 06.11.2013 на суму
4046,00 грн.; №18002 від 06.112013 на суму 1491,72
грн.; №18003 від 06.11.2013 на суму 596,92 грн.;
№18395 від 13.11.2013 на суму 4046,00 грн.; №18328
від 13.11.2013 на суму 3240,00 грн.; №18327 від
13.11.2013 на суму 1695,96 грн.; №16790 від 12.10.2013
на суму 231,92 грн.; №16791 від 12.10.2013 на суму
1030,80 грн.; №16607 від 09.10.2013 на суму 1494,96
грн.; №16458 від 05.10.2013 на суму 343,86 грн.,
№1667 від 09.10.2013 на суму 1961,00 грн.; №16457 від
05.10.2013 на суму 500,76 грн.; №16292 від 02.10.2013 на
суму 764,34 грн.; №16291 від 02.10.2013 на суму 798,64
грн.; №16328 від 02.10.2013 на суму 4692,50 грн.;
№15453 від 14.09.2013 на суму 1368,84 грн.; №15452
від 14.09.2013 на суму 794,64 грн.; №15245
від11.09.2013 на суму 5981,00 грн.; №14993 від
07.09.2013 на суму 2232,30 грн.; №14992 від 07.09.2013
на суму 829,16 грн.; №18512 від 16.11.2013 на суму
1424,94 грн.; №18511 від 16.11.2013 на суму 1422,08
грн.; №18561 від 16.11.2013 на суму 4710,00 грн.;
№18667 від 20.11.2013 на суму 1847,16 грн.; №18710
від 20.11.2013 на суму 2591,00 грн.; №18666 від
20.11.2013 на суму 411,84 грн.; №18849 від 23.11.2013 на
суму 2570,00 грн.; №18991 від 27.11.2013 на суму
1590,12 грн.; №18990 від 27.11.2013 на суму725,00 грн.;
№18995 від 27.11.2013 на суму 4447,00 грн.4 №19088
від 30.11.2013 на суму 358,72 грн.; №19089 від
30.11.2013 на суму 406.56 грн.; №19110 від 30.11.2013 на
суму 2431,00 грн.; №19410 від 07.12.2013 на суму
3365,00 грн.; №19378 від 07.12.2013 на суму 408,12
грн.; №19379 від 07.12.2013 на суму 1824,06 грн.;
№19681 від 14.12.2013 на суму 466,24 грн.; №19682 від
14.12.2013 на суму 1895,34 грн.; №19680 від 14.12.2013
на суму 4040,00 грн.; №19772 від 18.12.2013 на суму
3721,32 грн.4 №19771 від 18.12.2013 на суму 1109,24
грн.; №20226 від 28.12.2013 на суму 348,72 грн.;
№20227 від 28.12.2013 на суму 2283,66 грн.; №467 від
15.01.2014 на суму 2098,32 грн.; №468 від 16.01.2014 на
суму 4270,98 грн.4 №494 від 15.01.2014 на суму 8146,00
грн.; №2088 від 01.03.2014 на суму 271,02 грн.; №2089
від 01.03.2014 на суму 246,36 грн.; №2080 від
01.03.2014 на суму 3777,00 грн.; №1979 від 26.02.2014 на
суму 284,12 грн.; №2975 від 22.03.2014 на суму 529,20
грн.; №2797 від 19.03.2014 на суму 1927,20 грн.;
№2233 від 05.03.2014 на суму 1373,28 грн.; №3177 від
26.03.2014 на суму 6543,24 грн.; №1818 від 23.02.2014 на
суму 4330,00 грн.; №1677 від 19.02.2014 на суму 459,20
грн.; №1678 від 19.02.2014 на суму 2752,32 грн.;
№1721 від 19.02.2014 на суму 8020,00 грн.; №1793 від
22.02.2014 на суму 1722,60 грн.; №1792 від 22.02.2014 на
суму 1189,04 грн.; №2528 від 12.03.2014 на суму
3240,00 грн.; №2493 від 12.03.2014 на суму 1061,56
грн.; №1417 від 12.02.2014 на суму 5732,00 грн.;
№1390 від 12.02.2014 на суму 1654,32 грн.; №1391 від
12.02.2014 на суму 4372,78 грн.; №1523 від 15.02.2014 на
суму 1058,88 грн.; №1522 від 15.02.2014 на суму
1177,48 грн.; №1559 від 15.02.2014 на суму 6191,00
грн.; №1027 від 01.02.2014 на суму 708,84 грн.; №1026
від 01.02.2014 на суму 3645,44 грн.; №936 від
29.01.2014 на суму 410,34 грн.; №1058 від 01.02.2014 на
суму 5062,00 грн.; №833 від 25.01.2014 на суму 361,76
грн.; №954 від 29.01.2014; №622 від 16.01.2014 на
суму 278,44 грн.; №834 від 25.01.2014 на суму 163,92
грн.; №621 від 18.01.2014 на суму 1457,04 грн.;
№2494 від 12.03.2014 на суму 2354,04 грн.; №2798 від
19.03.2014 на суму 206,28 грн.; №2797 від 19.03.2014 на
суму 2062,32 грн.; №2837 від 19.03.2014 на суму
2492,00 грн.4 №3036 від 22.03.2014 на суму 5122,00
грн.; №2974 від 22.03.2014 на суму 375,60 грн.; №2975
від 22.03.2014 на суму 811,44 грн.; №3176 від
26.03.2014 на суму 1839,84 грн.; №3177 від 26.03.2014 на
суму 7455,24 грн.; №3224 від 26.03.2014 на суму
5026,00 грн.; №3877 від 09.04.2014 на суму 5405,00
грн.; №3821 від 09.04.2014 на суму 4465,32 грн.;
№3820 від 09.04.2014 на суму 1229,20 грн.; №3672 від
05.04.2014 на суму 623,16 грн.; №3673 від 05.04.2014 на
суму 3334,56 грн.; №4174 від 16.04.2014 на суму
2716,00 грн.; №41113 від 16.04.2014 на суму 1632,50
грн.; №4112 від 16.04.2014 на суму 684,04 грн.; №4350
від 19.04.2014 на суму 5508,00 грн.; №4365 від
19.04.2014 на суму 1362,00 грн.; №4309 від 19.04.2014 на
суму 689,88 грн.; №4308 від 19.04.2014 на суму 442,68
грн.; №5204 від 10.05.2014 на суму 4297,60 грн.;
№5205 від 10.05.2014 на суму 1156,80 грн.; №5086 від
07.05.2014 на суму 3992,00 грн.; №5052 від 07.05.2014 на
суму 4391,10 грн.; №5051 від 07.05.2014 на суму
3741,80 грн.4 №5567 від 17.05.2014 на суму 2159,16
грн.; №5566 від 17.05.2014 на суму 1042,96 грн.;
№5717 від 21.05.2014 на суму 11685,36 грн.; №5716 від
21.05.2014 на суму 3136,76 грн.; №5780 від 21.05.2014 на
суму 8044,00 грн.; №4706 від 30.04.2014 на суму
1053,28 грн.; №4707 від 30.04.2014 на суму 3177,36
грн.; №3980 від 12.04.2014 на суму 1652,40 грн.;
№3979 від 12.04.2014 на суму 274,32 грн.; №4011 від
12.04.2014 на суму 3386,00 грн.

Судом встановлено, що вищезазначені
видаткові накладні оформлені
відповідно до вимог Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» та Положення «Про
документальне забезпечення записів
бухгалтерського обліку» затвердженого
наказом Міністерства Фінансів України
від 24 травня 1995 року № 88 щодо
зазначення обов'язкових в них
реквізитів, а саме: найменування
підприємства, установи, від імені яких
складений документ; назву
документа(форми); дату і місце
складення документа; зміст та обсяг
господарської операції; одиницю виміру
господарської операції (у натуральному
таабо вартісному виразі); посади і
прізвища осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення, особистий
чи електронний підпис або інші данні,
що дають змогу ідентифікувати особу,
яка брала участь у здійсненні
господарської операції.

Відповідно до п. 2. Інструкції «Про
порядок реєстрації виданих, повернутих
і використаних довіреностей на
одержання цінностей» затвердженої
Наказом Міністерства фінансів України
від 16 травня 1996 року № 99, сировина,
матеріали, товари, основні засоби та
інші товарно-матеріальні цінності,
відпускаються покупцям тільки за
довіреністю одержувачів. При відпуску
цінностей довіреність залишається у
постачальника.

Господарським судом встановлено, що
накладними на повернення було
здійснено повернення частини товару
позивачу.

Дослідивши умови договору та наявні в
матеріалах справи документи,
господарський суд дійшов висновку, що
позивачем було належним чином виконано
взяті на себе зобов'язання за договором
щодо поставки товару.

Однак, в порушення умов договору,
відповідач свої зобов'язання належним
чином не виконав, здійснивши лише
часткову оплату за отриманий товар.

Як вбачається з акту звіряння взаємних
розрахунків від 10.07.2014 сума
заборгованості відповідача перед
позивачем складає 85 049,52 грн. Даний акт
підписано та скріплено печатками обома
представниками сторін договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 ГПК України
обставини, які визнаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі можуть не доказуватися перед
судом, якщо в суду не виникає сумніву
щодо достовірності цих обставин та
добровільності їх визнання.

Відповідно до абз. 3 п.8.2.2.постанови
пленуму ВГСУ «Про внесення змін і
доповнень до деяких постанов пленуму
Вищого господарського суду України» №6
від 10.07.2014 зазначено, що визнання
обставин може здійснюватися
учасниками судового процесу в
письмовій формі шляхом зазначення про
таке визнання у позовній заяві, відзиві
на позовну заяву, поданих суду заяві,
клопотання, листі тощо.

Відповідач у своєму клопотанні б/н, б/д
(вх. №25935/14) повідомив суд, що ТОВ
«Край-2» перерахувало ТОВ «Гарант-ПЛЮС»
грошові кошти у розмірі 10 726,43 грн. про,
що свідчить платіжне доручення №61927
від 04.08.2014. Крім того, з поданого
клопотання вбачається, що відповідач
не заперечує проти позовних вимог
викладених в позовній заяві.

Також, позивачем додано до справи акт
звіряння за 16.01.2013 по 18.09.2104 по ТОВ
«Край-2» відповідно до якого
заборгованість відповідача перед
позивачем складає 70 168,46 грн. з
врахуванням часткової оплати
відповідачем боргу у розмірі 10 726,43 грн.

Жодних інших доказів повної оплати
відповідачем поставленого товару
сторонами суду надано не було.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України, до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом.

У відповідності до ст. 509 Цивільного
кодексу України, ст. 173 Господарського
кодексу України, в силу господарського
зобов'язання, яке виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання, один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Зі змісту укладеного між сторонами
договору вбачається, що за своєю
правовою природою вказаний договір є
договором поставки.

В силу вимог ст. 712 ЦК України, за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товари у власність
покупця для виконання його
підприємницької діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар та
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 2 ст. 712 ЦК України до
договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

До обов'язків покупця ч. 1 ст. 692 ЦК
України відносить обов'язок оплати
товару після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Не допускається
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до п.3.3.3 договору покупець
здійснює вчасний розрахунок за товари.
Оплата виконується шляхом
банківського переказу на рахунок
постачальника, зазначений у ст.9 цього
договору протягом терміну платежу
зазначеного в п.1.1. додатку №3
«Спеціальні умови».

Згідно п.1.1. додатку №3 до договору
зазначено, що покупець оплачує за
товари на умовах попередньої оплати за
умови, що постачальник надасть
належним чином оформлені накладні та
адресу покупця, яка вказана в
замовленні, протягом не більше ніж 7
днів з дня поставки.

Як підтверджується матеріалами справи,
відповідач не виконав взятого на себе
за договором зобов'язання в повному
обсязі та в строк, встановлений
договором, і його заборгованість
станом на момент розгляду справи у суді
становить 70 168,46 грн.

Згідно зі ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Оскільки відповідач не скористався
правом участі у судовому засіданні, не
подав відзив на позов та докази, що
підтверджують виконання ним своїх
зобов'язань щодо оплати товару у
повному обсязі, оцінюючи наявні в
матеріалах справи документи та
досліджуючи в судовому засіданні
докази, виходячи з вищевикладених
обставин справи, господарський суд
вважає, що позовна вимога про стягнення
з відповідача суми основного боргу у
розмірі 70 168,46 грн. є обґрунтованою,
доведеною позивачем належними та
допустимими доказами, і такою, що
підлягає задоволенню.

Також, позивачем заявлено вимогу про
стягнення з відповідача пені у розмірі
9 174,37 грн., нарахованої на суму боргу з
вартості неоплаченого товару з
урахуванням здійснених поставок та
часткової оплати товару відповідачем.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 612 ЦК України визначено, що
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Факт прострочення виконання
відповідачем своїх зобов'язань перед
позивачем щодо оплати вартості товару
доведено позивачем належними та
допустимими доказами.

Відповідно до статті 611 ЦК України у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Стаття 549 ЦК України визначає неустойку
(штраф, пеню) як грошову суму або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення ним
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно ст. 230 ГК України штрафними
санкціями визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми, яку
учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання, або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Пунктом 6 ст. 231 Господарського кодексу
України встановлено, що штрафні
санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за весь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Відповідно до п. 6 ст. 232 ГК України,
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язань
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

При цьому, господарський суд зазначає,
що договірні правовідносини між
платниками і одержувачами грошових
коштів щодо відповідальності за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань врегульовано Законом
України «Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань», згідно з п. п. 1, 3 якого
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені за прострочку платежу, що
встановлюється за згодою сторін,
обчислюється від суми простроченого
платежу і не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п.3.8 договору за
несвоєчасну оплату продукції покупець
сплачує постачальнику пеню у розмірі
подвійної ставки НБУ за кожен день
прострочення.

Беручи до уваги вимоги ЦК України,
Закону України «Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань», та укладеного між
сторонами договору, перевіривши,
наданий позивачем розрахунок пені, суд
встановив, що він є обґрунтованим.

Здійснивши власний розрахунок суми
пені за допомогою калькулятору
підрахунку заборгованості та штрафних
санкцій «ЛІГА:ЕЛІТ 9.1.2.», суд встановив,
що він складає 9 174,37 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Гарант Плюс» щодо
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Край-2» пені у
розмірі 9 174,37 грн. підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Крім того, позивачем заявлено вимогу
про стягнення з відповідача 3% річних у
сумі 2 367,69 грн. та 6 636,74 грн. інфляційних
втрат нарахованих на суму боргу з
вартості неоплаченого товару з
урахуванням здійснених поставок та
часткової оплати товару відповідачем.

Стаття 625 ЦК України передбачає, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також 3 % річних від
простроченої суми, якщо інший розмір не
встановлений договором.

Передбачене законом право кредитора
вимагати сплати боргу з урахуванням
індексу інфляції та процентів річних є
способами захисту його майнового права
та інтересу, суть яких полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів
та отриманні компенсації (плати) від
боржника за користування утримуваними
ним грошовими коштами, належними до
сплати кредиторові.

Оскільки, відповідачем прострочено
виконання грошового зобов'язання, то
відповідно вимога позивача про
стягнення з відповідача 3% річних,
нарахованих на суму боргу, є
правомірною.

З огляду на викладене, перевіривши
наданий позивачем розрахунок трьох
процентів річних, господарський суд
дійшов висновку, що у зв'язку з
допущенням арифметичних помилок, а
також у зв'язку з невірним визначенням
початку періоду прострочення
зобов'язань за окремими видатковими
накладними, розрахунок є невірним.

Здійснивши власний розрахунок суми 3%
річних за допомогою калькулятору
підрахунку заборгованості та штрафних
санкцій «ЛІГА:ЕЛІТ 9.1.2.», суд встановив,
що він є вірним та складає 2 367,69 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Гарант Плюс» щодо
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Край-2» 3% річних у
розмірі 2 367,69 грн. підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Крім того, перевіривши розрахунок суми
інфляційних втрат за допомогою
калькулятору підрахунку
заборгованості та штрафних санкцій
«ЛІГА:ЕЛІТ 9.1.2.», господарський суд
встановив, шов він є вірним та складає 6
636,74 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Гарант Плюс» щодо
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Край-2» інфляційних
втрат у розмірі 6 636,74 грн. підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Статтею 43 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи
документи та досліджуючи в судовому
засіданні докази, виходячи з
вищевикладених обставин справи,
господарський суд вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню
повністю, а саме у сумі 88 347,26 грн., з
яких 70 168,46 грн. основного боргу, 9 174,37
грн. пені, 2 367,69 грн. 3% річних та 6 636,74
грн. інфляційних втрат.

Судовий збір відповідно до ст. 49 ГПК
України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, ст. ст. 82-85 ГПК
України, господарський суд,-

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Край-2»
(09000, Київська обл., Сквирський район,
місто Сквира, вулиця Леніна, будинок 22,
ідентифікаційний код: 35231874) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю-фірма «Гарант Плюс»
(33024, Рівненська обл., місто Рівне,
вулиця Млинівська, будинок 20,
ідентифікаційний код: 22562218) 70 168
(сімдесят тисяч сто шістдесят вісім)
грн. 46 коп. основного боргу, 9174 (дев'ять
тисяч сто сімдесят чотири) грн. 37 коп.
пені, 2 367 (дві тисячі триста шістдесят
сім) грн. 69 коп. 3% річних, 6 636 (шість
тисяч шістсот тридцять шість) грн. 74
коп. інфляційних втрат та 1827 (одну
тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00
коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду Київської
області набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його належного оформлення і підписання
та може бути оскаржено в апеляційному
порядку.

Суддя
В.М. Антонова

Повне рішення складено 26.11.2014 року