П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 року
м. Київ

Судова палата у господарських справах
Верховного Суду України у складі:

головуючого
Барбари В.П.,

суддів: Берднік І.С., Гуля
В.С., Ємця А.А., Жайворонок Т.Є.,

Колесника П.І., Потильчака О.І. та
Шицького І.Б.,

за участю представників ОСОБА_4 -
ОСОБА_5, компанії "Торберг
Бетайлігунген АГ" і компанії "Грейт
Стейшн Пропертіз С.А." - Смірнова С.В.,
Публічного акціонерного товариства
"Сумське машинобудівне
науково-виробниче об'єднання імені М.В.
Фрунзе" - Короткої Г.Л. і Танчика О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяви компанії "Торберг
Бетайлігунген АГ" і компанії "Грейт
Стейшн Пропертіз С.А." про перегляд
Верховним Судом України постанови
Вищого господарського суду України від
16 червня 2014 року у справі № 920/483/13 за
позовом ОСОБА_4 до Публічного
акціонерного товариства "Сумське
машинобудівне науково-виробниче
об'єднання імені М.В. Фрунзе" (далі -
Товариство), треті особи, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача: компанія
"Торберг Бетайлігунген АГ" і компанія
"Грейт Стейшн Пропертіз С.А.", - про
усунення перешкод у здійсненні
статутних повноважень,

в с т а н о в и л а:

До Верховного Суду України звернулися
компанія "Грейт Стейшн Пропертіз С.А."
та компанія "Торберг Бетайлігунген АГ"
із заявами про перегляд Верховним
Судом України постанови Вищого
господарського суду України від 16
червня 2014 року у справі № 920/483/13 із
підстави неоднакового застосування
судом касаційної інстанції положень
частини восьмої статті 53 та частини
другої статті 55 Закону України "Про
акціонерні товариства" (далі - Закон),
внаслідок чого ухвалено різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах.

В обґрунтування неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції норм матеріального права
заявник надав копію постанови Вищого
господарського суду України від 18
серпня 2014 року у справі
№ 920/448/13.

Ухвалою від 15 вересня 2014 року Вищий
господарський суд України допустив до
провадження справу № 920/483/13 для
перегляду Верховним Судом України
оскаржуваної постанови.

Допускаючи справу № 920/483/13 до
провадження Верховного Суду України,
суд касаційної інстанції дійшов
висновку про те, що в постанові від 18
серпня 2014 року у справі № 920/448/13 за
аналогічних підстав та предмета
позову, змісту позовних вимог і
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин прийнято
рішення про відсутність підстав для
задоволення позову про недійсність
окремих положень Статуту Товариства і
Положення про наглядову раду, оскільки
згідно із Законом загальним зборам
товариства надано право самостійно
визначати у Статуті кількість членів
наглядової ради для визнання її
засідань правомочними. При цьому
положення частини восьмої статті 53
Закону застосовуються, коли Статутом
не визначена більша кількість членів
наглядової ради від більшої половини
її складу, яка необхідна для визнання
її засідань правомочними.

У заявах компанія "Грейт Стейшн
Пропертіз С.А." і компанія "Торберг
Бетайлігунген АГ" просять скасувати
постанову Вищого господарського суду
України від 16 червня 2014 року у справі №
920/483/13 та прийняти нове судове рішення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представників сторін і
третіх осіб, перевіривши наведені
заявниками обставини, Судова палата у
господарських справах Верховного Суду
України вважає, що заяви підлягають
частковому задоволенню з таких
підстав.

Як встановлено судами, рішенням
чергових загальних зборів акціонерів
Товариства від 15 квітня 2011 року
затверджено Статут Товариства та
Положення про наглядову раду
Товариства у новій редакції. Державну
реєстрацію нової редакції Статуту
Товариства проведено 29 квітня 2011 року
(т. 1, а.с. 12-49).

Згідно з пунктом 1.3 Статуту на момент
державної реєстрації цього Статуту
акціонерами Товариства є фізичні та
юридичні особи, які набули право
власності на акції Товариства у
процесі приватизації та в інших
випадках, передбачених законодавством.

У пункті 8.1 Статуту передбачено, що
органами управління Товариства є:
загальні збори - вищий орган
Товариства; наглядова рада - орган, який
здійснює захист прав акціонерів
Товариства, і в межах компетенції,
визначеної законодавством, цим
Статутом та Положенням про наглядову
раду Товариства, контролює та регулює
діяльність генерального директора
Товариства; генеральний директор
Товариства - одноосібний виконавчий
орган, який здійснює управління
поточною діяльністю Товариства;
ревізійна комісія товариства - орган,
який здійснює перевірку господарської
діяльності Товариства.

Відповідно до пункту 10.1 Статуту
Товариства та пункту 3.1 Положення про
наглядову раду Товариства члени
наглядової ради обираються із числа
фізичних осіб, які мають повну цивільну
дієздатність, та/або з числа юридичних
осіб-акціонерів та виконують свої
повноваження до обрання нового складу
наглядової ради.

Як визначено абзацом другим пункту 10.1
Статуту та абзацом першим пункту 3.5
Положення про наглядову раду
Товариства, кількісний склад
наглядової ради становить дев'ять осіб.

У пункті 10.6 Статуту Товариства однією з
підстав дострокового припинення члена
наглядової ради Товариства - фізичної
особи без ухвалення будь-яких рішень
загальними зборами передбачено
подання заяви за власним бажанням за
умови письмового повідомлення
наглядової ради за два тижні.

28 лютого 2013 року четверо членів
наглядової ради Товариства подали
письмові заяви на ім'я голови
наглядової ради про дострокове
припинення повноважень члена
наглядової ради за власним бажанням (т.
1, а.с. 65-68). Відповідно, як встановлено
пунктом 10.6 Статуту Товариства та
пунктом 5.5.8 Положення про наглядову
раду, із 14 березня 2013 року повноваження
цих членів наглядової ради
припинилися, у складі наглядової ради
Товариства залишилося п'ять членів із
дев'яти обраних.

Водночас, останнім реченням абзацу
першого пункту 10.10 Статуту Товариства
встановлено, що засідання наглядової
ради є правомочними, якщо у ньому
беруть участь не менше семи членів
наглядової ради, крім випадків,
передбачених Статутом. Аналогічна за
змістом вимога міститься у пункті 6.11
Положення про наглядову раду. Крім
того, згідно з абзацом другим пункту 10.10
Статуту Товариства та пунктом 3.5
Положення про наглядову раду якщо
кількість членів наглядової ради
становитиме менше семи, члени
наглядової ради, які залишилися у її
складі, зобов'язані протягом трьох
робочих днів із дати, коли про це стало
відомо, ухвалити рішення про скликання
та проведення позачергових загальних
зборів із метою обрання нового складу
наглядової ради, а Товариство у межах
строків, встановлених законодавством,
повинно провести такі збори. Члени
наглядової ради, які залишилися, мають
право ухвалювати рішення тільки з
питань щодо скликання та проведення
загальних зборів.

Позивач як акціонер та голова
наглядової ради Товариства звернувся
до суду з позовом про визнання
недійсними цих норм Статуту Товариства
та Положення про наглядову раду з
підстав їх невідповідності вимогам
частини восьмої статті 53 Закону, що
заважає Товариству ефективно
управляти майном та призводить до
порушення прав акціонерів, оскільки
наглядова рада у кількості п'яти осіб
за умов спірних пунктів Статуту та
Положення не може приймати рішення в
межах своєї компетенції (т.1, а.с. 2-7).

Скасовуючи постанову апеляційного
господарського суду та залишаючи в
силі рішення суду першої інстанції про
задоволення позову, Вищий
господарський суд України послався на
те, що спірні пункти Статуту Товариства
та Положення про наглядову раду, якими
встановлені обмеження щодо прийняття
рішень наглядовою радою, якщо
кількість членів наглядової ради
становитиме менше семи, є такими, що
суперечать Закону та звужують обсяг
прав позивача, що прямо заборонено
статтею 22 Конституції України (т. 4,
а.с. 31-36).

Проте з такими висновками погодитися
не можна з наступних підстав.

Статтями 88, 143, 154 ЦК України, статтями 57,
84 ГК України, статтями 4, 37, 51, 65, 67, 76
Закону України "Про господарські
товариства", статтею 13 Закону визначено
вимоги до установчих документів
господарських товариств, у тому числі
до статуту акціонерного товариства.

Як вказано в роз'ясненнях, викладених у
пункті 13 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 24 жовтня 2008 року № 13
"Про практику розгляду судами
корпоративних спорів", суд вправі
визнати недійсними установчі
документи товариства за одночасної
наявності таких умов: на момент
розгляду справи установчі
документи не відповідають вимогам
законодавства; порушення, допущені при
прийнятті та затвердженні установчих
документів, не можуть бути усунені;
відповідні положення установчих
документів порушують права чи
охоронювані законом інтереси позивача.

Статут акціонерного товариства
повинен містити, як це передбачено
пунктом 14 частини другої статті 13
Закону, окрім іншого, відомості про
склад органів товариства та їх
компетенцію, порядок утворення,
обрання і відкликання їх членів та
прийняття ними рішень, а також порядок
зміни складу органів товариства та їх
компетенції.

Згідно з пунктом 2 частини другої
статті 159 ЦК України та пунктами 9, 17
частини другої статті 33 Закону до
виключної компетенції загальних
зборів акціонерного товариства
віднесено утворення та ліквідацію
наглядової ради, обрання та
відкликання членів наглядової ради,
затвердження положення про наглядову
раду.

За змістом частини сьомої статті 53
Закону кількісний склад наглядової
ради встановлюється загальними
зборами.

Як встановлено судами, загальними
зборами акціонерів затверджено
кількісний склад наглядової ради
Товариства - дев'ять осіб.

Відповідно до частини другої статті 55
Закону засідання наглядової ради є
правомочним, якщо в ньому бере участь
більше половини її складу. Статутом
товариства може встановлюватися
більша кількість членів наглядової
ради, необхідна для визнання її
засідань правомочними.

У частині четвертій статті 13 Закону
сформульовано, що статут акціонерного
товариства може містити й інші
положення, що не суперечать
законодавству.

Таким чином, Законом загальним зборам
Товариства надано право самостійно
визначати у Статуті кількість членів
наглядової ради для визнання її
засідань правомочними. Оскільки
Статутом Товариства для правомочності
прийняття рішень наглядовою радою
встановлена більша кількість членів
(сім), а не більше половини її складу, як
це визначено у першому реченні частини
другої статті 55 Закону, то Статутом
передбачено інший порядок обрання
членів наглядової ради у разі, якщо
кількість членів буде меншою від її
правомочного складу, що не суперечить
законодавству.

Відповідно, положення частини восьмої
статті 53 Закону мають застосовуватися,
коли Статутом не визначено більшу
кількість членів наглядової ради від
більше половини її складу, яка
необхідна для визнання засідань
наглядової ради правомочними. Отже,
передчасними є висновки суду
касаційної інстанції про
невідповідність спірних пунктів
Статуту Товариства та Положення про
наглядову раду вимогам частини восьмої
статті 53 Закону.

Крім того, Вищим господарським судом
України не взято до уваги, що частиною
першою статті 38 Закону передбачено, що
кожний акціонер має право внести
пропозиції щодо питань, включених до
порядку денного загальних зборів
акціонерного товариства, а також щодо
нових кандидатів до складу органів
товариства, кількість яких не може
перевищувати кількісного складу
кожного з органів.

Тобто спірні пункти Статуту Товариства
та Положення про наглядову раду не
позбавляють позивача права участі в
управлінні Товариством і не призводять
до порушення його прав як акціонера
Товариства.

Безпідставним є посилання суду
касаційної інстанції на положення
статті 22 Конституції України, оскільки
частиною третьою цієї норми Основного
Закону України встановлено
недопустимість звуження змісту та
обсягу існуючих прав і свобод при
прийнятті нових законів або внесенні
змін до чинних законів. У цій же справі
йдеться про встановлення певних умов
діяльності акціонерного товариства та
його органів, що викладені в Статуті, а
не в законах чи змінах до них.

Тому висновок Вищого господарського
суду України про те, що останнє речення
першого абзацу та абзац другий пункту
10.10 Статуту Товариства, а також абзаци
другий і третій пункту 3.5, пункт 6.11
Положення про наглядову раду
суперечать положенням Закону,
ґрунтується на неправильному
застосуванні норм матеріального права.

За таких обставин заяви компанії "Грейт
Стейшн Пропертіз С.А." та компанії
"Торберг Бетайлігунген АГ" підлягають
частковому задоволенню, а постанова
Вищого господарського суду України від
16 червня 2014 року у справі № 920/483/13 -
скасуванню із направленням справи на
новий розгляд до суду касаційної
інстанції.

Керуючись статтями 11114 , 11123- 11125
Господарського процесуального кодексу
України, Судова палата у господарських
справах Верховного Суду України

п о с т а н о в и л а:

Заяви компанії "Грейт Стейшн Пропертіз
С.А." та компанії "Торберг Бетайлігунген
АГ" задовольнити частково.

Постанову Вищого господарського суду
України від 16 червня 2014 року у справі №
920/483/13 скасувати, а справу направити на
новий розгляд до суду касаційної
інстанції.

Постанова є остаточною і може бути
оскаржена тільки на підставі,
встановленій пунктом 2 частини першої
статті 11116 Господарського
процесуального кодексу України.

Головуючий
В.П. Барбара

Судді:
І.С.
Берднік

В.С. Гуль

А.А. Ємець

Т.Є.
Жайворонок

П.І. Колесник

О.І. Потильчак

І.Б. Шицький