Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Приватного
акціонерного товариства "Українська
акціонерна страхова компанія
АСКА-ЖИТТЯ"до Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "АКТИВ-БАНК"про зобов'язання
вчинити дії та стягнення 2 587 421,41
грн.Суддя Стасюк С.В.
Представники сторін:
від позивача Косенко С.В. (дов. б/н
від 06.06.2014 року)від відповідача не
Відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 13 листопада 2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення у справі.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ :
Приватне акціонерне товариство
"Українська акціонерна страхова
компанія АСКА-ЖИТТЯ" (надалі по тексту -
позивач) звернулось до Господарського
суду міста Києва з позовом до
Публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк "АКТИВ-БАНК" (надалі
по тексту - відповідач) про зобов'язання
вчинити дії та стягнення 2 587 421,41 грн.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 26.06.2014 року порушено
справи призначено на 24.07.2014 року.
10.07.2014 року через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
позивача надійшли документи на
часткове виконання вимог ухвали суду
та заява про забезпечення позову.
21.07.2014 року через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
позивача надійшли додаткові документи
по справі.
24.07.2014 року через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
позивача надійшли уточнення до
позовних вимог та заява про накладення
Представник відповідача в судове
засідання 24.07.2014 року не з'явився,
вимоги ухвали суду від 26.06.2014 року не
виконав, письмового відзиву на позов не
надав, про причини своєї неявки суд не
повідомив, про дату та час слухання
справи повідомлявся належним чином
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 24.07.2014 року розгляд справи
було відкладено на 21.08.2014 року, у зв'язку
з неявкою відповідача та необхідністю
подання додаткових доказів у справі.
28.07.2014 року через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
позивача надійшло клопотання про
вжиття заходів до забезпечення позову
шляхом накладення арешту на майно або
грошові суми, що належать Публічному
акціонерному товариству "Комерційний
банк "АКТИВ-БАНК" на суму 2 587 421,41 грн.
Розпорядженням В.о. Голови
Господарського суду міста Києва від
для розгляду судді Босому В.П., у зв'язку
з перебуванням судді
Стасюка С.В. у відпустці.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 21.08.2014 року суддя Босий В.П.
провадження, розгляд справи призначено
Розпорядженням В.о. Голови
Господарського суду міста Києва від
для розгляду судді Стасюку С.В., у
зв'язку з його виходом з відпустки.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 29.09.2014 року суддя Стасюк С.В.
провадження, розгляд справи призначено
відповідно до ухвали Господарського
суду міста Києва від 21.08.2014 року.
Представник відповідача в судове
засідання 07.10.2014 року не з'явився,
вимоги ухвали суду від 21.08.2014 року не
виконав, письмового відзиву на позов не
надав, про причини своєї неявки суд не
повідомив, про дату та час слухання
справи повідомлявся належним чином
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 07.10.2014 року розгляд справи
відкладено на 13.11.2014 року.
Через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва 23.10.2014
року відповідач подав письмові
пояснення по справі.
Розглянувши заявлену Приватним
акціонерним товариством "Українська
акціонерна страхова компанія
АСКА-ЖИТТЯ" заяву щодо заходів
забезпечення позову, суд її відхиляє,
виходячи з наступного.
Відповідно до статті 66 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд за заявою сторони,
прокурора чи його заступника, який
подав позов, або з своєї ініціативи має
право вжити, передбачених статтею 67
цього Кодексу, заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.
Таким чином, вжиття заходів до
забезпечення позову є правом суду.
Згідно з частиною 1 статті 67
Господарського процесуального кодексу
України, позов забезпечується, зокрема,
накладанням арешту на майно або
грошові суми, що належать
Умовою застосування заходів до
забезпечення позову є достатньо
обґрунтоване припущення, що майно (в
тому числі грошові суми, цінні папери
тощо), яке є у відповідача на момент
пред'явлення позову до нього, може
зникнути, зменшитись за кількістю або
погіршитись за якістю на момент
Заходи до забезпечення позову
застосовуються господарським судом як
гарантія реального виконання рішення
суду.
Відповідно до пункту 1 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 16 від 26.12.2011 року "Про деякі
питання практики застосування заходів
щодо забезпечення позову" особа, яка
подала заяву про забезпечення позову,
повинна обґрунтувати причини
звернення із заявою про забезпечення
позову. З цією метою та з урахуванням
загальних вимог, передбачених статтею
33 Господарського процесуального
кодексу України, обов'язковим є подання
доказів наявності фактичних обставин,
з якими пов'язується застосування
певного заходу до забезпечення позову.
У вирішенні питання про забезпечення
позову господарський суд має здійснити
оцінку обґрунтованості доводів
заявника щодо необхідності вжиття
відповідних заходів з урахуванням:
розумності, обґрунтованості і
адекватності вимог заявника щодо
забезпечення позову; забезпечення
збалансованості інтересів сторін, а
також інших учасників судового
процесу; наявності зв'язку між
конкретним заходом до забезпечення
позову і предметом позовної вимоги,
зокрема, чи спроможний такий захід
забезпечити фактичне виконання
судового рішення в разі задоволення
позову; імовірності утруднення
виконання або невиконання рішення
господарського суду в разі невжиття
таких заходів; запобігання порушенню у
зв'язку із вжиттям таких заходів прав
та охоронюваних законом інтересів
осіб, що не є учасниками даного
судового процесу.
Умовою застосування заходів до
забезпечення позову за вимогами
майнового характеру є достатньо
обґрунтоване припущення, що майно (в
тому числі грошові суми, цінні папери
тощо), яке є у відповідача на момент
пред'явлення позову до нього, може
зникнути, зменшитись за кількістю або
погіршитись за якістю на момент
виконання рішення. Отже, найдоцільніше
вирішувати питання забезпечення
позову на стадії попередньої
підготовки справи до розгляду (стаття 65
Господарського процесуального кодексу
України). Достатньо обґрунтованим для
забезпечення позову є підтверджена
доказами наявність фактичних обставин,
з якими пов'язується застосування
певного виду забезпечення позову. Про
такі обставини може свідчити вчинення
відповідачем дій, спрямованих на
ухилення від виконання зобов'язання
після пред'явлення вимоги чи подання
позову до суду (реалізація майна чи
підготовчі дії до його реалізації,
витрачання коштів не для здійснення
розрахунків з позивачем, укладення
договорів поруки чи застави за
наявності невиконаного спірного
зобов'язання тощо). Саме лише посилання
в заяві на потенційну можливість
ухилення відповідача від виконання
судового рішення без наведення
відповідного обґрунтування не є
достатньою підставою для задоволення
відповідної заяви (пункт 3 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 16 від 26.12.2011 року "Про деякі
питання практики застосування заходів
щодо забезпечення позову").
Позивач не надав суду жодних доказів
того, що існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову, позивач суду не надав, а також
нічим не підтвердив, що майно (в тому
числі грошові суми), яке є у відповідача
на момент пред'явлення позову до нього,
може зникнути або зменшитись.
За таких обставин суд не вбачає підстав
для задоволення заяви про забезпечення
позову шляхом накладення арешту на
грошові кошти, що належать відповідачу.
Представник позивача у судовому
засіданні 13.11.2014 року підтримав позовні
вимоги у повному обсязі.
Представник відповідача у судове
засідання 13.11.2014 року повторно не
з'явився, про причини своєї неявки суд
не повідомив, про дату та час слухання
справи повідомлявся належним чином
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення.
Розглянувши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, суд -
26.04.2006 року між Приватним акціонерним
товариством "Українська акціонерна
страхова компанія АСКА-ЖИТТЯ" (клієнт)
та Публічним акціонерним товариством
"КБ "АКТИВ-БАНК" (банк) було укладено
договір на обслуговування банківських
рахунків суб'єкта господарювання №
0426-001 (надалі по тексту - Договір), за
умовами якого банк відкриває клієнту
розрахунково - касове обслуговування
клієнта відповідно до чинного
законодавства України,
нормативно-правових актів
Національного банку України та умов
цього Договору, обслуговування
поточних рахунків клієнтів
здійснюється банком на підставі чинних
на момент надання послуг тарифів банку.
Відповідно до пункту 2.2. Договору
Розрахункові документи клієнта. що
надійшли до банку протягом
операційного часу, виконуються день їх
надходження. Розрахункові документи,
що надійшли після операційного дня,
виконуються банком наступного
Договір вступає в силу з моменту
підписання його сторонами. Договір
укладено на невизначений строк. Дія
Договору припиняється за згодою сторін
або у випадках, передбачених
законодавством чи цим Договором
(пункти 9.1., 9.2. Договору).
Заявлені позовні вимоги позивач
обґрунтовує неналежним виконання умов
Договору щодо обслуговування
банківського рахунку та перерахування
Зокрема, позивач зазначає про
невиконання платіжних доручень на
загальну суму 2 464 484,60 грн., а саме:
- платіжне доручення № 2166 від 30.04.2014
року на суму 300 000,00 грн.;
- платіжне доручення № 2226 від 12.05.2014
року на суму 19 344,41 грн.;
- платіжне доручення № 2223 від 12.05.2014
року на суму 953 280,00 грн.;
- платіжне доручення № 2254 від 03.06.2014
року на суму 5 350,68 грн.;
- платіжне доручення № 2258 від 05.06.2014
року на суму 278,00 грн.;
- платіжне доручення № 2259 від 05.06.2014
року на суму 9 780,82 грн.;
- платіжне доручення № 2262 від 11.06.2014
року на суму 1 150,69 грн.;
- платіжне доручення № 2263 від 20.06.2014
року на суму 1 175 000,00 грн.
Зважаючи на вищенаведене, позивач
просить суд зобов'язати позивача
перерахувати грошові кошти за
вищевказаними платіжними дорученнями
та стягнути з відповідача 93 650,41 грн.
інфляційних втрат, 5 006,89 грн. три
проценти річних, 167,20 грн. пені та 24 112,31
Відповідач у своїх письмових
поясненнях по справі заперечив проти
задоволення позову, посилаючись на те,
що виконавчою дирекцією Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб
02.09.2014 року прийнято рішення розпочати
з 03.09.2014 року процедуру виведення
Публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк "АКТИВ-БАНК" з ринку
шляхом запровадження у ньому
тимчасової адміністрації, відтак,
вимоги позивача є вимогами кредитора,
задоволення яких здійснюється згідно з
частиною 5 статті 36 Закону України "Про
систему гарантування вкладів фізичних
Оцінивши наявні в справі докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом, суд
приходить до висновку, що заявлені
позовні вимоги не підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.
Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного
кодексу України передбачено, що однією
із підстав виникнення цивільних прав
та обов'язків є договори та інші
Частина 1 статті 202 Цивільного кодексу
України передбачає, що правочином є дія
особи, спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
Згідно з частиною 1 статті 509
Цивільного України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Відповідно до статті 1066 Цивільного
кодексу України За договором
банківського рахунка банк
зобов'язується приймати і зараховувати
на рахунок, відкритий клієнтові
(володільцеві рахунка), грошові кошти,
що йому надходять, виконувати
розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком. Банк має право
використовувати грошові кошти на
рахунку клієнта, гарантуючи його право
безперешкодно розпоряджатися цими
коштами. Банк не має права визначати та
контролювати напрями використання
грошових коштів клієнта та
встановлювати інші, не передбачені
договором або законом, обмеження його
права розпоряджатися грошовими
коштами на власний розсуд. Положення
цієї глави застосовуються до інших
фінансових установ при укладенні ними
договору банківського рахунка
відповідно до наданої ліцензії, а також
застосовуються до кореспондентських
рахунків та інших рахунків банків, якщо
інше не встановлено законом.
Частиною 1 статті 1074 Цивільного кодексу
України передбачено, що обмеження прав
клієнта щодо розпоряджання грошовими
коштами, що знаходяться на його
рахунку, не допускається, крім випадків
обмеження права розпоряджання
рахунком за рішенням суду або в інших
випадках, встановлених законом, а також
у разі зупинення фінансових операцій,
які можуть бути пов'язані з
легалізацією (відмиванням) доходів,
одержаних злочинним шляхом, або
фінансуванням тероризму, передбачених
02.09.2014 року Правлінням Національного
банку України прийнята постанова № 545
"Про віднесення Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "АКТИВ-БАНК" до категорії
неплатоспроможних". На підставі
вищевказаної постанови, виконавчою
дирекцією Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб 02.09.2014 року прийнято
рішення № 79 "Про запровадження
тимчасової адміністрації у Публічному
акціонерному товаристві "Комерційний
банк "АКТИВ-БАНК", згідно якого в
Публічному акціонерному товаристві
"Комерційний банк "АКТИВ-БАНК" з 03.09.2014
року запроваджено тимчасову
адміністрацію строком на три місяці, а
саме з 03.09.2014 року по 03.12.2014 року та
призначено уповноважену особу Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
здійснення тимчасової адміністрації в
Публічному акціонерному товаристві
"Комерційний банк "АКТИВ-БАНК" -
Шевченка Олександра Володимировича.

Наслідки запровадження тимчасової
адміністрації регулюються статтею 36
Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб".

Так, зокрема, відповідно до абзацу 3
пункту 2 статті 37 Закону "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб",
Уповноважена особа Фонду діє від імені
Фонду має право продовжувати,
обмежувати або припиняти здійснення
банком будь - яких операцій.

Згідно з частиною 5 статті 36 Закону
України "Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб" під час
тимчасової адміністрації не
здійснюється, зокрема.

1) задоволення вимог вкладників та
інших кредиторів банку;

2) примусове стягнення коштів та
майна банку, звернення стягнення на
.майно банку. накладення арешту на
кошти та майно банку;

3) нарахування неустойки (штрафів,
пені), інших фінансових (економічних)
санкцій за невиконання чи неналежне
виконання зобов'язань перед
кредиторами та зобов'язань щодо сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів);

У відповідності до пункту 1 частини 6
статті 36 Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб"
обмеження, встановлене пунктом 1
частини п'ятої цієї статті, не
поширюється, зокрема, на зобов'язання
банку щодо виплати коштів за вкладами
вкладників за договорами, строк яких
закінчився, та за договорами
банківського рахунку вкладників.
Зазначені виплати здійснюються в межах
суми відшкодування, що гарантується
Фондом.

Так, згідно статті 2 Закону України "Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб" під поняттям вкладник
розуміється фізична особа (крім
фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності), яка
уклала або на користь якої укладено
договір банківського вкладу (депозиту),
банківського рахунку або яка є
власником іменного депозитного
сертифіката. Вклад - кошти в готівковій
або безготівковій формі у валюті
України або в іноземній валюті, які
залучені банком від вкладника (або які
надійшли для вкладника) на умовах
договору банківського вкладу
(депозиту), банківського рахунку або
шляхом видачі іменного депозитного
сертифіката, включаючи нараховані
відсотки на такі кошти.

Згідно статті 1 Закону України "Про
банки і банківську діяльність"
кредитор банку - юридична або фізична
особа, яка має документально
підтверджені вимоги до боржника щодо
його майнових зобов'язань.

Відповідно до пункту 1.25 глави 1 розділу
111 Рішення Виконавчої дирекції Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб від
05 липня 2012 року № 2 "Про затвердження
Положення про виведення
неплатоспроможного банку з ринку" під
час виконання своїх повноважень
уповноважена особа Фонду на тимчасову
адміністрацію: не пізніше п п'ятого
робочого дня, починаючи з дня свого
призначення, має повернути клієнтам, з
якими укладені договори про
касово-розрахункове обслуговування,
розрахункові документи, що не сплачені
в строк з вини неплатоспроможного
банку.

Таким чином, вимога про зобов'язання
Публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк "АКТИВ-БАНК" виконати
платіжні доручення позивача та
стягнення з останнього 93 650,41 грн.
інфляційних втрат, 5 006,89 грн. три
проценти річних, 167,20 грн. пені та 24 112,31
грн. штрафу, не може бути задоволеною,
так як у Публічному акціонерному
товаристві "Комерційний банк
"АКТИВ-БАНК" було введено тимчасову
адміністрацію, у зв'язку з чим
перерахування коштів з рахунку клієнта
банку не здійснювалось.

Відповідно до частини 1 статті 32
Господарського процесуального кодексу
України, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Згідно з частиною 1 статті 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Статтею 34 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи викладене, вимоги
Приватного акціонерного товариства
"Українська акціонерна страхова
компанія АСКА-ЖИТТЯ" не можуть бути
задоволені, так як у Публічному
акціонерному товаристві "Комерційний
банк "АКТИВ-БАНК" було введено
тимчасову адміністрацію, а тому
задоволення вимог кредиторів банку
здійснюється лише в порядку
передбаченому Законом України "Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб".

Відповідно до частини 1 статті 44
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати складаються з
судового збору, сум, що підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, призначеної господарським
судом, витрат, пов'язаних з оглядом та
дослідженням речових доказів у місці
їх знаходження, оплати послуг
перекладача, адвоката та інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи.

Частиною п'ятою статті 49
Господарського процесуального кодексу
України встановлено, що суми, які
підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, послуги
перекладача, адвоката та інші витрати,
пов'язані з розглядом справи,
покладаються: при задоволенні позову -
на відповідача; при відмові в позові -
на позивача; при частковому
задоволенні позову - на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 4, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові Приватного акціонерного
товариства "Українська акціонерна
страхова компанія АСКА-ЖИТТЯ"
відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 18.11.2014 року

Суддя
С.В. Стасюк