м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/23268/14 12.11.14

За позовом: публічного акціонерного
товариства "Аграрний фонд"

до: Аграрного фонду

про: стягнення 53 635,38 грн.

Суддя: Шкурдова Л.М.

Представники:

від позивача: Деруга Н.О. - пред. за
дов.

від відповідача: Пронін О.А. - пред. за
дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство
"Аграрний фонд" звернулося до
господарського суду міста Києва з
позовною заявою до Аграрного фонду
про стягнення 53 635,38 грн.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 27.11.14р. порушено провадження
у справі №910/23268/14 та призначено справу
до розгляду на 12.11.14р.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що він на підставі укладеного
з державним підприємством
«Новотроїцький елеватор» договору про
відступлення права вимоги №445-05/14 від
06.10.2014р. набув права вимоги до
відповідача за надані послуги
зберігання за договором складського
зберігання зерна № 19/11 від 08.04.2011. У
зв'язку з тим, що відповідачем не були
проведені розрахунки за надані послуги
зберігання за договором складського
зберігання зерна № 19/11 від 08.04.2011.,
позивач звернувся з позовом до суду про
стягнення з відповідача суми боргу в
розмірі 53 635,38 грн.

У судовому засіданні 12.11.14р.
представниками сторін надано
пояснення по справі.

У судовому засіданні 12.11.2014 було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

08.04.2011р. між державним
підприємством «Новотроїцький
елеватор» (Зерновий склад) та Аграрним
фондом (Поклажодавець) укладено
договір складського зберігання зерна
№ 19/11 від 08.04.2011 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору
поклажодавець зобов'язався передати на
зберігання Зерновому складу зерно
пшениці, ячменю, кукурудзи, якість яких
відповідає ДСТУ (далі - зерно), за
заліковою вагою в кількості, яка
визначається по фактичній кількості
зерна, що надійшло на карточку
Поклажодавця і засвідчується
відповідними складськими документами,
а Зерновий склад зобов'язався прийняти
таке зерно для зберігання на
визначених цим договором умовах і в
установлений строк повернути його
Поклажодавцеві або особі, зазначеній
ним як одержувач у стані, передбаченому
цим Договором та законодавством.

Пунктом 3.1.5 Договору визначено, що
зерновий склад зобов'язаний видати
складські документи на зерно не
пізніше наступного робочого дня після
прийняття його на зберігання.

Відповідно до п. 4.4 Договору
поклажодавець відшкодовує витрати із
зберігання зерна з моменту передачі
зерна Поклажодавця на зберігання
Зерновому складу на підставі актів
наданих послуг та розрахунку обсягів
коштів зберігання зерна як об'єкту
державного цінового регулювання.

У відповідності до п.4.7. Договору ціна
договору становить 61504,87 грн.

Згідно з п.8.1. Договору, зі змінами
внесеними Додатковим Договором до
Договору, він набирає чинності з
моменту підписання уповноваженими
представниками сторін та скріплення
печатками сторін і діє до 31.12.2014р., але у
будь якому випадку до повного
виконання сторонами своїх зобов'язань
у повному обсязі.

Стаття 936 Цивільного кодексу України
встановлює, що за договором зберігання
одна сторона (зберігач) зобов'язується
зберігати річ, яка передана їй другою
стороною (поклажодавцем), і повернути
її поклажодавцеві у схоронності.

Відповідно до Закону України «Про
зерно та ринок зерна в Україні»
складські документи на зерно -
товаророзпорядчі документи, що
видаються зерновим складом власнику
зерна як підтвердження прийняття зерна
на зберігання та посвідчення наявності
зерна і зобов'язання зернового складу
повернути його володільцеві такого
документа.

Відповідно до ст. 961 ЦК України
товарний склад на підтвердження
прийняття товару видає один із таких
складських документів: складську
квитанцію; просте складське свідоцтво;
подвійне складське свідоцтво.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про
зерно та ринок зерна в Україні»
зерновий склад на підтвердження
прийняття зерна видає один із таких
документів: подвійне складське
свідоцтво; просте складське свідоцтво;
складську квитанцію.

Судом встановлено, що державним
підприємством «Новотроїцький
елеватор» було прийнято від
відповідача на зберігання у період з
01.07.2013р. по 31.07.2013р. зерно, а саме 529,445
тонн пшениці 2 класу врожаю 2009 року, 373,765
тонн пшениці 2 класу врожаю 2009 року, 293,365
тонн пшениці 2 класу врожаю 2009 року та 2
679,798 тонн пшениці 3 класу врожаю 2011 року,
що підтверджується складськими
квитанціями на зерно №5028 від 22.07.2009,
№5031 від 23.07.2009, №5032 від 23.07.2009, №5075 від
27.07.2009, №37 від 16.01.2012, №336 від 16.01.2012 та
№206 від 23.06.2013, копії яких долучено до
матеріалів справи.

На виконання п.4.4. Договору державним
підприємством «Новотроїцький
елеватор» було складено акт виконаних
робіт до договору складського
зберігання зерна № 19/11 від 08.04.2011 на
суму 53 635,38 грн.

Вказаний акт виконаних робіт на суму 53
635,38 грн. було отримано відповідачем,
про що представник відповідача
зазначив в своїх письмових поясненнях
(вх.№06-20/35148/14 від 07.11.2014р.)

Однак, акт виконаних робіт до договору
складського зберігання зерна № 19/11 від
08.04.2011 на суму 53 635,38 грн. відповідачем
не підписаний, надані послуги по
зберіганню зерна не оплачені.

Відповідно до ст.946 ЦК України, плата за
зберігання та строки її внесення
встановлюються договором зберігання.

Згідно з п.4.3. Договору розмір
відшкодування витрат за зберігання за 1
тонну за 30 календарних днів становить
17,50 грн. з ПДВ.

Матеріали справи свідчать про те, що
вартість наданих державним
підприємством «Новотроїцький
елеватор» послуг по зберіганню зерна
відповідача у період з 01.07.2013р. по
31.07.2013р. склала 53 635,38 грн.

06.10.2014р. між публічним акціонерним
товариством «Аграрний фонд» (новий
кредитор) та державним підприємством
«Новотроїцький елеватор» (первісний
кредитор» укладено Договір про
відступлення права вимоги №445-05/14 від
06.10.2014р. (далі - Договір про відступлення
права вимоги).

Згідно з п.2.1. Договору про відступлення
права вимоги первісний кредитор
передав належне йому право вимоги
виконання зобов'язання боржника, що
виникло за Договором складського
зберігання зерна № 19/11 від 08.04.2011
(Основний договір) , а новий кредитор
прийняв право вимоги, що належить
первісному кредитору за основним
договором.

Відповідно до п.2.2. Договору про
відступлення права вимоги під
зобов'язанням боржника розуміється
грошовий борг (грошове зобов'язання) у
сумі 53 635,38 грн., що виник на підставі
Основного договору.

Відповідно до ст. 512 ЦК України
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою, зокрема,
внаслідок передання ним своїх прав
іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги).

Згідно з частиною 3 ст.512 Цивільного
кодексу України, кредитор у
зобов'язанні не може бути замінений,
якщо це встановлено договором або
законом.

Дослідивши Договір складського
зберігання зерна № 19/11 від 08.04.2011, суд
встановив, що умови вказаного договору
не містять заборони щодо заміни
кредитора у зобов'язанні.

Судом встановлено, що Договір
складського зберігання зерна № 19/11 від
08.04.2011 укладено в простій письмовій
формі, у зв'язку з чим, суд приходить до
висновку, що форма Договору про
відступлення права вимоги відповідає
вимогам ч.1 ст.513 ЦК України.

Відповідно до ст.516 ЦК України, заміна
кредитора у зобов'язанні здійснюється
без згоди боржника, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Якщо боржник не був письмово
повідомлений про заміну кредитора у
зобов'язанні, новий кредитор несе ризик
настання несприятливих для нього
наслідків. У цьому разі виконання
боржником свого обов'язку первісному
кредиторові є належним виконанням.

В матеріалах справи міститься
повідомлення про відступлення права
вимоги №338 від 06.10.2014р., яким державним
підприємством «Новотроїцький
елеватор» було повідомлено боржника
про відступлення права вимоги за
договором складського зберігання
зерна № 19/11 від 08.04.2011 новому
кредиторові - публічному акціонерному
товариству «Аграрний фонд» (позивач).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що
до нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Таким чином, за Договором про
відступлення права вимоги до позивача
перейшло право вимоги за Договором
складського зберігання зерна № 19/11 від
08.04.2011.

Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події. Якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 4.4 Договору
поклажодавець відшкодовує витрати із
зберігання зерна з моменту передачі
зерна Поклажодавця на зберігання
Зерновому складу на підставі актів
наданих послуг та розрахунку обсягів
коштів зберігання зерна як об'єкту
державного цінового регулювання.

Наявними в матеріалах справи копіями
складських квитанцій підтверджується,
що відповідачем у період з 01.07.2013р. по
31.07.2013р. було передано зерно на
зберігання.

В матеріалах вправи міститься вимога
позивача про сплату заборгованості
№2545 від 14.10.2014р.

У відповідь на вказану вимогу
відповідачем листом №41-07/1758 від 21.10.2014р.
повідомлено позивача про неможливість
здійснення оплати заборгованості у
зв'язку з відсутністю фінансування
відповідача.

В письмових поясненнях (вх.№06-20/35148/14
від 07.11.2014р.) представник відповідача
щодо наявності заборгованості не
заперечував, однак вказував на
неможливість здійснення оплати
заборгованості у зв'язку з відсутністю
фінансування відповідача.

Однак, посилання представника на
неможливість здійснення оплати
заборгованості у зв'язку з відсутністю
фінансування відповідача судом до
уваги не беруться, з огляду на наступне.

Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, відповідно до статті 11
Цивільного кодексу України є, зокрема,
договори. Договором є домовленість
двох або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що
відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 96 ЦК України юридична
особа самостійно відповідає за своїми
зобов'язаннями.

Частина 2 ст. 617 ЦК України та ч. 2 ст. 218 ГК
України передбачають, що відсутність у
боржника необхідних коштів, а також
порушення зобов'язань контрагентами
правопорушника не вважаються
обставинами, які є підставою для
звільнення боржника від
відповідальності за порушення
зобов'язання.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

У зв'язку з тим, що відповідачем не
надано суду доказів оплати
заборгованості за договором, суд
вважає за можливе задовольнити позовні
вимоги про стягнення з відповідача 53
635,38 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Аграрного фонду (01001,
м.Київ, вул.Грінченка, буд.1, ) на користь публічного
акціонерного товариства "Аграрний
фонд" (01001, вул. Грінченка, буд.1, ) 53 635 (п'ятдесят три тисячі
шістсот тридцять п'ять) грн 38 коп. - суми
боргу та 1827 (тисячу вісімсот двадцять
сім) грн 00 коп - суми судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено: 17.11.2014р.

Суддя

Шкурдова Л.М.