ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2014 р.Справа № 916/1542/14

Господарський суд Одеської області у
складі:

судді В.С.
Петрова

при секретарі Н.В.
Комендатенко

за участю представників:

від позивача - Григор'єв В.В.,

від відповідача - Шаманська Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом Товариства
з додатковою відповідальністю
„Ізмаїльська райсільгосптехніка" до
Публічного акціонерного товариства
„Енергопостачальна компанія
Одесаобленерго" про визнання недійсним
та скасування рішення комісії з
розгляду актів про порушення правил
користування електричною енергією, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з додатковою
відповідальністю „Ізмаїльська
райсільгосптехніка" звернулось до
господарського суду Одеської області з
позовною заявою до Публічного
акціонерного товариства
„Енергопостачальна компанія
Одесаобленерго" про визнання недійсним
та скасування рішення комісії з
розгляду актів про порушення правил
користування електричною енергією,
оформлене протоколом № 3 від 11.02.2014 р.
Позовні вимоги обґрунтовані
наступними.

05.05.2008 р. між ВАТ „Енергопостачальна
компанія Одесаобленерго" (тепер ПАТ) в
особі його структурної одиниці -
Ізмаїльські електричні мережі та ВАТ
„Ізмаїльська райсільгосптехніка" був
укладений договір № Із 5071 про
постачання електричної енергії,
відповідно до умов якого відповідач як
постачальник електричної енергії
продає електричну енергію споживачу
для забезпечення потреб
електроустановок споживача, а споживач
оплачує вартість використаної
(купленої) електричної енергії та
здійснює інші платежі згідно з умовами
договору.

Як вказує позивач, 02.04.2013 р.
представниками енергопостачальної
компанії у присутності позивача було
проведено перевірку дотримання вимог
ПКЕЕ. Так, при перевірці 02.04.2013 р. роботи
засобів обліку, у тому числі лічильника
електричної енергії типу НІК 2301 АК 1 №
0473081, встановленого в РУ-0,4 кВ ЗТП № 258,
яка згідно акту розмежування
знаходиться на балансі позивача,
працівниками Групи економічної
безпеки Відділу економічної безпеки
ПАТ „Енергопостачальна компанія
Одесаобленерго" виявлено, на їхню
думку, порушення Правил користування
електричною енергією, затверджених
постановою НКРЕ від 31.07.1996 р. № 28,
зареєстрованою в Міністерстві юстиції
України 02.08.1996 р. за № 417/1442 (із змінами і
доповненнями). На підставі виявленого,
на думку працівників ГЕБ, порушення
було оформлено акт про порушення № 020869
від 02.04.2013 р. із визначенням наступного
порушення: вплив постійним магнітом на
прилад обліку електроенергії;
позивачем було використано фізичну
силу та не допущено до огляду приладу
обліку електроенергії, також було
знято магніт з приладу обліку та
покинуто місце. Наразі в акті
зазначено, що факт наявності магніту
було працівниками зафіксовано, але не
сфотографовано, так як цьому
перешкоджав директор Чумаченко К.І. та
його помічник. При цьому в акті
зазначено, що до нього додаються: 1.
відео, 2. фото. Також в акті зазначено, що
споживач запрошується 17.04.2013 р. на
засідання комісії з розгляду актів
порушень ПКЕЕ для визначення обсягу
недооблікованої електроенергії та
суми завданих збитків. За
ствердженнями позивача, часу для
вивчення складеного представниками
енергопостачальної компанії акту №
020869 від 02.04.2013 р. споживачу не
надавалось.

В подальшому у квітні 2013 р. позивач
отримав від відповідача запрошення від
16.04.2013 р., на засідання комісії по
розгляду актів на 24.04.2013 р. У січні 2014 р.
позивач отримав від відповідача лист
від 27.01.2014 р. в якому зазначалося, що при
проведенні огляду електролічильника
НІК 2301 АК 1 № 0473081 було прийнято рішення
про направлення електролічильника до
спеціалізованої організації. У лютому
позивач отримав листа про проведення
засідання комісії на 11.02.2014 р.

11.02.2014 р. було прийнято рішення комісії
по розгляду актів про порушення ПКЕЕ,
оформлене протоколом № 3 засідання
комісії з розгляду актів про порушення
ПКЕЕ, в якому зазначено, що при розгляді
акту комісією за період з 20.03.2013 р. по
02.04.2013 р., на підставі постанови НКРЕ
методики, затвердженої постановою НКРЕ
від 04.05.2006 р. із змінами і доповненнями,
визначено кількість недорахованої
електроенергії на загальну суму 75 088,48
грн. В свою чергу позивачу був
виписаний розрахунок від 02.04.2013 р. за №
020869, а також рахунки на суму 4869,44 грн. та
на суму 70 219,04 грн.

Однак, позивач вважає рішення комісії
по розгляду актів про порушення ПКЕЕ
від 11.02.2014 р., яке було оформлено
протоколом № 3, незаконним та таким, що
підлягає скасуванню, посилаючись при
цьому на недотримання працівниками
енергопостачальної компанії вимог
Методики визначення обсягу та вартості
електричної енергії.

Зокрема позивач вказує, що згідно
Методики впливання магнітного поля на
прилад обліку може бути зафіксована
лише індикатором впливу постійного
магнітного або електричного полів.
Такого індикатору на прилад обліку
енергопостачальною компанією не
встановлювалось і, як слідство, таке
порушення, як вплив постійним магнітом
на прилад обліку, представники
компанії не мали підстав фіксувати в
акті. Акт про пломбування пакету з
приладом обліку не складався і
споживачу не вручався. Відмова від
підпису акту №020869 не скріплена ані
підписами осіб, що склали акт, ані ні
свідками. При огляді приладу обліку
встановлено цілісність корпусу,
кришки, встановлених на них пломб та
відсутність слідів спроб зняття кришки
лічильника. Метрологічні
характеристики приладу не
перевірялись. На засідання комісії
прийнято рішення про направлення
лічильника в Одеський науково
дослідний інститут судових експертиз.
Більш того, відповідно до акту про
порушення від 02.04.2013 року за №020869
покази на момент його складення були
001237. Згідно висновку експертного
дослідження від 10.12.2013 року вказано, що
на щитку лічильного механізму наявне
оглядове вікно, через яке видно цифри
001238,1. Окрім того, експертною установою
зазначено, що дослідженням наданого
лічильника встановлено наявність
ознак, що свідчать про спробу зняття
кришки лічильника з корпусу у
невстановлений спосіб - шляхом
вибивання кришки корпусу. Зафіксоване
значення залишкової намагніченості на
металевих поверхнях розрахункового
(обліково барабанного) механізму
лічильника свідчить про сторонній
вплив на його магнітного поля.
Проведеним дослідженням встановлено,
що пошкодження кріплення барабанного
облікового механізму лічильника
відсутнє. Представник позивача
наголосив, що слід зазначити, що акт був
складений та підписаний трьома
представниками енергопостачальної
компанії, один з яких не мав права на
проведення перевірки приладів обліку з
його посадовою інструкцією, а два інших
не мали права працювати в діючих
електроустановках у зв'язку з
відсутністю відомостей про
проходження медичного огляду.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 25.04.2014 р. позовну заяву ТДВ
„Ізмаїльська райсільгосптехніка"
прийнято до розгляду та порушено
провадження у справі № 916/1542/14, при
цьому розгляд справи призначено в
засіданні суду.

У судовому засіданні 30.05.2014 р.
представником позивача було заявлено
клопотання про призначення судової
експертизи електролічильника НІК типу
2301 АК1 серійний номер 0473081, вилученого у
позивача представникам відповідача
відповідно до акту про порушення № 030868
від 02.04.2013 р., на вирішення якої
поставити питання щодо визначення
наявності впливу магніту на
розрахунковий механізм
електролічильника.

Так, ухвалою господарського суду
Одеської області від 30.05.2014 р. по справі
№ 916/1542/14 було призначено судову
електротехнічну експертизу,
проведення якої доручено спеціалістам
Одеського науково-дослідного
інституту судових експертиз, також
провадження у справі було зупинено до
закінчення проведення судової
експертизи.

23.10.2014 р. до господарського суду
Одеської області надійшов від
Одеського науково-дослідного
інституту судових експертиз висновок
судової електротехнічної експертизи №
3348/31 від 10.10.2014 р. по справі № 916/1542/14.

Так, ухвалою господарського суду
Одеської області від 24.10.2014 р.
провадження у справі № 916/1542/14
поновлено та розгляд справи призначено
в засіданні суду на 06.11.2014 р.

В засіданні суду 06.11.2014 р. оголошувалась
перерва до 14.11.2014 р. в порядку ч. 3 ст. 77
Господарського процесуального кодексу
України.

Відповідач проти позову заперечує з
підстав, викладених у відзиві на
позовну заяву (а.с. 83-92), поясненнях по
справі (а.с. 107-109, 178-179).

Заслухавши пояснення представників
сторін, розглянувши та дослідивши всі
письмові докази, які містяться в
матеріалах справи, господарський суд
дійшов наступних висновків.

05.05.2008 р. між ВАТ „Енергопостачальна
компанія Одесаобленерго" в особі його
структурної одиниці - Ізмаїльські
електричні мережі та ВАТ „Ізмаїльська
райсільгосптехніка" був укладений
договір № Із 5071 про постачання
електричної енергії.

Згідно розділу 1 вказаного договору
постачальник електричної енергії
продає електричну енергію споживачу
для забезпечення потреб
електроустановок споживача з
приєднаною потужністю, величини якої
по площадках вимірювання та точках
продажу визначені додатком „Графік
зняття показів засобів обліку енергії",
а споживач оплачує постачальнику
електричної енергії та здійснює інші
платежі згідно з умовами цього
договору. Точка продажу електричної
енергії - межа балансової належності,
на якій відбувається перехід права
власності на електричну енергію
визначена додатком „Акт розмежування
балансової належності електромереж та
експлуатаційної відповідальності
сторін" між постачальником та
споживачем або інша межа обумовлена
окремим додатком до договору.

Відповідно до п. 2.2.2. договору
постачальник зобов'язується постачати
споживачу електроенергію як різновид
товару:

- в обсягах, визначених відповідно
до розділу 5 договору та з урахуванням
умов розділу 6 цього договору (додаток
„Обсяги постачання електричної
енергії споживачу);

- згідно з категорію
струмоприймачів споживача відповідно
до ПУЕ та гарантованого рівня
надійності електропостачання схем
електропостачання, визначених
додатком „Акт розмежування балансової
належності електромереж та
експлуатаційної відповідальності
сторін";

- із дотриманням граничних
показників якості електричної енергії,
визначених державними стандартами;

- забезпечити отримання
споживачем електричної енергії на
рівні дозволеної потужності для кожної
з площадок вимірювання, погодженої
сторонами в додатку „„Графік зняття
показів засобів обліку енергії".

Пунктом 2.2.3. передбачено, що
постачальник зобов'язується
повідомляти споживача про всі зміни
тарифів на електричну енергію письмово
або через засоби масової інформації за
п'ять днів до введення їх у дію.

У відповідності до п. 2.3.2. договору
споживач зобов'язується дотримуватися
режиму споживання електричної енергії,
згідно з умовами розділу 5 договору та
режиму роботи електроустановки.

Згідно п. 2.3.3. договору споживач
зобов'язується оплачувати
постачальнику вартість електричної
енергії згідно з умовами додатків
„Порядок розрахунків" та „Графік
зняття показів засобів обліку
електричної енергії".

Відповідно до п. 2.3.4. договору споживач
зобов'язується здійснювати оплату за
послуги з компенсації перетікання
реактивної електричної енергії між
електромережею постачальника та
електроустановками споживача згідно з
додатком „Порядок розрахунків за
перетікання реактивної енергії"

Пунктом 2.3.5. договору передбачено, що
споживач зобов'язується забезпечувати
безперешкодний доступ до
уповноважених представників
постачальника електричної енергії за
пред'явленням службового посвідчення
до засобів (систем) обліку
електроенергії, вимірювання
потужності та контролю показників
якості електроенергії.

Згідно п. 9.4 вказаного договору
останній набирає чинності з дня його
підписання і укладається на строк до
31.12.2008 р. Договір вважається щорічно
продовженим, якщо за місяць до
закінчення терміну дії договору жодною
із сторін не буде заявлено про
припинення його дії або перегляд його
умов.

Як з'ясовано судом, жодною зі сторін не
заявлялось про припинення дії
вказаного договору, що в свою чергу
свідчить про чинність вказаного
договору про постачання електричної
енергії № Із 5071 від 05.05.2008.

Як передбачено договором, під час
виконання умов даного договору з
питань, що необумовлені цим договором,
сторони зобов'язуються керуватися
чинним законодавством та Правилами
користування електричною енергією
(надалі - Правила), затвердженими
постановою Національної комісії
регулювання електроенергетики України
№ 28 від 31.07.1996 року (п. 2.1 договору).

Так, у відповідності з вказаним
договором ВАТ "Енергопостачальна
компанія „Одесаобленерго"
зобов'язалось постачати електричну
енергію на потреби ВАТ „Ізмаїльська
райсільгосптехніка" за адресою:
Одеська область, Ізмаїльський район, с.
Саф'яни, вул. Чапаєва, 14, де останній
здійснював свою діяльність.

Зазначений об'єкт електропостачання
забезпечено електролічильником № 0473081
типу НІК 2301 АК1.

Наразі слід зазначити, що ВАТ
"Енергопостачальна компанія
„Одесаобленерго" було змінено
найменування на Публічне акціонерне
товариство „Енергопостачальна
компанія Одесаобленерго", а ВАТ
„Ізмаїльська райсільгосптехніка" - на
Публічне акціонерне товариство
„Ізмаїльська райсільгосптехніка" у
відповідності з положеннями Закону
України „Про акціонерні товариства".

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 714 Цивільного
кодексу України за договором
постачання енергетичними та іншими
ресурсами через приєднану мережу одна
сторона (постачальник) зобов'язується
надавати другій стороні (споживачеві,
абонентові) енергетичні та інші
ресурси, передбачені договором, а
споживач (абонент) зобов'язується
оплачувати вартість прийнятих
ресурсів та дотримуватись
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
та іншого обладнання. До договору
постачання енергетичними та іншими
ресурсами через приєднану мережу
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, положення про договір
поставки, якщо інше не встановлено
законом або не випливає із суті
відносин сторін.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. При цьому до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 Цивільного
кодексу України).

Як вказує відповідач, за вказаним
договором ПАТ "ЕК Одесаобленерго"
належним чином і у повному обсязі
виконувало власні договірні
зобов'язання з постачання
електроенергії споживачу. Однак, за
ствердженнями відповідача, позивачем
свої договірні зобов'язання
виконувалися не належним чином, що
стало наслідком у безобліковому
споживанні електроенергії повивачем
шляхом встановлення пристрою, що
призводить до заниження показів
приладу обліку (постійного магніту).

Як передбачено п. 6.40 Правил
користування електричною енергією,
затвердженими постановою Національної
комісії регулювання електроенергетики
України № 28 від 31.07.1996 року, У разі
виявлення представниками
електропередавальної організації або
представниками постачальника
електричної енергії пошкоджень чи
зриву пломб, установлених у місцях,
указаних в акті про пломбування, або
пошкоджень відбитків тавр на цих
пломбах, пошкодження розрахункових
засобів обліку, явних ознак втручання в
параметри розрахункових засобів
(систем) обліку з метою зміни їх показів
перерахунок обсягу електричної
енергії, який підлягає оплаті,
здійснюється відповідно до Методики
визначення обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачами
правил користування електричною
енергією, затвердженої постановою НКРЕ
від 04.05.2006р. N 562, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 04.07.2006р.
за N 782/12656.

Відповідно до п. 6.41 вказаних Правил
разі виявлення під час контрольного
огляду або технічної перевірки
уповноваженим представником
постачальника електричної енергії, від
якого споживач одержує електричну
енергію, або електропередавальної
організації порушень цих Правил або
умов договору на місці виявлення
порушення у присутності представника
споживача оформляється акт порушень.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
02.04.2013 р. працівниками Групи
економічної безпеки Відділу
економічної безпеки ПАТ „ЕК
Одесаобленерго" проводилась перевірка
дотримання споживачем - ПАТ
„Ізмаїльська райсільгосптехніка"
Правил користування електричною
енергією на об'єкті позивача,
розташованому за адресою: Одеська
область, Ізмаїльський район, с. Саф'яни,
вул. Чапаєва, 14. Так, при здійсненні
вказаної перевірки роботи засобів
обліку, у тому числі лічильника
електричної енергії типу НІК 2301 АК 1 №
0473081, встановленого в РУ-0,4 кВ ЗТП № 258,
яка згідно акту розмежування
знаходиться на балансі позивача, за
ствердженнями відповідача, було
виявлено факт порушення споживачем
вказаних Правил.

У зв'язку з виявленим порушенням
відповідно до п. 6.41 Правил
уповноваженими представниками
постачальника було складено акт про
порушення Правил користування
електричною енергією № 020869 від 02.04.2013 р.
(а.с. 26-27), в якому вказано про скрите
встановлення постійного магніту до
оглядового вікна приладу обліку, а
також встановлено, що електроенергія,
яка споживається, лічильником не
обліковується. Наразі в акті зазначено,
що споживач, використовуючи фізичну
силу, не допустив до огляду приладу
обліку електроенергії, зняв магніт з
приладу обліку електроенергії і
скрився; факт присутності магніту на
приладі обліку уповноваженими
представника був побачений, але не
сфотографований, так як цьому
перешкоджав споживач - директор
підприємства Чумаченко К.І. і його
помічник. Також в акті вказано, що він
складався в присутності директора
Чумаченка К.І.

За приписами п. 6.41 вказаних Правил в
акті мають бути зазначені зміст
виявленого порушення із посиланням на
відповідні пункти цих Правил та
вихідні дані, необхідні та достатні для
визначення обсягу недоврахованої
електричної енергії та/або суми
завданих споживачем збитків. За
необхідності в акті зазначаються
заходи, яких необхідно вжити для
усунення допущених порушень. Акт
складається в двох примірниках, один з
яких передається або надсилається
споживачеві. Акт підписується
представником постачальника
електричної енергії
(електропередавальної організації) та
представником споживача. У разі
відмови споживача підписати акт в
ньому робиться запис про відмову. У
цьому разі акт вважається дійсним, якщо
він підписаний не менше ніж трьома
уповноваженими представниками
постачальника електричної енергії
(електропередавальної організації).
Споживач має право подати пояснення і
зауваження щодо змісту акта, які
зазначаються в акті, а також викласти
мотиви своєї відмови від його
підписання. Акт підписують тільки
особи, які брали участь в контрольному
огляді або технічній перевірці.

Відповідно до п. 6.42 Правил на підставі
акта порушень уповноваженими
представниками постачальника
електричної енергії під час засідання
комісії з розгляду актів про порушення
визначається обсяг недоврахованої
електричної енергії та сума завданих
споживачем збитків. Споживач має бути
повідомлений про час і дату засідання
комісії і має право бути присутнім на
засіданні комісії. Рішення комісії
оформляється протоколом і набирає
чинності з дня вручення протоколу
споживачу. Разом з протоколом
споживачу надаються розрахунок
величини вартості та розрахункові
документи для оплати недоврахованої
електричної енергії та/або збитків.

Так, 11 лютого 2014 року за наслідками
розгляду вищевказаного акту на
засіданні комісії по розгляду актів
про порушення Правил користування
електричною енергією споживачем -
юридичною особою в присутності
представника ПАТ „Ізмаїльська
райсільгосптехніка" - директора
Чумаченка К.І. було прийнято рішення
про здійснення розрахунку обсягу
недоврахованої електричної енергії з
моменту останньої перевірки до моменту
складання акта про порушення (з 20.03.2013 р.
по 02.04.2013 р.). Вказане рішення оформлено
протоколом засідання вказаної комісії
№ 3 від 11.02.2014 р. За результатами
здійсненого розрахунку відповідно до
п.п. 3 п. 2.1 Методики визначення обсягу та
вартості електричної енергії, не
облікованої внаслідок порушення
споживачами правил користування
електричною енергією, сума
недоврахованої електричної енергії
склала 70219,04 грн. за активну електричну
енергію та 4869,44 грн. за реактивну
електричну енергію, на оплату якої
виставлено рахунки-фактури від 11.02.2014 р.
№ 5071/А (а.с. 42). Як вбачається зі змісту
протоколу № 3, донарахування було
здійснено за виявлене порушення Правил
користування електричною енергією -
вплив постійного магніту на прилад
обліку електричної енергії.

З вказаним рішенням комісії директор
ПАТ „Ізмаїльська райсільгосптехніка"
Чумаченко К.І. був ознайомлений, про що
свідчить відмітка на вказаному
протоколі засідання комісії № 3 від
11.02.2014 року.

Наразі судом з'ясовано, що у лютому 2014
року Публічне акціонерне товариство
„Ізмаїльська райсільгосптехніка" було
перетворено у Товариство з додатковою
відповідальністю „Ізмаїльська
райсільгосптехніка" та останнє є
правонаступником прав та обов'язків
ПАТ, про що зазначено в статуті ТДВ
„Ізмаїльська райсільгосптехніка".

Так, ТДВ „Ізмаїльська
райсільгосптехніка", набувши після
державної держреєстрації прав і
обов'язків юридичної особи, звернулось
до суду із заявленим позовом, оскільки
позивач вважає, що рішення засідання
комісії Ізмаїльського району
електричних мереж ПАТ „ЕК
„Одесаобленерго", яке оформлене
протоколом №3 засідання комісії з
розгляду актів про порушення правил
користування електричною енергією від
11.02.2014 року за розглядом акту про
порушення правил користування
електроенергією № 020869, є
оперативно-господарською санкцією,
тому просить скасувати вказану
санкцією з огляду на неправомірність
її застосування відповідачем, вказуючи
на недотримання працівниками
енергопостачальної компанії вимог
Методики визначення обсягу та вартості
електричної енергії.

Зокрема, згідно Методики впливання
магнітного поля на прилад обліку може
бути зафіксована лише індикатором
впливу постійного магнітного або
електричного полів. Такого індикатору
на прилад обліку енергопостачальною
компанією не встановлювалось і, як
слідство, таке порушення, як вплив
постійним магнітом на прилад обліку,
представники компанії не мали підстав
фіксувати в акті. Акт про пломбування
пакету з приладом обліку не складався і
споживачу не вручався. Відмова від
підпису акту №020869 не скріплена ані
підписами осіб, що склали акт, ані ні
свідками. При огляді приладу обліку
встановлено цілісність корпусу,
кришки, встановлених на них пломб та
відсутність слідів спроб зняття кришки
лічильника. Метрологічні
характеристики приладу не
перевірялись.

До того ж на засідання комісії прийнято
рішення про направлення лічильника в
Одеський науково-дослідний інститут
судових експертиз. Більш того,
відповідно до акту про порушення від
02.04.2013 року за №020869 показники на момент
його складення були 001237, тоді як згідно
наданого відповідачем висновку
експертного дослідження від 10.12.2013 року
вказано, що на щитку лічильного
механізму наявне оглядове вікно, через
яке видно цифри 001238,1. Окрім того,
експертною установою зазначено, що
дослідженням наданого лічильника
встановлено наявність ознак, що
свідчать про спробу зняття кришки
лічильника з корпусу у невстановлений
спосіб - шляхом вибивання кришки
корпусу; зафіксоване значення
залишкової намагніченості на
металевих поверхнях розрахункового
(обліково барабанного) механізму
лічильника свідчить про сторонній
вплив на його магнітного поля;
проведеним дослідженням встановлено,
що пошкодження кріплення барабанного
облікового механізму лічильника
відсутнє.

Між тим, як вбачається з матеріалів
справи, Державною інспекцією з
енергетичного нагляду за режимами
споживання електричної і теплової
енергії в Одеській області на
виконання вимоги Ізмаїльського
міжрайонного прокурора була проведена
перевірка щодо законності дій
посадових осіб Групи економічної
безпеки Відділу економічної безпеки
ПАТ „ЕК Одесаобленерго", про що
свідчить лист вказаної Інспекції від
04.07.2013 р. У вказаному листі вказано, що
акт про порушення складений та
підписаний трьома представниками
енергопостачальної компанії, один з
яких не мав права на проведення
перевірки приладів обліку з його
посадовою інструкцією, а два інших не
мали права працювати в діючих
електроустановках у зв'язку з
відсутністю відомостей про
проходження медичного огляду,
розпорядчого документу, що надає право
працівникам Групи економічної безпеки
виконувати роботи на
електрообладнанні споживача, зокрема
на об'єкті, зазначеному в акті № 020869 від
02.04.2013 р., не представлено. Також
Інспекцією вказано, що форма акту
відповідає формі, вказаної в додатку 3
діючої Методики визначення обсягу та
вартості електричної енергії, не
облікованої внаслідок порушення
споживачами ПКЕЕ, але в ньому відсутні
деякі відомості, передбачені цією
формою. Так, згідно п. 4.6 Методики в акті
про порушення повинні бути зазначені
всі необхідні для розрахунку згідно з
вимогами цієї Методики параметри, що
характеризують електроустановку
споживача, схему підключення
електроустановки споживача та її
графічне зображення із зазначенням:
меж балансової належності; фазування
приладу обліку на дату оформлення акта
про порушення. Під час складання акту
про порушення № 020869 від 02.04.2013 р. прилад
обліку НІК 2301 АК1 № 0473081 було вилучено
представником енергопостачальника,
упаковано у пакет, пакет опломбовано
пломбою № 1228879. При цьому акт про
пломбування, передбачений формою акту
про порушення при пломбуванні пакету у
який упаковано знятий прилад обліку, не
складався і відповідний позивачу не
вручався.

Таким чином, згідно висновків
Державної інспекції з енергетичного
нагляду за режимами споживання
електричної і теплової енергії в
Одеській області від 04.07.2013 р. акт про
порушення ПКЕЕ № 020869 від 02.04.2013 р.
складено з порушенням вимог
нормативних документів та не може бути
визнаний таким, що відповідає вимогам
ПКЕЕ.

Крім того, Сектором НКРЕ у Одеській
області, що здійснює державне
регулювання у сфері енергетики в
Одеській області, в листі від 05.07.2013 р.
на заяву позивача, направлену до
вказаного Сектору Прокуратурою
Одеської області, зазначено про
складання акту про порушення ПКЕЕ №
020869 від 02.04.2013 р. з недотриманням вимог
абз. 2 п.4.1 Методики, у зв'язку з чим
проведення розрахунку обсягу та
вартості необлікованої енергії є
неможливим.

Так, вищенаведене свідчить про те, що
складений працівниками відповідача
акт про порушення ПКЕЕ № 020869 від 02.04.2013
р. не може служити належним доказом
наявності порушення Правил з боку
споживача електроенергії.

При цьому суд зазначає, що докази,
одержані з порушенням закону, не
приймаються господарським судом. Як
роз'яснюється в постанові Пленуму
Верховного Суду України від 1 листопада
1996 р. N 9 "Про застосування Конституції
України при здійсненні правосуддя",
докази повинні визнаватись такими, що
одержані незаконним шляхом, наприклад,
тоді, коли їх збирання й закріплення
здійснено або з порушенням
гарантованих Конституцією України
прав людини і громадянина,
встановленого процесуальним
законодавством порядку, або не
уповноваженою на це особою чи органом,
або за допомогою дій, не передбачених
процесуальними нормами.

Крім того, як зазначено в акті
порушення від 02.04.2013 року, факт
присутності магніту на приладі обліку
уповноваженими представника був
побачений, але не сфотографований,
натомість у додатках до акту вказані
відео та фото. Такі докази до суду
відповідачем не надавались, у зв'язку з
чим дослідити їх не уявляється
можливим. Посилання відповідача на те,
що судом такі не витребовувались, судом
оцінюються критично, оскільки вони
суперечать приписам ст. 33 ГПК України і
порушують принцип диспозитивності
сторін.

Відповідно до статті 235 Господарського
кодексу України за порушення
господарських зобов'язань до суб'єктів
господарювання та інших учасників
господарських відносин можуть
застосовуватися
оперативно-господарські санкції -
заходи оперативного впливу на
правопорушника з метою припинення або
попередження повторення порушень
зобов'язання, що використовуються
самими сторонами зобов'язання в
односторонньому порядку. До суб'єкта,
який порушив господарське
зобов'язання, можуть бути застосовані
лише ті оперативно-господарські
санкції, застосування яких передбачено
договором.

Частиною 1 статті 236 ГК України
встановлено види
господарсько-оперативних санкцій,
серед яких, зокрема, передбачено
встановлення в односторонньому
порядку на майбутнє додаткових
гарантій належного виконання
зобов'язань стороною, яка порушила
зобов'язання: зміна порядку оплати
продукції (робіт, послуг), переведення
платника на попередню оплату продукції
(робіт, послуг) або на оплату після
перевірки їх якості тощо.

Згідно з частиною 2 вищезазначеної
статті перелік
оперативно-господарських санкцій,
встановлений у її першій частині, не є
вичерпним.

Отже, зі змісту вказаних положень
чинного законодавства вбачається, що
рішення постачальника електричної
енергії про донарахування споживачу
вартості недоврахованої спожитої
електроенергії є саме
оперативно-господарською санкцією.
Аналогічну правову позицію щодо
вказаних спірних правовідносин
висловив Верховний Суд України у своїй
постанові від 29.11.2010 року у справі №
2-15/1783-2009, яка є обов'язковою для
застосування в силу вимог ст.111-28 ГПК
України.

За частиною 2 статті 237 ГК України
порядок застосування сторонами
конкретних оперативно-господарських
санкцій визначається договором. У разі
незгоди із застосуванням
оперативно-господарської санкції
заінтересована сторона може
звернутися до суду із заявою про
скасування такої санкції та
відшкодування збитків, завданих її
застосуванням.

Крім того, право споживача на
оскарження в судовому порядку рішення
комісії постачальника передбачено
пунктом 6.42 ПКЕЕ, які є обов'язковими для
сторін відповідно до пункту 2.1 договору
від 05.05.2008 р.

Як випливає зі змісту позовних вимог,
підставою для заявленого позову є
положення ст. 237 ГК України, на яку
позивач посилається у позові,
стверджуючи про оскарження ним
оперативно-господарської санкції.

Таким чином, судовий порядок
оскарження рішення комісії по розгляду
актів про порушення Правил передбачено
самими Правилами і даний спір виник при
виконанні господарського договору, а
тому підвідомчий господарському суду.
Аналогічну правову позицію щодо
вказаних спірних правовідносин
висловив Верховний Суд України у своїй
постанові від 29.11.2010 року у справі
№2-15/1783-2009, яка є обов'язковою для
застосування в силу вимог ст.111-28 ГПК
України.

З огляду на вказані положення
законодавства, безумовною підставою
застосування оперативно-господарської
санкції є наявність порушення
господарського зобов'язання з боку
іншої сторони, а також те, що наявність
або відсутність вини іншої сторони у
вчинені цього правопорушення не має
ніякого значення.

Разом з тим належних та допустимих
доказів в підтвердження факту
допущення з боку правопопередника
позивача Правил користування
електричною енергією, відповідачем до
суду не надано. Наявні в матеріалах
справи докази спростовують доводи
відповідача про правомірність
застосування до позивача
оперативно-господарської санкції у
вигляді рішення комісії Ізмаїльського
району електричних мереж ПАТ
„Одесаобленерго", яке оформлене
протоколом від 11.02.2014 р. № 3 засідання
комісії з розгляду актів про порушення
правил користування електричною
енергією, складеним за результатами
розгляду акту про порушення правил
користування електроенергією № 020869
від 02.04.2013 р., про донарахування
споживачу вартості недоврахованої
спожитої електроенергії. Надані
відповідачем висновок експертного
дослідження ОНДІСЕ від 10.12.2013 року та
висновок експертного
електротехнічного дослідження № 8223
від 15.10.2014 р., виконаний Харківським
науково-дослідним інститутом судових
експертиз ім.. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса
на замовлення відповідача, не
приймаються судом до уваги як належні
докази допущення споживачем
електроенергії порушення, оскільки
такі висновки не є обов'язковими для
суду. Тим більш, як вже зазначалось, у
висновку експертного дослідження
ОНДІСЕ від 10.12.2013 року вказані
показники лічильного механізму
приладу обліку, що були відібрані
експертом при здійсненні дослідження,
які відрізняються від показників,
вказаних в акті № 020869.

При цьому суд зазначає, що висновок
ОНДІСЕ судової електротехнічної
експертизи № 3348/31 від 10.10.2014 р. по даній
справі судом не може бути врахований,
оскільки дослідження судовим
експертом здійснювалось без огляду
приладу обліку типу НІК 2301 АК1 №0473081, а
результати експертного дослідженні
іншого каналового засобу обліку не
можуть братись судом до уваги, оскільки
не стосуються предмета спору, в межах
якого вирішується питання щодо
наявності магнітного впливу на
конкретний засіб обліку, а саме типу
НІК 2301 АК1 №0473081.

Виходячи з наведеного, суд вважає
безпідставним застосування до
позивача оперативно-господарської
санкції у вигляді рішення комісії
Ізмаїльського району електричних
мереж ПАТ „ ЕК Одесаобленерго", яке
оформлене протоколом від 11.02.2014 р. № 3
засідання комісії з розгляду актів про
порушення правил користування
електричною енергією, про
донарахування споживачу вартості
недоврахованої спожитої
електроенергії 70219,04 грн. за активну
електричну енергію та 4869,44 грн. за
реактивну електричну енергію. Адже
відсутність належних доказів
наявності порушення виключає
можливість застосування санкцій за
таке порушення.

За змістом ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами в господарському судочинстві
є будь-які дані, на підставі яких суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність або відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, та інші обставини,
які мають значення для правильного
вирішення господарського спору. При
цьому відомості, які є доказами у
справі, повинні бути отримані в
порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

В силу ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

За приписами ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Дослідивши всі наявні в матеріалах
справи докази щодо правомірності
застосування оперативно-господарської
санкції у вигляді оскаржуваного
рішення відповідача та
обґрунтованості нарахування
правопопереднику позивача цих санкцій,
суд доходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог щодо
скасування застосованої відповідачем
оперативно-господарської санкції.

Згідно з п. 6.42 ПКЕЕ у разі задоволення
судом скарги споживача постачальник
електричної енергії
(електропередавальна організація)
скасовує відповідний акт про
порушення. Оплачені споживачем за
рішенням комісії кошти постачальник
електричної енергії
(електропередавальна організація) має
право зарахувати як погашення існуючої
заборгованості цього споживача з
найдавнішим терміном її виникнення
(який не перевищує трьох років), у разі
відсутності заборгованості - зараховує
ці кошти в рахунок майбутніх
розрахункових періодів або, за заявою
споживача, повертає оплачені ним кошти.

Відповідно до позиції Вищого
господарського суду, викладеної у
листі від 29.06.2010р. №01-08-369, господарські
суди у вирішенні спорів можуть та
повинні застосувати норми права, якими
регулюються спірні правовідносини у
конкретних справах, незалежно від того,
чи посилаються на відповідні норми
сторони та інші учасники судового
процесу якщо це не змінює
матеріально-правових підстав позову

Щодо вимог позивача про визнання
недійсним вказаного рішення комісії
ПАТ "ЕК Одесаобленерго" з розгляду акту
про порушення Правил користування
електричною енергією, оформленого
протоколом № 3 від 11.02.2014 року, про
нарахування вартості недооблікованої
енергії, суд зазначає наступне.

За змістом ст. 15 ЦК України кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання.

Способи захисту цивільних прав та
інтересів судом передбачені у статті 16
ЦК України. Одним із таких способів, як
вказано в п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України є
визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб. Цією нормою також
встановлено, що суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
або законом.

Частина 2 ст. 20 ГК України серед актів,
визнання незаконними яких передбачено
ст. 16 ЦК України, як спосіб захисту прав
і законних інтересів суб'єктів
господарювання та споживачів
встановлює, що права та законні
інтереси зазначених суб'єктів
захищаються, зокрема, шляхом визнання
повністю або частково недійсними актів
інших суб'єктів, що суперечать
законодавству, ущемляють права та
законні інтереси суб'єкта
господарювання або споживача.

Тобто, за змістом вказаної норми,
господарські суди розглядають на
загальних підставах справи у спорах
про визнання недійсними актів,
прийнятих іншими органами, у тому
числі, актів господарських товариств,
які відповідно до закону чи установчих
документів мають обов'язковий характер
для учасників правовідносин, що
виникають чи припиняються з прийняттям
такого акта.

Як вже зазначалось, оскаржене рішення
комісії ПАТ "ЕК Одесаобленерго",
оформлене протоколом від 11.02.2014 р. N 3, за
своїми ознаками до таких актів не
відноситься, оскільки не носить
характеру обов'язкових до виконання
ненормативних актів, а є лише фіксацією
порушення, яке було виявлено при
проведенні перевірки дотримання
Правил користування електричною
енергією, та може бути використане в
якості доказу у разі звернення
відповідачем з позовом до суду про
стягнення визначеної в них суми
нарахування, і підлягають оцінці судом
у відповідності з вимогами ст. 43 ГПК
України. Тобто оскаржуване рішення
постачальника електроенергії є
оперативно-господарською санкцією, яка
скасована вже судом, а не актом
ненормативного характеру в розумінні
ч. 2 ст. 20 ГК України. Тому суд вважає
невірним обраний товариством спосіб
захисту порушеного права шляхом
визнання недійсним рішення комісії з
розгляду актів про порушення,
оформленого протоколом, разом з іншим
способом про скасування
оперативно-господарської санкції.

Таким чином, необхідним і достатнім для
захисту прав позивача суд вважає
скасування оперативно-господарської
санкції у вигляді рішення комісії ПАТ
"ЕК Одесаобленерго" з розгляду акту про
порушення Правил користування
електричною енергією, оформленого
протоколом № 3 від 11.02.2014 року.

Оцінюючи надані сторонами докази в
сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги Товариства з додатковою
відповідальністю „Ізмаїльська
райсільгосптехніка" частково
обґрунтовані, відповідають фактичним
обставинам справи та вимогам чинного
законодавства, тому підлягають
частковому задоволенню.

У зв'язку з тим, що спір виник внаслідок
неправомірних дій відповідача,
відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору,
понесені позивачем при подачі позову,
покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України,

суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з додатковою
відповідальністю „Ізмаїльська
райсільгосптехніка" до Публічного
акціонерного товариства
„Енергопостачальна компанія
Одесаобленерго" про визнання недійсним
та скасування рішення комісії з
розгляду актів про порушення правил
користування електричною енергією
задовольнити частково.

2. Скасувати
оперативно-господарську санкцію -
рішення комісії з розгляду актів про
порушення правил користування
електричною енергією ПАТ „ЕК
Одесаобленерго" в особі структурної
одиниці - Ізмаїльського району
електричних мереж, яке оформлене
протоколом № 3 від 11.02.2014 р., складеного
за результатами розгляду акту про
порушення правил користування
електроенергією № 020869 від 02.04.2013 р.

3. В задоволенні решти частини
позовних вимог Товариства з додатковою
відповідальністю „Ізмаїльська
райсільгосптехніка" до Публічного
акціонерного товариства
„Енергопостачальна компанія
Одесаобленерго" про визнання недійсним
рішення комісії відмовити.

4. СТЯГНУТИ з Публічного
акціонерного товариства
„Енергопостачальна компанія
Одесаобленерго" (65031, м. Одеса, вул. М.
Боровського, 28Б, ) на
користь Товариства з додатковою
відповідальністю „Ізмаїльська
райсільгосптехніка" (68670, Одеська
область, Ізмаїльський район, с. Саф'яни,
вул. Чапаєва, буд. 14; )
витрати по сплаті судового збору в сумі
1218 грн.

Рішення господарського суду може бути
оскаржене шляхом подання апеляційної
скарги до Одеського апеляційного
господарського суду, яка подається
через місцевий господарський суд
протягом 10-денного строку з моменту
складення та підписання повного тексту
рішення.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
на подання апеляційної скарги, якщо не
буде подано апеляційну скаргу. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та
підписано 19 листопада 2014 р.

Суддя
В.С. Петров