ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2014 р.Справа № 922/3234/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Доленчука Д.О.

при секретарі судового засідання
Івахненко І.Г.

розглянувши справу

за позовом ТОВ "Промресурс", м. Харків;
3-я особа на стороні позивача, що не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору - Підприємство з іноземними
інвестиціями "Лукойл-Україна", м. Київ
до 1. Роганської селищної ради, смт.
Рогань , 2. Управління
Держземагентства у Харківському
районі Харківської області, смт.
Пісочин 3. Харківська районна державна
адміністрація, м. Харків про визнання
недійсним державного акту на право
постійного користування землею та
скасування запису у поземельній книзі
за участю представників:

позивача - Журавльов О.С. за довіреністю
№ 1 від 16.07.2014 р.

3-ї особи на стороні позивача - Ковальов
С.А. за довіреністю № С15 від 26.09.2014 р.

1-го відповідача - не з'явився

2-го відповідача - не з'явився

3-го відповідача - Падалка Л.О. за
довіреністю № 01-15/3271 від 01.10.2014 р.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Промресурс" (позивач)
звернулося до господарського суду
Харківської області з позовом до 1.
Роганської селищної ради та 2.
Управління Держземагентства у
Харківському районі Харківської
області (відповідачі) згідно якого
просить суд:

- визнати недійсним Державний акт на
право постійного користування землею
I-ХР № 004894 від 07 вересня 2000 року на
земельну ділянку загальною площею 0,14400
га в межах згідно з планом на території
Роганської селищної ради, який
зареєстрований у Книзі записів
реєстрації державних актів на право
постійного користування землею за 2000 р.
№ 7;

- скасувати запис у Поземельній
книзі (реєстрацію права
постійного користування) Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Промресурс" (адреса: 61051, м. Харків,
вул. Бойова, 44-а, код в )
земельною ділянкою загальною площею
0,14400 га в межах згідно з планом на
території Роганської селищної ради,
яке зареєстровано на підставі
Державного акту на право постійного
користування землею І-ХР № 004894 від 07
вересня 2000 року у Книзі записів
реєстрації державних актів на право
постійного користування землею за 2000 р.
№ 7.

В обґрунтування позову позивач
вказував, що на зазначеній земельній
ділянці розташована стаціонарна АЗС.
Власником АЗС та користувачем
земельної ділянки під нею є
Підприємство з іноземними
інвестиціями "Лукойл-Україна". У зв'язку
з тим, що фактичне користування
земельною ділянкою та зведеною на ній
будівлею здійснює її новий власник,
позивач добровільно відмовився від
права користування зазначеною
земельною ділянкою.

3-я особа на стороні позивача, через
канцелярію господарського суду 16.09.2014
р. за вх. № 32034/14, надала письмові
пояснення з додатком, які судом
долучені до матеріалів справи. Згідно
письмових пояснень 3-я особа на стороні
позивача вказувала, що вважає можливим
визнати недійсним Державний акт на
право постійного користування землею
I-ХР № 004894 від 07 вересня 2000 року на
земельну ділянку загальною площею 0,14400
га в межах згідно з планом на території
Роганської селищної ради та скасувати
запис у Поземельній книзі (реєстрацію
права постійного користування) з
підстав, передбачених п. а, е ст. 141 ЗК
України.

Ухвалою суду по справі від 07.10.2014 р. було
залучено до участі у справі іншого
відповідача - Харківську районну
державну адміністрацію та розгляд
справи відкладено на 18.11.2014 р. о 12:40.

Представники позивача, 3-ї особи на
стороні позивача та 3-го відповідача до
початку судового засідання, через
канцелярію господарського суду 18.11.2014
р. за вх. № Д709/14, надали заяву про
розгляд справи без застосування
технічних засобів фіксації судового
процесу. Дана заява не суперечить
чинному законодавству, інтересам
сторін, тому приймається судом та
підлягає задоволенню.

Представник 3-го відповідача, через
канцелярію господарського суду 11.11.2014
р. за вх. № 39861, надав документи згідно
клопотання, які судом долучені до
матеріалів справи.

Представник 3-го відповідача, через
канцелярію господарського суду 11.11.2014
р. за вх. № 40496, надав письмові
заперечення по справі, які судом
долучені до матеріалів справи. В
наданих письмових запереченнях
представник 3-го відповідача просив суд
виключити Харківську районну державну
адміністрацію зі складу відповідачів
по зазначеній справі як неналежного
відповідача у зв'язку з тим, що
посилання 1-го відповідача щодо
порушення прав та законних інтересів
розпорядника земельної ділянки
(Харківської райдержадміністрації) не
відповідає чинному законодавству
України, оскільки до повноважень
районної державної адміністрації
відповідно до ч.3 ст. 122 ЗК України
віднесена передача земельної ділянки
із земель державної власності у
власність або у користування за межами
населених пунктів для обмеженого
переліку потреб - ведення водного
господарства, будівництва об'єктів,
пов'язаних з обслуговуванням жителів
територіальної громади району (шкіл,
закладів культури, лікарень,
підприємств торгівлі тощо), з
урахуванням вимог частини сьомої цієї
статті, індивідуального дачного
будівництва. Передача земельних
ділянок із земель промисловості,
транспорту, зв'язку енергетики, оборони
та іншого призначення без зміни
цільового призначення для
експлуатації та обслуговування
стаціонарної АЗС за межами населених
пунктів на території Роганської
селищної ради Харківського району
відноситься до компетенції
Харківської обласної державної
адміністрації.

Господарський суд, розглянувши
клопотання представника 3-го
відповідача про виключення
Харківської районної державної
адміністрації зі складу відповідачів
по зазначеній справі, вважав за
необхідне в його задоволенні
відмовити, оскільки ГПК України не
передбачено можливості виключення
відповідної особи зі складу
відповідачів по справі.

Представники позивача та 3-ї особи на
стороні позивача у судовому засіданні
підтримали позовні вимоги по справі у
повному обсязі.

Представник 3-го відповідача у судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечував у повному обсязі.

Беручи до уваги, що відповідно до ст. 129
Конституції України основними
засадами судочинства є, зокрема
рівність усіх учасників судового
процесу перед законом і судом, та те, що
відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України
обов'язок доказування і подання
доказів покладено на сторони, суд
згідно за статтею 75 Господарського
процесуального кодексу України
розглядає справу за наявними
матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників
позивача, 3-ї особи на стороні позивача
та 3-го відповідача, встановив наступне.

Рішенням Виконавчого комітету
Роганської селищної ради Харківського
району Харківської області від 11.05.2000 р.
№ 159 ТОВ "Промресурси" було надано
земельну ділянку в постійне
користування для обслуговування
стаціонарної АЗС та надано державний
акт на право постійного користування
землею.

07.09.2000 р. Роганською селищною Радою
народних депутатів Харківського
району Харківської області на підставі
рішення виконавчого комітету
Роганської селищної ради від 11 травня
2000 року № 159 позивачу було видано
державний акт на право постійного
користування землею І-ХР № 004894, що
підтверджує користування земельною
ділянкою загальною площею 0,1400 га землі
в межах згідно з планом
землекористування на території
Роганської селищної ради.

Зазначений акт було зареєстровано в
Книзі записів державних актів на право
постійного користування землею за 2000 р.
№ 7.

На земельній ділянці розміщена
стаціонарна АЗС.

Згідно договору купівлі-продажу,
посвідченого приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу Трощій І.В. від 14.06.2006 р.,
реєстровий № 860, вказану АЗС було
продано Товариству з обмеженою
відповідальністю "Укрславіянафта".

На підставі договору купівлі-продажу,
посвідченого приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу Трощій І.В. від 06.03.2007 року,
реєстровий № 354, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Укрславіянафта"
продало зазначений об'єкт нерухомого
майна Приватному підприємству
"Інкопмарк-2".

В свою чергу, ПП "Інкопмарк-2" у
відповідності із умовами договору
купівлі-продажу, посвідченого
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу Оніщук
О.М. від 28.11.2007 року, реєстровий № 4629,
передало нежитлову стаціонарну АЗС,
яка розташована по вул. Харківській, 24,
в смт. Рогань у власність Підприємству
з іноземними інвестиціями
"Лукойл-Україна".

Згідно позову позивач вказував, що на
теперішній час власником АЗС та
користувачем земельної ділянки під нею
є Підприємство з іноземними
інвестиціями "Лукойл-Україна". У зв'язку
із відсутністю необхідності
користування земельною ділянкою, ТОВ
"Промресурс" добровільно відмовилося
від права користування земельною
ділянкою, що розташована за адресою:
Харківська область, Харківський район,
Роганська селищна рада, загальною
площею 0,1400 га на підставі заяви,
посвідченої нотаріусом.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

У відповідності до ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

За приписами ч. 1 ст. 92 Земельного
кодексу України право постійного
користування земельною ділянкою - це
право володіння і користування
земельною ділянкою, яка перебуває у
державній або комунальній власності,
без встановлення строку.
;

Пунктами "а", "е" ч. 1 ст. 141 Земельного
кодексу України визначено, що
підставами припинення права
користування земельною ділянкою є, у
тому числі, добровільна відмова від
права користування земельною ділянкою
та набуття іншою особою права
власності на жилий будинок, будівлю або
споруду, які розташовані на земельній
ділянці.

Відповідно до п. 2.3. Постанови Пленуму
Вищого Господарського суду України
"Про деякі питання практики розгляду
справ у спорах, що виникають із
земельних відносин" від 17.05.2011 № 6,
державні акти про право власності або
право постійного користування на
земельну ділянку є документами, що
посвідчують відповідне право і
видаються на підставі рішень Кабінету
Міністрів України, обласних, районних,
Київської і Севастопольської міських,
селищних, сільських рад, Ради Міністрів
Автономної Республіки Крим, обласної,
районної, Київської і Севастопольської
міських державних адміністрацій.

У спорах, пов'язаних з правом власності
або постійного користування
земельними ділянками, недійсними
можуть визнаватися як зазначені
рішення, на підставі яких видано
відповідні державні акти, так і самі
акти про право власності чи постійного
користування.

Разом з тим господарським судам слід
враховувати, що право, посвідчене
державними актами, є похідним від
відповідного рішення органу державної
влади чи органу місцевого
самоврядування про передачу земельної
ділянки у власність чи в користування,
а тому з огляду на приписи частини
першої статті 16 ЦК України та статті 152
Земельного кодексу України захист прав
осіб на земельні ділянки не може
здійснюватися лише шляхом визнання
відповідного державного акта
недійсним, якщо рішення, на підставі
якого видано цей державний акт, не
визнано недійсним у встановленому
порядку.

Приймаючи до уваги вищевикладене та
враховуючи те, що в матеріалах справи
відсутні докази визнання недійсним
рішення Виконавчого комітету
Роганської селищної ради Харківського
району Харківської області від 11.05.2000 р.
№ 159, суд дійшов до висновку, що позовні
вимоги позивача є безпідставними та
такими, що не підлягають задоволенню, у
зв'язку з чим в їх задоволенні
необхідно відмовити.

Враховуючи те, що позов не підлягає
задоволенню, відповідно до ст. 49 ГПК
України витрати по сплаті судового
збору підлягають покладенню на
позивача.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. 129 Конституції України,
ст.ст. 92, 141, 152 Земельного кодексу
України, ст. 16 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 24, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 75,
82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити
повністю.

Повне рішення складено 24.11.2014 р.

Суддя Д.О. Доленчук