ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2014 року Справа № 922/115/14

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого - суддіДерепи В.І.суддів
:Грека Б.М., - (доповідача у справі),
Жаботиної Г.В.розглянувши у відкритому
судовому засіданні касаційну
скаргуТовариства з обмеженою
відповідальністю "Украгроком"на
постановуХарківського апеляційного
господарського суду від 01.10.14у
справі№922/115/14господарського
судуХарківської областіза
позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю
"Украгроком"доСільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю
"Петрівське"простягнення сумиза участю
представників від:позивачаНевальонна
Н.М. (дов. від 07.05.14)відповідачане
з'явилися, були належно повідомлені

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 18.08.14 (суддя
Яризько В.О.), залишеною без змін
постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 01.10.14 (колегія
суддів у складі: головуючий-суддя
Бондаренко В.П., судді: Россолов В.В.,

Тихий П.В.,) заява відповідача про
відстрочку виконання рішення суду від
04.02.14 у даній справі задоволена
частково, надана відстрочка виконання
рішення до 18.08.15.

Не погоджуючись із судовими актами у
справі, позивач звернувся до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить їх
скасувати, прийнявши нове рішення, яким
відмовити відповідачу у задоволенні
заяви про надання відстрочки,
посилаючись на те, що судами не
враховано матеріальних інтересів
позивача та наявність у відповідача
рухомого майна та худоби, які передані
за зведеним виконавчим провадженням на
експертну оцінку, кошти від реалізації
яких могли б бути передані позивачу в
рахунок погашення заборгованості по
рішенню від 04.02.14 у справі №922/115/14.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, колегія суддів
Вищого господарського суду України
вважає, що скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами та вбачається з
матеріалів справи, ТОВ "Украгроком"
звернулося до господарського суду
Харківської області з позовною заявою
до СТОВ "Петрівське" про стягнення
заборгованості за договором від 17.09.13
№Хк170913/03 193 300,00 грн. основного боргу; 48
325,00 грн. штрафу; 5 163,50 грн. пені і 191,58 грн.
3% річних на загальну суму
заборгованості 247 980,08 грн.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 04.02.14,
залишеним без змін постановою
Харківського апеляційного
господарського суду від 17.03.14, позовні
вимоги задоволено повністю. 02.04.14 на
виконання зазначеного рішення виданий
відповідний наказ суду.

01.08.14 відповідач звернувся до
господарського суду Харківської
області із заявою про відстрочку
виконання рішення суду від 04.02.14 у
справі №922/115/14 до 15.07.16.

Надаючи відстрочку виконання рішення,
суди врахували надзвичайну ситуацію,
яка виникла в АПК Золочівського району
Харківської області у результаті
несприятливих погодних умов, внаслідок
яких неможливо збирання
сільськогосподарських культур і
безпосередньо дощі, які спостерігалися
на зазначеній території з 27.08.13 по 04.10.13,
що негативно вплинуло на проведення
сільськогосподарських робіт, а за
таких умов 15.09.13 роботи зовсім
припинилися. Протягом вересня
зареєстровано 21 дощовий день, випало
115,6 мм опадів, що складає 232% місячної
норми. Починаючи з 15.09.13 верхній шар
ґрунту був перезволожений, запаси
продуктивної вологи шару ґрунту
дорівнювали 26-28 мм, або 110-122% від норми,
що підтверджується протоколом від 11.10.13
№9 позачергового засідання комісії з
питань техногенно-екологічної безпеки
та надзвичайних ситуацій Золочівської
РДА (а.с.112).

У зв'язку з отриманням менших коштів за
результатами діяльності 2013 році, у 2014
році підприємством боржника посіяно 9
895 кг. посівного матеріалу кукурудзи на
130 520,00 грн., посівного матеріалу
соняшника 8 980 кг на 263 832,00 грн. Через
скрутний фінансовий стан СТОВ
"Петрівське" для посіву змогло придбати
лише пізньостиглі культури кукурудзи
та соняшнику, які вирізняються
тривалим періодом дозрівання, що
змінюється залежно від строків сівби,
групи стиглості гібридів, погодних і
ґрунтово-кліматичних умов. Збирання
врожаю соняшнику підприємство
планувало розпочати у жовтні, а
кукурудзи приблизно у листопаді.
Поточного року підприємство очікувало
отримати врожайність кукурудзи 4,5
тон/га та соняшника 2,5 тон/га, за
отримані кошти від продажу вказаної
продукції боржник планує погашати
заборгованість перед стягувачем.

Фінансовий стан відповідача
підтверджується наданими до
матеріалів справи документами,
зокрема: фінансова звітність - баланси
та звіти про фінансові результати за 2003
рік та перше півріччя 2014 року, згідно
яких фінансові показники відповідача
хоча і позитивний (125тис.грн.), однак не
зможе перекрити заборгованість з
урахуванням того, що СТОВ "Петрівське" у
першу чергу повинно сплатити
заборгованість з єдиного соціального
внеску у сумі 319 208,48 грн. (а.с. 87-95).

Окрім того, через неврожай 2013 року та
погіршення якості зібраних зернових,
відповідач не зміг вчасно виконати
контракти на поставку зернових,
підсумком чого стало зменшення
очікуваних грошових коштів (а.с.105-111),
через що виникла заборгованість з
виплати орендної плати по паям на суму
258 449,88 грн. При цьому, у зв'язку з
обробленням орендованої землі у
поточному році відповідач витратив 39 820
тон дизельного топлива, за яке повинен
розрахуватися до кінця поточного року.

Вищевикладені обставини стали
підставою для надання відповідачу
відстрочки судами попередніх
інстанцій. Проте, колегія суддів Вищого
господарського суду України вважає
такі висновки судів попередніх
інстанцій передчасними та такими, що
зроблені з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
виходячи з наступного.

Висновки судів попередніх інстанцій
фактично ґрунтуються на доводах
боржника: щодо зменшення доходів від
реалізації зернових через надзвичайну
ситуацію, яка виникла у АПК
Золочівського району Харківської
області у результаті несприятливих
погодних умов, щодо додаткових
першочергових заборгованостей з
єдиного соціального внеску, по сплаті
орендної плати за паї, з яких зібрано
неякісний врожай.

Разом з тим, суди взагалі не взяли до
уваги доводи позивача про те, що
договір купівлі-продажу продуктів
хімічного виробництва, за неналежне
виконання якого виникла
заборгованість по даній справі, був
підписаний сторонами 17.09.13, при тому, що
як встановлено матеріалами справи і
боржником не заперечується, - до
підписання зазначеного договору
сільськогосподарські роботи СТОВ
"Петрівське" вже не здійснювалися.
Судами не встановлено чи усвідомлював
боржник під час підписання договору
про можливі наслідки не виконання його
за таких погодних умов, зважаючи на те,
що господарська діяльність
здійснюється суб'єктом господарювання
на власний ризик (ст.42 ГК України).

Судами також взагалі не надано
правової оцінки доводам позивача про
необґрунтованість терміну
відстрочення виконання рішення суду до
18.08.15, оскільки з висновків судових
актів вбачається, що відповідач
планував розпочати у жовтні 2014 року
врожаї соняшника, а у листопаді 2014 року
- кукурудзи, а за отримані кошти від
продажу цих врожаїв планує
розрахуватися з позивачем, бо у
відповідача буде реальна можливість
розрахуватися після збору врожаю у
листопаді 2014 року, при тому, що як
зазначено і боржником, і судами
попередніх інстанцій, наступний збір
врожаю буде восени 2015 року.

Відповідно до ч.1 ст.121 ГПК України при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора і у
виняткових випадках, залежно від
обставин справи, може відстрочити або
розстрочити виконання рішення, ухвали,
постанови, змінити спосіб та порядок їх
виконання.

Згідно з п.7.2 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 17.10.12
№9 "Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України",
підставою для відстрочки, розстрочки,
зміни способу та порядку виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
визначений строк або встановленим
господарським судом способом.
Вирішуючи питання про відстрочку чи
розстрочку виконання рішення, зміну
способу і порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо юридичної особи -
наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, стихійне лихо, інші
надзвичайні події тощо.

Проте, всупереч зазначеним вище нормам,
судами попередніх інстанцій не
враховано зазначених доводів позивача
і його матеріальних інтересів,
враховані матеріальні інтереси лише
боржника. За таких обставин Вищий
господарський суд позбавлений
можливості ухвалити рішення по суті
спору, так як не всі обставини справи є
з'ясованими, а відтак, спір стосується
не правозастосування, а встановлення
обставин справи, що не відноситься до
компетенції Вищого господарського
суду України. Тому ухвалені у справі
судові акти підлягають скасуванню, а
справа - направленню на новий розгляд
до місцевого господарського суду.

При новому розгляді, суду слід
з'ясувати наведені в цій постанові
обставини справи, дослідити наявні у
справі докази, дати їм, та доводам
сторін належну правову оцінку та
ухвалити законне та обґрунтоване
рішення. Під час нового розгляду справи
суду слід врахувати, що рішення є
законним тоді, коли суд, виконавши всі
вимоги процесуального закону і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив спір у відповідності з нормами
матеріального права, а обґрунтованим
визнається рішення, в якому повно
відображені обставини, що мають
значення для даної справи, висновки
суду про встановлені обставини і
правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, підтвердженими в судовому
засіданні.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України Вищий
господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Украгроком" задовольнити частково,
ухвалу господарського суду
Харківської області від 18.08.14 та
постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 01.10.14 у справі
№922/115/14 скасувати, справу направити на
новий розгляд до господарського суду
Харківської області.

Головуючий - суддя В. І.
Дерепа

Судді Б. М. Грек

Г.В.Жаботина