м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовомРегіонального відділення
Фонду державного майна України по м.
КиєвуДоВсеукраїнської професійної
прогрес»Простягнення 157 588,11 грн.
Суддя Спичак О.М.
Представники сторін:
від позивача: Чумаченко О.С. - дов. № 05
від 05.02.2014 року;
від відповідача: Платова Ю.П. - дов. №
15/10-14 від 15.10.2014 року;
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Регіональне відділення Фонду
державного майна України по м. Києву
звернулось до Господарського суду
міста Києва з позовом до
Всеукраїнської професійної спілки
«Соціальний прогрес» про стягнення 157
558,11 грн. орендних платежів за фактичне
користування приміщенням загальною
площею 1 247,90 кв.м., що розміщене за
адресою: Київська обл., Броварський р-н,
с. Літки, що знаходиться на балансі ВАТ
«Південзахідтрансбуд».
Ухвалою суду від 01.09.2014 року було
порушено провадження у справі та
призначено її розгляд на 15.09.2014 року.
У судовому засіданні 15.09.2014 року
представник позивача надав власне
письмове підтвердження відсутності
аналогічного спору, а також надав усні
пояснення по суті спору, відповідно до
яких позовні вимоги підтримав та
просив суд їх задовольнити.
Представник відповідача в судове
засідання 15.09.2014 року не з'явився,
вимоги ухвали суду не виконав, про
причини неявки суд не повідомив, про
дату та час слухання справи був
повідомлений належним чином.
У зв'язку з неявкою в судове засідання
представника відповідача, суд відклав
розгляд справи на 06.10.2014 року
У судовому засіданні 06.10.2014 року
представник позивача надав усні
пояснення по суті спору, відповідно до
яких позовні вимоги підтримав та
просив суд їх задовольнити.
Представник відповідача 06.10.2014 року
через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва подав
відзив на позовну заяву, а в судовому
засіданні 06.10.2014 року надав усні
пояснення по суті спору, відповідно до
яких проти задоволення позовних вимог
У судовому засіданні 06.10.2014 року,
відповідно до частини 3 статті 77
Господарського процесуального кодексу
України, судом оголошено перерву в
судовому засіданні до 17.10.2014 року.
Представник позивача 17.10.2014 року через
відділ діловодства Господарського
суду міста Києва подав додаткові
пояснення, а в судовому засіданні 17.10.2014
року подав клопотання про долучення
документів до матеріалів справи, яке
судом розглянуто та задоволено, а також
надав усні пояснення, відповідно до
яких позовні вимоги підтримав та
просив суд їх задовольнити.
Представник відповідача 17.10.2014 року
через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва подав
письмові пояснення по справі, а в
судовому засіданні надав усні
пояснення по суті спору, відповідно до
яких проти задоволення позовних вимог
У судовому засіданні 17.10.2014 року,
відповідно до частини 3 статті 77
Господарського процесуального кодексу
України, судом оголошено перерву в
судовому засіданні до 27.10.2014 року.
Представник позивача 27.10.2014 року через
відділ діловодства Господарського
суду міста Києва подав клопотання про
долучення доказів до матеріалів
справи, яке судом розглянуто та
задоволено, а в судовому засіданні
27.10.2014 року надав усні пояснення,
відповідно до яких позовні вимоги
підтримав та просив суд їх
У даному судовому засіданні
представник відповідача подав
письмові пояснення по справі, а також
надав усні пояснення по суті спору,
відповідно до яких проти задоволення
позовних вимог заперечував.
Крім того, у судовому засіданні 27.10.2014
року представниками сторін подано
спільне письмове клопотання про
продовження строку вирішення спору на
15 днів, яке судом розглянуто та
Відповідно до ст.ст. 69, 77 ГПК України
судом було оголошено ухвалу про
продовження строку вирішення спору на
15 днів та перерву у судовому засіданні
Представник позивача у судовому
засіданні 12.11.2014 р. надав усні
пояснення, відповідно до яких позовні
вимоги підтримав та просив суд
задовольнити їх у повному обсязі.
Представник відповідача подав
клопотання про долучення доказів до
матеріалів справи, яке судом
розглянуто та задоволено, а також надав
усні пояснення по суті спору,
відповідно до яких проти задоволення
позовних вимог заперечив у повному
В судовому засіданні 12.11.2014 року на
підставі ст. 85 ГПК України оголошено
вступну та резолютивну частини рішення
суду.
Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, Господарський суд міста Києва,
07.07.2000 р. між Регіональним відділенням
Фонду державного майна України
(орендодавець) та Всеукраїнською
професійною спілкою «Соціальний
прогрес» (орендар) було укладено
договір на оренду нежитлового
приміщення № 163, відповідно до п. 1.1
якого орендодавець передає, а орендар
приймає в строкове платне користування
державні нежитлові приміщення
загальною площею 1 247,9 кв.м. вартістю за
експертною оцінкою станом на 01.06.2000 р. 609
000,00 грн. Приміщення знаходяться на
балансі ВАТ «Південзахідтрансбуд».
Умови зазначеного договору свідчать
про те, що за своєю правовою природою
він є договором оренди.
Згідно з частиною 1 статті 283
Господарського кодексу України, за
договором оренди одна сторона
(орендодавець) передає другій стороні
(орендареві) за плату на певний строк у
користування майно для здійснення
господарської діяльності.
У відповідності до частини 6 статті 283
Господарського кодексу України, до
відносин оренди застосовуються
відповідні положення Цивільного
кодексу України з урахуванням
особливостей, передбачених цим
Відповідно до пункту 1.2 договору,
приміщення знаходиться за адресою:
Київська обл., Броварський р-н, с. Літки
і надається для використання під
організацію відпочинку членів
профспілкових організацій.
Пунктом 2.1 договору передбачено, що
вступ орендаря у користування майном
настає одночасно із підписанням
сторонами договору та Акта
прийому-передачі вказаного майна,
підписаного балансоутримувачем і
орендарем та погодженого з
Відповідно до Акту приймання-передачі
від 07.07.2000р. зазначене нежитлове
приміщення було передано в
користування орендареві.
13.07.2000р. між сторонами підписано
додаткову угоду про внесення змін та
доповнень до договору оренди №163 від
07.07.2000р., якою були внесені зміни в п.1.1
договору №163.
13.07.2000р. між сторонами підписано були
підписані зміни до Акту
приймання-передачі нерухомого майна.
21.07.2000 р. між сторонами підписано
додаткову угоду про внесення змін та
доповнень до договору оренди № 163 від
07.07.2000 р., якою п. 6.4 договору № 163 був
18.07.2001 р. між сторонами підписано
додаткову угоду про внесення змін та
доповнень до договору оренди № 163 від
07.07.2000 р., якою були внесені зміни та
доповнення до договору № 163.
28.12.2001 р. між сторонами підписано
додаткову угоду про внесення змін та
доповнень до договору оренди № 163 від
07.07.2000 р., якою були внесені зміни та
доповнення до договору № 163 та п. 3.2 був
викладений в новій редакції.
28.12.2001 р. між сторонами буди підписані
зміни до акту приймання-передачі
01.11.2002 р. між сторонами було підписано
додаткову угоду про внесення змін та
доповнень до договору оренди № 163 від
07.07.200 р., якою був викладений в новій
редакції та змінено відповідно п. 3.2.
01.11.2002 р. між сторонами були підписані
зміни до акту приймання-передачі
15.06.2007 р. між сторонами було підписано
додатковий договір № 1 про внесення
змін до договору оренди № 163 від 07.07.2000
р., яким мету використання договору
було викладено в новій редакції та
внесені зміни до п. 3.1 та 3.2 розділу 3.
Пунктом 3.3. договору встановлено, що
орендна плата перераховується до
Державного бюджету та на розрахунковий
рахунок балансоутримувача до 10 числа
місяця, слідуючого за звітним з
урахуванням щомісячного індексу
інфляції у співвідношенні 70% до 30%.
Умовами п. 3.6. договору встановлено, що
орендна плата, перерахована
несвоєчасно або не в повному обсязі,
підлягає індексації і стягується до
бюджету та балансоутримувачу у
визначеному в п. 3.6 співвідношенні
відповідно до чинного законодавства
України з урахуванням пені в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ на дату
нарахування пені в сумі заборгованості
за кожен день прострочення, уключаючи
Умовами п. 5.2 договору передбачений
обов'язок орендаря своєчасно і в
повному обсязі сплачувати орендну
Згідно з п. 5.3. договору, орендар подає
регіональному відділенню Фонду
державного майна України по м. Києву
оригінали платіжних доручень з
відміткою банку про перерахування 70 %
та 30 % орендної плати до 12 числа кожного
місяця, наступного за звітним.
Відповідальність за достовірність
наданої інформації покладається на
директора та головного бухгалтера
Умовами п. 11.1 договору встановлено, що
цей договір діє з 7 липня 2000 року по 7
липня 2010 р. строком на 10 років.
В обґрунтування поданого позову
представник позивача пояснив, що 07.07.2010
р. договір оренди № 163 від 07.07.2000 р.
припинив свою дію, проте відповідач не
звільнив займані приміщення у зв'язку з
чим у останнього за фактичне
користування приміщенням за період з
січня 2011 р. по серпень 2013 р. виник борг у
розмірі 136 153,34 грн.
Позивач 23.05.2014 р. звернувся до
відповідача з вимогою погасити борг з
орендної плати. Дана вимога позивача
залишились без належного на те
За таких обставин позивач звернувся з
даним позовом до Всеукраїнської
професійної спілки «Соціальний
прогрес» про стягнення 136 153,34 грн.
орендної плати за фактичне
користування приміщеннями за період з
січня 2011 р. по серпень 2013 р., 9 810,12 грн.
пені та 11 594,65 грн. інфляційних
Представник відповідача проти
задоволення позовних вимог заперечив у
повному обсязі посилаючись на те, що
відповідно до п. 11.4 договору, позивачем
було надіслано на адресу відповідача
відмову в продовженні строку дії
договору та його припинення, у зв'язку з
чим зважаючи на приписи ч. 2 ст. 17 та абз.
2 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про оренду
державного та комунального майна»
договір є припиненим у строк
визначений п. 11.1 договору, а саме - 07.07.2010
Порядок повернення орендованого майна
визначено п. 2.4 договору, згідно з яким у
випадку розірвання договору оренди,
закінчення терміну його дії та
відмовою від його продовження орендар
зобов'язаний в 3-денний строк здати
балансоутримувачу орендоване майно в
належному стані, не гіршому, ніж на час
передачі його в оренду, з урахуванням
фізичного зносу цього майна, а
балансоутримувач повинен прийняти
вказане майно згідно з Актом
прийому-передачі об'єкта оренди.
Як стверджує відповідач, ним були
звільнені орендовані приміщення та
вживались заходи з повернення
орендованого майна, зокрема,
відповідачем було направлено на адресу
позивача лист № 17/02 від 17.02.2011 р.
стосовно узгодження процедури
передачі орендованого майна. Проте,
зазначене звернення відповідача
залишилось без відповіді.
З огляду на викладене, відповідачем
було складено та направлено на адресу
балансоутримувача - ВАТ
«Трестпівдензахідтрансбуд» акт
прийому-передачі від 28.02.2011 р. у порядку
встановленому п. 2.4 договору, що
підтверджується квитанцією № 7295 від
28.02.2011 р. та описом вкладення в цінний
Зазначений лист відповідача залишився
без відповіді, у зв'язку з чим
відповідачем 12.03.2011 р. на адресу
позивача - Регіонального відділення
Фонду державного майна України по м.
Києву було направлено акт
прийому-передачі приміщення від 28.02.2011
р., що підтверджується описом вкладення
в цінний лист від 12.03.2011 р.
Значений лист відповідача позивачем
також залишився без відповіді,
заперечень щодо мотивів неприйняття
орендованого майна не надходило, а ні
від позивача, а ні від
Враховуючи зазначене, відповідач
вважає що ним належним чином було
виконано обов'язок щодо повернення
орендованого майна, у зв'язку з чим
підстави для нарахування орендної
плати після 28.02.2011 р. у відповідача
Відповідач стверджує, що ним за
фактичне користування приміщенням
після припинення дії договору оренди
сплачувалася орендна плата, зокрема,
03.08.2010 р. відповідачем було сплачено 1
242,44 грн. за червень 2010 р., 17.12.2010 р. на
користь позивача від відповідача також
надійшли орендні платежі у розмір 5 939,11
грн. та 9 999,98 грн., 05.01.2011 р. було
перераховано суму у розмірі 8 055,45 грн.
Таким чином, після закінчення строку
дії договору оренди, відповідачем було
перераховано на користь позивача
орендну пату у розмірі 23 994,54 грн.
Також позивач просив суд до спірних
правовідносин застосувати строки
Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд відмовляє
в задоволенні позовних вимог з
Частина 1 статті 193 Господарського
кодексу України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 статті 193 Господарського
кодексу України визначено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.
До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.
Відповідно до статей 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться, одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.
Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим до
виконання сторонами.
Відповідно до статті 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
Зі змісту укладеного між сторонами
договору, суд дійшов висновку, що за
цивільно-правовими ознаками він є
договором найму, а тому до нього
застосовуються положення
законодавства про найм (оренду).
Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу
України за договором найму (оренди)
наймодавець передає або зобов'язується
передати наймачеві майно у
користування за плату на певний строк.
Згідно з ч. 3 ст. 285 Господарського
кодексу України, орендар зобов'язаний
своєчасно і в повному обсязі
сплачувати орендну плату.
Статтею 286 Господарського кодексу
встановлено, що орендна плата - це
фіксований платіж, який орендар
сплачує орендодавцю незалежно від
наслідків своєї господарської
діяльності. Строки внесення орендної
плати визначаються в договорі.
Статтею 762 Цивільного кодексу України
передбачено, що за користування майном
з наймача справляється плата, розмір
якої встановлюється договором найму.
З наявних в матеріалах справи
документів судом встановлено наступне.
Умовами пункту 11.1 договору оренди
встановлено, що цей договір діє з 7
липня 2000 року по 7 липня 2010 р. строком на
Згідно з п. 11.4 договору, у разі
відсутності заяви однієї зі сторін про
припинення або зміну цього договору
після закінчення строку його дії
протягом одного місяця, він вважається
продовженим на той самий строк і на тих
самих умовах, які були передбачені цим
З наявного в матеріалах справи листа №
позивачем було повідомлено
відповідача про припинення дії
договору оренди № 163 від 07.07.2000 р. та
вимагалося повернути об'єкт оренди на
підставі акту приймання-передачі.
Також доручено балансоутримувачу - ДП
ЖЕУ ВАТ «Трестпівдензахідтрансбуд» у
10-денний строк з моменту отримання
даного листа, прийняти майно з
орендованого користування оформивши
належним чином та направивши на адресу
позивача підписані акти
приймання-передачі у трьох
Зазначений лист позивачем було
направлено на адресу відповідача -
Всеукраїнської професійної спілки
«Соціальний прогрес» та на адресу
третьої особи - ДП ЖЕУ ВАТ
Київ, вул. Мартиросяна, 16/14).
Умовами п. 2.4 договору встановлено, що у
випадку розірвання договору оренди,
закінчення терміну його дії та
відмовою від його продовження орендар
зобов'язаний в 3-денний строк здати
балансоутримувачу орендоване майно в
належному стані, не гіршому, ніж на час
передачі його в оренду, з урахуванням
фізичного зносу цього майна, а
балансоутримувач повинен прийняти
вказане майно згідно з актом
прийому-передачі об'єкта оренди. Майно
вважається поверненим
балансоутримувачу з моменту
підписання сторонами Акта
З матеріалів справи вбачається, що
відповідачем у порядку встановленому
п. 2.4 договору на адресу
балансоутримувача - ВАТ
Київ, вул. Мартиросяна, 16/14) було
складено та направлено акт
прийому-передачі приміщення від 28.02.2011
р. з супровідним листом до нього, що
підтверджується квитанцією № 7295 від
28.02.2011 р. та описом вкладення в цінний
Зазначений лист відповідача
балансоутримувачем залишено без
відповіді, у зв'язку з чим
Всеукраїнською професійною спілкою
«Соціальний прогрес» 12.03.2011 р на адресу
позивача - Регіонального відділення
Фонду державного майна України по м.
Києву також було направлено акт
прийому-передачі приміщення від 28.02.2011
р., що підтверджується описом вкладення
в цінний лист від 12.03.2011 р.
Даний лист відповідача позивачем також
залишився без відповіді, заперечень
щодо мотивів неприйняття орендованого
майна, а ні від позивача, а ні від
балансоутримувача не надходило.
Враховуючи зазначене, суд приходить до
висновку про належне виконання
відповідачем обов'язку щодо
повернення орендованого майна, у
зв'язку з чим підстави для нарахування
орендної плати після отримання
Регіональним відділенням Фонду
державного майна України по місту
Києву акту прийому-передачі, а саме з
17.03.2011 р. у відповідача відсутні
(враховуючи час поштового перебігу (3
робочих дні) встановленого наказом
Міністерства інфраструктури України
від 28.11.2013 р. № 958 «Про затвердження
Нормативів і нормативних строків
пересилання поштових відправлень»).
Таким чином, з огляду на вищевикладене
у позивача відсутні підстави для
нарахування орендної плати після 17.03.2011
Статтею 257 Цивільного кодексу України,
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.
В свою чергу, статтею 258 Цивільного
кодексу України визначено, що для
окремих видів вимог законом може
встановлюватися спеціальна позовна
давність: скорочена або більш тривала
порівняно із загальною позовною
давністю. Позовна давність в один рік
застосовується, зокрема, до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).
Згідно статті 261 Цивільного кодексу
України, перебіг позовної давності
починається від дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (п. 1), за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
Згідно статті 266 Цивільного кодексу
України, зі спливом позовної давності
до основної вимоги вважається, що
позовна давність спливла і до
додаткової вимоги (стягнення
неустойки, накладення стягнення на
заставлене майно тощо).
Статтею 267 Цивільного кодексу України
визначено, що позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення (п.3), сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові (п.4).
Враховуючи те, що суд прийшов до
висновку про відсутність підстав для
нарахування орендної плати після 17.03.2011
р., у зв'язку з поверненням орендованого
приміщення орендодавцю, та враховуючи
те що позивач звернувся з позовом до
суду про стягнення з відповідача 136 153,34
грн. орендної плати за фактичне
користування приміщенням лише 28.08.2014 р.,
що підтверджується вхідним штампом
канцелярії Господарського суду міста
Києва, тобто з пропуском трирічного
строку позовної давності як щодо
основної вимоги про стягнення
заборгованості з орендних платежів за
період січня 2011 р. до 17.03.2011 р., так і до
додаткових вимог про стягнення 11 594,65
грн. інфляційних втрат та 9 800,00 грн.
пені, і про застосування якого заявлено
відповідачем, суд дійшов висновку про
відмову у задоволенні позову.
Відповідно до ст. 49 ГПК України судові
витрати покладаються на позивача.
Керуючись, ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд міста Києва, -
1. В задоволенні позовних вимог
Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено

17.11.2014 р.

Суддя
Спичак О.М.