ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 року Справа № Б24/081-12

Вищий господарський суд України
у складі колегії суддів:

Головуючого -
Ткаченко Н.Г.

Суддів -
Міщенка П.К.

Куровського С.В.

За участю : кредитора ОСОБА_2 та її
представника - ОСОБА_3, кредитора
ОСОБА_4; розпорядника майна боржника
ОСОБА_5, представників: СТОВ "Юнайтед
Гроуверс" - Серпутько Т.В., кредитора
ОСОБА_7 - ОСОБА_8, кредитора ОСОБА_9 -
ОСОБА_10,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві касаційну скаргу
кредитора ОСОБА_2

на постанову Київського
апеляційного господарського суду від

09.09.2014 та ухвалу Господарського суду
Київської області від 21.07.2014 в частині
кредиторських вимог ОСОБА_9 по справі №
Б24/081-12 за спільною заявою ОСОБА_4 та
ОСОБА_7 до СТОВ "Юнайтед Гроуверс" про
банкрутство,-

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Господарського суду Київської
області від 11.09.2012 порушено
провадження по справі № Б24/081-12 про
банкрутство СТОВ "Юнайтед Гроуверс",
на підставі ст.ст.11, 12 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
за загальною процедурою.

Справа в частині розгляду реєстру
вимог кредиторів СТОВ "Юнайтед
Гроуверс" розглядалась судами
неодноразово.

Ухвалою Господарського суду Київської
області від 21.07.2014 по справі № Б24/081-12
/суддя Скутельник П.Ф./ задоволено
заяву ОСОБА_9 про визнання кредитором
та включення вимог до реєстру вимог
кредиторів СТОВ "Юнайтед Гроуверс", а
саме: визнано грошові вимоги ОСОБА_9 у
вигляді заборгованості з виплати
заробітної плати у сумі 24 000,00 грн. (1
черга задоволення вимог кредиторів),
заборгованості з виплати заробітної
плати у сумі 632 000,00 грн. (друга черга
задоволення вимог кредиторів),
компенсації за затримку виплати
заробітної плати із урахуванням
індексації заробітної плати у сумі 42
555,60 грн. ( друга черга задоволення вимог
кредиторів); покладено стягнення
судового збору в сумі 1 073,00 грн за
розгляд заяви ОСОБА_9 про визнання
кредитором по справі на боржника;
відкладено розгляд грошових вимог
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_2, призначено
клопотання про відсторонення
розпорядника майна боржника та скарги
на дії розпорядника майна боржника на
04.08.2014 року.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 09.09.2014 по
справі № Б24/081-12 / колегія суддів у
складі : Шипко В.В., Остапенко
О.М., Сотніков С.В./ ухвалу
Господарського суду Київської області
від 21.07.2014 залишено без змін.

В касаційній скарзі кредитор
ОСОБА_2 просить постанову Київського
апеляційного господарського суду від
09.09.2014 та ухвалу Господарського суду
Київської області від 21.07.2014 в частині
кредиторських вимог ОСОБА_9 скасувати,
посилаючись на те, що вони постановлені
з неправильним застосуванням норм
матеріального та процесуального права
і прийняти в цій частині нове рішення
по справі, яким відмовити ОСОБА_9 у
визнанні кредиторських вимог та
включенні їх до реєстру вимог
кредиторів СТОВ "Юнайтед Гроуверс".

Заслухавши доповідь судді Ткаченко
Н.Г., пояснення кредитора ОСОБА_2 та її
представника, пояснення представника
кредитора ОСОБА_7 , розпорядника майна
боржника та кредитора ОСОБА_4, які
підтримали касаційну скаргу та просили
її задовольнити, пояснення
представника кредитора ОСОБА_9 та
представника боржника, які
заперечувала проти касаційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів прийшла до висновку, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Як вбачається із матеріалів справи,
провадження по вказаній справі про
банкрутство СТОВ "Юнайтед Гроуверс"
здійснюється за Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
в редакції, чинній до 19.01.2013 року.

В газеті " Урядовий кур"єр "№ 200 від
01.11.2012 опубліковано оголошення про
порушення справи про банкрутство СТОВ
"Юнайтед Гроуверс".

Відповідно до ч.15 ст.11 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
після публікації оголошення про
порушення справи про банкрутство в
офіційному друкованому органі всі
кредитори незалежно від настання
строку виконання зобов'язань мають
право подавати заяви з грошовими
вимогами до боржника згідно ст. 14 цього
Закону.

До Господарського суду Київської
області ОСОБА_9 29.11.2012
звернулась з заявою про визнання
кредиторських вимог до боржника в сумі
698 555,60 грн. та включення їх до реєстру
вимог кредиторів СТОВ "Юнайтед
Гроуверс" (а.с.93-100 т.5).

Кредиторські вимоги ОСОБА_9 до
боржника в сумі 698 555,60 грн. / 656 000,00
грн.- заборгованість по заробітній
платі та 42 555,60 грн - компенсація за
затримку виплати заробітної плати із
урахуванням індексації / обґрунтовані
тим, що вона, відповідно до наказу СТОВ
"Юнайтед Гроуверс" № 4-К від 31.01.2006 була
призначена з 01.02.2006 року на посаду
заступника директора з питань
земельних відносин, з посадовим
окладом 8 000,00 грн., з даної посади не
звільнена, проте повну оплату праці за
зазначений період не отримала (а.с.96 т.5).

Боржником подано до суду заперечення
проти визнання кредиторських вимог
ОСОБА_9 у повному обсязі (а.с.64 т.8).

Визнаючи кредиторські вимоги
ОСОБА_9 до боржника у повному обсязі,
Господарський суд Київської області
виходив з того, що заявлені грошові
вимоги підтверджуються належними
доказами, зокрема, судовим рішенням
апеляційного суду Житомирської
області від 08.04.2014 по справі №277/1451/13-ц,
яке є чинним, подані у строк,
встановлений ст.14 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
а отже, є такими, що підлягають
включенню до реєстру вимог кредиторів
СТОВ "Юнайтед Гроуверс".

Київський апеляційний господарський
суд погодився з висновками суду першої
інстанції та залишив ухвалу
Господарського суду Київської області
від 21.07.2014 без змін.

Але з такими висновками суду як першої
так і апеляційної інстанції повністю
погодитись не можна.

Згідно із ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до чинного законодавства
рішення суду є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги процесуального
законодавства і всебічно перевіривши
обставини, вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального
права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин, а за їх
відсутності - на підставі закону, що
регулює подібні відносини, або
виходячи із загальних засад і змісту
законодавства України.

Оскаржувані судові рішення першої та
апеляційної інстанції зазначеним вище
вимогам не відповідають.

Згідно із ст.41 ГПК України
господарські суди розглядають справи
про банкрутство у порядку провадження,
передбаченому цим Кодексом, з
урахуванням особливостей,
встановлених Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Статтею 14 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
передбачено, що вимоги кредиторів,
визнані боржником або господарським
судом, включаються розпорядником майна
до реєстру вимог кредиторів.

Згідно ч. 2 ст. 15 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" у
попередньому засіданні господарський
суд розглядає реєстр вимог кредиторів,
вимоги кредиторів, щодо яких були
заперечення боржника і які не були
включені розпорядником майна до
реєстру вимог кредиторів.

За результатами розгляду
кредиторських вимог господарський суд
виносить ухвалу, в якій зазначається
розмір визнаних судом вимог
кредиторів, які включаються
розпорядником майна до реєстру вимог
кредиторів та призначається дата
проведення зборів кредиторів. Суд
самостійно розглядає кожну заявлену
грошову вимогу, перевіряє її
відповідність чинному законодавству
та за результатами такого розгляду
визнає або відхиляє частково чи
повністю грошові вимоги кредитора.

Завдання господарського суду у справі
про банкрутство полягає не у вирішенні
спору між кредитором та боржником по
суті, а у перевірці обґрунтованості
грошових вимог кредиторів.

Як вбачається із матеріалів справи,
кредитором ОСОБА_9 в підтвердження
своїх кредиторських вимог до боржника,
подано копію наказу СТОВ "Юнайтед
Гроуверс" від 31.01.2006 року №4-К про
призначення на посаду заступника
директора, копію рішення апеляційного
суду Житомирської області від 08.04.2014
року по справі № 277/1451/13-ц, копію рішення
Броварського міськрайонного суду
Київської області, копію довідки
центральної бази даних Державного
реєстру фізичних осіб ДПА України про
суми виплачених доходів за період з
01.01.2008 по 31.03.2011, копію довідки за формою
ОК-5 Пенсійного фонду України від 03.09.3013
щодо відомостей застрахованої особи -
ОСОБА_9

Відповідно до ст. 1 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
кредитор - юридична або фізична особа,
яка має у встановленому порядку
підтверджені документами вимоги щодо
грошових зобов'язань до боржника, щодо
виплати заборгованості із заробітної
плати працівникам боржника, а також
органи державної податкової служби та
інші державні органи, які здійснюють
контроль за правильністю та
своєчасністю справляння єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів).
Конкурсні кредитори - кредитори за
вимогами до боржника, які виникли до
порушення провадження у справі про
банкрутство. До конкурсних кредиторів
відносяться також кредитори, вимоги
яких до боржника виникли внаслідок
правонаступництва за умови виникнення
таких вимог до порушення провадження у
справі про банкрутство. Поточні
кредитори - кредитори за вимогами до
боржника, які виникли після порушення
провадження у справі про банкрутство.

Згідно із ч.2 ст.43 ГПК України ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до ст.43 ГПК України, сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.

Статтею 33 ГПК України передбачено,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.2 ст.34 ГПК України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно із ч.2 ст.36 ГПК України письмові
докази подаються суду в оригіналі або
в належним чином засвідченій копії.

Як вбачається із матеріалів справи,
наявні в матеріалах справи копії
документів, які подані до суду
кредитором ОСОБА_9 на підтвердження її
кредиторських вимог, зокрема, рішення
апеляційного суду Житомирської
області від 08.04.2014 року у справі №
277/1451/13-ц, належним чином не засвідчені,
а отже, не є належними та допустимим
доказами, відповідно до ст.36 ГПК
України (а.с.96-98 т.20).

Крім того, як вбачається із матеріалів
справи, постановою ВГСУ від 10.06.2014
скасовано ухвалу Господарського суду
Київської області від 26.09.2013 та
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 25.03.2014 в
частині визнання грошових вимог
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_2; в
частині відмови у визнанні грошових
вимог ОСОБА_9 і визнанні її кредитором
боржника та в частині розгляду
клопотання б/н від 26.09.2013 про
відсторонення керівника боржника від
посади; в частині розгляду скарги на
дії розпорядника майна СТОВ "Юнайтед
Гроуверс" арбітражного керуючого
ОСОБА_5, в цій частині справу направлено
на новий розгляд до суду першої
інстанції, в іншій частині ухвалу
Господарського суду Київської області
від 26.09.2013 та постанову Київського
апеляційного господарського суду від
25.03.2014 залишено без змін, з підстав,
викладених в постанові ВГСУ (а.с. 55-72
т.18).

Скасовуючи зазначені вище судові
рішення Вищий господарський суд
України виходив з того, що судами
попередніх інстанцій, зокрема,
належним чином не було перевірено
обгрунтованість кредиторських вимог
кредитора ОСОБА_9 по заробітній платі
відповідно до вимог Закону України "Про
оплату праці" реальну суму
заборгованості боржника перед ОСОБА_9 з
виплати заробітної плати та фактичного
отримання даним кредитором заробітної
плати (а.с.65 т.18).

Відповідно до ст. 11112 ГПК України
вказівки, що містяться у постанові
касаційної інстанції, є обов'язковими
для суду першої інстанції під час
нового розгляду справи.

Повторно переглядаючи справу № Б24/081-12,
в супереч вимог закону, судом першої
не було належним чином виконано
вказівки, які містяться в постанові
Вищого господарського суду України від
10.06.2014 та крім того, належним чином не
перевірено обставини перебування у
трудових відносинах ОСОБА_9 з
боржником, не перевірено обставини
щодо часткової оплати праці ОСОБА_9, з
урахуванням додаткових пояснень
ОСОБА_9 до заяви про визнання
кредиторських вимог до боржника (а.с.62
т.9), а також обгрунтованість її
кредиторських вимог, з урахуванням
притягнення ОСОБА_9 до кримінальної
відповідальності та результатів
кримінального провадження відносно
ОСОБА_9 , а отже належним чином не
перевірено наявність, чи відсутність
реальної суми боргу СТОВ "Юнайтед
Гроуверс" по заробітній платі перед
ОСОБА_9

Крім того, черговість задоволення
вимог кредиторів передбачена ст. 31
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

Разом з тим, суд першої інстанції
належним чином не обґрунтував
віднесення заборгованості СТОВ
"Юнайтед Гроуверс" перед ОСОБА_9 з
виплати заробітної плати у сумі 24 000,00
грн. до першої черги задоволення вимог
кредиторів та заборгованості і з
виплати заробітної плати у сумі 632 000,00
грн до другої черги задоволення вимог
кредиторів.

Відповідно до вимог ст. 99 ГПК України в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.

Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Згідно із ст. 101 ГПК України у процесі
перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Додаткові докази
приймаються судом, якщо заявник
обґрунтував неможливість їх подання
суду першої інстанції з причин, що не
залежали від нього.

Апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Залишаючи ухвалу суду першої інстанції
без змін, господарський суд
апеляційної інстанції належним чином
не перевірив висновки суду першої
інстанції щодо обгрунтованості
заявлених кредиторських вимог ОСОБА_9,
їх розміру та черговості.

Крім того, відповідно до вимог Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" ухвала
попереднього засідання може бути
оскаржена лише в частині визнання чи
відмови у визнанні конкретних
кредиторських вимог.

Як вбачається із матеріалів справи,
Київським апеляційним господарським
судом за апеляційною скаргою
кредитора ОСОБА_2 було переглянуто
ухвалу попереднього засідання
Господарського суду Київської області
від 21.07.2014 саме в частині кредиторських
вимог ОСОБА_9, разом з тим, в
резолютивній частині оскаржуваної
постанови апеляційної інстанції від
09.09.2014 зазначено, що апеляційним судом
за результатами розгляду апеляційної
скарги щодо кредиторських вимог
ОСОБА_9, прийнято рішення щодо ухвали
Господарського суду Київської області
від 21.07.2014 про затвердження реєстру
вимог кредиторів СТОВ "Юнайтед
Гроуверс" в повному обсязі, включаючи і
щодо вимог тих кредиторів, які не
оскаржувались і не були предметом
розгляду в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ст.42 ГПК
України правосуддя у господарських
судах здійснюється на засадах рівності
всіх учасників судового процесу перед
законом і судом.

Згідно із ст. 43 ГПК України судочинство
у господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Господарський суд створює сторонам та
іншим особам, які беруть участь у
справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

Відповідно до ст.45 ГПК України розгляд
справ у господарських судах відкритий,
за винятком випадків коли це
суперечить вимогам щодо охорони
державної, комерційної або банківської
таємниці.

Статтею ст.22 ГПК України передбачені
права та обов'язки сторін у
господарському процесі, зокрема,
сторони користуються рівними
процесуальними правами та мають право
брати участь в господарських
засіданнях.

Як вбачається із матеріалів справи, в
порушення вимог ст.22 ГПК України,
справа в судовому засіданні
Київського апеляційного
господарського 09.09.2014 розглянута судом
лише за участі розпорядника майна
боржника, без участі представників
боржника та кредиторів, без належного
з"ясування причин їх не з"явлення у
судове засідання.

Таким чином, господарським судом як
першої, так і апеляційної інстанції, в
порушення вимог закону, судові
рішення по справі прийняті без
всебічного, повного і об'єктивного
розгляду всіх обставин справи та
доказів, які мають суттєве значення по
справі.

Відповідно до ст. 1117 ГПК України
переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція на
підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

За таких обставин, постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 09.09.2014 та
ухвалу Господарського суду Київської
області від 21.07.2014 в частині
кредиторських вимог ОСОБА_9 по справі
про банкрутство СТОВ "Юнайтед
Гроуверс" не можна визнати як такі, що
відповідають фактичним обставинам
справи і вимогам закону і вони
підлягають скасуванню, а справа в цій
частині - направленню на новий судовий
розгляд до господарського суду
Київської області.

При новому розгляді справи суду, слід
врахувати вище викладене, повно та
всебічно дослідити дійсні обставини
справи, дати належну оцінку зібраним по
справі доказам, доводам та
запереченням сторін і в залежності від
встановленого та вимог закону,
постановити законне та обґрунтоване
рішення.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 1115, 1117 - 1119, 11110-11113 ГПК України,
Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу кредитора ОСОБА_2
задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного
господарського суду від

09.09.2014 та ухвалу Господарського суду
Київської області від 21.07.2014 в частині
кредиторських вимог ОСОБА_9 по справі №
Б24/081-12 скасувати.

Справу № Б24/081-12 в частині
кредиторських вимог ОСОБА_9 направити
на новий розгляд до Господарського
суду Київської області.

Головуючий -
Ткаченко Н.Г.

Судді -
Міщенко П.К.

Куровський С.В.