ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.11.14р. Справа № 904/5661/14

За позовом Відділу освіти виконкому
Центрально-Міської районної у місті
ради, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська
область

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "РЕМОНТ ПЛЮС", м.
Кривий Ріг, Дніпропетровська
область

про стягнення 40 000,00 грн.

Головуючий колегії, суддя Колісник І.І.

Суддя Бєлік В.Г.

Суддя Мартинюк С.В.

Представники:

від позивача: Сисоєва О.Ю., довіреність
№ 2 від 01.09.2014 року, представник; Шевчук
Т.В., довіреність № 1 від 10.10.2014 року,
представник;

від відповідача: не з'явився;

за участю експерта ТПП України Глущук
М.В., посвідчення № 19-11/13 від 31.12.2002 року.

СУТЬ СПОРУ:

Відділ освіти виконкому
Центрально-Міської районної у місті
ради звернувся до господарського суду
Дніпропетровської області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "РЕМОНТ ПЛЮС" про
стягнення 40 000,00 грн. Судовий збір у сумі
1827,00 грн. позивач просить покласти на
відповідача.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач
посилається на те, що на порушення умов
договору № 5/250 від 09.08.2012 року та
існуючих ГОСТу та ТУ відповідач
поставив йому неякісні електроплити з
духовою шафою у кількості двох одиниць
вартістю по 20 000,00 грн. кожна на загальну
суму 40 000,00 грн., у зв'язку з чим вимагає
від відповідача повернення сплачених
останньому грошових коштів.

На підтвердження вказаних підстав
позову позивач надав копію експертного
висновку № Э-172 від 16.08.2013 року
Дніпропетровської Торгово-промислової
палати за підписом експерта Глущука
М.В.

У судовому засіданні представники
позивача підтримали вимоги позову з
наведених у ньому підстав.

Відповідач у відзиві на позов просить
суд відмовити у задоволенні позову
повністю, стверджуючи про поставку ним
продукції, яка безпечна в
експлуатаціїї. На підтвердження
вказаному відповідач посилається на
ухвалу Центрально-Міського районного
суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 25.12.2013 року, в якій
зазначено, що відповідачем за
допомогою фахівців було проведено
дослідження технічного стану
електричних плит, за наслідком якого
встановлена їх безпечність в
експлуатації (а.с. 33 - 35том 1).

У судовому засіданні 02.09.2014 року
представник відповідача надав
пояснення, аналогічні за змістом
відзиву на позов. У наступні судові
засідання відповідач явку
повноважного представника не
забезпечив. Про час та місце розгляду
справи відповідач повідомлявся
належним чином відповідно до вимог
частини першої статті 64 Господарського
процесуального кодексу України за
адресою, зазначеною у позові, яка
збігається з адресою місцезнаходження
відповідно до Спеціального витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
станом на 31.07.2014 року (а.с. 28 - 30 том 1).

Розгляд справи призначався на 02.09.2014
року, 22.09.2014 року, 14.10.2014 року, 12.11.2014 року.

Направлена господарським судом на
адресу відповідача ухвала про
призначення розгляду справи на 02.09.2014
року вручена представнику відповідача
особисто, що підтверджується
рекомендованими повідомленнями про
вручення поштового відправлення (а.с. 32
том 1).

Направлені судом на адресу відповідача
ухвали про призначення справи на 14.10.2014
року та 12.11.2014 року повернуті
підприємством зв'язку з відміткою: "за
закінченням терміну зберігання" (а.с.
114-115, 118-119 том 1).

Відповідно до роз'яснень Вищого
господарського суду України,
викладених в Інформаційному листі №
01-8/482 від 13.08.2008 року, до повноважень
господарських судів не віднесено
з'ясування фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних
осіб-учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Тому відповідні процесуальні
документи надсилаються господарським
судом згідно з поштовими реквізитами
учасників судового процесу, наявними в
матеріалах справи.

За змістом підпункту 3.9.1. пункту 3.9.
постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
р. № 18 (із змін. і доп.) "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 ГПК.

У разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

З огляду на викладене, за обставин
достатніх доказів у справі, неявка
представника відповідача у судові
засідання не є перешкодою для розгляду
справи.

Ухвалою господарського суду від 22.09.2014
року за клопотанням позивача строк
розгляду спору продовжено на 15 днів до
15.10.2014 року.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 14.10.2014
року у зв'язку із складністю вирішення
спору призначено колегіальний розгляд
справи у складі трьох суддів.

Розпорядженням голови суду Татарчука
В.О. від 14.10.2014 року № 753 у справі №904/5661/14
призначено колегію у складі трьох
суддів: головуючий колегії cуддя
Колісник І.І., судді - Бєлік В.Г.,
Мартинюк С.В.

Ухвалою господарського суду від 14.10.2014
року справу прийнято до розгляду
колегіально та призначено до розгляду
на 12.11.2014 року.

У судовому засіданні 12.11.2014 року
проголошені вступна та резолютивна
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

09.08.2012 року між Відділом освіти
виконкому Центрально-Міської районної
у місті ради (далі - Замовник, Позивач)
та Товариством з обмеженою
відповідальністю "РЕМОНТ ПЛЮС" (далі -
Учасник, Відповідач) було укладено
договір про закупівлю товарів за
державні кошти № 5/250 (далі - Договір).

Відповідно до пунктів 1.1., 1.2. договору
учасник зобов'язується поставити
замовникові електроплити 6-ти
конфорочні з духовою шафою ПЕД-6 у
кількості 2 шт., а замовник - прийняти і
оплатити їх.

Ціна договору становить 40 000,00 грн.
(пункт 3.1. договору).

Зазначені умови договору відображені
також у підписаній сторонами
специфікації до договору (а.с. 9 том 1).

Згідно з пунктами 2.1., 6.3.1. договору
учасник прийняв на себе зобов'язання
здійснити поставку товару, якість
якого відповідає умовам ГОСТів, ТУ та у
строки, встановлені цим договором.

Строк та місце поставки товарів за цим
договором - до 31.08.2012 року відповідно до
дислокації за додатком № 1 до договору:
вул. Першотравнева, буд. 16а - КЗШ № 8; вул.
Українська, буд. 123 - КЗШ № 28 (пункти 5.1.,
5.2. договору; а.с. 8, 80, 82 том 1).

За пунктом 10.1. договору він набуває
чинності з дня його підписання та діє
до повного виконання сторонами
зобов'язань, але не пізніше 31.12.2012 року.

За накладними №№ 1, 2 від 16.08.2012 року
відповідач поставив, а позивач прийняв
дві 6-ти конфорочні електроплит з
духовою шафою ПЕД-6 вартістю 20 000,00 грн.
кожна на загальну суму 40 000,00 грн.(а.с. 10-11
том 1).

Оплата за поставлений товар була
здійснена позивачем у повному обсязі
відповідно до платіжних доручень № 12
від 17.08.2012 року та № 2772 від 17.08.2012 року на
загальну суму 40 000,00 грн., що
відповідачем визнається у наданому ним
відзиві, а відтак, згідно з частиною
першою статті 35 Господарського
процесуального кодексу України, не
потребує доказування.

29.10.2013 року Криворізькою об'єднаною
державною фінансовою інспекцією було
проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
позивача, за результатом якої
встановлено, що позивачем при
закупівлі електричних плит були
витрачено бюджетні кошти у сумі 40 000,00
грн. без отримання товарів належної
якості, як то передбачено умовами
договору (а.с. 20-21 том 1).

На підставі отриманого висновку
Криворізької об'єднаної державної
фінансової інспекції позивач
звернувся до відповідача листами № 4824
9/11 від 01.11.2013 року та 4984-9/11 від 14.11.2013
року з вимогами повернути грошові
кошти за поставлений неякісний товар у
сумі 40 000,00 грн. (а.с.12-13 том 1), які
останнім залишені без відповіді.

Вимоги позивача про повернення
сплачених ним грошових коштів за
поставлені йому неякісні електричні
плити, проти чого відповідач заперечує
і є причиною виникнення спору.

За частинами першою, другою статті 712
Цивільного кодексу України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно статті 655 Цивільного
кодексу України за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Частиною першою статті 268
Господарського кодексу України
передбачено, що якість товарів, що
поставляються, повинна відповідати
стандартам, технічним умовам, іншій
технічній документації, яка встановлює
вимоги до їх якості, або зразкам
(еталонам), якщо сторони не визначать у
договорі більш високі вимоги до якості
товарів.

Згідно з частиною першою статті 673
Цивільного кодексу України продавець
повинен передати покупцеві товар,
якість якого відповідає умовам
договору купівлі-продажу.

Умовами укладеного між сторонами
договору передбачений обов'язок
відповідача здійснити поставку товару,
якість якого відповідає умовам ГОСТів
та ТУ.

За нормативними приписами частини
першої статті 675 Цивільного кодексу
України товар, який продавець передає
або зобов'язаний передати покупцеві,
має відповідати вимогам щодо його
якості в момент його передання
покупцеві, якщо інший момент
визначення відповідності товару цим
вимогам не встановлено договором
купівлі-продажу.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу
України передбачено, що зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться, одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до статті 629 Цивільного
кодексу України договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Договірні зобов'язання щодо поставки
за договором товару належної якості
відповідач не виконав, що вбачається з
наступного.

Відповідно до ухвали
Центрально-міського районного суду
міста Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 25.12.2013 року під час розгляду
кримінального провадження № 0000071
за обвинуваченням Афоніна В.В. у
вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191
Кримінального кодексу України,
встановлено, що на початку серпня 2012
року директор ТОВ "Ремонт плюс" Афонін
В.В., будучи посадовою особою, діючи
умисно, з метою заволодіння державними
грошовими коштами, зловживаючи своїм
службовим становищем, попередньо
заволодівши обманним шляхом
правоустановчими документами та
печаткою фізичної особи-підприємця
Касянчука Олександра Васильовича, який
не був обізнаний про злочинний намір
Афоніна В.В., достовірно знаючи, що
будь-які сертифікати відповідності на
продукцію, що поставляється в нього
відсутні, подав до відділу освіти
виконкому Центрально-Міської районної
у місті ради комерційні пропозиції ТОВ
"Ремонт плюс" (в т.ч. сертифікат серії ВВ
№1.003.0003615-10 виданий виробнику ПП
"Майстер-1", завірений печаткою ТОВ
"Ремонт Плюс") та ФОП Касянчук О.В. на
встановлення в закладах освіти
Центрально-Міського району м. Кривого
Рогу 2-х електроплит 6-ти конфорочних з
духовою шафою із ціною пропозиції 40 000
грн. та 40 700 грн. відповідно. 16.08.2012 року
директор ТОВ "Ремонт плюс" Афонін В.В.,
реалізуючи зазначений умисел в
порушення вимог Закону України "Про
підтвердження відповідності", Закону
України "Про стандарти, технічні
регламенти та процедури оцінки
відповідності", Закону України "Про
охорону праці", Постанови КМУ №1149 від
29.10.2009 року "Про затвердження
Технічного регламенту низьковольтного
електричного обладнання" поставив до
відділу освіти виконкому
Центрально-Міської районної у місті
ради електроплити 6-ти конфорочні з
духовою шафою в кількості 2 шт., які
відповідно до експертного висновку
Криворізького представництва
Дніпропетровської торгово-промислової
палати № Э-172 від 16.08.2013 року заборонено
експлуатувати за прямим призначенням у
зв'язку з наступним: не відповідності
плит п. 7 "Технічного регламенту
низьковольтного електричного
обладнання"; не відповідності плит п. 1
Додатку 3, п.п. 2, 5 Додатку 2 до
"Технічного регламенту
низьковольтного електричного
обладнання"; не відповідності плит п.п.
1.7.93, 2.1.47 "Правила устройства
электроустановок"; не відповідністю
Паспортів, наданими із плитами, вимогам
ДСТУ ГОСТ 2.601:2006 (ГОСТ 2.601-2006, ГОТ) "Єдина
система конструкторської
документації. Експлуатаційні
документи", а також ДСТУ ІЕС 60335-1:2004
"Прилади побутові та аналогічні
електричні. Безпека. Частина 1. Загальні
вимоги (ІЕС 60335-11:2001, ШТ)"; відсутністю в
паспортах "Плита электрическая
промышленная ПЗД-6" інформації п. 5.3,
розділу 6, а також п.п. 7.1-7.4;
невідповідністю плит п.п. 7,1, 7.2, 7.6, 7.7, 7.8,
7.10, 7.11 ДСТУ ІЕС 60335-1:2004; невідповідністю
плит Паспортам "Плита электрическая
промышленная ПЗД-6".

Зазначеною судовою ухвалою директор
ТОВ «РЕМОНТ ПЛЮС» Афонін В.В. в порядку
статті 48 Кримінального кодексу України
був звільнений від кримінальної
відповідальності за частиною 2 статті
191 Кримінального кодексу України у
зв'язку з тим, що перестав бути
суспільно-небезпечною особою.
Кримінальне провадження відносно
Афоніна В.В. закрито.

Правова підстава закриття
кримінального провадження не є
реабілітуючою.

За змістом частини четвертої статті 35
Господарського процесуального кодексу
України тільки вирок суду в
кримінальному провадженні, який набрав
законної сили, є обов'язковим для
господарського суду, що розглядає
справу про правові наслідки дій чи
бездіяльності особи, щодо якої
ухвалений вирок, лише в питаннях чи
мало місце діяння та чи вчинене воно
цією особою. Однак, питання якості
електричних плит, які відображені в
ухвалі Центрально-міського районного
суду міста Кривого Рогу
Дніпропетровської області від 25.12.2013
року, знайшли своє підтвердження при
безпосередньому дослідженні та
юридичній оцінці господарським судом
експертного висновку Криворіжського
представництва Дніпропетровської
торгово-промислової палати № Э-172 від
16.08.2013 року (далі - експертний висновок).

Так, згідно експертним висновком, одна
плита з інвентарним номером 10420009
встановлена в приміщенні цеху готової
продукції харчоблоку КЗШ № 28, а друга
плита з інвентарним номером 10490151 - у
приміщенні харчоблоку КЗШ № 8.

Перевірені плити не відповідають
«Технічному регламенту
низьковольтного електричного
обладнання».

Обидві плити не містять національного
знаку відповідності, що не відповідає
вимогам Додатку № 3 до «Технічного
регламенту низьковольтного
електричного обладнання» за пунктом 1
якого виробник або уповноважений
представник повинен нанести
національний знак відповідності на
електрообладнання.

На обох плитах відсутнє комерційне
(фірмове) найменування чи товарний
знак, що не відповідає вимогам Додатку 2
до «Технічного регламенту
низьковольтного електричного
обладнання» - «Основні вимоги щодо
забезпечення безпечності
низьковольтного електричного
обладнання», відповідно до пункту 2
якого комерційне (фірмове)
найменування або торговельна марка
(знак для товарів і послуг) повинні бути
чітко зазначені на електрообладнанні,
а в разі неможливості такого нанесення
- зазначені на маркуванні.

Обидві плити не мають висувного
піддону (під столом плити), що
суперечить пункту 5 Додатку 2 «Основні
вимоги щодо забезпечення безпечності
низьковольтного електричного
обладнання. Загальні вимоги. - Вимоги
щодо захисту від небезпеки, яка може
виникнути під час використання
електрообладнання» за змістом якого
виробником електрообладнання повинні
бути передбачені заходи технічного
характеру для забезпечення
неможливості створення температур,
електричних дуг або випромінювання,
які можуть спричинити небезпеку.

Кабель електроспоживання плити з
інвентарним номером 10490151 захищений
гнучким металевим рукавом частково, що
не відповідає вимогам п. 2.1.47 Правил
обладнання електроустановок.

Захисне заземлення встановлено з
порушенням вимог п. 1.7.93. Правил
обладнання електроустановок.

Паспорти, надані з плитами, не
відповідають вимогам ДСТУ ГОСТ 2.601-2006,
IDT «Єдина система конструкторської
документації. Експлуатаційні
документи.

На обох плитах відсутнє маркування, яке
повинно бути нанесене відповідно до п.
7.1, 7.2,7.6, 7.7, 7.8, 7.10, 7.11 ДСТУ ІЕС 60335-1:2004, а
саме:

- номінальна напруга або діапазон
номінальної напруги у вольтах;

- умовне позначення різновиду струму,
якщо не вказана номінальна частота;

- назва, товарна марка чи товарний знак
виробника чи відповідального
постачальника;

- назва або тип моделі;

- ІР - символ рівня захисту від впливу
води;

- напис наступного змісту «Увага! Перед
доступом до клем усі ланцюги
споживання повинні бути вимкнені»,
який повинен бути розміщений поряд з
кришкою, що закриває доступ до клем;

- умовне позначення «УВАГА! НЕБЕЗПЕЧНА
НАПРУГА» або символ небезпечної
напруги;

- відсутня схема підключення, яка
повинна кріпитися до приладу;

- невірно вказане умовне позначення
захисного заземлення;

- не мають позначень цифрами, буквами
або іншими візуальними способами
різноманітні положення регулюючих
обладнань;

- не позначені напрямки регулювання на
регулюючих обладнаннях;

- плити не відповідають наданим
Паспортам «Плита електрична
промислова ПЕД-6. Зокрема, габаритні
розміри плити (довжина/ширина/висота)
інв. № 10420009 та плити інв. №10490151 не
відповідають габаритним розмірам
плити і внутрішнім розмірам духовки,
зазначеним у п. 2 «Технічні дані»
Паспорту.

Експлуатація плит за прямим
призначенням не є можливою внаслідок
порушення вимог пункту 7 «Технічного
регламенту низьковольтного
електричного обладнання». Проведення
оцінки відповідності неможливе,
оскільки товар без маркування,
відсутній комплект документів
відповідно до вимог «Технічного
регламенту низьковольтного
електричного обладнання», виробник не
ідентифікований, не зазначено
відповідно до яких нормативних
документів виготовлений товар.

У судовому засіданні експерт Глущук
М.В. надав пояснення, якими він
підтвердив наданий ним висновок № Э-172
від 16.08.2013 року, а також зазначив, що
вказані електричні плити виготовлені
не у заводських умовах.

Таким чином, факт поставки
відповідачем неякісних електричних
плит підтверджується належними і
допустимими доказами.

Згідно зі статтею 678 Цивільного кодексу
України покупець, якому переданий
товар неналежної якості, має право,
незалежно від можливості використання
товару за призначенням, вимагати від
продавця за своїм вибором:

1) пропорційного зменшення ціни;

2) безоплатного усунення недоліків
товару в розумний строк;

3) відшкодування витрат на усунення
недоліків товару.

У разі істотного порушення вимог щодо
якості товару (виявлення недоліків, які
не можна усунути, недоліків, усунення
яких пов'язане з непропорційними
витратами або затратами часу,
недоліків, які виявилися неодноразово
чи з'явилися знову після їх усунення)
покупець має право за своїм вибором:

1) відмовитися від договору і вимагати
повернення сплаченої за товар грошової
суми;

2) вимагати заміни товару.

Обраний позивачем спосіб захисту -
повернення йому грошових коштів
передбачає відмову від договору і є
одним із можливих у випадку істотного
порушення вимог щодо якості товару з
боку постачальника, серед якого (окрім
іншого) є виявлення недоліків, які не
можна усунути, недоліків, усунення яких
пов'язане з непропорційними витратами
або затратами часу.

Ухвалою суду від 14.10.2014 року
відповідачу пропонувалося надати
письмові пояснення щодо можливості
усунути ним недоліки, зазначені в
експертному висновку, на які він не
відреагував, жодних доказів не надав,
хоча з огляду на свої процесуальні
права і обов'язки, передбачені статтями
22, 33 Господарського процесуального
кодексу України, таку можливість мав.

За викладеного позовні вимоги
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається на
відповідача у сумі 1 827,00 грн.

Керуючись статтями 4, 32-34, 36, 43-44, 49, 82-85,
115-117 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "РЕМОНТ ПЛЮС" (50025,
Дніпропетровська область, м. Кривий
Ріг, вул. Окружна, буд. 3,
ідентифікаційний код 37215351) на користь
Відділу освіти виконкому
Центрально-Міської районної у місті
ради (50099, Дніпропетровська область, м.
Кривий Ріг, вул. Чкалова, буд. 1,
ідентифікаційний код 02142325) основний
борг у сумі 40 000,00 грн., судовий збір у
сумі 1 827,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
через господарський суд
Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 17.11.2014 року.

Головуючий колегії, суддя І.І.
Колісник Суддя

В.Г. Бєлік

Суддя
С.В.
Мартинюк