КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2014 р. Справа№ 911/3058/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Дикунської С.Я.

Коршун Н.М.

при секретарі Шмиговській А.М.

за участю представників:

від позивача - Березенко В.В.
(довіреність №07/03 від 03.07.2014 р.)

від відповідача - не з'явився

розглянувши матеріали апеляційної
скарги Малого колективного
науково-виробничого підприємства
фірми «Хелп»

на рішення господарського суду
Київської області від 16.09.2014 р.

у справі №911/3058/14 (суддя Черногуз А.Ф.)

за позовом Малого колективного
науково-виробничого підприємства
фірми «Хелп»

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

про розірвання договору та
зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Мале колективне науково-виробниче
підприємство фірма «Хелп» звернулось
до господарського суду Київської
області з позовною заявою до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 про розірвання
договору оренди нежитлового
приміщення від 30.05.2012 р. укладеного між
позивачем та відповідачем, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та
зобов'язання відповідача в строк не
пізніше 7 календарних днів з дня
набрання рішенням про розірвання
договору оренди законної сили
звільнити орендоване приміщення.

Рішенням господарського суду
Київської області від 16.09.2014 р. у
задоволенні позову відмовлено
повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивач звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати вказане рішення та прийняти
нове, яким позовні вимоги задовольнити
повністю.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що
рішення суду першої інстанції прийнято
з порушення норм матеріального права.

Представник позивача в судовому
засіданні повністю підтримав доводи,
викладені в апеляційній скарзі, просив
її задовольнити, рішення скасувати,
позов задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання 17.11.2014 р. не з'явився про
причини неявки суд не повідомив.

Зважаючи на те, що неявка представника
відповідача не перешкоджає всебічному,
повному та об'єктивному розгляду всіх
обставин справи, апеляційний
господарський суд вважає за можливе
розглянути справу за наявними в ній
матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України
без участі представника відповідача.

Колегія суддів зазначає, що ухвалою від
07.10.2014 р. явка сторін у судове засідання
обов'язковою не визнавалась.

Враховуючи те, що в матеріалах справи
містяться докази належного
повідомлення всіх учасників судового
процесу про час та місце проведення
судового засідання по розгляду
апеляційної скарги, а строки розгляду
апеляційної скарги обмежені ст. 102 ГПК
України, колегія суддів, вважає
можливим здійснити перевірку рішення
суду першої інстанції у даній справі в
апеляційному порядку за наявними
матеріалами справи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
заслухавши пояснення представника
позивача, перевіривши матеріали
справи, дослідивши докази,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
апеляційний господарський суд вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся з даним позовом до
господарського суду у зв'язку з
неналежним виконанням відповідачем
своїх зобов'язань за договором оренди
нежитлового приміщення від 03.05.2012 р.
щодо сплати орендної плати, у зв'язку з
чим просить розірвати вказаний договір
та зобов'язати відповідача звільнити
орендоване приміщення.

03.05.2012 р. між Малим колективним
науково-виробничим підприємством
фірмою «Хелп» (орендодавець) та
Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3
(орендар) було укладено договір оренди
нежитлового приміщення, відповідно до
п. 1.1. якого орендодавець передає, а
орендар приймає в строкове платне
користування приміщення: МАФ (кіоск),
розташований у АДРЕСА_1 (біля пошти)
загальною площею 9 кв. м. для роздрібної
торгівлі.

Пунктом 2.1 договору встановлено, що
орендодавець протягом тижня з дня
набрання чинності цим договором
передає, а орендар приймає у
користування орендоване майно, що
оформлюється відповідним актом, який
підписується сторонами. З цього
моменту починається обчислення строку
оренди за цим договором.

Пунктом 5.3 договору передбачено, що
строк цього договору починає свій
перебіг з моменту підписання на 5 років,
тобто з 03.05.2012 р. до 03.05.2017 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України,
підставами виникнення цивільних прав і
обов'язків є, зокрема, договори та інші
правочини.

Однією з підстав виникнення
господарського зобов'язання згідно ст.
174 ГК України, є господарський договір.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України,
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Статтею 759 ЦК України визначено, що за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк. Законом можуть
бути передбачені особливості
укладення та виконання договору найму
(оренди).

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5, 6 ст. 262 ЦК
України, за користування майном з
наймача справляється плата, розмір
якої встановлюється договором найму.
Якщо розмір плати не встановлений
договором, він визначається з
урахуванням споживчої якості речі та
інших обставин, які мають істотне
значення. Плата за користування майном
може вноситися за вибором сторін у
грошовій або натуральній формі. Форма
плати за користування майном
встановлюється договором найму. Плата
за користування майном вноситься
щомісячно, якщо інше не встановлено
договором. Наймач звільняється від
плати за весь час, протягом якого майно
не могло бути використане ним через
обставини, за які він не відповідає.

Статтею 782 ЦК України передбачено, що
наймодавець має право відмовитися від
договору найму і вимагати повернення
речі, якщо наймач не вносить плату за
користування річчю протягом трьох
місяців підряд. У разі відмови
наймодавця від договору найму договір
є розірваним з моменту одержання
наймачем повідомлення наймодавця про
відмову від договору.

Пунктами 3.1., 3.2. договору встановлено,
що розмір орендної плати становить 1000,00
грн на рік. Розмір орендної плати може
бути змінено за погодженням сторін
цього договору.

Орендар зобов'язується своєчасно
сплачувати орендну плату (п. 4.1.
договору).

В обгрунтування своїх позовних вимог,
позивач зазначає, що відповідачем не
вносилась орендна плата за
користування майном, у зв'язку з чим
просить розірвати вказаний договір та
зобов'язати відповідача звільнити
орендоване приміщення.

Проте в матеріалах справи відсутні, а
позивачем не надано доказів невнесення
відповідачем орендної плати.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач звертався до відповідача з
претензією № 03/06 від 03.06.2014 р. у якій
вимагав сплатити суму заборгованості з
орендної плати та підписати додаткову
угоду про розірвання договору.

Слід зазначити, що в договорі оренди та
в претензії позивачем не було
зазначено банківських реквізитів для
оплати орендної плати. Крім того, у
тексті договору сторони не передбачили
порядку розрахунків, зокрема, не
вказано у які строки та у якому порядку
орендар повинен сплачувати орендну
плату.

Представником позивача у судовому
засіданні було зазначено, що на момент
виникнення спірних правовідносин у
позивача були відсутні поточні рахунки
у банківських установах.

Частинами 1, 2 ст. 613 ЦК України
встановлено, що кредитор вважається
таким, що прострочив, якщо він
відмовився прийняти належне виконання,
запропоноване боржником, або не вчинив
дій, що встановлені договором, актами
цивільного законодавства чи
випливають із суті зобов'язання або
звичаїв ділового обороту, до вчинення
яких боржник не міг виконати свого
обов'язку. Якщо кредитор не вчинив дії,
до вчинення яких боржник не міг
виконати свій обов'язок, виконання
зобов'язання може бути відстрочене на
час прострочення кредитора.

Слід зазначити, що позивачем не
доведено неотримання ним від
відповідача орендної плати, а також не
надано витребувану судом копію касової
книги для огляду за період дії
договору, яка була витребувана у
зв'язку з тим, що відповідач
неодноразово наголошував, що орендну
плату сплачував безпосередньо
позивачу готівкою, про що позивач робив
відповідні записи у касовій книзі.

З огляду на наведене, враховуючи, що
сторонами не визначено порядок та
строки сплати орендних платежів, а
також спосіб виконання зобов'язання у
претензії позивача, колегія суддів
погоджується з висновком місцевого
господарського суду та вважає, що
позовні вимоги останнього є
необґрунтованими та задоволенню не
підлягають.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Позивачем, в порушення зазначеної
норми, належним чином апеляційну
скаргу не обґрунтовано, доказів та
підстав для скасування рішення суду
першої інстанції апеляційному суду не
наведено.

З огляду на викладене, посилання
скаржника на порушення норм
матеріального права, не знайшли свого
підтвердження в судовому засіданні.
Крім того, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновку місцевого
господарського суду та не
підтверджуються наявними матеріалами
справи.

Колегія суддів вважає, що рішення
господарського суду Київської області
від 16.09.2014 р. у даній справі є таким, що
відповідає нормам матеріального і
процесуального права, фактичним
обставинам та матеріалам справи, у
зв'язку з чим підстави для задоволення
апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст.
105 ГПК України, Київський апеляційний
господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Малого колективного
науково-виробничого підприємства
фірми «Хелп» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Київської
області від 16.09.2014 р. у справі №911/3058/14
залишити без змін.

Справу №911/3058/14 повернути до
господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
судовим рішенням апеляційного
господарського суду законної сили.

Головуючий суддя
С.О. Алданова

Судді
С.Я. Дикунська

Н.М. Коршун