м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "РЕСУРС-ПОЛТАВА" до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Голден Деррік"
простягнення боргу 57 024,29 грн.
Суддя Головатюк Л.Д.
за участю представників:
Від позивачаСерков Ю.А.(за
довіреністю)Від відповідачане з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю "РЕСУРС-ПОЛТАВА"
звернулося до Господарського суду
міста Києва з позовною заявою про
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Голден Деррік"
заборгованості за договором оренди
бурового обладнання в розмірі 57 024,29
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 10.11.2014 р. за вказаними
вимогами порушено провадження у справі
18.11.2014 р. до суду надійшли документи на
виконання вимог суду від позивача.
25.11.2014 р. в судове засідання з'явився
представник позивача, який надав
додаткові докази в матеріали справи на
підтвердження заявленого позову,
обґрунтував позовні вимоги щодо
стягнення заборгованості та просив суд
задовольнити їх у повному обсязі.
Відповідач в судове засідання
уповноваженого представника не
направив, про причини його неявки суд
не повідомив, відзив на позов не подав,
обставини прострочення у
господарських відносинах з позивачем
не спростував. Про дату, час та місце
судового засідання у справі відповідач
повідомлявся належним чином, що
підтверджується відміткою на звороті
ухвали про порушення провадження у
справі та повідомленням про вручення
поштових відправлень, наявним у
матеріалах справи.
Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 р. №18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" у разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.
Оскільки відповідач повідомлений про
час та місце судового розгляду
належним чином, а матеріали справи
містять достатні докази для
всебічного, повного та об'єктивного
розгляду всіх обставин справи, суд
вважає за можливе розглянути справу по
суті за наявними в ній матеріалами в
порядку ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України.
В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частину
рішення.

У судовому засіданні складено протокол
згідно статті 81-1 Господарського
процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні дані, на яких ґрунтується
позов, об'єктивно оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

12.10.2012 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "РЕСУРС-ПОЛТАВА" (далі
- орендодавець, позивач) та Товариством
з обмеженою відповідальністю "Голден
Деррік" (далі - орендар, відповідач) було
укладено договір оренди бурового
обладнання № 127 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору
орендодавець передає, а орендар
приймає в строкове платне користування
бурове обладнання в комплекті.

Згідно з п. 1.2 Договору комплектність
(перелік) майна, що передається в
оренду, визначається у відповідності
до Додатку № 1 "перелік майна, що
передається в оренду та розмір
орендної плати", який є невід'ємною
частиною даного Договору.

Розмір орендної плати за об'єкт, що
орендується, визначається за згодою
сторін в Додатку № 1 до даного Договору,
який є невід'ємною частиною (п. 4.1
Договору).

Додатком № 1 до Договору визначено
наступне: найменування обладнання -
вертлюг буровий, загальна вартість
орендної плати за 1 добу грн. без ПДВ -
270,00.

В п. 4.2 Договору сторони погодили, що
орендна плата сплачується орендарем в
безготівковому порядку на
розрахунковий рахунок орендодавця не
пізніше 5 наступних банківських днів за
останнім кварталом. За згодою сторін
допускається сплата орендної плати за
менш тривалі періоди.

Як встановлено у п. 6.1. Договору орендар
зобов'язався своєчасно здійснювати
орендні платежі за даним Договором з
того моменту, як сторони дійдуть згоди
про порядок, строки та розмір орендної
плати.

Як стверджує позивач у своїй заяві, ним
було виконано обов'язок за Договором
щодо передачі майна в оренду, проте,
відповідач в порушення його умов з
грудня 2012 року по квітень 2013 року
припинив сплачувати орендні платежі.

Відповідач в свою чергу обставини
прострочення у господарських
відносинах з відповідачем не
спростував, доказів на підтвердження
здійснення орендної плати у повному
обсязі не подав.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи
документи та досліджуючи в судовому
засіданні докази, суд вважає позовні
вимоги обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Статтями 11, 509 Цивільного кодексу
України передбачено, що договір є
підставою виникнення цивільних прав і
обов'язків (зобов'язань), які мають
виконуватися належним чином і в
установлений строк відповідно до
вказівок закону, договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського
кодексу України за договором оренди
одна сторона (орендодавець) передає
другій стороні (орендареві) за плату на
певний строк у користування майно для
здійснення господарської діяльності.

Частинами 1, 4 ст. 285 Господарського
кодексу України визначено, що орендна
плата - це фіксований платіж, який
орендар сплачує орендодавцю незалежно
від наслідків своєї господарської
діяльності. Розмір орендної плати може
бути змінений за погодженням сторін, а
також в інших випадках, передбачених
законодавством. Строки внесення
орендної плати визначаються в
договорі.

Згідно з ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу
України за договором найму (оренди)
наймодавець передає або зобов'язується
передати наймачеві майно у
користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного
кодексу України за користування
майном з наймача справляється плата,
розмір якої встановлюється договором
найму.

Згідно з приписами статей 526 Цивільного
кодексу України та 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, що передбачено ст. 525
Цивільного кодексу України. Згідно з ч.
1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо строк (термін) виконання
боржником обов'язку не встановлений
або визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 612 Цивільного
кодексу України боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.
Якщо внаслідок прострочення боржника
виконання зобов'язання втратило
інтерес для кредитора, він може
відмовитися від прийняття виконання і
вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 759 ЦК України, за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк.

Згідно ст.. 762 ЦК України за
користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму.

Статтею 283 ГК України встановлено, що за
договором оренди одна
сторона(орендодавець) передає другій
стороні(орендареві) за плату на певний
строк у користування майно для
здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст. 286 ГК України орендна
плата - це фіксований платіж, який
орендар сплачує орендодавцю незалежно
від наслідків своєї господарської
діяльності.

З наданих позивачем доказів
вбачається, що він як орендодавець
взяті на себе зобов'язання виконав
належним чином, адже надав
відповідачеві у тимчасове платне
користування орендоване майно на
певний строк та за відповідну плату
згідно з умовами Договору, що
підтверджується підписаним між
сторонами Актом приймання-передачі від
15.10.2012 р., копія якого міститься в
матеріалах справи.

Факт користування відповідачем
орендованим майном за договором оренди
бурового обладнання № 127
підтверджується актами
здачі-приймання робіт (надання послуг)
№ 32 від 27.12.2012 р. на суму 10 044,00 грн., № 7
від 31.01.2013 р. на суму 10 044,00 грн., № 15 від
28.02.2013 р. на суму 9 072,00 грн., № 23 від 29.03.2013
р. на суму 10 044,00 грн., № 26 від 25.04.2013 р. на
суму 7 776,00 грн., а також виставленими
рахунками на їх оплату та податковими
накладними, які у копіях додані до
позовної заяви.

Проте, відповідач в порушення умов
Договору не сплатив позивачу орендну
плату за грудень 2012 року-квітень 2013
року, у зв'язку з чим у нього утворилась
заборгованість перед позивачем у
розмірі 46 980,00 грн.

Згідно зі статтею 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Таким чином, оскільки факт наявності
заборгованості у відповідача перед
позивачем належним чином доведений,
документально підтверджений і в той же
час відповідачем не спростований, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги про
стягнення з відповідача основної
заборгованості є обґрунтованим та
такими, що підлягають задоволенню в
сумі 46 980,00 грн.

З огляду на те, що відповідач своїми
діями порушив зобов'язання за
Договором (ст. 610 Цивільного кодексу
України), то він вважається таким, що
прострочив виконання (ст. 612 Цивільного
кодексу України), тому є підстави для
застосування відповідальності,
встановленої договором та законом.

Враховуючи, що у правовідносинах
сторін спору має місце допущене з боку
відповідача порушення у його
зобов'язанні за Договором, позивач
заявив позовні вимоги про застосування
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Голден Деррік"
відповідальності шляхом стягнення з
останнього 3 % річних в сумі 2 229,26 грн. та
інфляційних втрат розміром 7 815,03 грн.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України встановлено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Отже, оскільки відповідач не виконав
своє грошове зобов'язання за Договором,
заявлені позивачем позовні вимоги про
стягнення з відповідача 3 % річних в
сумі 2 229,26 грн. та інфляційних втрат в
сумі 7 815,03 грн. є правомірними та такими,
що підлягають задоволенню в повному
обсязі за розрахунками позивача, які, у
свою чергу, перевірені і визнані судом
вірними.

Виходячи з приписів ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України понесені позивачем судові
витрати у справі покладаються на
відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
33, 34, 49, 82-85, 116-118 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю "Голден
Деррік" (04123, м. Київ, Подільський
район, вул. Западинська, 13А, ) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "РЕСУРС-ПОЛТАВА" (36003,
м. Полтава, Майдан Незалежності, 5-А, кв.
47, ) основний борг в
розмірі 46 980 (сорок шість тисяч
дев'ятсот вісімдесят) грн., 2 229 (дві
тисячі двісті двадцять дев'ять) грн. 26
коп. 3% річних, 7 815 (сім тисяч вісімсот
п'ятнадцять) грн. 03 коп. інфляційних
нарахувань та 1 827 (одну тисячу вісімсот
двадцять сім) грн. витрат по сплаті
судового збору.

3. Видати наказ.

4. Рішення набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання, оформленого
відповідно до ст. 84 Господарського
процесуального кодексу України та може
бути оскаржене в порядку та строки,
визначені Господарським процесуальним
кодексом України.

5. 6. Копію рішення надіслати
відповідачу.

СуддяЛ.Д. Головатюк

Повне рішення складено: 28.11.2014 р.