ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2014 р.Справа № 922/4690/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання
Воронько В.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Арсенал ПК", м. Харків
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Титан", м. Мерефа про
стягнення 39436,03 грн. за участю
представників сторін:

позивача - Шульц С.В.,

відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Арсенал ПК"
звернулось до господарського суду
Харківської області позовною заявою до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Титан" про стягнення
39436,03 грн. Судові витрати позивач
просить суд покласти на відповідача.
Позовні вимоги обгрунтовує неналежним
виконанням відповідачем договору
поставки № 01/12/11-Я-9 щодо оплати
поставленого товару.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 22 жовтня 2014
року було прийнято вказану позовну
заяву, порушено провадження у справі та
призначено її до розгляду на 19
листопада 2014 року.

Через канцелярію господарського суду
Харківської області 18.11.2014 року від
відповідача надійшло клопотання (вх. №
41092) про відкладення розгляду справи, у
зв`язку із знаходженням представника
відповідача у тривалому відрядженні.

Через канцелярію господарського суду
Харківської області 19.11.2014 року від
представника позивача супровідним
листом (вх. № 41325) надійшли документи
для долучення до матеріалів справи.

Суд, розглянувши клопотання
відповідача про відкладення розгляду
справи, у зв`язку з неможливістю
представника відповідача з`явитися в
судове засідання відмовляє в його
задоволенні у зв`язку з наступним.

Згідно ст. 77 ГПК України господарський
суд відкладає в межах строків,
встановлених статтею 69 цього Кодексу,
розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
даному засіданні. При цьому зі змісту
норми цієї статті вбачається, що
питання про те, що певні обставини
перешкоджають розгляду справи,
вирішується судом залежно від
конкретних обставин справи.

Cуд вважає клопотання представника
відповідача про відкладення розгляду
справи необгрунтованим і таким, що не
відповідає принципу добросовісності в
користуванні процесуальними правами.
До клопотання не додано жодних доказів
неможливості з`явлення представника
відповідача в судове засідання, а саме
доказів відрядження, окрім того, в
клопотанні не було зазначено коли-саме
це тривале відрядження представника
ТОВ "Титан" закінчиться.

Суд приходить до висновку про відмову в
задоволенні клопотання про
відкладення розгляду справи, як
необгрунтованому.

Представник позивача в судовому
засіданні 19.11.2014 року позовні вимоги
підтримав повністю, просив суд позов
задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання 19.11.2014 року не з`явився,
вимоги ухвали суду про порушення
провадження у справі не виконав,
відзиву на позовну заяву не надав.

Присутній в судовому засіданні 19
листопада 2014 року представник позивача
підтримав позовні вимоги та вважає за
можливе розглянути справу по суті в
даному судовому засіданні без участі
представника відповідача, пояснив, що
ним надані всі документи, які необхідні
для розгляду справи по суті.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і
основних свобод людини 1950 року,
ратифікованою Верховною Радою України
( Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР
), кожній особі гарантовано право на
справедливий і відкритий розгляд при
визначенні її громадських прав і
обов'язків впродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
створеним відповідно до закону.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 22 жовтня 2014
року сторони попереджені про розгляд
справи за наявними в ній матеріалами у
разі неявки представників сторін у
судове засідання та ненадання
витребуваних судом документів.
Враховуючи це, враховуючи також
достатність часу, наданого сторонам
для підготовки до судового засідання
та підготовки витребуваних судом
документів, приймаючи до уваги
принципи змагальності та
диспозитивності господарського
процесу, закріплені п.4 ч.3 ст. 129
Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 ГПК
України, суд вважає, що господарським
судом в межах наданих йому повноважень
сторонам створені усі належні умови
для надання доказів у справі та є
підстави для розгляду справи за
наявними у справі матеріалами.

За таких обставин, справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами у порядку, передбаченому
ст. 75 ГПК України

Розглянувши матеріали справи, повно та
всебічно дослідивши обставини та
докази на їх підтвердження, вислухавши
уповноваженого представника позивача,
судом встановлено наступне.

01.12.2011 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Арсенал ПАК"
(позивач) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Титан" (відповідач)
було укладено договір поставки №
01/12/11-Я-9, у відповідності до умов якого
позивач зобов`язується поставляти та
передавати у власність відповідачу
визначений цим договором товар, а
відповідач зобов`язується приймати цей
товар та своєчасно здійснювати його
оплату.

Відповідно до п. 2.1 договору поставка
товару за цим договором здійснюється
позивачем на підставі зробленої заявки
відповідача на протязі 3 календарних
днів з моменту її отримання.

Відповідно до п. 5.1 договору оплата за
кожну партію товару здійснюється
шляхом безготівкового розрахунку
протягом 30 банківських днів з моменту
поставки товару на склад відповідача.

На виконання умов зазначеного договору
позивачем було поставлено товар на
загальну суму 39436,03 грн., що
підтверджується видатковими
накладними, які наявні в матеріалах
справи, підписані обома сторонами та
скріплені печатками.

За вимогами ч. 1 ст. 712 Цивільного
кодексу України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 2 ст.712 Цивільного
кодексу України, до договору поставки
застосовуються загальні положення про
купівлю - продаж, якщо інше не
встановлено договором, законом або не
випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За вимогами ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Як вбачається із матеріалів справи,
відповідач порушив умови договору та
не виконав свого обов`язку оплатити
поставлений позивачем товар, в строк,
вказаний в п. 5.1. договору.

Позивачем 28.08.2014 року було направлено
на адресу відповідача вимогу про
сплату заборгованості (а.с. № 17).

Також, з матеріалів справи вбачається,
що 16.09.2014 року відповідач направив на
адресу позивача гарантійний лист про
сплату боргу (а.с. № 16).

Заборгованість відповідача також
підтверджується актом звірки взаємних
розрахунків, відповідно до якого
заборгованість відповідача складає
39436,03 грн. (а.с. № 8), який підписаний
обома сторонами та скріплений
печатками.

Внаслідок неналежного виконання
відповідачем своїх зобов'язань, у нього
виникла заборгованість в сумі 39436,03
грн., що й стало підставою для звернення
позивача до суду.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам суд виходить із
наступного.

Згідно зі ст.43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України:
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу
України, ст.173 Господарського кодексу
України зобов'язання є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов`язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 Цивільного
кодексу України та ст. 174
Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що
господарські зобов'язання можуть
виникати безпосередньо з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

За змістом ст. 193 Господарського
кодексу України та ст. 525 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом не
допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу
України встановлено, що зобов'язання
має ґрунтуватися на засадах
добросовісності, розумності та
справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов`язання
(неналежне виконання).

За приписами ст.193 Господарського
кодексу України та ст. 526 Цивільного
кодексу України, яка містить
аналогічні положення, зобов`язання
повинні виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов`язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Враховуючи, що у відповідності до ст. 526
ЦК України та ст. 193 ГК України
зобов`язання повинні виконуватись
сторонами у встановлених договором або
законом порядку і строках, приймаючи до
уваги викладені обставини; доведеність
з боку позивача факту порушення
відповідачем умов договору та діючого
законодавства, - суд визнає вимоги
позивача щодо стягнення з відповідача
заборгованості за договором поставки
№ 01/12/11-Я-9 від 01.12.2011 року у розмірі 39436,03
грн. обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст.ст.44-49 ГПК
України. У спорах, що виникають при
виконанні договорів та з інших підстав
судовий збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються: при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Таким
чином, судовий збір у даній справі
покладається на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.
ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України;
ст.ст. 11, 526, 530, 610, 712 Цивільного кодексу
України; ч. 1 ст. 174, ст. 193 Господарського
кодексу України; ст.ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44, 47-49,
65, 75, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Титан" (62472,
Харківська область, м. Мерефа, вул.
Дніпропетровська, буд. 223, кім. 8-8, р/р
1700 в ХОФ АКБ "Укрсоцбанк", МФО 351016,
) на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю "Арсенал
ПК" (61002, м. Харків, вул. Чернишевська,
буд. 37, р/р 1253 в ПАТ Укрсоцбанк, МФО
300023, ) 39436,03 грн.
заборгованості та 1827,00 грн. витрат зі
сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення
десятиденного строку для оскарження.
Зазначений строк обчислюється з дня
підписання повного тексту рішення.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 24.11.2014 р.

Суддя Л.В. Шарко

922/4690/14