Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/21663/14 18.11.14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «з іноземними
інвестиціями «Торговий Дім
«МАЗ-Україна»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «АРМ Україна»

про стягнення 647 029,89 грн.

Суддя Якименко
М.М.

Представники сторін:

від позивача: Гаращенко Р.А. -
довіреність б/н від 01.04.2014 року;

від відповідача: не з'явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «з іноземними
інвестиціями «Торговий Дім
«МАЗ-Україна» звернулося до
Господарського суду м. Києва з позовом
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «АРМ Україна» про
стягнення 647 029,89 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач порушив взяті на себе
зобов'язання щодо повноти та
своєчасності оплати вартості
отриманого товару згідно умов Договору
№251/1 купівлі-продажу від 20.12.2013 року.

З цих підстав, позивач просив суд
задовольнити позов, стягнувши з
відповідача на свою користь 586 558,17 грн. -
основного боргу, 48 322,70 грн. - пені, 12 149,02
грн. - 3% річних, 12 940,59 грн. - судового
збору.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 13.10.2014 року порушено провадження у
справі та призначено її розгляд на
05.11.2014 року.

04.11.2014 року через відділ діловодства
суду від представника позивача
надійшли документи по справі,
клопотання про відкладення розгляду
справи.

В судове засідання 05.11.2014 року
представники сторін в судове засідання
не з'явилися, про день та час розгляду
справи повідомлені належним чином.

Враховуючи те, що нез'явлення
представників сторін у судове
засідання перешкоджає вирішенню спору
по суті, а також враховуючи клопотання
представника позивача, суд вважав за
доцільне відкласти розгляд справи на
18.11.2014 року.

В судове засідання 18.11.2014 року
представник відповідача не з'явився,
про день та час розгляду справи
повідомлявся належним чином. Ухвали
суду, позовна заява надсилались
відповідачу на особі на всі відомі
адреси, в тому числі на юридичну адресу
підприємства згідно відомостей
єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» за
змістом зазначеної статті 64 ГПК,
зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Провадження у справі порушено ухвалою
від 13.10.2014 року, що свідчить про
достатність часу для підготовки до
судового розгляду справи, подання суду
відзиву на позов, доказів в
обґрунтування своєї позиції, в разі їх
наявності.

Відповідно до статті 75 ГПК України
справа розглядається за наявними в ній
матеріалами.

В судовому засіданні 18.11.2014 року
представник позивача позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та просив
суд їх задовольнити.

Відповідно до статті 85 ГПК України в
судовому засіданні 18.11.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в
їх сукупності та заслухавши пояснення
представника позивача, господарський
суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

20.12.2013 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю «з іноземними
інвестиціями «Торговий Дім
«МАЗ-Україна» (далі по тексту - позивач,
продавець) та Товариством з обмеженою
відповідальністю «АРМ Україна» (далі
по тексту - покупець, відповідач)
укладено Договір №251/1 купівлі-продажу
(далі по тексту - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору, Продавець
зобов'язується доставити і передати у
власність Покупця, а Покупець прийняти
та оплатити наступний Товар:

Найменування ТоваруКод
УКТЗЕДКількість , шт.Ціна за шт.(грн.),
вт.ч. ПДВ- 20%Сума (грн.), в т.ч.
ПДВ-20%Обладнання для розкидання піску
ЭД-405А-50.00.0001161 500,00161
500,00Поливомийне обладнання
ЭД244Б1-70.00.000187 000,0087 000,00Обладнання
снігоприбиральне плужне та
роторне190 000,0090 000,00Щіточне
обладнання ЩС2500-40.00.000-00131 500,0031
500,00ВСЬОГО: 4 370 000,00Відповідно до 524
Цивільного Кодексу України, сторони
домовились визначити грошовий
еквівалент вартості Товару в Доларах
США. З урахуванням вимог ст.. 533
Цивільного кодексу України, ціна
Товару в гривні визначена за курсом
купівлі долара США на Міжбанківському
валютному ринку України (далі за
текстом - «Міжбанк») на день укладення
Договору, та становить 44 605,18 дол. США
(сорок чотири тисячі шістсот п'ять дол.
США 18 центів)

Станом на день підписання даного
договору курс купівлі долара США на
Міжбанківському валютному ринці
України становить 8,295 гра. за 1 дол. США.

Таким чином, Покупець зобов'язується
оплатити вартість Товару в розмірі 44
605,18 доларів США в гривні за курсом
купівлі долара США на Міжбанківському
валютному ринку України (далі за
текстом -«Міжбанк»), в порядку
визначеному п. 5.2 Даного договору.

Згідно з п. 3.1. Договору, ціна Товару,
визначена у п.1.1. Договору, є дійсною за
умови виконання Покупцем умов п. 5.1. та
п.5.2. цього Договору.

Відповідно до п. 3.2. Договору, загальна
сума Договору складає 370 000,00 гривень
(триста сімдесят тисяч гривень 00
копійок), у т.ч. ПДВ-20%.

Згідно з п. 5.1. Договору, Покупець
зобов'язаний у термін до 24-01-2014 р.
перерахувати сто відсотковий (100%)
платіж: на п/р Продавця в сумі
еквівалентної 44 605,18 дол. США, що на дату
укладання даного Договору відповідно
до курсу міжбанку становить 370 000,00
гривень (триста сімдесят тисяч гривень
00 копійок), у т.ч. ПДВ - 20%.

Відповідно до п. 5.2. Договору, якщо на
момент здійснення авансового платежу 2
та/або остаточного платежу згідно
даного Договору курс долару США
визначений Міжбанком України по
відношенню до гривні зросте відносно
курсу встановленого на дату укладання
даного Договору, розмір суми
авансового платежу № 2 таабо
остаточного платежу належного до
оплати розраховується згідно
наступної формули:

- Курс долару США визначений Міжбанком
України на дату здійснення авансового
платежу № 2 та/або остаточного платежу
поділити на Курс долару США визначений
Міжбанком України на дату укладання
Договору помножити на суму авансового
платежу № 2 таабо остаточного платежу у
гривнях;

- У випадку зменшення курсу долара США,
встановленого міжбанком України по
відношенню до гривні на дату
здійснення авансового платежу № 2
таабо остаточного платежу, ціна Товару
у гривнях залишається незмінною.

На виконання умов Договору позивачем
доставити і передано у власність
Покупця (відповідача), а Покупцем
(відповідачем) прийнято Товар на
загальну суму 370 000,00 грн., що
підтверджується видатковою накладною
№РН-0000274 від 30.12.2013 року на суму 370 000,00
грн., Актом прийому-передачі
транспортного засобу №РН-0000274 від
30.12.2013 року та Довіреністю №АУ-301213-04 від
30.12.2013 року (копії зазначених
документів містяться в матеріалах
справи).

Продавцем (позивачем) у повному обсязі
і в установлений строк виконані
зобов'язання за Договором, щодо
доставити і передачі у власність
Покупця (відповідача) Товар.

Судом встановлено, що в порушення вимог
п. 5.1. Договору, 24.01.2014 року відповідачем
до 24.01.2014 року не сплачено на користь
позивача вартість отриманого товару на
суму 370 000,00 грн.

Позивач, керуючись п. 5.2. Договору
просить суд стягнути з відповідача 586
558,17 грн. - основного боргу за
поставлений товар.

Станом на 03.10.2014 року курс купівлі
долара США визначений Міжбанком
України становить 13,15 грн. за долар США,
а тому заборгованість відповідача
розрахована за формулою визначеної
Договором становить 586 558,17 грн. (13,15/8,295 *
370 000,00 грн. = 586 558,17 грн.).

Суду не надано жодних доказів сплати
відповідачем позивачу заборгованості
в розмірі 370 000,00 грн. за отриманий товар.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 265 ГК України за
договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до т.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

За змістом статті 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок, а
кредитор - прийняти виконання особисто,
якщо інше не встановлено договором або
законом, не випливає із суті
зобов'язання чи звичаїв ділового
обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

З наданих позивачем доказів
вбачається, що позивач взяті на себе
зобов'язання виконав належним чином,
поставив відповідачу товар за
відповідну плату згідно умов Договору
та Додатку, а відповідач в порушення
умов Договору не сплатив на користь
позивача вартість отриманого товару,
та має перед позивачем заборгованість
в розмірі 586 558,17 грн.

Відповідно до статті 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Зважаючи на встановлені обставини
справи та вимоги правових норм
викладених вище, а також на те, що
відповідач в установленому порядку
обставини, які повідомлені позивачем,
не спростував, розміру позовних вимог
не оспорив, господарський суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги в частині стягнення 586 558,17 грн. -
основного боргу, нормативно та
документально доведені, а тому
підлягають задоволенню.

Відповідач припустився прострочення
платежу, а тому позивач, керуючись п. 6.3.
Договору просить суд стягнути з
відповідача пеню, які за розрахунками
позивача становить 48 322,70 грн.

Згідно з п. 6.3. Договору, за прострочення
строків оплати за Товар згідно п. 5.1
Договору, Покупець сплачує Продавцю
неустойку за кожен день прострочення в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
від суми невиконаного зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 статті 546, статті 549 ЦК
України виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором (згідно ч. 6 ст. 231 ГК України).

Згідно п. 6 ст. 232 ГК України нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що вимоги позивача в частині
стягнення пені за несвоєчасне
виконання відповідачем взятих на себе
зобов'язань в розмірі 48 322,70 грн.,
нараховані відповідно до
законодавства, тому підлягають
задоволенню.

Також позивач, керуючись статтею 625 ЦК
України, просить суд стягнути з
відповідача на свою користь 12 149,02 грн. -
3% річних.

Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що вимоги позивача в частині
стягнення з відповідача 12 149,02 грн. - 3%
річних., нормативно та документально
доведені, а тому підлягають
задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України
судові витрати покладаються судом на
відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. 32, 33, 49, 75, 82 - 85 ГПК України,
господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «АРМ Україна» (01004, м.
Київ, КРУТИЙ УЗВІЗ, будинок 6/2, ) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «з
іноземними інвестиціями «Торговий Дім
«МАЗ-Україна» (04210, м. Київ, ВУЛИЦЯ
ОБОЛОНСЬКА НАБЕРЕЖНА, будинок 15, корпус
3, офіс 2, ) 586 558 (п'ятсот
вісімдесят шість тисяч п'ятсот
п'ятдесят вісім) грн. 17 коп. - основного
боргу, 48 322 (сорок вісім тисяч триста
двадцять дві) грн. 70 коп. - пені, 12 149
(дванадцять тисяч сто сорок дев'ять)
грн. 02 коп. - 3% річних, 12 940 (дванадцять
тисяч дев'ятсот сорок) грн. 59 коп. -
судового збору.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя
Якименко М.М.

Дата складання (підписання) повного
тексту рішення: 20.11.2014 року.