ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2014 р.
Справа № 914/3943/14

Господарський суд Львівської області
розглянув у відкритому судовому
засіданні матеріали справи:

за позовом:Приватного підприємства
«Анна-Марія-М» (м. Львів)до
відповідача:Товариства з обмеженою
відповідальністю «Діамант Аурум»
(м.Львів)про:стягнення 36811 грн. 33 коп.

Суддя: Цікало А. І.

При секретарі: Герасименко В. С.

Представники:

Позивача:Романик Ю. З. - представник
(довіреність від 05.11.2014
р.)Відповідача:не з'явився

Представнику позивача роз'яснено права
та обов'язки відповідно до ст. ст. 20, 22
ГПК України, зокрема право заявляти
відводи.

Заяв про відвід судді не поступало.

Клопотання про здійснення технічної
фіксації судового процесу не
надходили.

06.11.2014 р. на розгляд господарського суду
Львівської області за вх. № 4081
поступила позовна заява від Приватного
підприємства «Анна-Марія-М» до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Діамант Аурум» про
стягнення 36811 грн. 33 коп.

Ухвалою суду від 07.11.2014 р. прийнято
позовну заяву до розгляду, порушено
провадження у справі та призначено
справу до розгляду на 25.11.2014 р.

Позивач вимоги суду виконав, явку
повноважного представника в судове
засідання забезпечив.

18.11.2014 р. до суду за вх. № 49900/14 від
позивача поступило повідомлення про
відсутність обставин, передбачених п. 2
ч. 1 ст. 62 або п. 2 ч. 1 ст. 81 ГПК України.

18.11.2014 р. до суду за вх. 3 49902/14 від
позивача поступила копія виписки з
ЄДРЮОФОП щодо позивача та копія
довідки з ЄДРЮОФОП щодо відповідача.

Представник позивача позов підтримав
повністю, просив суд задоволити
позовні вимоги з підстав наведених у
позовній заяві та поясненнях.

Відповідач вимоги суду не виконав,
відзив на позовну заяву не представив,
проти позову не заперечив, явку
повноважного представника в судове
засідання не забезпечив, хоча і був
належно, відповідно до ст. 64 ГПК
України, повідомлений про місце, дату і
час розгляду справи, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштового відправлення
(долучено до матеріалів справи).

Враховуючи те, що позивачем надано
достатньо матеріалів для розгляду
справи по суті, відповідач відзив на
позов не подав, проти позову не
заперечив, не забезпечив явку свого
повноважного представника в судове
засідання, не представив доказів
сплати заборгованості, не скористався
наданим йому правом на участь у
судовому процесі, з метою недопущення
затягування розгляду справи, суд
дійшов висновку про можливість
розгляду справи, відповідно до ст. 75 ГПК
України, у відсутності представника
відповідача за наявними у ній
матеріалами.

Розглянувши документи і матеріали,
подані до суду, заслухавши пояснення
представника позивача, з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, сукупно
оцінивши докази, які мають значення для
справи, суд встановив наступне:

Приватне підприємство «Анна-Марія-М»
(позивач) відвантажило Товариству з
обмеженою відповідальністю «Діамант
Аурум» (відповідач) товар на загальну
суму 36811 грн. 33 коп., що підтверджується
видатковими накладними № ПП-0000226 від
09.05.2014 р. на суму 12093 грн. 77 коп. та №
ПП-0000230 від 15.05.2014 р. на суму 24717 грн. 56
коп. (оригінали оглянуто в судовому
засіданні, копії долучено до
матеріалів справи).

Як вбачається із зазначених видаткових
накладних, товар отримано керівником
відповідача Івах С. Я. на підставі
довіреностей на отримання цінностей
від 09.05.2014 р. № 20 та від 15.05.2014 р. № 21
(оригінали оглянуто в судовому
засіданні, копії долучено до
матеріалів справи). Претензій щодо
кількості та якості товару не
поступало.

Відповідач не провів оплати за
отриманий товар.

11.10.2014 р. позивач направив відповідачу
вимогу від 10.10.2014 р. вих. № 34, в якій
просив погасити заборгованість за
отриманий товар у семиденний термін
(копію вимоги долучено до матеріалів
справи).

Зазначена вимога отримана
відповідачем 14.10.2014 р., що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення
(оригінал оглянуто в судовому
засіданні, копію долучено до
матеріалів справи) проте залишена
відповідачем без відповіді та
задоволення.

Станом на день розгляду справи,
відповідач відзив на позов не
представив, проти позову не заперечив,
доказів погашення заборгованості не
представив, явку повноважного
представника в судове засідання не
забезпечив.

При прийнятті рішення суд виходив з
наступного:

Відповідно до ст. 8 Конституції України,
Конституція України має найвищу
юридичну силу. Закони та інші
нормативно-правові акти приймаються на
основі Конституції України і повинні
відповідати їй. Норми Конституції
України є нормами прямої дії.

Згідно ч. 4 ст. 13 Конституції України,
Держава забезпечує захист прав усіх
суб'єктів права власності і
господарювання, соціальну
спрямованість економіки. Усі суб'єкти
права власності рівні перед законом.

Відповідно до ст. 42 Конституції
України, кожен має право на
підприємницьку діяльність, яка не
заборонена законом. Держава забезпечує
захист конкуренції у підприємницькій
діяльності. Не допускаються
зловживання монопольним становищем на
ринку, неправомірне обмеження
конкуренції та недобросовісна
конкуренція.

Юридична відповідальність особи має
індивідуальний характер.

Згідно ст. 124 Конституції України,
правосуддя в Україні здійснюється
виключно судами. Юрисдикція судів
поширюється на всі правовідносини, що
виникають у державі.

Судочинство здійснюється
Конституційним Судом України та судами
загальної юрисдикції.

Судові рішення ухвалюються судами
іменем України і є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції
України, однією із основних засад
судочинства є змагальність сторін та
свобода в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно ст. 1 ЦК України, цивільним
законодавством регулюються особисті
немайнові та майнові відносини
(цивільні відносини), засновані на
юридичній рівності, вільному
волевиявленні, майновій самостійності
їх учасників.

Відповідно до ст. 3 ЦК України,
загальними засадами цивільного
законодавства зокрема є свобода
договору; свобода підприємницької
діяльності, яка не заборонена законом;
справедливість, добросовісність та
розумність.

Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права
та обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 202 ЦК України,
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Правочини
можуть бути односторонніми та дво- чи
багатосторонніми (договори). Дво- чи
багатостороннім правочином є
погоджена дія двох або більше сторін.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості.

Відповідно до ст. 510 ЦК України,
сторонами у зобов'язанні є боржник і
кредитор.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ст. 193 ГК України, зобов'язання
повинні виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України,
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним грошових
зобов'язань.

Відповідно до ст. 22 ГПК України, сторони
користуються рівними процесуальними
правами. Сторони зобов'язані
добросовісно користуватися належними
їм процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Позивач вправі до прийняття рішення по
справі збільшити розмір позовних вимог
за умови дотримання встановленого
порядку досудового врегулювання спору
у випадках, передбачених статтею 5
цього Кодексу, в цій частині,
відмовитись від позову або зменшити
розмір позовних вимог. До початку
розгляду господарським судом справи по
суті позивач має право змінити предмет
або підставу позову шляхом подання
письмової заяви.

Відповідач має право визнати позов
повністю або частково, а також має
право до початку розгляду
господарським судом справи по суті
подати зустрічний позов.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України, господарський
суд приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

На час розгляду справи, відповідач
проти позову не заперечив, доказів
погашення заборгованості не
представив.

Враховуючи те, що позивачем
представлено достатньо об'єктивних,
допустимих та переконливих доказів в
підтвердження своїх позовних вимог, а
відповідач проти позову не заперечив,
доказів погашення боргу не надав,
виконавши вимоги процесуального права,
всебічно і повно перевіривши обставини
справи в їх сукупності, дослідивши
представлені докази, у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги Приватного
підприємства «Анна-Марія-М» до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Діамант Аурум» про
стягнення 36811 грн. 33 коп. обґрунтовані
та підлягають до задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про
судовий збір», судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік», установлено
мінімальну заробітну плату у місячному
розмірі - 1218 грн.

Відповідно до підпункту 1) пункту 2
частини 2 статті 4 Закону України «Про
судовий збір», ставка судового збору за
подання до господарського суду
позовної заяви майнового характеру
становить 2 відсотки ціни позову, але не
менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 60
розмірів мінімальних заробітних плат.

За подання позовної заяви, позивачем
сплачено судовий збір у розмірі 1827 грн.
00 коп., що підтверджується платіжним
дорученням від 04.11.2014 р. № 2726 (долучено
до матеріалів справи).

Судовий збір, відповідно до ст. 49 ГПК
України, слід покласти на відповідача
оскільки спір виник з його вини.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 8,
13, 42, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 1,
3, 11, 202, 509, 510, 526, 530, 610, 612 ЦК України, ст.
ст. 43, 45 , 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82, 83, 84, 85 ГПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного підприємства
«Анна-Марія-М» до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Діамант
Аурум» про стягнення 36811 грн. 33 коп. -
задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Діамант
Аурум» (вул. Зелена, буд. 186, м. Львів, 79035;
) на користь Приватного
підприємства «Анна-Марія-М» (вул.
Виговського, буд. 47, кв. 86, м. Львів, 79054;
) 36811 грн. 33 коп.
заборгованості та 1827 грн. 00 коп.
сплаченого судового збору.

3. Наказ видати в порядку ст. 116 ГПК
України, після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 26 листопада 2014
року.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України,
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя
Цікало А.І.