РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2014 р.
Справа № 5019/726/12

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючої судді
Бригинець Л.М.

суддів
Демидюк О.О.

суддів
Тимошенко О.М.

при секретарі судового засідання
Полюхович О.В.

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Рівненський
Молодіжний Жилий Комплекс" на ухвалу
господарського суду Рівненської
області від 13.10.2014 р. у справі №5019/726/12
(суддя Заголдна Я.В. )

за заявою Управління Пенсійного фонду
України в м. Рівне

до Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Інвестиційно-будівельна компанія
"СібІнвестГрад"

про визнання банкрутом

за участю представників:

апелянта - Грабовський В.А. (довіреність
від 09.10.2014р.)

арбітражний керуючий - Гонтар Н.Б.
(посвідчення №1316 від 12.08.2013р.)

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 13.10.2014 р. у
справі №5019/726/12 відмовлено у прийняті
позовної заяви Товариства з обмеженою
відповідальністю "Рівненський
Молодіжний Жилий Комплекс" (33023, м.
Рівне, вул. Клима Савура, 14, ) до Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Інвестиційно-будівельна компанія
"Сібінвестград" (м. Рівне, вул.
Драгоманова, 1/8, ) про
розірвання інвестиційного договору на
будівництво у справі № 5019/726/12 про
банкрутство Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Інвестиційно-будівельна компанія
"Сібінвестград" (м. Рівне, вул.
Драгоманова, 1/8).

Не погоджуючись із вказаною ухвалою,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Рівненський
Молодіжний Жилий Комплекс" звернулось
до Рівненського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
ухвалу Рівненського апеляційного
господарського суду від 13.10.2014р. у
справі №5019/726/12, матеріали справи
направити до господарського суду
Рівненського апеляційного
господарського суду для відкриття
провадження у справі.

Скаржник в апеляційній скарзі
покликається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права,
зокрема, ч.4 ст.10 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Від арбітражного керуючого надійшов
відзив на апеляційну скаргу, в якому
доводи скаржника заперечуються з
підстав, наведених у відзиві.

Згідно статті 101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду в повному обсязі.
Відповідно до ч. 5 ст. 106 ГПК України
апеляційні скарги на ухвали місцевого
господарського суду розглядаються в
порядку, передбаченому для розгляду
апеляційних скарг на рішення місцевого
господарського суду.

Відповідно до статті 4-1 Господарського
процесуального кодексу України
господарські суди розглядають справи
про банкрутство у порядку провадження,
передбаченому цим Кодексом, з
урахуванням особливостей,
встановлених Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
надавши оцінку матеріалам справи,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з огляду на таке.

Ухвалою господарського суду
Рівненської області від 10.05.2012р. за
заявою Управління Пенсійного фонду
України в м. Рівне порушено провадження
у справі №5019/726/12 про банкрутство
Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Інвестиційно-будівельна компанія
"СібІнвестГрад" відповідно до положень
ст. 52 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (в редакції, що
діяла до 19.01.2013р.).

Постановою господарського суду
Рівненської області від 07.06.2012р. ТОВ
"Інвестиційно-будівельна компанія
"СібІнвестГрад" визнано банкрутом,
відкрито ліквідаційну процедуру,
ліквідатором банкрута призначено
арбітражного керуючого Гонтар Н.Б.

Постанова мотивована відсутністю
боржника за юридичною адресою, а також
тим, що боржник не подає податкової
звітності з грудня 2010р. (довідка ДПІ в м.
Рівне від 01.09.2011р.), що свідчить про
відсутність господарської діяльності
боржника.

Ухвалами господарського суду
Рівненської області від 24.12.2012 р., від
03.07.2013 р., 28.01.2014р. та 15.07.2014р. строк
ліквідаційної процедури ТзОВ
"Інвестиційно-будівельна компанія
Сібінвестград" та строк повноважень
ліквідатора Гонтар Н.Б. продовжувався.
Строк закінчення ліквідаційної
процедури - 25.12.2014 р.

09.10.2014 на адресу господарського суду
Рівненської області надійшла позовна
заява Товариства з обмеженою
відповідальністю "Рівненський
Молодіжний Жилий Комплекс" (33023, м.
Рівне, вул. Клима Савура, 14, ) до відповідача Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Інвестиційно-будівельна компанія
"Сібінвестград" (м. Рівне,
вул.Драгоманова, 1/8, ) про
розірвання інвестиційного договору на
будівництво у справі № 5019/726/12 про
банкрутство Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Інвестиційно-будівельна компанія
"Сібінвестград".

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 13.10.2014 р. у
справі №5019/726/12 у прийняті вказаної
позовної заяви відмовлено.

Суд виходив з того, що провадження у
справі про банкрутство ТОВ
"Інвестиційно-будівельна компанія
Сібінвестград" здійснюється у
відповідності до положень Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (у редакції
Закону від 14.05.1992 № 2343-ХІІ зі змінами та
доповненнями, що діяла до 19.01.2013р.), які
не передбачають вирішення усіх
майнових спорів з вимогами до боржника,
у тому числі спорів про визнання
недійсними будь-яких правочинів
(договорів), укладених боржником.

Судом також зазначено, що ч. 1 ст. 25
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (у редакції
Закону, що діяла до 19.01.2013р.) передбачено
право ліквідатора, подавати до
господарського суду заяви про визнання
недійсними угод боржника з підстав,
передбачених частиною десятою статті 17
цього Закону.

Колегія суддів погоджується із
висновком місцевого господарського
суду та зазначає наступне.

Обгрунтовуючи вимоги апеляційної
скарги, скаржник нормативно
покликається на ч.4 ст.10 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(в редакції, що діє з 19.01.2013р.), яка
передбачає, що суд, у провадженні якого
перебуває справа про банкрутство,
вирішує усі майнові спори з вимогами до
боржника, у тому числі спори про
визнання недійсними будь-яких
правочинів (договорів), укладених
боржником; стягнення заробітної плати;
поновлення на роботі посадових та
службових осіб боржника, за винятком
спорів, пов'язаних із визначенням та
сплатою (стягненням) грошових
зобов'язань (податкового боргу),
визначених відповідно до Податкового
кодексу України, а також справ у спорах
про визнання недійсними правочинів
(договорів), якщо з відповідним позовом
звертається на виконання своїх
повноважень контролюючий орган,
визначений Податковим кодексом
України.

З 19.01.2013р. набрав чинності Закон України
"Про внесення змін до Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
від 22.12.2011р. N 4212-VI, яким викладено в
новій редакції Закон України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Провадження у даній справі про
банкрутство ТОВ
"Інвестиційно-будівельна компанія
"СібІнвестГрад" порушено господарським
судом Рівненської області ухвалою від
10.05.2012р. відповідно до положень ст. 52
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (спрощена
процедура) та постановою від 07.06.2012р.
боржника визнано банкрутом, відкрито
ліквідаційну процеду, ліквідатором
банкрута призначено арбітражного
керуючого Гонтар Н.Б. Отже, провадження
у даній справі здійснюється відповідно
до положень Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(у редакції Закону від 14.05.1992 № 2343-ХІІ зі
змінами та доповненнями).

Колегія суддів зазначає, що згідно п. 1-1
прикінцевих та перехідних положень
нової редакції Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
положення цього Закону застосовуються
господарськими судами під час розгляду
справ про банкрутство, провадження в
яких порушено після набрання чинності
цим законом.

Крім того, у п. 40 Інформаційного листа
Вищого господарського суду України
від 28.03.2013р. №01-06/606/2013 "Про Закон
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (у редакції
Закону України від 22.12.2011 N 4212-VI)")
зазначено, що положення Закону
застосовуються господарськими судами
у розгляді справ про банкрутство,
провадження в яких порушено після
набрання ним чинності, тобто з 19.01.2013р.
Наведене стосується й вирішення
спорів, зазначених у частині четвертій
статті 10, статті 20 та частині восьмій
статті 23 Закону.

Слід також зазначити, що норми нової
редакції Закону у справах про
банкрутство відсутнього боржника не
застосовуються, оскільки процедура
банкрутства такого боржника цією
редакцією Закону не передбачена.

Статтею 25 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(у редакції Закону від 14.05.1992 № 2343-ХІІ зі
змінами та доповненнями) передбачено
право ліквідатора на звернення до
господарського суду із заявами про
визнання недійсними угод боржника з
підстав, передбачених частиною десятою
статті 17 цього Закону.

Тобто, Закон України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом"(у редакції
Закону, що діяла до 19.01.2013р.) у
ліквідаційній процедурі встановлює
можливість лише визнання недійсними
угод боржника (а не розірвання) і
тільки за заявою ліквідатора. Проте, у
даній справі із позовною заявою про
розірвання інвестиційного договору на
будівництво у справі звернулось
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Рівненський
Молодіжний Жилий Комплекс", яке є
кредитором боржника, а тому у
господарського суду відсутні правові
підстави для прийняття вказаної
позовної заяви.

Враховуючи, що провадження у даній
справі здійснюється в редакції Закону
про банкрутство, що діяла до 19.01.2013р. і
не передбачала можливості вирішення
судом, у провадженні якого перебуває
справа про банкрутство, усіх майнових
спорів з вимогами до боржника, у тому
числі спорів про визнання недійсними
будь-яких правочинів (договорів),
укладених боржником, посилання
скаржника на порушення місцевим
господарським судом положень частини
четвертої статті 10 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
є необгрунтованим.

Згідно ст.ст. 32-34 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких грунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору. Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Колегія суддів вважає, що приймаючи
оскаржувану ухвалу, суд першої
інстанції повно та всебічно дослідив
обставини справи, дав їм належну
правову оцінку та виніс ухвалу з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Доводи апелянта висновків суду першої
інстанції не спростовують, а тому у
суду апеляційної інстанції відсутні
підстави для її скасування чи зміни та
задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 99,101,103,105,106 ГПК
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Рівненський Молодіжний Жилий
Комплекс" залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду
Рівненської області від 13.10.2014р. у
справі №5019/726/12 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Головуюча суддя
Бригинець Л.М.

Суддя
Демидюк О.О.

Суддя
Тимошенко О.М.