КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2014 р. Справа№ 910/16363/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Смірнової Л.Г.

суддів: Чорної Л.В.

Кропивної Л.В.

при секретарі судового засідання:
Підченко О.Ю.

за участю представників:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Ліповуз Д.І. за
довіреністю №01/340-207 від 05.03.2014;

Розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"Альфа-Гарант"

на рішення Господарського суду міста
Києва від 16.09.2014

у справі №910/16363/14 (суддя Морозов С.М.)

за позовом Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "АХА
Страхування"

До Товариства з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"Альфа-Гарант"

про стягнення 6430,14 грн.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста
Києва передані позовні вимоги
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "АХА Страхування"
(далі - позивач) до Товариства з
додатковою відповідальністю "Страхова
компанія "Альфа-Гарант" (далі -
відповідач) про стягнення 6430,14 грн.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 16.09.2014 у справі №910/16363/14
позовні вимоги задоволені повністю.

Стягнуто з Товариства з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"Альфа-Гарант" на користь Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "АХА Страхування" суму
страхового відшкодування в порядку
регресу в розмірі 6430,14 грн. та судовий
збір у сумі 1827,00 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням,
Товариство з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"Альфа-Гарант" звернулось до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення Господарського суду
міста Києва від 16.09.2014 за позовом
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "АХА Страхування" до
Товариства з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"Альфа-Гарант" про стягнення 6430,14 грн. та
прийняти нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити частково, а саме
стягнути з відповідача на користь
позивача 3487,29 грн. та судовий збір
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями апеляційну скаргу
Товариства з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"Альфа-Гарант" передано на розгляд
колегії суддів Київського
апеляційного господарського суду у
складі головуючого судді Смірнової
Л.Г., суддів Кропивної Л.В. та Чорної Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 27.10.2014
апеляційну скаргу Товариства з
додатковою відповідальністю "Страхова
компанія "Альфа-Гарант" прийнято до
провадження, розгляд справи призначено
на 12.11.2014.

У судове засідання 12.11.2014 з'явився
представник відповідача.

Представники позивача в судове
засідання не з'явились, про час та місце
розгляду повідомлялися належним чином,
про причини неявки суд не повідомили.

Оскільки, всі учасники судового
процесу були належним чином
повідомлені про час та місце розгляду
апеляційної скарги, проте позивач 1 не
скористався своїми правами,
передбаченими ст. 22 ГПК України, та
виходячи з того, що явка учасників
апеляційного провадження судом
апеляційної інстанції обов'язковою не
визнавалася, а участь в засіданні суду
є правом, а не обов'язком сторони,
Київський апеляційний господарський
суд дійшов висновку про можливість
розгляду апеляційної скарги за
відсутності представників позивача.

Представник відповідача в судовому
засіданні підтримав доводи
апеляційної скарги, просив рішення
суду у даній справі скасувати та
прийняти нове, яким позовні вимоги
задовольнити частково. Стягнути з
Товариства з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"Альфа-Гарант" на користь Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "АХА Страхування" 3487,29 грн. та
судовий збір пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Відповідно до статті 101 Господарського
процесуального кодексу України (надалі
- ГПК України) у процесі перегляду
справи апеляційний господарський суд
за наявними у справі і додатково
поданими доказами повторно розглядає
справу, також апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення
господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши доводи апеляційної скарги,
наявні матеріали справи, Київський
апеляційний господарський суд
встановив наступне.

Між позивачем (страховик за Договором
страхування) та ОСОБА_3 (далі також -
страхувальник) 14.06.2013 було укладено
договір добровільного страхування
наземного транспортну "Все включено"
№0117а/13к/мс (далі - Договір страхування),
згідно з умовами якого позивач прийняв
на себе обов'язок по страхуванню
автомобіля Toyota Corolla 1.6 реєстраційний
номер НОМЕР_3.

Згідно з п.п. 20.1, 20.2, 20.2.2 Договору
страхування позивач бере на себе
зобов'язання компенсувати
Страхувальнику збитки внаслідок ДТП -
будь-яке пошкодження або знищення
транспортного засобу, його окремих
складових частин чи додаткового
обладнання внаслідок ДТП.

Предметом договору є майнові інтереси
страхувальника (Банка), що не
суперечать закону, пов'язані з
володінням, користуванням і
розпорядженням транспортним засобом
та іншим майном, вказаним у п.п. 5, 6
Договору (п. 1. Договору страхування).

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про
страхування" договір страхування - це
письмова угода між страхувальником і
страховиком, згідно з якою страховик
бере на себе зобов'язання у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату страхувальнику або
іншій особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору.

21.01.2014 в місті Києві по пр. Маяковського
сталась дорожньо-транспортна пригода
(далі ДТП), у якій громадянин ОСОБА_5,
керуючи автомобілем “МАН”
реєстраційний номер НОМЕР_5 перед
початком руху не перевірив чи зачинені
двері керованого ним автомобіля та під
час руху праві двері автомобіля
відчинились і нанесли механічні
пошкодження припаркованому автомобілю
"Тойота" реєстраційний номер НОМЕР_3,
під керуванням ОСОБА_3

Постановою Деснянського районного
суду місті Києва від 05.03.2014 (номер
провадження 3/754/868/14, справа №754/2883/14-п)
ОСОБА_5, за здійснення вказаного ДТП,
було визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно Акту огляду транспортного
засобу (дефектна відомість) від 25.01.2014,
транспортний засіб Toyota Corolla 1.6
реєстраційний номер НОМЕР_3 зазнав
пошкоджень, а саме пошкоджено кришку
багажника та накладку кришки
багажника.

25.01.2014 ТОВ "Автосаміт ЛТД" виставило
ОСОБА_3 рахунок-фактуру №С-00052399 на суму
8040,14 грн. для оплати ремонту
пошкодженого автомобіля Toyota Corolla 1.6
реєстраційний номер НОМЕР_3.

Відповідно до складеного позивачем
Страхового акту №1.001.14.00965/VESKO2891 від
30.01.2014 та розрахунку страхового
відшкодування до нього, страхове
відшкодування становить 6940,14 грн.

Враховуючи зазначене, позивач на
виконання умов Договору страхування
виплатив страхове відшкодування в сумі
6940,14 грн. на підставі платіжного
доручення №87 083 від 31.01.2014,
перерахувавши вказані грошові кошти на
рахунок ТОВ "Автосаміт ЛТД".

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 1 Закону України "Про
страхування" страхування - це вид
цивільно-правових відносин щодо
захисту майнових інтересів громадян та
юридичних осіб у разі настання певних
подій (страхових випадків), визначених
договором страхування або чинним
законодавством, за рахунок грошових
фондів, що формуються шляхом сплати
громадянами та юридичними особами
страхових платежів (страхових внесків,
страхових премій) та доходів від
розміщення коштів цих фондів.

У відповідності до положень частини
другої статті 1187 Цивільного кодексу
України шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з положеннями статті 993
Цивільного кодексу України до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

За приписами ст. 27 Закону України "Про
страхування" до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

У відповідності до ст. 5 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" об'єктом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності є майнові інтереси,
що не суперечать законодавству
України, пов'язані з відшкодуванням
особою, цивільно-правова
відповідальність якої застрахована,
шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну
потерпілих внаслідок експлуатації
забезпеченого транспортного засобу.

Апелянт посилається на п.п. 2.3., 2.4.
Методики товарознавчої експертизи та
оцінки дорожніх транспортних засобів,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України, Фонду державного
майна України від 24.11.2003 №142/5/2092.
Відповідно до вказаних пунктів
вартість відновлювального ремонту
колісного транспортного засобу -
грошові витрати, які необхідні для
відновлення пошкодженого,
розукомплектованого колісного
транспортного засобу, а вартість
матеріального збитку - вартісне
зазначення витрат, яких зазнає власник
у разі пошкодження або
розукомплектування колісного
транспортного засобу с з урахуванням
фізичного зносу та витрат, яких зазнає
чи може зазнати власник для
відновлення свого порушеного права
користування колісним транспортним
засобом.

Згідно з п/п «б» п.7.39 Методики
товарознавчої експертизи та оцінки
колісних транспортних засобів,
затвердженої спільним наказом
Міністерства юстиції України та Фонду
державного майна України №1335/5/1159 від 24
липня 2009, якщо складові частини кузова,
кабіни, рами відновлювали ремонтом або
мають корозійні руйнування чи
пошкодження у вигляді деформації, є
підстава при визначенні суми
матеріального збитку нарахування «Ез»
(коефіцієнт фізичного зносу) для нових
складників.

Також апелянт посилається на базу
даних ДТП, що автомобіль «Тойота» д.н.з.
НОМЕР_4 9 разів потрапляв в ДТП.

У пункті 7.38 Методики товарознавчої
експертизи та оцінки колісних
транспортних засобів (КТЗ) зазначено,
що значення коефіцієнта фізичного
зносу приймається таким, що дорівнює
нулю для нових складників та для
складників КТЗ, строк експлуатації
яких не перевищує: 5 років - для легкових
КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для
інших легкових КТЗ; 3 роки - для
вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів
та автобусів виробництва країн СНД; 4
роки - для інших вантажних КТЗ,
причепів, напівпричепів та автобусів; 5
років - для мототехніки.

Відомо, що Toyota - японська компанія, тому
автомобілі марки Toyota підпадають під
визначення "інших легкових КТЗ" (в
розумінні Методики), а отже значення
коефіцієнта фізичного зносу даної
марки автомобіля приймається таким, що
дорівнює нулю для нових складників та
для складників КТЗ, строк експлуатації
яких не перевищує 7 років.

Як вбачається з матеріалів справи, із
застрахованим позивачем автомобілем
Toyota Corolla 1.6 реєстраційний номер НОМЕР_3
2008 року випуску, ДТП сталася у 2014 році,
тобто його строк експлуатації на
момент вчинення ДТП не перевищував 7
років, а тому коефіцієнт фізичного
зносу застрахованого ТЗ дорівнює нулю.

Наведеним спростовується помилкове
твердження відповідача про здійснення
позивачем виплати страхового
відшкодування в завищеному розмірі
внаслідок неврахування фізичного
зносу автомобіля, пошкодженого у ДТП,
та необхідність обмеження суми
регресної відповідальності
відповідача за вказаним страховим
випадком до 3487,29 грн, з врахуванням
фізичного зносу.

Отже, з огляду на викладене вище,
колегія Київського апеляційного
господарського суду не вбачає підстав
для скасування рішення Господарського
суду міста Києва від 16.09.2014 у даній
справі, оскільки воно відповідає
нормам матеріального та
процесуального права, фактичним
обставинам та матеріалам справи.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, 103, 104, 105,
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
додатковою відповідальністю "Страхова
компанія "Альфа-Гарант" на рішення
Господарського суду міста Києва від
16.09.2014 у справі №910/16363/14 залишити без
задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста
Києва від 16.09.2014 у справі №910/16363/14
залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/16363/14 повернути
до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя
Л.Г. Смірнова

Судді
Л.В. Чорна

Л.В. Кропивна