номер провадження справи 35/119/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2014
Справа № 908/3955/14

Суддя господарського суду Запорізької
області Топчій О.А.

при секретарі Коцар А.О.

За участю представників сторін:

Від позивача -Пустова А.Л., довіреність
№9125/27 від 30.12.2013р.

Від відповідача - Крещук Р.П., директор,
паспорт; Притула О.П.- паспорт

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: Концерну «Міські теплові
мережі», м. Запоріжжя

до Товариства з обмеженою
відповідальністю Науково-виробнича
фірма «Гермес-Копм», м. Запоріжжя

про стягнення 1166,44 грн.

ВСТАНОВИВ:

09.10.2014р. до господарського суду
Запорізької області з позовною заявою
звернувся Концерн "Міські теплові
мережі" до Товариства з обмеженою
відповідальністю Науково-виробнича
фірма «Гермес-Копм» про стягнення 6665,95
грн.

Позивач, обґрунтовуючи свій
позов, посилається на те, що 01.03.2013р. між
Концерном "Міські теплові мережі" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю Науково-виробнича
фірма «Гермес-Копм» укладено договір
№100441 «Купівлі-продажу теплової
енергії в гарячій воді».

Згідно п. 1.1 договору позивач взяв
на себе зобов'язання відпустити
теплову енергію в гарячій воді
відповідачу, а відповідач взяв на себе
обов'язок прийняти та оплатити її
вартість за діючими тарифами в терміни
та порядку встановленими умовами цього
договору та додатками до договору, що є
невід'ємними частинами.

Позивач в період з жовтня 2013р. по
квітень 2014р. відпустив відповідачу
теплову енергію на суму 5499,65 грн.
Відповідач отримані послуги не
сплатив, в зв'язку з чим, у останнього
виникла заборгованість у сумі 5499,65 грн.,
на які позивачем нараховані 478,84 грн.
пені, 3 річних в сумі 99,95 грн., інфляційні
витрати в розмірі 587,65 грн.

09.10.2014р. автоматизованою системою
документообігу господарського суду
здійснено розподіл справ між суддями
та визначено позовну заяву до розгляду
судді Топчій О.А.

Ухвалою від 13.10.2014р. судом
порушено провадження у справі № 908/3955/14
та присвоєно вищевказаній справі номер
провадження 35/119/14. У сторін витребувані
документи, які необхідні для
всебічного та об'єктивного розгляду і
вирішення справи по суті, судове
засідання призначено на 18.11.2014р. о/об 11
год. 00 хв.

18.11.2014р. через канцелярію
господарського суду від позивача
надійшла заява про зменшення розміру
позовних вимог, в якій зазначено, що
12.11.2014р. відповідач сплатив основну
заборгованість в розмірі 5499,65 грн.,
несплаченими залишилися 478,84 грн. пені, 3
річних в сумі 99,95 грн., інфляційні
витрати в розмірі 587,65 грн., які позивач
й просить стягнути.

Заява про зменшення позовних
вимог подана відповідно до вимог
чинного законодавства та прийнята
судом. Спір розглядається з
урахуванням зменшення позовних вимог,
вказаних в заяві.

В судовому засіданні, відкритому
18.11.2014р. була оголошена перерва. Після
закінчення перерви розгляд справи було
продовжено 25.11.2014р.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги, з
урахуванням заявлених зменшень.
Просить суд стягнути з відповідача 478,84
грн. пені, 3 річних в сумі 99,95 грн.,
інфляційні витрати в розмірі 587,65 грн.
та 1827 грн. судового збору.

Представник відповідача в
судовому засіданні пояснив, що
заборгованість виникла внаслідок
фінансової кризи підприємства, проте
основна заборгованість вже ним
погашена та надав документи, в
підтвердження викладеного. Просить не
застосовувати штрафні санкції, в
зв'язку із скрутним фінансовим
становищем підприємства.

За заявою представників сторін
справа розглянута без застосування
засобів технічної фіксації судового
процесу.

В судовому засіданні 25.11.2014 р., на
підставі ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
документи, надані сторонами додатково,
заслухавши пояснення представників
позивача та відповідачів, судом
встановлено наступне.

01.03.2013р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю Науково-виробнича
фірма «Гермес-Копм» (надалі - споживач)
та Концерном "Міські теплові мережі" в
особі директора філії Концерну «Міські
теплові мережі» Ленінського району
(надалі - теплопостачальна організація)
укладено договір № 100441 купівлі-продажу
теплової енергії в гарячій воді (надалі
- договір).

Відповідно до п. 1.1 договору
теплопостачальна організація бере на
себе зобов'язання відпускати теплову
енергію в гарячій воді споживачу, а
споживач зобов'язується прийняти та
оплатити її вартість за діючими
тарифами (цінами) в терміни та порядку,
встановленими умовами цього договору
та додатками до договору, що є його
невід'ємними частинами.

Відповідно до п. 2.1 договору теплова
енергія відпускається споживачу в Гкал
згідно з Додатком 1 до цього договору в
гарячій воді на такі потреби:

- опалення та вентиляцію - на
протязі опалювального періоду;

- підігрів води - за наявної
можливості

- кондиціювання - по замовленню
споживача

- інші технологічні потреби - по
замовленню споживача.

Розділом 6 договору встановлений
порядок здійснення розрахунків за
теплову енергію.

Відповідно до п. 6.1. договору розрахунки
за даним договором здійснюються в
грошовій формі або іншій формі, що не
заперечує діючому законодавству,
згідно з діючими на час розрахунку
тарифами (цінами), затвердженими в
установленому порядку, на підставі
показань вузла обліку теплової
енергії, а у випадках їх відсутності -
відповідно до обсягів фактично
спожитої теплової енергії,
розрахованих згідно законодавства та
умов договору.

Розрахунковим періодом є календарний
місяць (п. 6.2.).

Підставою для розрахунків споживача з
теплопостачальною організацією є
рахунок та акт приймання - передачі.
Споживач зобов'язаний до 20 числа
місяця, наступного за розрахунковим,
перерахувати на розрахунковий рахунок
теплопостачальної організації суму
заборгованості за спожиту теплову
енергію. Споживач має право робити
передоплату (п. 6.3, п. 6.4).

При перерахуванні коштів за теплову
енергію у платіжному документі
споживач повинен зазначати район
міста, номер та дату даного договору. За
наявності заборгованості за даним
договором Теплопостачальна
організація зараховує кошти, що
надійшли від споживача, як погашення
заборгованості за теплову енергію,
відпущену у минулі періоди (п. 6.6.).

Споживач з 10 по 12 число місяця,
наступного за розрахунковим, повинен
отримати від Теплопостачальної
організації документи за
розрахунковий період: рахунок, акт
приймання-передачі теплової енергії,
податкову накладну (платникам ПДВ)(п. 6.7)

Отриманий акт приймання-передачі
теплової енергії Споживач повинен
підписати, оформити належним чином та
повернути на адресу теплопостачальної
організації на протязі п'яти днів з
дати отримання. Датою отримання акту
вважається: при отриманні нарочним
-дата вручення представнику споживача;
при направленні рекомендованим листом
- дата, зазначена у відбитку поштового
штемпеля на документі, що зроблений
поштовим відділенням та підтверджує
відправлення, з урахуванням поштового
пробігу документа (по місту - 3 дні, по
області - 5 днів, по Україні - 7 днів) (п.
6.7.1.).

У разі неотримання теплопостачальною
організацією підписаного акту
приймання-передачі, або обґрунтованих
заперечень в його підписанні, у термін,
встановлений п. 6.7.1. договору, акт
підписується теплопостачальною
організацією з позначенням про відмову
у підписанні його споживачем, та
оформлений таким чином акт вважається
погодженим і є підставою для
проведення остаточних розрахунків за
зазначений в ньому розрахунковий
період. В разі наявності заперечень
щодо даних, зазначених в акті, споживач
зобов'язаний надати теплопостачальній
організації нормативно обґрунтовані
письмові заперечення до даного акту з
додаванням відповідних документів та
погодити з теплопостачальною
організацією всі розбіжності у
встановлений пунктом 6.6.1. договору
строк. При отриманні заперечень в
підписанні акту та доказів в
обґрунтування заперечень до нього
Теплопостачальна організація
розглядає їх та надає відповідь про
прийняття або відмову у прийнятті
заперечень. При прийнятті заперечень
до акту вносяться відповідні
коригування в акті наступного місяця. У
разі відмови у прийнятті заперечень
Теплопостачальна організація надає
нормативно обґрунтовану відповідь та
вважає акт прийнятим до розрахунку,
якщо цей акт в місячний строк не буде
оскаржений Споживачем у
Господарському суді (п. 6.7.2.).

Розділом 10 договору встановлений
термін дії договору:

Договір набуває чинності з дати його
підписання і діє до 01 березня 2014р. (п.10.1)

Договір припиняє свою дію у випадках:
взаємної згоди сторін про його
припинення, прийняття відповідного
рішення господарським судом,
ліквідації однієї із сторін (п. 10.2).

Договір вважається пролонгованим на
кожний наступний рік, якщо не відбулася
ні одна із обставин, передбачених у п.
10.2 договору (п. 10.4. договору).

Як вбачається з матеріалів справи
та виходячи з усних пояснень
представників сторін, договір № 100441 на
день розгляду справи є дійсним.

Позивач, на виконання умов договору, в
період з жовтня 2013р. по квітень 2014р.
відпустив відповідачу теплову енергію
на загальну суму 5499,65 грн., що
підтверджується актами
приймання-передачі теплової енергії та
рахунками.

Споживачем акти за вказаний
період підписані не були, також
відсутні будь - які заперечення або
зауваження щодо нарахувань, зазначених
в актах, а тому, відповідно до 6.7.2
договору не підписані акти були
підписані теплопостачальною
організацією з позначенням про відмову
у підписанні його споживачем.

Як вже зазначалося вище,
оформлені таким чином акти вважаються
погодженими і є підставою для
проведення остаточних розрахунків за
зазначений в ньому період.

Відповідно до п. 3.2.6 Договору
Споживач теплової енергії
зобов'язується виконувати умови та
порядок оплати спожитої теплової
енергії в обсягах і в терміни, які
передбачені договором.

Оскільки відповідачем отримані
за договором № 100441 від 01.03.2013р. послуги
оплачені не були, позивач звернувся до
суду за примусовим стягненням
заборгованості в розмірі 5499,65 грн.

Правовідносини в сфері
виробництва, транспортування та
постачання теплової енергії
регулюються Законом України "Про
теплопостачання" від 02.06.2005 року за №
2633-1V (надалі - Закон). ..Правилами
користування тепловою енергією",
затвердженими Постановою Кабінету
Міністрів України, від 03.10.2007 року за №
1198 (надалі - Правила) та іншими
нормативно-правовими актами України.

Згідно зі ст. ст. 11, 509 ЦК України
договір є однією із підстав виникнення
цивільних прав і обов'язків
(зобов'язань) Згідно ст.193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно зі ст.629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України передбачено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

В судовому засіданні було встановлено,
що 12.11.2014р., після подачі позову до суду,
відповідачем було погашено основну
заборгованість в розмірі 5499,65 грн.

Проте, оскільки погашення суми
основного боргу відбулося не у
встановлений договором строк, а після
подачі позову до суду, у позивача
виникло право для застосування
штрафних санкцій.

Як встановлено ст. 611 Цивільного
кодексу України, у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського
кодексу України штрафні санкції за
порушення грошових зобов'язань
встановлюються у відсотках, розмір
яких визначається обліковою ставкою
Національного банку України, за увесь
час користування чужими коштами, якщо
інший розмір відсотків не передбачено
законом або договором.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України
від 22.11.1996 р. N 543/96-ВР "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені, передбачений статтею 1
цього Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.
Пунктом 7.2.11 договору передбачено, що в
разі несплати або несвоєчасної оплати
споживачем відповідно до терміну,
встановленого в п. 6.4 договору, з
наступного дня після закінчення
терміну сплати споживачу
нараховується пеня у розмірі 0,5 % від
суми простроченого платежу (але не
більше суми, обумовленої чинним
законодавством) за кожен день
прострочення по день фактичної оплати.

За порушення строків оплати послуг
позивачем нарахована пеня на підставі
п. 7.2.11 договору в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ за загальний
період з 21.11.2013 р. по 26.09.2014 р., з
урахуванням приписів ч. 6 ст. 232
Господарського кодексу України, в сумі
478,84 грн. Судом перевірено
розрахунок пені, зроблений позивачем,
та встановлено, що він зроблений вірно,
а тому заявлені вимоги щодо стягнення
пені в розмірі 478,84 грн. підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного
кодексу України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми.

Нараховані сума 3 % річних складає 99,95
грн.

Інфляційні витрати складають 587,65 грн.

Перевіривши розрахунок 3% річних та
інфляційних витрат, в межах, заявлених
позивачем, судом встановлено, що
останнім невірно розраховані
інфляційні витрати.

Здійснивши перерахування інфляційних
витрат за допомогою юридичної
інформаційно-пошукової системи
«Законодавство» судом визначено, що
розмір інфляційних витрат дорівнює
587,51 грн., які й задовольняються судом.

3 % річних в розмірі 99,95 грн., в межах
заявлених позивачем позовних вимог
розраховані вірно, а тому
задовольняються судом.

Таким чином, оскільки судом
встановлено, що відповідач своєчасно
не виконав свої зобов'язання щодо
оплати за теплову електроенергію за
договором № 100441 від 01.03.2013р., а погасив
основну заборгованість лише після
подачі позову до суду, то вимоги
позивача про стягнення пені в розмірі
478,84 грн., 3 % річних в сумі 99,95 грн. та
інфляційних витрат в розмірі 587,51 грн.
суд вважає законними, обґрунтованими,
документально підтвердженими, в
зв'язку з чим позов підлягає частковому
задоволенню, з урахуванням викладеного
вище.

Посилання відповідача судом не
приймаються, в зв'язку з їх
необґрунтованістю.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судовий збір стягується з
відповідача на користь позивача в
повному обсязі, в розмірі 1827 грн.
Керуючись ст. ст. 49, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю Науково-виробнича
фірма «Гермес-Копм» (69104, м. Запоріжжя,
вул. Чумаченка, 13А, ) на
користь Концерну "Міські теплові
мережі" (69091, м. Запоріжжя, бул.
Гвардійський, 137, п/р зі спеціальним
режимом використання № 1951 у Філії
- Запорізьке обласне управління ПАТ
"Державний ощадний банк України", МФО
313957, ідентифікаційний код 32121458) пеню в
розмірі 478 (чотириста сімдесят вісім)
грн. 84 коп., 3 % річних в сумі 99 (дев'яносто
дев'ять) грн. 95 коп., 578 (п'ятсот сімдесят
вісім) грн. 51 коп. інфляційних витрат та
1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім)
грн. 00 коп. витрат на судовий збір.
Видати наказ.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення
десятиденного строку для подання
апеляційної скарги з моменту
оформлення та підписання повного
тексту рішення.

Повне рішення оформлено і підписано,
згідно із вимогами ст. 84 ГПК України
28.11.2014 р.

Суддя
О.А. Топчій