ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2014 р.
Справа № 914/1231/14

Господарський суд Львівської області у
складі колегії суддів Сухович Ю.О.
(головуючий), Мазовіти А.Б., Матвіїва
Р.І., при секретарі судових засідань
Мак Л.Б., розглянувши матеріали
справи

за позовом Державного підприємства
"Донецька залізниця", м. Донецьк

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Легіон-Транс",
м.Львів

про стягнення 1 262 900,72 грн.
заборгованості.

За участю представників сторін:

від позивача не з'явився;

від відповідача Гудзоватий А.В. -
директор; Ломброзо В.О. - представник
(довіреність №185 від 06.05.2014р.).

Права та обов'язки сторін передбачені
ст.ст. 20, 22 ГПК України роз'яснено, заяви
про відвід судді не поступали,
клопотання про технічну фіксацію
судового процесу не надходили. В
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Державне підприємство
"Донецька залізниця" звернулось з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Легіон-Транс" про
стягнення 1 243 051,14 грн. основного боргу, 8
298,00 грн. пені за прострочення
проведення платежу, 9 636,65 грн. пені за
несвоєчасне повернення актів
виконаних робіт та 1 914,93 грн. 3% річних.

Згідно положень ст.55 ГПК України ціна
позову визначається у позовах про
стягнення грошей - стягуваною сумою. В
ціну позову включаються також вказані
в позовній заяві суми неустойки
(штрафу, пені), а якщо вони не вказані, -
суми їх, визначені суддею.

Позивач при визначенні ціни позову не
включив до неї суми нарахованої ним
пені та 3% річних. Водночас, судовий збір
позивач оплатив із загальної суми, яку
просить стягнути з відповідача.

Згідно ч.3 ст.55 ГПК України ціну позову
вказує позивач. У випадках
неправильного зазначення ціни позову
вона визначається суддею.

Відтак, ціна позову становить 1 262 900,72
грн. з яких 1 243 051,14 грн. основний борг,
8 298,00 грн. пеня за прострочення
проведення платежу, 9 636,65 грн. пеня за
несвоєчасне повернення актів
виконаних робіт та 1 914,93 грн. 3% річних.

Хід розгляду справи викладено в
ухвалах суду.

Позивач явку уповноваженого
представника у судове засідання не
забезпечив. Станом на 04.11.2014р. поштові
конверти повернуто без вручення
позивачу за адресами: вул.
Артема,68, м.Донецьк, 83001 та
вул.Новодеповська,6 м.Іловайськ,
Донецька область, 86793. Вказана
кореспонденція не прийнята для
пересилання у зв"язку із загостренням
суспільно-політичної ситуації на
території Донецької області та
проведенням бойових дій.

В матеріалах справи містяться ряд
листів відділень Українського
державного підприємства поштового
зв"язку "Укрпошта", на підставі яких
ухвали суду не приймались до
пересилання позивачу.

Станом на день розгляду справи
документи, які витребовувались, заяви,
клопотання, в тому числі про
відкладення розгляду справи від
позивача на адресу суду не надходили.

Представники відповідача проти
позовних вимог заперечили повністю з
підстав викладених у відзиві та
доповненні до нього. Зокрема зазначили,
що у матеріалах справи відсутні докази
направлення на адресу відповідача
актів виконаних робіт, що відповідно до
п.4.1 договору свідчить про
неузгодженість ціни за виконані
роботи. Відтак, мала місце зміна ціни
договору в односторонньому порядку, що
є неприпустим відповідно до положень
ст.525 ЦК України. Представники
відповідача не заперечили проти
обов"язку оплати за виконані позивачем
по договору роботи, однак зазначили,
про завищення позивачем сум, які
підлягають оплаті, в порівнянні з
показниками інших підприємств
Укрзалізниці (депо Константинівки
Донецької залізниці, депо Клепарів
Львівської залізниці, Одеса-Застава-1,
депо Знамянка Одеської залізниці).
Посилаючись на положення ст.ст. 632, 837, 844,
853 ЦК України, ст.33 ГПК України,
представники відповідача просили
відмовити у задоволенні позову.

Суд вважає за можливе розглянути
справу відповідно до ст.75 ГПК України
при відсутності представника позивача
за наявними у ній матеріалами, яких
достатньо для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази, заслухавши
представників відповідача, суд,-

встановив:

26.12.2013р. між Державним підприємством
"Донецька залізниця" (підрядник) та ТзОВ
"Легіон-Транс" (замовник) було укладено
договір підряду №Д/В-027/4-ДР (далі по
тексту- договір), згідно якого
підрядник зобов"язується на свій ризик
та за завданням замовника виконати
деповський ремонт вантажних вагонів -
цистерни, піввагони (надалі - вагонів)
замовника силами та на базі
структурного підрозділу підрядника -
Вагонного депо "Іловайськ" (надалі -
ВЧД), а замовник зобов"язується
прийняти та оплатити виконану роботу.
Кількість вагонів замовника, графік їх
надання підряднику для виконання робіт
та номери визначаються у погодженому
сторонами календарному плані
проходження деповського ремонту
(додаток №1 до цього договору), який є
невід"ємною частиною цього договору.

Як зазначає позивач, згідно вказаного
договору у січні 2014 року було
відремонтовано 47 вагонів, у лютому 2014р.
- 27 вагонів. Номера вагонів та дата
виходу з ремонту перераховані
позивачем у позовній заяві.

На кожний із вказаних у позовній заяві
вагон при надходженні їх в ремонт
складено дефектну відомість форми ВУ-22,
яка підписана в односторонньому
порядку представниками залізниці
згідно п.2.6. договору.

Позивач посилається на те, що
відповідно до умов п.2.6. договору,
вказані дефектні відомості вважаються
такими, що погоджені та прийняті
відповідачем.

Після проведення ремонту на вагони
складено повідомлення форми ВУ-36м про
вихід з деповського ремонту, про що
внесена інформація у Головний
інформаційно-обчислювальний центр
Укрзалізниці.

Як стверджує у позовній заяві позивач,
відповідачу виставлено рахунки №10 від
31.01.2014р. на суму 35 061,79 грн. за подачу та
збирання вагонів з ремонту, №23 від
31.01.2014р. на суму 1 041 860,94 грн. за
деповський ремонт вагонів. До кожного
рахунку складено акт виконаних робіт.
Загальна сума виконаних в січні 2014 року
робіт, за розрахунками позивача, склала
1 076 922,73 грн.

Сплачена відповідачем сума
передоплати становить 600 000,00 грн.
(24.01.2014р. - 200 000,00 грн.; 30.01.2014р. - 350
000,00 грн.; 31.01.2014р. - 50 000,00 грн.).

Після проведення робіт по деповському
ремонту вагонів у лютому 2014 року
виставлено рахунки №74 від 28.02.2014р. на
суму 25 836,38 грн. за подачу та збирання
вагонів з ремонту та №82 від 28.02.2014р. на
суму 740 292,03 грн. за деповський ремонт
вагонів. Позивач зазначає, що на кожний
рахунок складено акт виконаних робіт.
Загальна сума виконаних в лютому робіт
за договором склала 766 128,41 грн. Усі
зазначені документи направлені
відповідачу для підписання та оплати.

Станом на 28.03.2014р. оплата за виконані
позивачем роботи не проведена, відтак
останній, посилаючись на умови п.5.1.3.
договору, просить стягнути з
відповідача заборгованість за
виконані в січні-лютому 2014 року роботи
в сумі 1 243 051,14 грн.

Крім того, позивач просить стягнути
нараховану ним пеню в сумі 8 298,00 грн. за
прострочення проведення платежу, пеню
в сумі 9 636,65 грн. за несвоєчасне
повернення актів виконаних робіт та 3%
річних в сумі 1 914,93 грн.

При прийнятті рішення суд виходить із
наступного.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України,
однією з підстав виникнення цивільних
прав та обов'язків, зокрема є договори
та інші правочини. Згідно ст.174
Господарського кодексу України однією
з підстав виникнення господарського
зобов'язання є господарський договір
та інші угоди, передбачені законом, а
також угоди не передбачені законом, але
такі, які йому не суперечать.

Положеннями ст.ст.627, 628, 629 ЦК України
визначено, що відповідно до ст.6 цього
Кодексу сторони є вільні в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості. Зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.
Договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно ч.1 ст.837 ЦК України за договором
підряду одна сторона (підрядник)
зобов'язується на свій ризик виконати
певну роботу за завданням другої
сторони (замовника), а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
виконану роботу.

На виконання укладеного між сторонами
договору, відповідач через
факсимільний зв"язок звертався до
позивача із заявками від 08.01.2014р. №4, від
15.01.2014р. №13, від 17.01.2014р. вих. №21, від
22.01.2014р. вих.№26, від 29.01.2014р. вих.№35, від
31.01.2014р. ви. №39, від 31.01.2014р. вих..№38 та
від 11.02.2014р. вих.№ 56, про проведення
деповського ремонту вагонів, які
належали ТзОВ "ЄвразіяТранзит Груп",
ТзОВ "PRO TRANS Logistigs", "EstRailRentel", ТзОВ
"Істкомтранс", АТ "ОЛЖА".

Згідно п.2.6. договору, кожний вагон
оглядається ВЧД фахівцями підрядника
разом з представником замовника та
визначається обсяг робіт з наступним
складанням дефектної відомості
ремонтних робіт форми ВУ-22, яку
погоджує представник замовника. У разі
відсутності замовника при огляді та
визначенні обсягу робіт, дефектна
відомість підписується фахівцями
підрядника без представника замовника,
обсяг робіт за цим договором
вважається прийнятим та погодженим
замовником.

У позовній заяві позивач посилаючись
на вищевказаний п.2.6. договору,
зазначив, що долучені ним до матеріалів
справи дефектні відомості вважаються
такими, що погоджені та прийняті
відповідачем. Однак, позивач не надав
жодних доказів виклику представника
відповідача (замовника по договору) для
складання вказаних відомостей, відтак,
твердження позивача про їх погодження
та прийняття відповідачем є
безпідставним.

Умовами договору, зокрема п.4.5
передбачено, що замовник здійснює
передоплату вартості робіт протягом
трьох банківських днів з моменту
отримання рахунку замовником, окремо
за кожний вагон (партію вагонів), що
надаються підряднику згідно п.2.1. цього
договору для виконання робіт. Сума
передоплати визначається структурним
підрозділом підрядника - ВЧД, на
підставі даних про технічний стан
вагону замовника, розраховується
порядком згідно п.4.1. договору,
становить 16 036,29 грн. з урахуванням 20%
ПДВ на кожний вагон та не є остаточною
ціною ремонту вагону. Остаточна ціна
ремонту вагону визначається за актами
виконаних робіт порядком, встановленим
п.4.1. договору. Остаточний розрахунок за
цим договором між сторонами
проводиться протягом п"яти банківських
днів з дати підписання акту (ів)
виконаних робіт.

Відповідно до п.4.1. договору вартість по
ремонту одного вагона за цим договором
визначається актом виконаних робіт
відповідно до фактично понесених
витрат, що визначаються калькуляціями
вартості ремонтних робіт під час
проведення ремонту з урахуванням
прибутку від собівартості цих робіт у
розмірі 30%. Калькуляції складаються у
відповідності з Методичними
рекомендаціями з формування
собівартості продукції (робіт, послуг)
у промисловості, затверджених 09.07.2007р.
наказом №373 Міністерства промислової
політики України, Методичними
рекомендаціями з формування
собівартості перевезень (робіт, послуг)
на транспорті, затверджених 05.02.2001р.
наказом Міністерства транспорту
України, з урахуванням наступних
витрат за статтями калькуляції:
"Сировина та матеріали, "Покупні
комплектуючі та напівфабрикати",
"Зворотні відходи", "Основна заробітна
плата", "Додаткова заробітна плата",
"Відрахування на соціальне
страхування", "Інші прямі витрати",
"Загальновиробничі витрати",
"Адміністративні витрати", "Витрати на
збут".

Згідно п.4.8. договору загальна ціна
договору визначається, як сума всіх
платежів здійснених в межах цього
договору на підставі підписаних
сторонами актів виконаних робіт та
інших документів.

Відповідач на виконання умов п.4.5.
договору сплатив позивачу передоплату
в сумі 600 000,00 грн. Факт оплати
вказаної суми підтверджується наявною
в матеріалах справи банківською
випискою по рахунку позивача складеною
за період з 01.04.2014р. по 24.04.2014р. та не
заперечується сторонами.

Умовами договору, зокрема п.2.21
передбачено, що підрядник під час
виконання обумовлених договором робіт
зобов"язується оформити та надати
замовнику до 12 числа місяця, наступного
за звітним:

- податкову накладну, оформлену
згідно із вимогами законодавства
України;

- повідомлення форми ВУ-36М, що
підтверджує проведення робіт;

- листок комплектації вантажного
вагона форми ВУ-35Р;

- акти виконаних робіт (та/або акти
приймання-здачі відремонтованих,
реконструйованих та модернізованих
вагонів);

- дефектну відомість форми ВУ-22;

- акт переробки давальницької
сировини (у разі використання
давальницької сировини).

Позивач у позовній заяві стверджує, що
після проведення ремонтних робіт у
січні та лютому 2014року ним виписано
рахунки, на кожний з яких складено акт
виконаних робіт. Усі зазначені
документи направлені відповідачу для
підписання та оплати.

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог та заперечень.

Суд витребовував від позивача
докази надсилання чи вручення
відповідачу документів згідно умов
п.2.21 договору підряду.

Представник позивача пояснив, що
рахунки, акти виконаних робіт та
документи, що підтверджують виконання
деповського ремонту вантажних вагонів
за договором передавались
представнику відповідача, з метою
дотримання строків надання документів
та оплати, передбачених умовами
договору. Поштою документи не
направлялись, оскільки представник
відповідача не рідше 2-3 разів на місяць
з"являвся у вагонне депо Іловайськ з
питань необхідності надання для
ремонту запасних частин та деталей
вагонів, для контролю ходу робіт,
отримання рахунків на оплату та іншого.

Вищевказане відображено у письмовому
поясненні (вх.№22666/14 від 26.05.2014р.)
поданому представником позивача
Крищук О.В. (том 2 аркуш справи 17).

Водночас, стверджуючи про отримання
представником відповідача рахунків,
актів виконаних робіт та інших
документів, що підтверджують виконання
деповського ремонту вагонів за
договором, позивач не надав жодних
належних та допустимих доказів
вказаного.

Згідно ст.530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до умов п.4.5 договору
остаточний розрахунок за договором між
сторонами проводиться протягом п"яти
банківських днів з дати підписання
акту (ів) виконаних робіт. Згідно п.4.8.
договору загальна ціна договору
визначається, як сума всіх платежів
здійснених в межах цього договору на
підставі підписаних сторонами актів
виконаних робіт та інших документів.

Як вбачається з умов договору оплата
виконаних позивачем робіт залежить від
факту надсилання чи вручення та
підписання актів виконаних робіт
відповідачем.

Умовами договору, зокрема п.5.1.3,
передбачено порядок та строки
підписання відповідачем актів
виконаних робіт та наслідки їх не
підписання баз письмових
обґрунтованих заперечень.

Так, згідно п.5.1.3. договору не пізніше з
робочих днів з часу отримання від
підрядника відповідних актів
виконаних робіт (та/або актів
приймання-здачі відремонтованих,
реконструйованих та модернізованих
вагонів), підписати та повернути один
примірник кожного підряднику, чи
надати свої обґрунтовані заперечення
до акту виконаних робіт (та/або акту
приймання-здачі відремонтованих,
реконструйованих та модернізованих
вагонів). В разі ненадання письмових
обґрунтованих заперечень роботи
вважаються прийнятими в повному обсязі
та підлягають оплаті.

Складені позивачем в
односторонньому порядку акти
виконаних робіт, які знаходяться в
матеріалах справи, без наявності
доказів їх надсилання чи вручення
відповідачу, не можуть бути підставою
для задоволення позову в частині
стягнення вартості виконаних
ремонтних робіт.

Крім того, не є належними доказами
прострочки виконання відповідачем
свого зобов"язання складені
представниками позивача (начальником
вагонного депо Іловайськ та головним
бухгалтером) в односторонньому порядку
акти від 17.02.2014р. та від 17.03.2014р. про те,
що акти виконаних робіт згідно
договору не повернуті відповідачем,
відсутні обґрунтовані заперечення по
актах.

Враховуючи те, що позивачем в порушення
положень ст.33 ГПК України, не подано
жодних доказів дотримання ним умов
договору щодо вручення представнику
відповідача чи надсилання відповідачу
актів виконаних робіт (та/або актів
приймання-здачі відремонтованих,
реконструйованих та модернізованих
вагонів), відтак його посилання у
позовній заяві на те, що після
проведення ремонтних робіт рахунки та
акти виконаних робіт направлені
відповідачу для підписання та оплати,
які відповідач не повернув, а відтак
зважаючи на умови п.5.1.3. договору роботи
є прийнятими в повному обсязі, є
безпідставним та не відповідає
дійсності .

Згідно ч.1 ст.843 ЦК України у договорі
підряду визначається ціна роботи або
способи її визначення.

Відповідно до умов п.4.5 договору
остаточна ціна ремонту вагону
визначається за актами виконаних
робіт.

Відповідно до ч.1 ст.193 ГК України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Зважаючи на недотримання позивачем
умов договору, щодо вручення чи
надсилання відповідачу актів
виконаних робіт (та/або актів
приймання-здачі відремонтованих,
реконструйованих та модернізованих
вагонів) сторони не погодили остаточну
ціну ремонту вагонів. Позивач, тим
самим, позбавив відповідача можливості
надати свої заперечення щодо вартості
виконаних ремонтних робіт.

Слід зазначити, що відповідач не
заперечує свого обов"язку по оплаті за
виконані позивачем роботи, однак, не
погоджується із їх сумою.

З огляду на вищевказане, суд дійшов
висновку про передчасність даного
позову, оскільки, у зв"язку з
недотриманням позивачем умов договору
щодо вручення чи надсилання
відповідачу актів виконаних робіт
(та/або актів приймання-здачі
відремонтованих, реконструйованих та
модернізованих вагонів), зважаючи на
умови п.4.5. договору, строк оплати ще не
настав. Отже відсутній факт прострочки
оплати.

Відтак, після належного виконання
позивачем умов договору, він вправі
буде повторно звернутись із позовом
про стягнення з відповідача вартості
виконаних ним у січні-лютому 2014 року
ремонтних робіт.

Отже, у задоволенні позову в частині
стягнення з відповідача 1 243 051,14 грн.
вартості виконаних позивачем
ремонтних робіт слід відмовити.

Відповідно до п.3 ст.549 ЦК України пенею
є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно ч.1 ст.230 ГК України штрафними
санкціями у цьому Кодексі визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

З аналізу вищевказаних норм випливає,
що положення ч.1 ст.549, ч.2ст.625 ЦК України,
ч.1 ст.230 ГК України застосовуються у
разі порушення правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання,
прострочення виконання грошового
зобов'язання.

З огляду на відсутність факту
порушення відповідачем виконання
свого обов"язку по оплаті виконаних
позивачем робіт, не підлягають
задоволенню позовні вимоги в частині
стягнення нарахованої пені в сумі 8 298,00
грн. за прострочення проведення
платежу, пені в сумі 9 636,65 грн. за
несвоєчасне повернення актів
виконаних робіт та 3% річних в сумі
1 914,93 грн.

Зважаючи на те, що закон покладає на
позивача обов'язок доказування
законності підстав своїх вимог,
причому тільки належними та
допустимими доказами, які можуть
підтвердити правову природу вимог,
неподання їх позивачем, суд дійшов
висновку відсутності підстав для
задоволення позову.

В порядку ст. 43 ГПК України судочинство
у господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.

В порядку ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 ст. 34 ГПК України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

Судові витрати згідно положень ст.49 ГПК
України слід покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 11, 526, 530, 627-629, 837, 843 ЦК
України, ст. ст. 43, 45 , 22, 33, 34, 43, 44, 49, 55, 82-84,
85, 87 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити
повністю.

2. Судовий збір покласти на позивача.

3. Рішення набирає законної сили
відповідно до ст.85 ГПК України, може
бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду в
порядку і строки, передбачені ст.ст.91-93
ГПК України.

Згідно ст.87 ГПК України повне рішення
та ухвали надсилаються сторонам,
прокурору, третім особам, які брали
участь в судовому процесі, але не були
присутні у судовому засіданні,
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення не пізніше трьох днів з
дня їх прийняття або за їх зверненням
вручаються їм під розписку
безпосередньо у суді.

Повний текст рішення

виготовлено 10.11.2014р.

Суддя
Сухович Ю.О.

Суддя
Мазовіта А.Б.

Суддя
Матвіїв Р.І.