ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2014 р.Справа № 922/4088/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання
Дем'яновій Є.Є.

розглянувши справу

за позовом Сільськогосподарського
виробничого кооперативу "Рублене" с.
Вільхуватка до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 с. Березник
про стягнення коштів 717355,32 грн. за
участю представників сторін:

від позивача: Лисенко В.І. - дов. від
22.09.14.

від відповідача: ОСОБА_1 - дов. від 03.10.14.

У судовому
засіданні з 07.10.14. по 28.10.14. була

оголошена перерва

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Сільськогосподарський
виробничий кооператив "Рублене"
с. Вільхуватка звернувся до
господарського суду Харківської
області з позовом до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 с. Березник про
стягнення відповідача збитків в сумі
736296,06 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на самовільне, без
укладення відповідних договорів
користування відповідачем земельною
ділянкою загальною площею 28,5278 га
протягом 2012-2014 років.

У судовому засіданні представник
позивача усно заявив про зменшення
позовних вимог в частині стягнення з
відповідача збитків (упущеної вигоди)
за 2012 рік. Однак, до матеріалів
справи відповідної письмової заяви
подано не було.

Відповідач, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_2, проти задоволення позову
заперечує, вважає його необгрунтованим
та таким, що не підлягає задоволенню. На
думку відповідача, позивачем не
доведені необхідні умови настання
цивільно-правової відповідальності по
відшкодуванню збитків.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши
доводи сторін, з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, всебічно та повно дослідивши
матеріали справи та надані докази, суд
встановив наступне.

Позивач у позовній заяві посилається
на те, що для здійснення господарської
діяльності ним протягом 2010-2012 років
укладені договори оренди землі з
фізичними особами - власниками
земельних ділянок загальною площею
28,5278га. Даними договорами, копії яких
містяться в матеріалах справ,
передбачено, що СВК "Рублене" має право
самостійно господарювати на землі з
дотриманням умов договорів.

Як стверджує позивач, протягом 2012-2014
років земельні ділянки загальною
площею 28,5278га, орендарем яких він є,
самовільно, без укладання відповідних
договорів, засіював та збирав врожай
саме відповідач: 2012 р. - кукурудза, 2013 р. -
соняшник. Цей факт, на його думку
підтверджується актом обстеження від
15.08.2013 року.

У зв'язку з неправомірними діями
відповідача позивач не мав можливості
використовувати відповідні земельні
ділянки для здійснення своєї
господарської діяльності та
отримувати доходи.

Згідно з довідками від 19.01.2013 року №41/34-1
та від 17.01.2014 року №41/34-4, виданих
відділом статистики у
Великобурлуцькому районі у позивача
середня врожайність в 2012 році
кукурудзи складала 31,8ц/га; в 2013 році
соняшника- 33,9ц/га.

З огляду на наведене, позивач вважає, що
протягом 2012-2013 років мав би отримати
673755,32 грн. доходу за
сільськогосподарську продукцію,
вирощену на вказаних земельних
ділянках. Крім того, позивач
посилається на те, що протягом 2011-2013
років сплачував орендодавцям орендну
плату згідно з договорами оренди землі,
сума якої склала 43600,00грн. Таким чином,
загальна сума збитків, на його думку,
складає 717355,32грн.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, з урахуванням
правових підстав позовних вимог, суд
виходить з наступного.

Відповідно до статті 22 Цивільного
кодексу України особа, якій завдано
збитки в результаті порушення її
цивільних прав, має право на їх
відшкодування.

Збитками є, зокрема, доходи, які особа
могла б реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

Необхідними умовами цивільно-правової
відповідальності по відшкодуванню
збитків за загальними правилами є:

- протиправність поведінки особи;

- збитки, як результат
протиправної поведінки;

- причинний зв'язок між
протиправною поведінкою і завданими
збитками;

- вина особи, що заподіяла
збитками;

Відсутність хоча б одного з
вищевказаних елементів, які утворюють
склад цивільного правопорушення,
звільняє боржника від
відповідальності за невиконання або
неналежне виконання ним взятих на себе
зобов'язань, оскільки в даному випадку
його поведінка не може бути
кваліфікована як правопорушення.

Тобто, умовами застосування
відповідальності у вигляді стягнення
збитків, є доведена наявність збитків
позивача у даній справі, протиправних
винних дій відповідача та причинного
зв'язку між збитками позивача та діями
відповідача.

Статтею 218 Господарського кодексу
України встановлені підстави
господарсько-правової
відповідальності. Названою статтею
передбачено, що підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.

Учасник господарських відносин
відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення. У разі якщо інше не
передбачено законом або договором,
суб'єкт господарювання за порушення
господарського зобов'язання несе
господарсько-правову
відповідальність, якщо не доведе, що
належне виконання зобов'язання
виявилося неможливим внаслідок дії
непереборної сили, тобто надзвичайних
і невідворотних обставин за даних умов
здійснення господарської діяльності.
Не вважаються такими обставинами,
зокрема, порушення зобов'язань
контрагентами правопорушника,
відсутність на ринку потрібних для
виконання зобов'язання товарів,
відсутність у боржника необхідних
коштів.

Відповідно до статей 224, 225
Господарського кодексу України
учасник господарських відносин, який
порушив господарське зобов'язання або
установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, повинен
відшкодувати завдані цим збитки
суб'єкту, права або законні інтереси
якого порушено.

Під збитками розуміються витрати,
зроблені управненою стороною, втрата
або пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають
відшкодуванню особою, яка допустила
господарське правопорушення,
включаються у тому числі неодержаний
прибуток (втрачена вигода), на який
сторона, яка зазнала збитків, мала
право розраховувати у разі належного
виконання зобов'язання другою
стороною.

Таким чином, позивач повинен довести
порушення відповідачем правил
здійснення господарської діяльності ;
причинно-наслідковий зв'язок між
порушенням та збитками, які понесла
сторона; розмір збитків.

Посилання позивача на акт обстеження
від 15.08.2013 року, яким здійснена
перевірка засіяних площ на вказаних
земельних ділянках, як на доказ
протиправного використання землі
відповідачем, не можуть бути прийняті
до уваги, з огляду на те, що даним актом
не доведено факту використання землі
сторонніми особами, а саме
відповідачем. Крім того, вказаний акт
не відповідає вимогам чинного
законодавства, зокрема, Наказу
Міністерства аграрної політики та
продовольства України, від 16.08.2013, № 503
"Про затвердження Переліку питань та
уніфікованої форми акта перевірки для
здійснення Державною інспекцією
сільського господарства України та її
територіальними органами планових
заходів державного нагляду (контролю)",
яким затверджена Уніфікована форма
акта перевірки дотримання суб'єктами
господарювання вимог законодавства
(Акт перевірки).

Таким чином, наданими до матеріалів
справи доказами не підтверджується
наявність підстав для стягнення
збитків.

Враховуючи викладене, та з огляду на
надані до матеріалів справи документи,
суд вважає, що позивачем не надано
належних доказів в підтвердження
заявлених позовних вимог, тому вони не
підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів статті 49 ГПК
України витрати зі сплати судового
збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене у
встановленому законодавством порядку.

Повний текст рішення складено та
підписано 14.11.14

Суддя М.В. Калантай