ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.11.14р. Справа № 904/6742/14За позовом
Приватного підприємства науково -
виробничої фірми "ТЕХНОСЕРВІС",

м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "АВТОТРАНС Україна",
м. Дніпропетровськ

про стягнення 17 131,15 грн.

Суддя Турчин С.О.

Секретар судового засідання
Сергієнко П.М.

Представники:

від позивача - Руднєва І.В. дов. №2309/14-01

від відповідача - не з`явився

Суть спору:

Приватне підприємство науково -
виробнича фірма "ТЕХНОСЕРВІС" (далі -
Позивач) звернулася з позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю "АВТОТРАНС Україна"
(далі - Відповідач) про стягнення
17131,15грн., з яких: 15656,45грн. - основна
заборгованість, 1285,54грн. - пені, 189,16грн. -
3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
зобов'язань за договором
довгострокового постачання №1501/14-13 від
15.01.14р. щодо своєчасної оплати
поставленого товару.

Ухвалою суду від 04.09.14р. порушено
провадження по справі та призначено
слухання на 01.10.14р.

01.10.14р. в судове засідання з'явився
повноважний представник позивача. За
результатами судового розгляду
оголошено перерву до 14.10.14р.

14.10.14р. в судове засідання
з'явились повноважні представники
сторін. За результатами судового
розгляду оголошено перерву до 04.11.14р.

04.11.14р. в судове засідання не з'явились
повноважні представники сторін.
Представником позивача подано
клопотання про продовження строку
розгляду справи. За результатами
відкладено розгляд справи до 19.11.14р.

19.11.14р. в судове засідання з'явився
повноважний представник позивача.
Крім того, позивачем подано заяву про
уточнення позовних вимог та вказано на
необхідність стягнення пені у розмірі
1285,54грн., 3% річних у розмірі 189,16грн.

Відповідно до п.3.9.1. постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції",
особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87
Господарського процесуального кодексу
України. У разі присутності сторони або
іншого учасника судового процесу в
судовому засіданні протокол судового
засідання, в якому відображені
відомості про явку сторін (пункт 4
частини другої статті 811 ГПК), є
належним підтвердженням повідомлення
такої сторони (іншого учасника
судового процесу) про час і місце
наступного судового засідання. За
змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо
ухвалу про порушення провадження у
справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Сторони належним чином повідомлені
про час та місце судового засідання, що
підтверджується поштовими
повідомленнями, які повернулися на
адресу господарського суду з
відмітками про отримання ухвал суду
повноважними представниками сторін та
відомостями відображеними в протоколі
судового засідання.

Згідно зі ст. 75 ГПК України за
результатами судового засідання
справу було розглянуто за участю
повноважного представника позивача за
наявними в ній матеріалами та
оригіналами документів наданих
позивачем додатково на вимоги суду в
судове засідання в обґрунтування своїх
позовних вимог.

В судовому засіданні, в порядку ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України, оголошено вступну та
резолютивну частину рішення та
представника позивача повідомлено про
дату складення повного тексту рішення.

Фіксація судового процесу
технічними засобами не проводилася.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд -

ВСТАНОВИВ:

15.01.14р. між товариством з обмеженою
відповідальністю "АВТОТРАНС Україна"
(Покупець) та приватним підприємством
науково - виробничою фірмою
"ТЕХНОСЕРВІС" (Продавець) укладено
договір поставки №1501/14-13.

Відповідно до п. 1.1 договорів,
постачальник зобов'язується на протязі
дії договору поставляти покупцю товар
за його замовленнями окремими партіями
за цінами, в асортименті (за
номенклатурою) та кількість, що
остаточно погоджується сторонами в
накладних, які є невід'ємною частиною
договору, та, також виконувати
шиномонтажні послуги, а покупець
зобов'язується приймати товар та
оплачувати на встановлених договором
умовах.

Загальний обсяг та асортимент
(номенклатура) товару, що постачається
за цим договором, визначається
кількістю та асортиментом
(номенклатурою) товару, поставленого
окремими партіями за всіма видатковими
накладними відповідно до умов договору
на протязі його дії. (пункт 1.2 договору).

Пунктом 1.3 договору, встановлено, що
загальна сума договору складає суму
ціни товару, вказану в видаткових
накладних протягом дії договору.

Згідно з пунктом 4.1 договору, ціна
товару вважається остаточно
визначеними сторонами в видаткових
накладних на момент постачання
(передавання) партії товару.

Договір вступає в дію з моменту його
підписання повноважними особами обох
сторін та діє до 31 грудня поточного
року включно. (пункт 2.1 договору).

Суд вважає за необхідне
задовольнити позовні вимоги з таких
підстав.

Згідно зі статтею 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 Цивільного
кодексу України, одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Частинами 1 і 2 статті 193
Господарського кодексу України
встановлено, що:

- суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Згідно зі статтею 712 Цивільного
кодексу України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Як зазначалось вище, між сторонами
укладено договір поставки №1501/14-13 від
15.01.14р.

Приватним підприємством науково -
виробничою фірмою "ТЕХНОСЕРВІС"
здійснено поставку товару на загальну
суму 26542,45грн., що підтверджується
копіями видаткових накладних №290 від
24.01.14р.. у розмірі 9731,95грн., №282 від 23.01.14р.
у розмірі 3182,00грн., №338 від 28.01.14р. на
суму 1500,00грн., №340 від 28.01.14р. на суму
140,00грн., №356 від 30.01.14р., на суму 520,00грн.,
№552 від 14.02.14р. на суму 7196,50грн., №732 від
25.02.14р. на суму 212,00грн., №1201 від 04.04.14р. на
суму 2300,00грн. Крім того, позивачем
виставлено відповідачу для оплати
наступні рахунки: №90 від 15.01.14р., №202 від
23.01.14р., №250 від 28.01.14р., №252 від 28.01.14р.,
№268 від 30.01.14р., №431 від 14.02.14р., №570 від
25.02.14р., №288 від 03.02.14р.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України,
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з 4.2 договору, покупець
зобов'язаний провести повний
розрахунок за отримані по накладній
партію товару в термін 0 днів від дати
зазначеної у видатковій товарній
накладній.

Однак, відповідачем належним чином
не виконані зобов'язання щодо
своєчасної оплати поставленого товару
у розмірі 15656,45грн. Заборгованість
відповідача погашено в повному обсязі
в ході вирішення спору, що
підтверджується наявною в матеріалах
справи оборотно - сальдовою відомістю
по рахунку №361 за період з 01.08.14р. -
19.11.14р.

Статтею 610 ЦК України встановлено,
що порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до п.8.3 договору, при
простроченні оплати товару покупець
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за кожний день періоду
прострочення платежу, а також пеню,
нараховану на суму заборгованості за
кожний календарний день періоду
прострочення платежу у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла у період прострочення.

Позивачем наданий розрахунок пені
складає у розмірі 1285,54грн.

Згідно ч.2 ст.625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також 3% річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Позивачем наданий розрахунок 3%
річних у розмірі 189,16грн.

Таким чином, неналежне виконання
відповідачем зобов'язання є підставою
для задоволення позовних вимог щодо
стягнення з відповідача 1285,54грн. - пені,
189,16грн. - 3% річних.

Згідно зі ст. 49 ГПК України
господарські витрати у справі слід
покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з товариства з
обмеженою відповідальністю
"АВТОТРАНС Україна" (49000, м.
Дніпропетровськ, пр. Праці, буд. 2Т, ) на користь приватного
підприємства Науково - виробничої
фірми "ТЕХНОСЕРВІС" (49600, м.
Дніпропетровськ, вул. Вишнева, 51, ) 1285,54грн. - пені, 189,16грн. - 3%
річних, 1827,00грн. - судового збору.

Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено та підписано -
24.11.2014.

Суддя
С.О.
Турчин