ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2014 року Справа № 910/21565/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого суддіШевчук С.Р.
(доповідач)суддівАкулової Н.В.,
Владимиренко С.В. розглянувши
касаційну скаргуТовариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія з
управління активами "Практика" на
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 06.10.2014 у
справі№ 910/21565/13 господарського суду
міста Києва за позовомТовариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія з
управління активами "Практика" до1.
Публічного акціонерного товариства
"Дельта Банк" 2. Публічного акціонерного
товариства "Кредитпромбанк" треті
особа, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідачів про1. ОСОБА_4 2.
Національний банк України
зобов'язання вчинити діїв судовому
засіданні взяли участь представники:

- позивача: ОСОБА_5, дов. б/н від 20.08.2014

- відповідача 1: ОСОБА_6, дов. б/н від
17.07.2012

- відповідача 2: ОСОБА_6, дов. 982 від 27.12.2013

- третіх осіб: не з'явилися

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 25.04.2014 у справі №910/21565/13 (у
складі головуючого судді Шкурдової
Л.М., суддів Отрош І.М., Сташківа Р.Б.),
залишеним без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 06.10.2014 (у складі
головуючого судді Ропій Л.М., суддів
Сітайло Л.Г., Калатай Н.Ф.), відмовлено в
задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія з
управління активами "Практика" до
Публічного акціонерного товариства
"Дельта Банк", Публічного акціонерного
товариства "Кредитпромбанк", за участю
третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідачів, про зобов'язання
ПАТ "Дельта Банк" в порядку реституції
повернути ПАТ "Кредитпромбанк" активи
(готівка, дебіторська заборгованість,
обладнання та майно підприємства), які
перейшли до ПАТ "Дельта Банк" від
ПАТ "Кредитпромбанк" за період з 28.02.2013
по дату винесення судового рішення у
даній справі.

Не погоджуючись з прийнятими у даній
справі судовими рішеннями, ТОВ
"Компанія з управління активами
"Практика" звернулося до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій посилаючись
на порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення господарського суду
міста Києва від 25.04.2014 та постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 06.10.2014 у справі
№910/21565/13 та прийняти нове рішення, яким
задовольнити в повному обсязі позовну
заяву ТОВ "Компанія з управління
активами "Практика" до ПАТ "Дельта Банк"
та ПАТ "Кредитпромбанк" про
зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування касаційної скарги
скаржник зазначає про те, що судами при
винесенні оскаржуваних судових рішень
не було враховано, що відповідачами
здійснюється підготовка до штучного
банкрутства ПАТ
"Кредитпромбанк". В рамках інтеграції
між ПАТ "Кредитпромбанк" та ПАТ "Дельта
Банк" були відступлені права вимоги до
боржників, а також укладені інші
договори про передачу активів, що
призвело до значних збитків ПАТ
"Кредитпромбанк". Скаржник вважає, що
переведення активів з ПАТ
"Кредитпромбанк" до ПАТ "Дельта Банк"
стало причиною невиконання ПАТ
"Кредитпромбанк" зобов'язань за
договором банківського вкладу,
укладеного з позивачем. Також скаржник
зазначає, що до спірних правочинів, які
є нікчемними відповідно до ч. 2 ст. 228
Цивільного кодексу України, мають
застосовуватися правові наслідки,
передбачені ст. 216 Цивільного кодексу
України.

Відповідачі та треті особи не
скористалися правом, наданим ст. 1112 ГПК
України, не надали відзив на касаційну
скаргу, що в силу положень ст.1112 ГПК
України не перешкоджає перегляду
судових актів, що оскаржуються.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
юридичну оцінку встановлених
фактичних обставин, проаналізувавши
правильність застосування
господарськими судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого господарського
суду України вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, 05.07.2010 між ПАТ
"Кредитпромбанк" та ТОВ "Компанія з
управління активами "Практика" (як
вкладником) був укладений договір №
0052/ДС-49.8.1.1-10 строкового банківського
вкладу в національній валюті юридичної
особи - резидента, згідно із п. 1.1 якого,
в редакції додаткової угоди № 01 від
17.05.2012, вкладник, який діє від власного
імені, але за рахунок активів Пайового
недиверсифікованого венчурного
інвестиційного фонду закритого типу
"Київщина 1", передає банку, а банк
приймає від вкладника на строковий
депозитний рахунок № 26525074 грошові
кошти в розмірі 210 956 000,00
грн (вклад) строком на 3 роки та 4 дні, а
саме з 05 липня 2010 року до 09 липня 2013 року
та зобов'язується повернути вкладнику
суму вкладу, що надійшла на рахунок і
проценти на неї на умовах та у порядку,
встановлених цим договором.

Згідно із витягом із рахунку, грошові
кошти ТОВ "Компанія з управління
активами "Практика" перераховані банку
05.07.2010.

Відповідно до п.2.5 договору строкового
банківського вкладу, в редакції
додаткової угоди № 01, банк за повний
строк зберігання вкладу нараховує та
сплачує вкладнику проценти у розмірі 16%
річних за період з 05.07.2010 по 05.07.2012 та у
розмірі 18% річних за період з 06.07.2012 по
09.07.2013, з урахуванням п.п.2.4., 2.6 цього
договору.

Згідно з п. 4.1.4 договору строкового
банківського вкладу банк зобов'язаний
перерахувати вкладнику всю суму вкладу
і належні йому проценти на його
поточний рахунок, вказаний у п.2.5 цього
договору у порядку, передбаченому
договором та за умови виконання
вкладником п.4.3.5 цього договору.

Листом від 14.05.2013 за № 14/05-2013 вкладник
повідомив банк про несплату останнім
07.05.2013 відсотків за договором
банківського вкладу, нарахованих на
вклад за квітень 2013 р. на загальну суму 3
120 992,88 грн та вимагав у найближчий
термін виконати умови договору, а саме:
виплатити відсотки за квітень 2013 р., а
також пеню, передбачену п.5.2 договору,
із врахуванням усього строку
прострочення.

Відповідно до ч.1 ст.1058 Цивільного
кодексу України за договором
банківського вкладу (депозиту) одна
сторона (банк), що прийняла від другої
сторони (вкладника) або для неї грошову
суму (вклад), що надійшла,
зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про банки
і банківську діяльність" вклад
(депозит) - це кошти в готівковій або у
безготівковій формі, у валюті України
або в іноземній валюті, які розміщені
клієнтами на їх іменних рахунках у
банку на договірних засадах на
визначений строк зберігання або без
зазначення такого строку і підлягають
виплаті вкладнику відповідно до
законодавства України та умов
договору.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 228 Цивільного
кодексу України правочин вважається
таким, що порушує публічний порядок,
якщо він був спрямований на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, знищення, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи,
держави, Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
заволодіння ним.

Правочин, який порушує публічний
порядок, є нікчемним.

Як вбачається зі змісту позовних вимог,
позивач не конкретизував, які саме
правочини, укладені між ПАТ
"Кредитпромбанк" та ПАТ "Дельта Банк" з
28.02.2013, є нікчемними і які саме активи і
майно підлягають поверненню ПАТ
"Кредитпромбанк" від ПАТ "Дельта Банк" в
порядку реституції.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, позивачем не
було доведено наявності конкретного
правочину, укладеного між ПАТ
"Кредитпромбанк" та ПАТ "Дельта Банк",
який має ознаки, встановлені у ч.1 ст.228
Цивільного кодексу України та який
підпадає під визначення правочину, що
порушує публічний порядок.

Надані позивачем до матеріалів справи
повідомлення, що були розміщені у
засобах масової інформації, на сайтах,
порталах сторін, не містять будь-яких
фактичних даних про вчинення
конкретного правочину, який
спрямований на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, знищення, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи,
держави, Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
заволодіння ним, тобто, має ознаки, за
наявності яких нормою ч.1 ст.228
Цивільного кодексу України вчинені
правочини відносяться до таких, що
порушують публічний порядок.

Також позивачем не доведено, що якийсь
конкретний правочин, укладений між ПАТ
"Кредитпромбанк" та ПАТ "Дельта Банк",
визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. 3 ст. 1058 Цивільного
кодексу України до відносин банку та
вкладника за рахунком, на який внесений
вклад, застосовуються положення про
договір банківського рахунка (глава 72
цього Кодексу), якщо інше не
встановлено цією главою або не
випливає із суті договору банківського
вкладу.

Згідно зі ст. 1074 Цивільного кодексу
України обмеження прав клієнта щодо
розпорядження грошовими коштами, що
знаходяться на його рахунку, не
допускається, крім випадків обмеження
права розпорядження рахунком за
рішенням суду або в інших випадках,
встановлених законом, а також у разі
зупинення фінансових операцій, які
можуть бути пов'язані з легалізацією
(відмиванням) доходів, одержаних
злочинним шляхом, або фінансуванням
тероризму, передбачених законом.

Отже, законодавством заборонено
здійснення обмеження прав клієнта за
банківським вкладним рахунком за
винятком випадків, встановлених
законом.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, станом на
момент розгляду даної справи на
депозитному рахунку ТОВ "Компанія з
управління активами "Практика" у ПАТ
"Кредитпромбанк" обліковуються грошові
кошти в розмірі 210 956 000,00 грн.

Позивач посилається на порушення його
прав вчиненням правочинів між ПАТ
"Кредитпромбанк" та ПАТ "Дельта Банк",
однак позов у даній справі № 910/21565/13 не
заявлено про стягнення суми вкладу та
процентів відповідно до умов договору
строкового банківського вкладу в
національній валюті юридичної особи -
резидента №0052/ДС-49.8.1-10 від 05.07.2010,
укладеного між ТОВ "Компанія з
управління активами "Практика" та
ПАТ "Кредитпромбанк".

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 5 Закону
України "Про банки і банківську
діяльність" банки мають право
самостійно володіти, користуватися та
розпоряджатися майном, що перебуває у
їхній власності. Органам державної
влади і органам місцевого
самоврядування забороняється
будь-яким чином впливати на
керівництво чи працівників банків у
ході виконання ними службових
обовязків або втручатись у діяльність
банку, за винятком випадків,
передбачених законом.

З урахуванням викладеного, суди першої
та апеляційної інстанцій дійшли
вірного висновку про
необґрунтованість позовних вимог про
зобов'язання ПАТ "Дельта Банк" в порядку
реституції повернути ПАТ
"Кредитпромбанк" активи, які перейшли
до ПАТ "Дельта Банк за період з 28.02.2013 по
дату винесення судового рішення у
даній справі.

З огляду на викладене та враховуючи, що
скаржник в силу ст. 33 ГПК України не
довів в установленому законом порядку
тих обставин, на які він посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень та
оскільки в силу вимог ст.1117 ГПК України
касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти їх, колегія
суддів не вбачає підстав для
задоволення касаційної скарги та
скасування оскаржуваних судових
рішень у справі № 910/21565/13.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія з
управління активами "Практика"
залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 06.10.2014 та
рішення господарського суду міста
Києва від 25.04.2014 у справі №910/21565/13
залишити без змін.

Головуючий суддя
С.Р. Шевчук

С у д д я
Н.В. Акулова

С у д д я
С.В. Владимиренко