ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2014 року Справа № 908/4154/13
Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого Кочерової Н.О.
(доповідач),суддівБарицької Т.Л.,
Саранюка В.І.,розглянувши касаційну
скаргу публічного акціонерного
товариства комерційного банку
"Приватбанк"на постановуХарківського
апеляційного господарського суду від
01.10.2014у справі№ 908/4154/13 господарського
суду Запорізької областіза
позовомпублічного акціонерного
товариства комерційного банку
"Приватбанк"дофізичної
особи-підприємця ОСОБА_4простягнення 40
800, 98 грн за участю представників
сторін:

від позивача: не з'явилися

від відповідача: не з'явилися

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2013 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк
"Приватбанк" звернулося до
господарського суду з позовом до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором № Z01KGG від 27.05.2008 в розмірі
40800,98 грн, з яких: 10420,87 грн - сума
заборгованості за кредитом, 17256,85 грн -
сума заборгованості по процентам за
користування кредитними коштами, 13123,26
грн. - сума пені за несвоєчасне
виконання зобов'язань за договором.

Позовні вимоги обґрунтовані
невиконанням відповідачем зобов'язань
з повернення наданих позивачем
кредитних коштів та сплати відсотків
за їх користування відповідно до
укладеного між сторонами договору
банківського рахунку № Z01KGG від 27.05.2008
та додатку № 7 від 27.05.2008 до нього.

Рішенням господарського суду
Запорізької області від 14.07.2014 (суддя
Корсун В.Л.) у задоволенні позову
відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 01.10.2014 (колегія
суддів у складі: Бондаренко В.П., -
головуючий, Россолов В.В., Тихий П.В.)
рішення господарського суду
Запорізької області від 14.07.2014 залишено
без змін.

При цьому, суди попередніх інстанцій
виходили з того, що матеріали справи не
містять первинних бухгалтерських
документів (платіжного доручення,
платіжної вимоги-доручення,
розрахункового чеку, платіжної вимоги,
меморіального ордеру), оформлених у
відповідності до норм ст. 9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні",
Положення про організацію операційної
діяльності в банках України,
затвердженого постановою Правління
НБУ № 254 від 18.06.2003, та Положення про
організацію бухгалтерського обліку та
звітності в банках України,
затвердженого постановою Правління
НБУ № 566 від 30.12.1998, які б підтверджували
факт отримання та використання
відповідачем в межах наданого
овердрафтового кредиту коштів в сумі 10
420,87 грн.

В касаційній скарзі публічне
акціонерне товариство комерційний
банк "Приватбанк" просить рішення
місцевого та постанову апеляційного
господарського суду скасувати, а
справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції, посилаючись на
порушення судами попередніх інстанції
норм матеріального та процесуального
права та неповне з'ясування обставин,
що мають значення для правильного
вирішення спору у даній справі.

Перевіривши повноту встановлених
судом обставин справи та їх юридичну
оцінку, Вищий господарський суд
України вважає, що касаційна скарга
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Зі змісту ст.1117 Господарського
процесуального кодексу України
вбачається, що завданням
господарського суду касаційної
інстанції є перевірка застосування
судом першої чи апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального
права на підставі встановлених судами
фактичних обставин справи.

Як встановлено господарськими судами
попередніх інстанцій та
підтверджується матеріалами справи
27.05.2008 між публічним акціонерним
товариством комерційним банком
"Приватбанк" (банк, позивач) та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_4 (клієнт,
відповідач) укладено договір
банківського рахунку № Z01КGG з
додатковими угодами до нього.

Відповідно до п. 1.1. вказаного договору
позивач зобов'язався відкрити поточний
(поточні) рахунок (рахунки) у
національній та іноземній валюті (у т.ч.
картковий (карткові) та інші рахунки зі
спеціальним режимом використання) та
здійснювати його (їх) розрахункове та
касове обслуговування відповідно до
чинного законодавства України,
нормативних актів Національного банку
України та умов цього договору.

Згідно з п. 1.2. договору позивач
зобов'язався приймати і зараховувати
на рахунок, відкритий відповідачу,
грошові кошти, що йому надходять,
виконувати розпорядження відповідача
про перерахування і видачу відповідних
сум з рахунку та здійснювати інші
операції за рахунком (рахунками) у
порядку та на умовах, передбачених цим
договором.

Договір укладено на невизначений
строк, набуває чинності з дня його
підписання обома сторонами і припиняє
свою дію відповідно до умов цього
договору та чинного законодавства (п.
6.1. договору).

Також, 27.05.2008 між публічним акціонерним
товариством комерційним банком
"Приватбанк" (банк, позивач) та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_4 (клієнт,
відповідач) укладено Регламент надання
мінімального бланкового
овердрафтового кредиту на картковий
рахунок, що є додатком № 7 до договору,
відповідно до п. 1.1. якого банк за
наявності вільних грошових ресурсів
зобов'язався здійснювати овердрафтові
обслуговування відповідача на
підставі анкети-заяви на встановлення
овердрафтового кредиту на картковий
рахунок, що полягає в проведенні
платежів, здійснених довіреними
особами відповідача з використанням
корпоративних платіжних карток, понад
залишок коштів на картковому рахунку
клієнта № 0760, відкритому в банку
за рахунок кредитних коштів у межах
ліміту, встановленого відповідно до п.
1.3. цього додатка, шляхом дебатування
картрахунку. При цьому утворюється
дебетове сальдо. Кредитне
обслуговування відповідача
здійснюється з дати підписання цього
договору та додатків 6, 7, 8 до нього.

Пунктом 1.2. вищевказаного додатку № 7
передбачено, що кредит надається в
обмін на зобов'язання відповідача з
повернення кредиту, дебіторської
заборгованості, сплати відсотків та
винагороди в обговорені цим додатком
до договору терміни.

Відповідно до п. 1.3. додатку № 7, ліміт
являє собою суму коштів, у межах якої
позивач зобов'язується здійснювати
оплату платежів довірених осіб
відповідача, проведених із
використанням корпоративних платіжних
карт, понад залишок коштів на його
картковому рахунку. На момент
підписання цього додатку до договору
ліміт складає 10 000,00 грн. Проведення
платежів відповідача в порядку,
встановленому цим додатком до даного
договору, здійснюється позивачем у
термін до 03.11.2009.

Згідно з п. 1.4. додатку № 7, овердрафтове
кредитування відповідача здійснюється
позивачем у межах ліміту і терміну,
встановлених п. 1.3. цього додатка до
договору, з періодом безперервного
користування кредитом не більше 30 днів.
Початком періоду безперервного
користування кредитом вважається
перший день, починаючи з якого
безперервно існувало дебетове сальдо
на картковому рахунку клієнта під час
закриття банківського дня. Датою
закінчення періоду безперервного
користування кредитом вважається день,
після закінчення якого на картковому
рахунку зафіксоване нульове дебетове
сальдо.

Відповідно до п. 1.5. додатку № 7 до
договору банківського рахунку № Z01КGG,
відповідач сплачує відсотки за весь
час фактичного користування кредитом
згідно з п.п. 3.1., 3.2., 3.3. цього додатку.

Пунктами 3.1., 4.1. додатку № 7 визначено,
що за користування кредитом у період з
дати виникнення дебетового сальдо на
картковому рахунку клієнта після
закриття банківського дня клієнт
сплачує відсотки, виходячи з
диференційованої процентної ставки,
розмір якої залежить від терміну
користування кредитом (тобто від
терміну існування непогашеного
залишку за кредитом) та складає 20% за
користування кредитом протягом 1-3 днів,
21% за користування кредитом протягом 4-7
днів, 25% за користування кредитом
протягом 8-15 днів та 27 % за користування
кредитом протягом 16-30 днів.

Нарахування відсотків за користування
кредитом здійснюється щодня, починаючи
з дати утворення на картковому рахунку
дебетового сальдо на момент закриття
банківського дня, за кількість днів
користування кредитними коштами,
виходячи з фактичної кількості
календарних днів у році. Нарахування
відсотків здійснюється до повного
погашення заборгованості за кредитом
на суму залишку заборгованості за
кредитом. День повернення кредиту в
часовий інтервал розрахунку відсотків
не включається (п. 3.10. додатку № 7 до
договору банківського рахунку від
27.05.2008).

За твердженням позивача ним протягом
терміну дії додатку № 7 до договору
банківського рахунку було здійснено
овердрафтове кредитування карткового
рахунку відповідача, відкритого
відповідно до договору банківського
рахунку № Z01КGG від 27.05.2008. Однак,
відповідач в порушення умов додатку № 7
до вказаного договору надані банком
кредитні кошти у встановлені додатком
№ 7 строки не повернув, а проценти за
користування кредитними коштами
сплатив частково, у зв'язку з чим у
відповідача перед позивачем станом на
24.10.2013 утворилась заборгованість у
розмірі 40800,98 грн., з яких: 10420,87 грн - сума
заборгованості за кредитом, 17256,85 грн -
сума заборгованості по процентам за
користування кредитними коштами, 13123,26
грн. - сума пені за несвоєчасне
виконання зобов'язань за договором.
Стягнення вказаних сум і є предметом
спору у даній справі.

Відповідно до ч.1 ст. 1066 ЦК України за
договором банківського рахунка банк
зобов'язується приймати і зараховувати
на рахунок, відкритий клієнтові
(володільцеві рахунка), грошові кошти,
що йому надходять, виконувати
розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком.

За загальним правилом, передбаченим
частиною 1 статті 1072 ЦК України та
частиною 22.9. статті 22 Закону України
"Про платіжні системи та переказ грошей
в Україні" банк повинен виконати
розпорядження клієнта виключно в межах
залишку грошей на рахунку платника.

Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 1069 ЦК
України якщо відповідно до договору
банківського рахунку банк здійснює
платежі з рахунка клієнта, незважаючи
на відсутність на ньому грошових
коштів (кредитування рахунка), банк
вважається таким, що надав клієнтові
кредит на відповідну суму від дня
здійснення цього платежу.

Таким чином, норми чинного
законодавства надають сторонам
договору банківського рахунку
можливість передбачити в ньому
положення про надання банком клієнту
овердрафту - короткострокового
кредиту, який надається понад залишок
грошових коштів на поточному рахунку
клієнта в цьому банку в межах
заздалегідь обумовленої суми шляхом
дебетування його рахунка, що має місце
у спірних правовідносинах, які
склались між сторонами у справі з
приводу виконання укладеного між ними
договору банківського рахунку № Z01КGG
від 27.05.2008 та, зокрема додатку № 7 від
27.05.2008 "Регламент надання мінімального
бланкового овердрафтового кредиту на
картковий рахунок" до вказаного
договору. Отже, таке кредитування
рахунка клієнта надає останньому
можливість здійснювати платежі за
умови відсутності або недостатність
грошових коштів на його рахунку.

Таким чином, укладений між сторонами у
справі "Регламент надання мінімального
бланкового овердрафтового кредиту на
картковий рахунок", що є додатком № 7
від 27.05.2008 до договору банківського
рахунку № Z01КGG від 27.05.2008, за своєю
правовою природою є кредитним
договором на умовах овердрафту.

Відповідно до ч.2 ст. 1069 ЦК України права
та обов'язки сторін, пов'язані з
кредитуванням рахунка, визначаються
положеннями про позику та кредит
(параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу),
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором
позики одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог у даній справі, суди попередніх
інстанцій виходили з того, що позивачем
не надано належних та допустимих
доказів отримання і використання
відповідачем кредитних коштів.

Однак, колегія суддів касаційної
інстанції вважає зазначені висновки
передчасними та такими, що зроблені з
неправильним застосуванням до спірних
правовідносин норм матеріального
права та неповним з'ясуванням обставин,
що мають значення для правильного
вирішення спору у даній справі з огляду
на таке.

Особливістю кредитування за
овердрафтом є те, що при видачі кредиту
позичковий рахунок банком не
відкривається, а заборгованість за
кредитом обліковується на рахунку
клієнта як дебетовий залишок.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" порядок ведення
бухгалтерського обліку та складання
фінансової звітності в банках
встановлюється Національним банком
України відповідно до цього Закону та
міжнародних стандартів фінансової
звітності.

Згідно зі ст. 41 Закону України "Про
Національний банк України" та ч.ч.1, 2 ст.
68 Закону України "Про банки та
банківську діяльність" Національний
банк встановлює обов'язкові для
банківської системи стандарти та
правила ведення бухгалтерського
обліку і фінансової звітності, що
відповідають вимогам законів України
та міжнародним стандартам фінансової
звітності. Банки організовують
бухгалтерський облік відповідно до
внутрішньої облікової політики,
розробленої на підставі правил,
встановлених Національним банком
України відповідно до міжнародних
стандартів бухгалтерського обліку.
Бухгалтерський облік має
забезпечувати своєчасне та повне
відображення всіх банківських
операцій та надання користувачам
достовірної інформації про стан
активів і зобов'язань, результати
фінансової діяльності та їх зміни.

Відповідно до п.п. 1.10., 4.1. - 4.3. Положення
про організацію операційної
діяльності в банках України,
затвердженого постановою Правління
Національного банку України № 254 від
18.06.2003, (далі за текстом - Положення)
операційна діяльність банку - це
сукупність технологічних процесів,
пов'язаних з документуванням
інформації за операціями банку (далі -
операції), проведенням їх реєстрації у
відповідних регістрах, перевірянням,
вивірянням та здійсненням контролю за
операційними ризиками.

Операції, які здійснюють банки, мають
бути належним чином задокументовані.
Підставою для відображення операцій за
балансовими та/або позабалансовими
рахунками бухгалтерського обліку є
первинні документи, які мають бути
складені під час здійснення операції, а
якщо це неможливо - безпосередньо після
її закінчення в паперовій та/або в
електронній формі. Первинний документ -
документ, який містить відомості про
операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до п.п. 5.1. - 5.5. Положення
інформація, що міститься в первинних
документах, систематизується в
регістрах синтетичного та
аналітичного обліку, які ведуться на
паперових носіях або в електронній
формі.

Банки обов'язково мають складати на
паперових та/або електронних носіях
такі регістри: особові рахунки та
виписки з них; аналітичні рахунки з
обліку внутрішньобанківських
операцій; книги реєстрації відкритих
рахунків; оборотно-сальдовий баланс;
інші регістри відповідно до вимог
нормативно-правових актів
Національного банку.

Так, зокрема, особові рахунки є
регістрами аналітичного обліку, що
вміщують записи про операції,
здійснені протягом операційного дня;
їх форма затверджується банком
самостійно залежно від можливостей
програмного забезпечення. Особові
рахунки та виписки з них мають містити
такі обов'язкові реквізити: номер
особового рахунку; дату здійснення
останньої (попередньої) операції; дату
здійснення поточної операції; код
банку, у якому відкрито рахунок; код
валюти; суму вхідного залишку за
рахунком; код банку-кореспондента;
номер рахунку кореспондента; номер
документа; суму операції (відповідно за
дебетом або кредитом); суму оборотів за
дебетом та кредитом рахунку; суму
вихідного залишку.

Згідно з п.п. 5.6, 5.8. Положення виписки з
особових рахунків клієнтів є
підтвердженням виконаних за день
операцій і призначаються для видачі
або відсилання клієнту. Інформація про
стан особових рахунків клієнтів може
надаватись їх власникам, уповноваженим
власниками рахунків особам та
державним органам, які мають право на
отримання такої інформації згідно із
законодавством України.

Як вбачається з матеріалів справи
позивачем в підтвердження факту
надання відповідачу кредитних коштів
надано, зокрема виписки з карткового
рахунку ФОП ОСОБА_4 (т.1, а.с. 35, 63, 64).

Однак, суди попередніх інстанцій не
врахували наведених вище норм чинного
законодавства, у зв'язку з чим дійшли
помилкового висновку, що надані
позивачем зазначені виписки з
карткового рахунку ФОП ОСОБА_4 не є
належними доказами надання банком
кредитних коштів відповідачу,
отримання і використання таких коштів
відповідачем, не надали таким доказами
належну правову оцінку, у зв'язку з чим
дійшли передчасного висновку про
недоведеність позовних вимог.

Не надали суди оцінку і умовам
укладеного між сторонами у справі
Регламенту надання мінімального
бланкового овердрафтового кредиту на
картковий рахунок, який є додатком № 7
до договору банківського рахунку №
Z01КGG від 27.05.2008, щодо порядку надання і
погашення овердрафтового кредиту,
порядку проведення розрахунків і
сплати відсотків за користування
кредитом, а також відповідальності
сторін за невиконання передбачених
договором зобов'язань.

Поза увагою судів залишились також і
посилання позивача, підтверджені
виписками з карткового рахунку ФОП
ОСОБА_4, на те, що умови договору
банківського рахунку № Z01КGG від 27.05.2008,
з урахуванням додатку № 7 до нього,
виконувались обома сторонами, зокрема
банк здійснював овердрафтове
обслуговування відповідача, а останній
поповнював свій картковий рахунок, чим
зменшував дебетове сальдо (залишок) на
рахунку (тобто вчиняв дії, направлені
на погашення кредиту та сплату
відсотків за користування кредитними
коштами). Суди не перевірили вказані
позивачем обставини, які могли б
свідчити про визнання самим
відповідачем факту отримання
кредитних коштів від ПАТ КБ
"Приватбанк" та їх використання.

Передбачені процесуальним законом
межі перегляду справи в касаційній
інстанції не дають їй права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені в
рішеннях судів чи відхилені ними,
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими, збирати нові
докази або додатково перевіряти докази
(ч.2 ст.1117 ГПК України). Встановлення
зазначених вище обставин виходить за
межі перегляду справи в порядку
касації та є підставою для скасування
рішення місцевого та постанови
апеляційного господарських судів з
передачею справи на новий розгляд до
суду першої інстанції у зв'язку з
неповним встановленням та з'ясуванням
обставин справи, які мають істотне
значення для правильного вирішення
спору.

При новому розгляді справи суду
необхідно врахувати викладене,
всебічно і повно з'ясувати обставини
справи, дійсні права та обов'язки
сторін, перевірити доводи, на яких
ґрунтуються вимоги та заперечення
сторін, перевірити правильність
проведеного позивачем розрахунку
позовних вимог, а також вжити заходів
щодо всебічного, повного та
об'єктивного розгляду справи та
прийняття відповідного рішення у
відповідності з нормами
процесуального та матеріального права,
що підлягають застосуванню до даних
правовідносин.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11112
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційного
банку "Приватбанк" задовольнити.

Рішення господарського суду
Запорізької області від 14.07.2014 та
постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 01.10.2014 у справі
№ 908/4154/13 скасувати, а справу направити
на новий розгляд до господарського
суду першої інстанції.

Головуючий
Н. Кочерова

Судді
Т. Барицька

В. Саранюк