ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

14 листопада 2014 року Справа № 910/6787/14

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Дроботової Т.Б. - головуючого,
Волковицької Н.О., Рогач Л.І.,

розглянувши матеріали касаційної
скаргиДержавного підприємства
матеріально-технічного забезпечення
залізничного транспорту України
„Укрзалізничпостач"на
постановуКиївського апеляційного
господарського суду від 02.10.2014у
справі№ 910/6787/14 Господарського суду
міста Києваза позовомДержавного
підприємства „Придніпровська
залізниця"доДержавного підприємства
матеріально-технічного забезпечення
залізничного транспорту України
„Укрзалізничпостач"прозаміну
неякісного товару та стягнення 38124,36
грн.

ВстановиВ:

Перевіривши матеріали касаційної
скарги Державного підприємства
матеріально-технічного забезпечення
залізничного транспорту України
„Укрзалізничпостач" та доданих до неї
документів, колегія суддів дійшла
висновку, що вона не може бути прийнята
Вищим господарським судом України,
оскільки не відповідає вимогам розділу
ХІІ1 Господарського процесуального
кодексу України з наступних підстав.

Так, визначаючи розмір судового збору,
який підлягає сплаті до державного
бюджету, заявником не було враховано
наступне.

Згідно частини 2 статті 44
Господарського процесуального кодексу
України розмір судового збору, порядок
його сплати, повернення і звільнення
від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону
України "Про судовий збір" судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Статтею 8 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2014 р." № 719-VІІ від
16.01.2014 р. мінімальна заробітна плата на
2014 р. з 01.01.2014 р. встановлена в розмірі
1218,00 грн.

Підпунктом "5" пункту 2 частини 2 статті 4
Закону України "Про судовий збір"
передбачено, що судовий збір за подання
касаційної скарги на рішення суду
встановлюється у розмірі 70 відсотків
ставки, що підлягає сплаті при поданні
позовної заяви, а у разі подання
позовної заяви майнового характеру - 50
відсотків ставки, обчисленої виходячи
з оспорюваної суми.

Оскаржуючи прийняті у справі судові
акти, скаржник у касаційній скарзі
просить скасувати постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 02.10.2014 (якою
залишено без змін рішення місцевого
господарського суду) та прийняти нове
рішення.

Відтак, оскаржуючи постанову
апеляційного господарського суду,
скаржник зобов`язаний сплатити судовий
збір з позовної заяви, яка містить дві
майнові вимоги - про заміну неякісної
продукції, загальна вартість якої
складає 381243,55 грн., та майнову вимогу -
про стягнення штрафних санкцій за
поставку неякісної продукції в сумі
38124,36 грн.

Відповідно до вищенаведеного чинного
законодавства та враховуючи заявлені
вимоги по даній справі, судовий збір за
розгляд касаційної скарги становить
4193,67 грн.

За таких обставин, додане до матеріалів
касаційної скарги платіжне доручення
№ 14-8818 від 21.10.2014 про
перерахування скаржником судового
збору в сумі 1522,50 грн. за подання
касаційної скарги не може бути визнане
судом належним доказом сплати судового
збору у встановленому законодавством
розмірі.

Відповідно до пункту 4 статті 1113
Господарського процесуального кодексу
України касаційна скарга не
приймається до розгляду і повертається
судом, якщо до скарги не додано
документів, що підтверджують сплату
судового збору у встановлених порядку
і розмірі.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 86, 108, 111, пунктом 4 частини 1
статті 1113 Господарського
процесуального кодексу України,
Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державного
підприємства матеріально-технічного
забезпечення залізничного транспорту
України „Укрзалізничпостач" на
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 02.10.2014 у справі
№ 910/6787/14 Господарського суду міста
Києва повернути без розгляду.

Головуючий
Т. Дроботова

Судді
Н. Волковицька

Л. Рогач