номер провадження справи 31/112/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2014
Справа № 908/4145/14

Господарський суд Запорізької області
у складі судді Хуторного В.М., при
секретарі Хилько Ю.І.

За участю представників: від позивача -
не з'явився; від відповідача - Огненний
А.Б., довіреність №09/29 від 01.01.2014 р.;

за позовом: Державного підприємства
«Завод порошкової металургії», м.
Бровари Київської області (скорочено
ДП «Завод порошкової металургії»);

до відповідача: Публічного
акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча», м. Маріуполь
Донецької області (скорочено ПАТ
«Маріупольський меткомбінат»);

про стягнення суми

Ухвалою господарського суду від 20.10.2014
р. позовна заява прийнята до розгляду,
порушено та присвоєно номер
провадження у справі 31/112/14, справу до
розгляду в засіданні господарського
суду призначено на 19.11.2014 р.

За клопотанням представника
відповідача розгляд справи
здійснювався без застосування засобів
фіксації судового процесу.

У відповідності до ст. 85 ГПК України, в
судовому засіданні було прийнято
рішення.

Сутність спору:

ДП «Завод порошкової металургії»
звернулося з позовом про стягнення з
ПАТ «Маріупольський меткомбінат»
заборгованості за Договором №10-1100 від
15.05.2012 р. в сумі 12240 грн., 3% річних в сумі
691,14 грн. та інфляційних в сумі 1676,88 грн.,
всього на суму 14608,02 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач за отриманий товар за
Договором №10-1100 від 15.05.2012 р. на
загальну суму 12240 грн. не розрахувався.
В обґрунтування позову посилається на
ст. ст. 54 - 57 ГПК України, ст. 218 ГК
України, ст. ст. 526, 530, 611, 625 ЦК України та
умови Договору №10-1100 від 15.05.2012 р.

Клопотанням №12-1958 від 11.11.2014 р. позивач
просить суд розглянути справу без
участі його представника.

ПАТ «Маріупольський меткомбінат»,
відповідач у справі, у відзиві на
позовну заяву №09/46 від 14.11.2014 р. проти
позову заперечує з тих підстав, що на
виконання умов Договору №10-11-від 15.05.2012
р. ним платіжним дорученням №16191 від
26.06.2013 р. на рахунок позивача,
зазначеного у реквізитах спірного
Договору було перераховано грошові
кошти в сумі 12240 грн., які 02.07.2013 р. банком
були повернуті як перераховані
помилково (банківський рахунок на який
слід зарахувати грошові кошти
позивачем закрито). Звертає увагу суду
на те, що відповідач не був належним
чином з боку позивача повідомлений про
зміни рахунку та назви позивача.

Представник відповідача у судовому
засіданні заборгованість в сумі 12240
грн. не заперечує.

Розглянувши матеріали справи та
вислухавши пояснення представника
відповідача, суд -

ВСТАНОВИВ:

15.05.2012 р. між Казенним заводом
порошкової металургії
(правонаступником якого є ДП «Завод
порошкової металургії»,
((правонаступником якого є ДП «Завод
порошкової металургії, згідно п. 1.1
Статуту, Продавець, позивач у справі) та
ПАТ «Маріупольський меткомбінат»
(Покупець, відповідач у справі) було
укладено Договір № 10-1100/2789 (надалі
Договір №10-1100/2789), за умовами якого
Продавець зобов'язується в порядку та
на умовах, визначених у цьому Договорі,
передати у власність Покупцеві товари,
визначені у відповідних Специфікаціях,
які є невід'ємною частиною цього
Договору, а Покупець зобов'язується в
порядку та на умовах, визначених у
цьому Договорі, прийняти та оплатити
товар (п. 1.1 Договору №10-1100/2789).

Найменування, одиниці виміру та
загальна кількість товару, що підлягає
поставці за цим Договором,
визначається у Специфікаціях (п. 1.2
Договору №10-1100/2789).

Згідно з п. 1.3 вказаного Договору,
кількість відвантаженого товару
визначається шляхом зважування.

Відповідно до п. 3.1 Договору №10-1100/2789,
Продавець відвантажує товар паріями
протягом 10 календарних днів з моменту
підписання Договору, на умовах FCA -
Продавця (за адресою: м. Бровари,
Промвузол, КЗПМ).

За приписами п. 4.1 Договору №10-1100/2789,
Покупець здійснює оплату протягом 10
календарних днів після відвантаження
товару в розмірі 100% вартості товару,
вказаної у відповідній Специфікації.

Оплата здійснюється Покупцем на
підставі рахунку, отриманого від
Продавця і складеного відповідно до
письмового замовлення Покупця. Рахунок
дійсний протягом 5 робочих днів.

Загальна вартість товару визначається
в Специфікаціях та на момент
підписання цього Договору становить
12240 грн. з ПДВ (п. 4.5 Договору №10-1100/2789).

Згідно до п. 10.1, 10.2 Договору №10-1100/2789,
цей Договір вважається укладеним і
набирає чинності з моменту підписання
сторонами та скріплення печатками
сторін. Строк цього Договору починає
свій перебіг у момент, визначений у п.
10.1 цього Договору та діє до 31.12.2012 р., а в
частині виконання зобов'язань за цим
Договором - до їх повного виконання
сторонами.

В позовній заяві позивач вказує на те,
що відповідачем згідно Специфікації №2
від 02.10.2012 р. було отримано порошок
залізний ПЖР 3.200.26-30, в кількості 0,85 тн.,
на загальну суму 12240 грн., у т. ч. ПДВ., що
підтверджується наказом №1567 та
довіреністю №3059 від 23.10.2012 р. на
отримання товарно - матеріальних
цінностей.

Взяті договірні зобов'язання щодо
оплати відповідачем не виконано.

Направлені на адресу відповідача
претензія №12-2701 від 30.10.2013 р. та лист -
попередження №12-690 від 03.04.2014 р.,
отримані 05.11.2013 р. та відповідно 09.04.2014
р., залишились останнім без виконання.

Предметом судового розгляду по даній
справі є стягнення з відповідача
заборгованості за Договором №10-1100/2789 в
сумі 12240 грн., 3% річних в сумі 691,14 грн. та
інфляційних втрат в сумі 1676,88 грн.

Проаналізувавши фактичні обставини
справи, оцінивши представлені докази,
заслухавши представника відповідача,
суд вважає, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню з
огляду на таке.

Правовідносини сторін є
господарськими та такими, що виникли на
підставі договору поставки.

У відповідності до ст. 265 ГК України, за
договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Доказами отримання відповідачем
товару згідно Специфікації №2 від
02.10.1012 р на суму 12240 грн., що є невід'ємною
частиною Договору 10-1100/2789, є наказ №1567
та довіреність №3059 від 23.10.2012 р. на
отримання товарно - матеріальних
цінностей.

Пунктом 5 Специфікації №2 від 02.10.2012 р.
сторони погодили, що оплата
поставленого товару 100% протягом 3-х
календарних днів від дати поставки
товару.

Згідно Наказу №1567, датою відвантаження
товару є 25.10.2012 р., тобто останнім днем
оплати є 28.10.2012 р.

Статтями 526 ЦК України та 193 ГК України
встановлено, що зобов'язання повинне
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
зазначених Кодексів, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов і вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Як вбачається із матеріалів справи,
відповідач намагався здійснити оплату
за отриманий товар в сумі 12240 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№16191 від 26.06.2013 р., яке в свою чергу було
повернуто банком з підстав закриття
позивачем рахунку 9001 (виписка
банку, а. с. 39).

На час розгляду справи заборгованість
в сумі 12240 грн. відповідачем не
сплачена, заборгованість в цій сумі
визнається відповідачем, а тому вимога
про її стягнення підлягає задоволенню.

Крім стягнення основного боргу позивач
просить стягнути з відповідача 3%
річних в сумі 691,14 грн. та інфляційних в
сумі 1676,88 грн.

В силу приписів статті 625 ЦК України,
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Передбачене законом право кредитора
вимагати сплати боргу з урахуванням
індексу інфляції та процентів річних є
способами захисту його майнового права
та інтересу, суть яких полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів
та отриманні компенсації (плати) від
боржника за користування утримуваними
ним грошовими коштами, належними до
сплати кредиторові.

Прострочення виконання відповідачем
грошового зобов'язання підтверджено
матеріалами справи.

Разом з тим, як вбачається з п. 11.3
Договору №10-1100/2789, сторона несе повну
відповідальність за правильність
вказаних нею у цьому Договорі
реквізитів та зобов'язується своєчасно
у письмовій формі повідомляти іншу
сторону про їх зміну, а у разі
неповідомлення несе ризик настання
пов'язаних із ним несприятливих
наслідків.

Позивачем не надано доказів письмового
повідомлення відповідача про зміну
реквізитів на час сплати грошових
коштів в сумі 12240 грн. та зміну назви
юридичної особи, тобто до 26.06.2013 р.

Отже, враховуючи те, що відповідачем
було здійснено перерахування коштів в
сумі 12240 грн. на рахунок який було
зазначено в Договорі №10-1100/2789 та не
належне повідомлення відповідача про
його закриття суд дійшов висновку, що 3 %
річних слід нараховувати з 29.10.2012 р. по
26.06.2013 р. та інфляційних з листопада 2012
р. по червень 2013 р. (з урахуванням
Інформаційного листа Вищого
господарського суду України від 17.07.2012
р. №01-06/928/2012 ).

Отже, 3% річних за період з 29.10.2012 р. по
26.06.2013 р. підлягають задоволенню в сумі
242,28 грн. та інфляційних нарахувань за
період з листопада 2012 р. по червень 2013 р.
в сумі 36,71грн.

Відповідно до ст. 44, 49 ГПК України,
судові витрати покладаються на
відповідача пропорційно розміру
задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча»
(87504, Донецька область, м. Маріуполь,
вулиця Шевченка, буд. 1, код ЄДР 00191129) на
користь Державного підприємства
«Завод порошкової металургії» (07400,
Київська область, м. Бровари, Промвузол,
код ЄДР 001186192) заборгованість в сумі 12240
(дванадцять тисяч двісті сорок) грн., 3%
річних в сумі 242 (двісті сорок дві) грн. 28
коп., інфляційних нарахувань в сумі 36
(тридцять шість) грн. 71 коп. та судовий
збір в сумі 1571 (одна тисяча п'ятсот
сімдесят одна) грн.22 коп.

В решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повний текст рішення складено 19.11.2014 р.

Суддя
В.М. Хуторной