ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2014 р.Справа №
916/2461/14Одеський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді В.Б. Туренко

суддів Л.В. Поліщук, С.В. Таран (на
підставі розпорядження голови суду від
19.09.2014 р. № 2272)

при секретарі судового засідання: І.М.
Станковій

за участю представників сторін:

від позивача - Р.М. Добров

від відповідача - О.Г. Луценко

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Громадської організації «Одеський
комітет ветеранів війни в Афганістані»

на рішення господарського суду
Одеської області від 18.08.2014 року

у справі № 916/2461/14

за позовом Департаменту комунальної
власності Одеської міської ради

до Громадської організації «Одеський
комітет ветеранів війни в Афганістані»

про розірвання договору оренди та
виселення

ВСТАНОВИВ:

В червні 2014 року Департамент
комунальної власності Одеської
міської ради звернувся до місцевого
господарського суду з позовом до
Громадської організації «Одеський
комітет ветеранів війни в Афганістані»
про:

-дострокове розірвання договору оренди
від 07.12.99 р. № 101/36 (в новій
редакції від 17.12.08 р.), укладеного між
Представництвом по управлінню
комунальною власністю Одеської
міської ради, правонаступником якого є
позивач та відповідачем;

-виселення відповідача з нежитлових
приміщень третього поверху загальною
площею 288,7 кв.м., які розташовані за
адресою: м. Одеса, вул. Мечникова, 4 (а.с.
2-5).

Позовні вимоги обґрунтовані
невиконанням відповідачем зобов'язань
за спірним договором, а саме не
укладення договорів страхування
об'єкту оренди та охоронного договору.

Рішенням господарського суду Одеської
області від 18.08.14 р. (суддя Погребна К.В.),
оформленим відповідно до вимог ст. 84
ГПК України 26.08.14р., позов задоволено
повністю з мотивів його доведеності
(а.с. 42-44).

Не погодившись з рішенням суду,
відповідач 15.09.14 р. звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просив
рішення суду скасувати, у позові
відмовити, посилаючись на порушення
судом норм процесуального та
матеріального права (а.с. 57-58).

Одночасно скаржником заявлено
клопотання про поновлення пропущеного
процесуального строку на подання
апеляційної скарги, яке ухвалою
Одеського апеляційного господарського
суду від 22.08.14 р. задоволено та скаргу
прийнято до провадження (а.с. 52-24).

Департамент комунальної власності
Одеської міської ради у письмових
поясненнях не заперечував проти
задоволення апеляційної скарги
(а.с.100-101).

По справі оголошувалась перерва до
24.11.14 р. (а.с. 75).

Заслухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
процесуального та матеріального права,
судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до Положення «Про
Департамент комунальної власності
Одеської міської ради», затвердженого
рішенням Одеської міської ради від
28.02.11р. №384-VI Департамент комунальної
власності Одеської міської ради є
правонаступником Представництва по
управлінню комунальної власності
Одеської міської ради.

17.12.99 р. між Представництвом по
управлінню комунальною власністю
Одеської міської ради (Орендодавець) та
Громадською організацією «Одеський
комітет ветеранів війни в Афганістані»
(Орендар) укладено договір оренди
нежитлового приміщення № 101/36 (нова
редакція від 17.12.08р.), згідно умов якого
в оренду передано нежитлове приміщення
третього поверху, загальною площею 288,7
кв.м., за адресою: м. Одеса, вул.
Мечникова, 4, строком на 10 років (до 17.12.18
р.). Договір нотаріально посвідчений
17.12.08р. та зареєстрований в реєстрі за №
5820 (а.с. 9-11).

Відповідно до п. 4.2. «е» цього договору
на протязі дії договору, крім
своєчасного внесення орендної плати,
Орендар зобов'язаний застрахувати
орендоване приміщення на весь термін
дії договору оренди у страховій
компанії у порядку, визначеному чинним
законодавством та надати Орендодавцю
копії відповідних документів, що
засвідчують виконання зазначеного
обов'язку, протягом 20 днів з моменту
укладання цього договору.

Згідно п. 4.13. договору будинок в якому
знаходиться орендоване приміщення є
пам'ятником архітектури і
містобудування, у зв'язку з чим Орендар
зобов'язався у 30-ти денний термін з
моменту укладання договору оренди
укласти охоронний договір з
уповноваженим органом - Управлінням з
питань охорони об'єктів культурної
спадщини Одеської міської ради, та у
той же термін надати відповідний
договір Орендодавцю.

Пунктом 5.6. договору, передбачено, що за
невиконання або неналежне виконання
Орендарем обов'язків, передбачених,
зокрема, п. 4.2. «е» цього договору,
Орендодавець має право достроково
вимагати розірвання догорову оренди у
порядку, передбаченому чинним
законодавством.

За твердженням позивача не укладання
договору страхування орендованого
приміщення є істотним порушенням
відповідачем умов договору оренди від
07.12.99 р. № 101/36 (в новій редакції від 17.12.08
р.), що відповідно до ст. 651 Цивільного
кодексу України є підставою для його
розірвання. Крім того, позивач
зазначив, що всупереч умовами спірного
договору оренди, відповідачем не
укладено охоронний договір, що згідно
ст. 773 Цивільного кодексу також є
підставою для розірвання договору
оренди.

Як стверджував відповідач, договір
страхування об'єкту оренди був
укладений, але не наданий позивачу.
Крім того, ніяких звернень, письмових
вимог або претензій з боку позивача з
приводу укладання договору
страхування та охоронного договору в
порядку досудового врегулювання спору
відповідач не отримував.

За умовами п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного
кодексу України однією із підстав
виникнення цивільних прав та
обов'язків є договори та інші
правочини.

Спірний договір за своєю правовою
природою відноситься до договорів
найму, різновидом якого є оренда.

Об'єктом оренди за спірним договором є
комунальне майно, а тому до спірних
правовідносин застосовуються також
норми Закону України «Про оренду
державного та комунального майна»,
який в свою чергу є спеціальним законом
у сфері використання державного та
комунального майна на умовах оренди.

Згідно ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу
України зміст договору становлять
умови (пункти), визначені на розсуд
сторін і погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України,
встановлено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

За змістом ч. 7 ст. 180 Господарського
кодексу України господарські
зобов'язання, що виникли на основі
договору, існують впродовж його строку.

Зобов'язання в свою чергу, згідно
вимогам ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу
України, має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу. Одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається.

Частинами 1, 2 ст. 193 Господарського
кодексу України, передбачено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України
«Про оренду державного та комунального
майна» страхування орендарем взятого
ним в оренду майна є однією із істотних
умов договору оренди.

Частиною 3 ст. 26 Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна» передбачено, що за рішенням суду
на вимогу однієї із сторін договір
оренди може бути розірвано достроково
у разі невиконання сторонами своїх
зобов'язань та з інших підстав,
передбачених законодавчими актами
України.

Підстави для розірвання договору
встановлені ст. 651 Цивільного кодексу
України, згідно якої договір може бути
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом. При цьому,
істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.

При вирішенні спору в апеляційній
інстанції встановлено, що орендні
відносини між позивачем та
відповідачем існують з 1999 року;
протягом всього періоду відповідач
належно виконував умови спірного
договору оренди, зокрема щодо
укладання договору страхування.

Так, відповідачем надано договір
добровільного страхування майна від
25.06.13 р. № 370/02/2013-М, укладений між ПрАТ
«Страхова компанія «Контакт
Страхування» (Страховик) та ГО
«Одеський комітет ветеранів війни в
Афганістані» (Страхувальник),
предметом якого є страхування
нежитлового приміщення третього
поверху загальною площею 288,7 кв.м. за
адресою: м. Одеса, вул. Мечникова, 4,
строк дії якого відповідно до п. 10 цього
договору закінчився 25.06.14 р., тобто
після звернення Орендодавця з
відповідним позовом (23.06.14 р.) (а.с. 2, 98-99).

Отже, звернення Департаменту
комунальної власності Одеської
міської ради з даним позовом до ГО
«Одеський комітет ветеранів війни в
Афганістані» про розірвання спірного
договору оренди саме на підставі не
укладання останнім договору
страхування об'єкту оренди є
передчасним.

Більш того, відповідачем надано новий
договір добровільного страхування
загальної цивільно-правової
відповідальності та відповідальності
товаровиробника (продавця) від 29.09.14 р.
№ 016381/3301/0000001, укладений між ПрАТ
«Страхова компанія «УНІКА» (Страховик)
та ГО «Одеський комітет ветеранів
війни в Афганістані» (Страхувальник),
предметом якого є страхування
загальної цивільно-правової
відповідальності нежитлового
приміщення за адресою: м. Одеса, вул.
Мечникова, 4 на період з 01.10.14 р. по 30.09.15
р. (а.с. 79-82).

Щодо розірвання спірного договору на
підставі не укладання відповідачем
охоронного договору судова колегія
зазначає слідуюче.

В матеріалах справи наявний лист
Департаменту комунальної власності
Одеської міської ради до ГО «Одеський
комітет ветеранів війни в Афганістані»
від 03.02.14 р. № 01-13/687 про необхідність
протягом 15 днів з моменту отримання
цього повідомлення оформити охоронний
договір (а.с. 12), проте як вбачається з
реєстру цього відправлення від 04.02.14 р.
№ 01-05/2-С адреса відповідача не вказана,
печатка пошти та поштова квитанція
відсутні (а.с. 39).

Таким чином, вказаний листи не може
бути належним та допустимим доказом у
розумінні ст. 34 ГПК України
повідомлення відповідача про
необхідність укладення охоронного
договору.

В судовому засідання у представника
відповідача з'ясовано, що зазначений
лист останній не отримував.

Отже, з урахуванням умов спірного
договору оренди та приписів ст. 651 ЦК
України, не укладання відповідачем
охоронного договору орендованого
об'єкту не є істотним порушенням
відповідачем умов договору оренди
нежитлового приміщення.

Крім того, відповідачем надано
охоронний договір на пам'ятку
культурної спадщини від 09.10.14 р. №
04-02/2988, укладений між Управлінням
охорони об'єктів культурної спадщини
обласної державної адміністрації та ГО
«Одеський комітет ветеранів війни в
Афганістані» (Користувач), згідно умов
якого Користувач взяв на себе
зобов'язання щодо охорони частини
пам'ятки - нежитлового приміщення
третього поверху загальною площею 288,7
кв.м. у будівлі пам'ятці по вул.
Мечникова, 4 у м. Одеса терміном дії до
17.12.18 р. (а.с. 84-97).

В судовому засіданні 24.11.14 р.
представник позивача зазначив про
наявність підстав для задоволення
апеляційної скарги, у зв'язку із тим, що
його права як Орендодавця комунального
майна на теперішній час не порушуються.

Враховуючи викладене, судова колегія
дійшла висновку про задоволення
апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України, якщо
спір виник внаслідок неправильних дій
сторони, господарський суд має право
покласти на неї судовий збір незалежно
від результатів вирішення спору.

Судова колегія, вважає за доцільне не
відшкодовувати відповідачу судовий
збір за апеляційний перегляд, оскільки
останній не з'являвся на виклики
місцевого господарського суду, що в
свою чергу унеможливило суд першої
інстанції дослідити докази, які
суттєво мають значення для вирішення
спору.

Керуючись ст. ст. 99, 103-105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення господарського суду Одеської
області від 18.08.2014 р. у справі № 916/2461/14
скасувати, у позові відмовити.

Постанова апеляційної інстанції
набирає законної сили з дня її
прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України протягом
двадцяти днів з дня набрання постанови
законної сили.

Повний текст постанови складено 26.11.2014
р.

Головуючий суддя
В.Б. Туренко

Суддя
Л.В. Поліщук

Суддя
С.В. Таран