м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/19283/14 25.11.14

За позовом Публічного акціонерного
товариства «Укргазвидобування»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «ГАЗ-МДС»

про повернення майна

Суддя Якименко
М.М.

Представники сторін:

від позивача: Зубак О.В. - довіреність
№2-683д від 01.07.2014 року;

від відповідача: Джанілова А.В. -
довіреність б/н від 04.11.2014 року;

Обставини справи :

Публічне акціонерне товариство
«Укргазвидобування» звернувся до
Господарського суду м. Києва з позовом
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «ГАЗ-МДС» про
повернення майна

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач порушив взяті на себе
зобов'язання щодо повернення
орендованого майна, згідно умов
Договору оренди №11-05/2004 від 11.05.2004 року,
після припинення дії Договору.

З цих підстав, позивач просив
задовольнити позов, зобов'язавши
відповідача повернути позивачу по акту
приймання-передачі свердловину №9
Скоробагатівського родовища, що
розташована у Полтавській області у
зв'язку з припиненням дії Договору
оренди №11-05/2004 від 11.05.2004 року.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 15.09.2014 року порушено провадження у
справі та призначено її розгляд на
14.10.2014 року.

08.10.2014 року через канцелярію суду
представник відповідача подав відзив
на позовну заяву.

В судовому засіданні 14.10.2014 року
оголошено перерву до 28.10.2014 року.

28.10.2014 року через канцелярію суду
представник позивача подав клопотання
про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 28.10.2014 року
оголошено перерву до 11.11.2014 року.

В судовому засіданні 11.11.2014 року
оголошено перерву до 19.11.2014 року.

Ухвалою Господарського суд м. Києва від
11.11.2014 року продовжено строк розгляду
спору на 15 днів.

19.11.2014 року через канцелярію суду
представник відповідача подав
доповнення до відзиву на позовну заяву.

В судовому засіданні 19.11.2014 року
оголошено перерву до 25.11.2014 року.

В судовому засіданні 25.11.2014 року
представник позивача позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та просив
суд їх задовольнити.

В судовому засіданні 25.11.2014 року
представник відповідача позовні
вимоги не визнав, та просив суд в
задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до статті 85 ГПК України в
судовому засіданні 25.11.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в
їх сукупності та заслухавши пояснення
представників позивача та відповідача,
Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

11.05.2004 року між Дочірньою компанією
«Укргазвидобування» Національної
акціонерної компанії «Нафтогаз
України» ГРУ «Полтавагазвидобування»
(правонаступником якої є Публічне
акціонерне товариство
«Укргазвидобування», далі по тексту -
позивач, орендодавець) та Закритим
акціонерним товариством «Газ-МДС»
(правонаступником якого є Товариство з
обмеженою відповідальністю «ГАЗ-МДС»,
далі по тексту - відповідач, орендар)
укладено Договір оренди №11-05/2004 (далі
по тексту - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору,
Орендодавець передає, а Орендар
приймає в строкове платне користування
окреме індивідуально визначене майно
свердловина №9 (далі - Майно), розміщене
на Скоробагатьківській площі, що
знаходиться на балансі Орендодавця,
вартість якого визначена згідно
експертною оцінкою становить 4 780 552,00
грн.

Згідно з п. 2.1. Договору, Орендар вступає
у строкове платне користування Майном
у термін, указаний у договорі, але не
раніше дати підписання сторонами акта
приймання-передачі Майна.

Факт приймання-передачі в оренду майна
підтверджується підписаним між
сторонами Актом приймання передачі
орендованого майна від 08.09.2004 року
(копія акту міститься в матеріалах
справи).

Відповідно до п. 10.1. Договору, цей
Договір укладено строком на 10 років з
ати підписання договору.

Згідно з п. 10.6. Договору, чинність цього
Договору припиняється внаслідок
закінчення строку на який його було
укладено.

Таким чином, сторонами за вказаним
договором визначено строк дії договору
оренди. Закінчення строку договору є
підставою для його припинення.

Пунктом 2 ст.291 ГК України передбачено,
що договір оренди припиняється у разі
закінчення строку, на який його було
укладено.

Листом №17 від 08.05.2014 року відповідач
повідомив позивача про наступне: «у
зв'язку з тим, що термін дії Договору
оренди закінчується 11 травня 2014 року,
просимо Вас направити уповноважених
представників 12 травня 2014 року з 8.00-10.00
на свердловину №9
Скоробогатьківського НГКР, за адресою
Полтавська область, Лохвицький район,
м. Лохвиця для зупинення експлуатації
свердловини, опломбування та передачі
на охорону».

12.05.2014 року представниками сторін
складено та підписано акт про
зупинення та опломбування
свердловини№9 Скоробагатьківського
родовища (зі сторони відповідача акт
підписано представником Грийцай М.Н.).

Листом вих. №37-3680 від 10.06.2014 року
позивач повідомив відповідача про
припинення дії Договору з 11.05.2014 року та
направив на його адресу акти
приймання-передачі орендованого майна.

Листом вих. №37-4155 від 27.06.2014 року
позивач повідомив відповідача, що
термін дії Договору закінчився з 11.05.2014
року, а також те що станом на 24.06.2014 року
позивач не отримав підписані акти
приймання передачі орендованого майна,
які були направлені відповідачу листом
вих. №37-3680 від 10.06.2014 року.

Листом вих. 332 від 02.07.2014 року відповідач
повідомив позивача, що лист вих. №37-3680
від 10.06.2014 року та акти
приймання-передачі (повернення)
орендованого майна були отримані
відповідачем після спливу місячного
терміну для надання заперечень
наймодавця, відповідно до ст. 764 ЦК
України та ч. 4 ст. 284 ГК України, а тому
Договір оренди автоматично поновлено
на 10 років та тих самих умовах.

Листом вих. №37-4424 від 08.07.2014 року
позивач повідомив відповідача, що
термін дії Договору оренди №11-05/2004 від
11.05.2004 року закінчився 11.05.2014 року, а
також просив відповідача на виконання
п. 2.4. Договору повернути орендоване
майно.

Спір у справі виник в зв'язку з тим, що
на думку позивача строк дії Договору
оренди №11-05/2004 від 11.05.2004 року припинено
11.05.2014 року, в зв'язку з чим позивач
просить суд зобов'язати відповідача
повернути орендоване майно, однак
відповідач в свою чергу вважає що дію
Договору продовжено на 10 років на
підставі ст. 764 ЦК України та ч. 4 ст. 284 ГК
України.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що Договір,
укладений між позивачем та
відповідачем за своєю правовою
природою є договором найму (оренди).

Відповідно до частин 1, 6 ст. 283 ГК
України за договором оренди одна
сторона (орендодавець) передає другій
стороні (орендареві) за плату на певний
строк у користування майно для
здійснення господарської діяльності.
До відносин оренди застосовуються
відповідні положення Цивільного
кодексу України з урахуванням
особливостей, передбачених цим
Кодексом.

Відповідно до ст. 759 ЦК України за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк.

Предметом договору найму може бути річ,
яка визначена індивідуальними
ознаками і яка зберігає свій первісний
вигляд при неодноразовому
використанні (неспоживна річ) (ч.1. ст. 760
ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 763 ЦК України
договір найму укладається на строк,
встановлений договором.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Згідно з ч. 2 статті 291 ГК України,
договір оренди припиняється у разі
закінчення строку, на який його було
укладено.

Правові наслідки продовження
користування майном після закінчення
строку договору оренди безпосередньо
передбачені статтею 764 ЦК України,
статтею 17 названого вище Закону та
опосередковано нормою частини
четвертої статті 291 ГК України, згідно з
якою правові наслідки припинення
договору оренди визначаються
відповідно до умов регулювання
договору найму ЦК України.

Відповідно до статті 764 ЦК України, якщо
наймач продовжує користуватися майном
після закінчення строку договору найму
(оренди), то, за відсутності заперечень
наймодавця протягом одного місяця,
договір вважається поновленим на
строк, який був раніше встановлений
договором.

Зі змісту зазначених правових норм
вбачається, що після закінчення строку
договору оренди він може бути
продовжений на такий самий строк, на
який цей договір укладався, за умови,
якщо проти цього не заперечує
орендодавець. При цьому такі
заперечення мають бути висловлені ним
як до закінчення терміну дій договору
оренди, так і протягом одного місяця
після закінчення цього строку.

Відтак, якщо на дату закінчення строку
договору оренди і протягом місяця
після закінчення цього строку мали
місце заперечення орендодавця щодо
поновлення договору на новий строк, то
такий договір припиняється.
(Аналогічна правова позиція викладена
у постановах Верховного Суду України
від 03.06.2008р. №2-11/9948-2007, від 18.08.2009р. №2/385,
та в постанові Вищого Господарського
Суду України від 28.03.2012р. №16/5025/1384/11).

Також суд звертає увагу на те, що п. 10.3.
Договору сторони передбачили, що зміни
і доповнення або розірвання цього
договору допускаються за взаємною
згодою сторін. В матеріалах справи не
містяться, а відповідачем не надано
суду докази які б підтверджували намір
відповідача продовжити дію Договору.

Враховуючи те, що відповідач в листі №17
від 08.05.2014 року визнав факт припинення
(закінчення) дії Договору 11.05.2014 року, а
позивач висловив своє заперечення
проти продовження дії договору оренди
до закінчення терміну його дії, суд
дійшов до висновку про те, що Договір
оренди №11-05/2004 від 11.05.2004 року припинив
свою дію 11.05.2014 року.

Частиною 1 ст.785 ЦК України встановлено,
що у разі припинення договору найму
наймач зобов'язаний негайно повернути
наймодавцеві річ у стані, в якому вона
була одержана з урахуванням
нормального зносу або у стані,
обумовленому у договорі.

Відповідно до п. 2.4. Договору, у разі
припинення цього Договору Майно
повертається Орендарем Орендодавцю.
Орендар повертає Майно Орендодавцю
відповідно до порядку, встановленого
при передачі майна Орендарю цим
Договором. Майно вважається
поверненим, Орендодавцю з моменту
підписання сторонами акта
приймання-передачі.

Відповідно до п. 2.5. Договору, обов'язок
по складанню акта приймання-передачі
покладається на сторону, яка передає
Майно іншій стороні Договору.

За змістом статті 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок, а
кредитор - прийняти виконання особисто,
якщо інше не встановлено договором або
законом, не випливає із суті
зобов'язання чи звичаїв ділового
обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

З наданих позивачем доказів
вбачається, що позивач взяті на себе
зобов'язання виконав належним чином,
надав відповідачеві у тимчасове платне
користування майно на певний строк та
за відповідну плату згідно умов
Договору, а відповідач в порушення умов
Договору, після його припинення, не
повернув позивачу орендоване майно.

Відзив відповідача на позовну заяву не
приймається судом в якості належного
та допустимого доказу, та
спростовується наявними в матеріалах
справи документами та нормами чинного
законодавства України.

Відповідно до статті 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Зважаючи на встановлені обставини
справи та вимоги правових норм
викладених вище, а також на те, що
Договір оренди №11-05/2004 від 11.05.2004 року
припинив свою дію 11.05.2014 року,
господарський суд приходить до
висновку, що позовні вимоги в частині
зобов'язання відповідача повернути
позивачу по акту приймання-передачі
свердловину №9 Скоробагатівського
родовища, що розташована у Полтавській
області у зв'язку з припиненням дії
Договору оренди №11-05/2004 від 11.05.2004 року,
нормативно та документально доведені,
а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України
судові витрати покладаються судом на
відповідача .

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. 32, 33, 49, 82 - 85 ГПК України,
Господарський суд м. Києва , -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Товариство з обмеженою
відповідальністю «ГАЗ-МДС» (03040, м. Київ,
ВУЛИЦЯ М.СТЕЛЬМАХА, будинок 10А, кімната
523, ) повернути
Публічному акціонерному товариству
«Укргазвидобування» (04053, м. Київ,
ВУЛИЦЯ КУДРЯВСЬКА, будинок 26/28, ) по акту приймання-передачі
свердловину №9 Скоробагатівського
родовища, що розташована у Полтавській
області у зв'язку з припиненням дії
Договору оренди №11-05/2004 від 11.05.2004 року.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «ГАЗ-МДС» (03040, м. Київ,
ВУЛИЦЯ М.СТЕЛЬМАХА, будинок 10А, кімната
523, ) на користь
Публічного акціонерного товариства
«Укргазвидобування» (04053, м. Київ,
ВУЛИЦЯ КУДРЯВСЬКА, будинок 26/28, ) 1 218 (одну тисячу двісті
вісімнадцять) грн. 00 коп. - судового
збору.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя
Якименко М.М.

Дата складання (підписання) повного
тексту рішення: 27.10.2014 року.