ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2014 р.
Справа № 908/2657/14

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Слободін М.М., суддя Гончар Т. В. ,
суддя Гребенюк Н. В.

при секретарі Томіній І.В.,

за участю представників сторін:

позивача - представник ОСОБА_1 за
довіреністю від 10.04.2014 року,

відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду у м.
Харкові апеляційну скаргу позивача
- фізичної особи - підприємця ОСОБА_2,
смт. Пісківка, Бородянський район,
Київська область, (вх. № 2748 З/3-11) на
рішення господарського суду
Запорізької області від 18.08.2014 року у
справі № 908/2657/14,

за позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2, смт. Пісківка, Бородянський
район, Київська область,

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «УКРМІКСІ»,
м.Запоріжжя,

про зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

29.07.2014 року до господарського суду
Запорізької області від ФОП ОСОБА_2
надійшла позовна заява з вимогою
зобов'язати ліквідаційну комісію ТОВ
«УКРМІКСІ» визнати грошові вимоги до
боржника у розмірі 109 000,00 грн. та
внести їх до реєстру вимог кредиторів.

Рішенням господарського суду
Запорізької області від 18.08.2014 року у
справі № 908/22657/14 (суддя Азізбекян Т.А.) у
позові відмовлено.

Позивач, не погодившись з вказаним
рішенням суду, звернувся до
апеляційного господарського суду зі
скаргою, в якій просить скасувати
рішення господарського суду
Запорізької області від 18.08.2014 року у
даній справі та прийняти нове, яким
позовні вимоги задовольнити у повному
обсязі. Розподілити судові витрати
відповідно до Закону України «Про
судовий збір».

В обґрунтування своїх вимог апелянт
посилається на те, що вказівка у вимозі
посади ліквідатора замість
ліквідаційної комісії не може бути
підставою для відмови у позові,
виходячи з того, що: по-перше, саме,
Маляренко С.В. є головою ліквідаційної
комісії відповідача; по - друге, як
ліквідаційна комісія, так і ліквідатор
проводять ліквідаційну процедуру за
схожими правилами; в -третє, як вказано
в описі вкладення в цінний лист позивач
надіслав вимогу відповідачу на його
юридичну адресу; по-четверте, в
будь-якому разі відповідачем або
боржником є сама юридична особа, а не її
ліквідаційна комісія або ліквідатор і
в п'яте, як ліквідатор так і голова
ліквідаційної комісії діють від імені
товариства як її керівники під час
ліквідації. Також, на думку апелянта, не
може бути підставою для відмови у
позові і пропуск строку на звернення із
вимогою до боржника, оскільки це
суперечить приписам частини 4 статті 112
Цивільного кодексу України.

Скаржник вважає, що, оскільки
ліквідаційна комісія ТОВ «УКРМІКСІ»
ухилилася від розгляду його вимоги про
повернення безпідставно набутих
грошових коштів у розмірі 109 000,00 грн., а
ліквідаційний баланс відповідача не
затверджений, тому на підставі частини
2 статті 112 Цивільного кодексу України
він має право на звернення до суду з
позовом до відповідача ( в особі
ліквідаційної комісії) про
зобов'язання включити його вимоги до
реєстру вимог кредиторів відповідача.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 18.09.2014 року
прийнято апеляційну скаргу до
провадження та призначено її розгляд
на 13.10.2014 року. Запропоновано
відповідачу надати відзив на
апеляційну скаргу, а позивачу -
письмові пояснення в обґрунтування
своєї позиції по справі та докази на
підтвердження фактів, викладених в
апеляційній скарзі.

Ухвалою апеляційного господарського
суду від 13.10.2014 року розгляд справи
відкладено на 10.11.2014 року, у зв'язку з
неявкою сторін у судове засідання, та
невиконанням вимог ухвали суду від
18.09.2014 року. Вдруге відповідачу
запропоновано надати суду результати
розгляду вимоги позивача (визнання чи
відмови); направлення повідомлення про
результати розгляду вимоги позивача;
публікацію у спеціальному друкованому
засобі масової інформації про внесення
запису до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців щодо прийняття рішення
засновників про припинення юридичної
особи ; позивачу : оригінали доданих до
позовної заяви документів ( для огляду
у судовому засіданні).

У судове засідання 10.11.2014 року
відповідач не з'явився, про причину
неявки суд не повідомив, про час та
місце розгляду даної справи був
повідомлений належним чином і у
встановлений законом строк. На адресу
апеляційного суду повернулась ухвала
Харківського апеляційного
господарського суду від 13.10.2014р. про
прийняття апеляційної скарги до
провадження та призначення її до
розгляду, що направлялась на належну
адресу відповідача з довідкою пошти, в
якій зазначено: "за зазначеною адресою
не проживає". Тому судом апеляційної
інстанції, за інформацією з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, копію
ухвали від 13.10.2014р. про відкладення
розгляду справи було направлено і на
адреси засновників ТОВ «УКРМІКСІ». Так,
копія ухвали суду про відкладення
розгляду справи від 13.10.2014р., яка була
направлена на адресу засновника ТОВ
«УКРМІКСІ» - ТОВ «ЄА-ПРОМ» для
Маляренко С.В., отримана уповноваженою
особою адресата. Тобто, відповідачу
було відомо про проведення судового
засідання. Втім, відповідач у судове
засідання суду апеляційної інстанції
свого повноважного представника не
направив, поважності його нез'явлення
не обґрунтував. Крім того, з інформації,
отриманої з Інтернету щодо публікації
в офіційних друкованих виданнях, як то -
"Голос України" та "Урядовий кур'єр", не
вбачається, що ТОВ «УКРМІКСІ» подавало
оголошення про заявлення
кредиторських вимог до товариства
відповідача.

Представник позивача не заперечує
проти розгляду даної справи у
відсутності представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, а також
викладені в апеляційній скарзі доводи
апелянта, заслухавши його
представника, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, а також повноту
встановлених обставин справи та
відповідність їх наданим доказам, та
повторно розглянувши в порядку статті
101 Господарського процесуального
кодексу України, колегія суддів
встановила наступне.

29.07.2014 року до господарського суду
Запорізької області звернувся ФОП
ОСОБА_2 З позовом про зобов'язання
ліквідаційну комісію ТОВ «УКРМІКСІ»
визнати грошові вимоги у розмірі 109
000,00 грн. та внести їх до реєстру вимог
кредиторів товариства. Свої вимоги
заявник обґрунтовував тим, що 31.12.2012
року він сплатив товариству грошові
кошти у розмірі 109000,00 грн. платіжним
дорученням № 421. У призначенні платежу
вказаного платіжного доручення
зазначено, що кошти сплачуються згідно
рахунків № 2, № 3 та № 4 від 26,27 та 28
грудня 2012 року за труби 630 х 8 мм, але
вказані рахунки так і не були
виставлені позивачу. Кількість труб
сторони не погодили, а будь-яких інших
парвочинів сторони не укладали. За
таких обставин, позивач вважав, що,
оскільки сторони не встановили
кількість товару, що продається, тому і
договір купівлі - продажу є
неукладеним, тобто договірних відносин
між сторонами не виникло. Відтак,
відповідач не мав правової підстави на
отримання 109 000,00 грн. та зобов'язаний
повернути вказану суму на підставі
статті 1212 ЦК України. З 21.10.2013 року
відповідач перебуває у стані
припинення, а строк, визначений
засновниками ( учасниками) юридичної
особи, судом або органом, що прийняв
рішення про припинення юридичної
особи, для заявлення кредиторами своїх
вимог закінчився 31.12.2013 року. Оскільки,
позивач не ознайомився з даними
державного реєстру та не знав про
припинення відповідача, тому, лише
15.03.2014 року він надіслав відповідачу
вимогу про включення до проміжного
ліквідаційного балансу вимоги ФОП
ОСОБА_2 про повернення безпідставно
набутих грошових коштів у розмірі 109
000,00 грн., проте, станом на 21.04.2014 року не
отримав жодної відповіді на неї. До
заяви додано: копію платіжного
доручення № 421 від 31.12.2013 року; копію
вимоги про повернення грошових коштів
у сумі 109 000,00 грн. від 11.03.2014 року;
копію поштової квитанції та листа
опису вкладення про надіслання вимоги
від 11.03.2014 року відповідачу тощо.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 29.07.2014 року
прийнято позовну заяву ФОП ОСОБА_2 до
розгляду; порушено провадження у даній
справі та призначено її розгляд на
18.08.2014 року. Ухвалено, у порядку
попередньої підготовки справи до
розгляду, надати: позивачу - документи,
які посвідчують правовий статус (
статут, довідку про включення до
ЄДРПОУ, свідоцтво про державну
реєстрацію); належним чином оформлене
доручення на представника; письмові
нормативні і документальні
обґрунтування заявлених вимог; довідку
про повні банківські реквізити; все
листування з відповідачем у справі по
суті спору; належним чином засвідчені
копії витребуваних документів та
документів, доданих до позову - у
справу, оригінали - суду для огляду;
відповідачу - документи, які
посвідчують правовий статус (статут,
свідоцтво про державну реєстрацію,
довідку про включення до ЄДРПОУ);
належним чином оформлене доручення на
представника; письмовий відзив на
позовну заяву; довідку про повні
банківські реквізити, все листування
між сторонами у справі по суті спору;
належним чином засвідчені копії
витребуваних документів - у справу;
оригінали - суду для огляду.

Явка у судове засідання представників
сторін визнана обов'язковою.

У судове засідання 18.08.2014 року
представники сторін не прибули, про
причину неявки суд не повідомили,
вимоги ухвали суду від 29.07.2014 року не
виконали.

18.08.2014 року постановлено оскаржуване
судове рішення. При цьому, відмовляючи
у позові суд виходив з того, що по -
перше, позивачем до матеріалів справи
не додано жодного документального
доказу, який би підтверджував факт
звернення позивача як кредитора до
боржника з вимогами про стягнення
спірної суми, по - друге, Цивільним
кодексом України передбачено право
кредитора звернутися до ліквідаційної
комісії юридичної особи з матеріально -
правовою вимогою про виконання
юридичною особою своїх зобов'язань, а
позивач звернувся лише з вимогою до
ліквідатора відповідача; в третє,
вимога про включення до проміжного
ліквідаційного балансу вимоги ФОП
ОСОБА_2 про повернення 109 000,00 грн.,
відправлена на адресу ТОВ «УКРМІКСІ»
тільки 15.03.2014 року, тобто з порушенням
встановленого строку для звернення
кредиторів з вимогами; у четверте, у
вимозі йдеться про перерахування
позивачем на користь відповідача
грошової суми 109 000,00 грн. - 09.01.2014 року,
що суперечить змісту позовної заяви; і
в п*яте, позивачем станом на 18.08.2014 року
не доведений факт порушення
відповідачем його прав та охоронюваних
законом інтересів.

Проте, колегія суддів, не може
погодитись з такими висновками
місцевого господарського суду,
виходячи із наступного.

Як убачається з матеріалів справи,
згідно довідки реєстраційної служби
України станом на 23.06.2014 року в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців
знаходиться Товариство з обмеженою
відповідальністю «УКРМІКСІ» ( 69001,
місто Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 2,
ідентифікаційний код 38148281). За даними
Державної реєстраційної служби
України вищевказане товариство
знаходиться у процесі припинення з
21.10.2013 року за рішенням засновників,
відомості про строк, визначений
засновниками (учасниками) юридичної
особи, судом або органом, що прийняв
рішення про припинення юридичної
особи, для заявлення кредиторами своїх
вимог - до 31.12.2013 року. Вказана
інформація підтверджується станом на
18.08.2014 року.

Відповідно до приписів статті 104
Цивільного кодексу України юридична
особа припиняється в результаті
реорганізації (злиття,
приєднання,поділу, перетворення) або
ліквідації. Юридична особа є такою, що
припинилася, з дня внесення до єдиного
державного реєстру запису про її
припинення.

Статтетю 105 Цивільного кодексу України
унормовано, що учасники юридичної
особи, суд або орган, що прийняв рішення
про припинення юридичної особи,
зобов'язані протягом трьох робочих
днів з дати прийняття рішення письмово
повідомити орган, що здійснює державну
реєстрацію.

Після внесення запису про прийняття
рішення засновників (учасників)
юридичної особи, суду або
уповноваженого ними органу про
припинення юридичної особи до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців
повідомлення про внесення запису до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
щодо прийняття рішення засновників
(учасників) юридичної особи, суду або
уповноваженого ними органу про
припинення юридичної особи
публікується у спеціалізованому
друкованому засобі масової інформації.

Учасники юридичної особи, суд або
орган, що прийняв рішення про
припинення юридичної особи, відповідно
до цього Кодексу, призначають комісію
про припинення юридичної особи
(ліквідаційну комісію), голову комісії
або ліквідатора та встановлюють
порядок і строк заявлення кредиторами
своїх вимог до юридичної особи, що
припиняється.

До комісії з припинення юридичної
особи (ліквідаційної комісії) з моменту
призначення переходять повноваження
щодо управління справами юридичної
особи.

Строк заявлення кредиторами своїх
вимог до юридичної особи, що
припиняється, не може становити менше
двох і більше шести місяців з дня
опублікування повідомлення про
рішення щодо припинення юридичної
особи.

Положеннями статті 110 Цивільного
кодексу України визначено, що юридична
особа ліквідується за рішенням її
учасників або органу юридичної особи,
уповноваженого на це установчими
документами, в тому числі у зв'язку з
закінченням строку, на який було
створено юридичну особу.

Статтею 111 Цивільного кодексу України
унормовано, що з дати внесення до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
запису про рішення засновників
(учасників) юридичної особи, суду або
уповноваженого ними органу щодо
ліквідації юридичної особи
ліквідаційна комісія зобов'язана вжити
всіх необхідних заходів щодо стягнення
дебіторської заборгованості юридичної
особи, що ліквідується, та письмово
повідомити кожного з боржників про
припинення юридичної особи в
установлені цим Кодексом строки. Під
час проведення заходів щодо ліквідації
юридичної особи до завершення строку
пред'явлення вимог кредиторів
ліквідаційна комісія закриває рахунки,
відкриті у фінансових установах, крім
рахунка, який використовується для
розрахунків з кредиторами під час
ліквідації юридичної особи.
Ліквідаційна комісія після закінчення
строку для пред'явлення вимог
кредиторів складає проміжний
ліквідаційний баланс, що включає
відомості про склад майна юридичної
особи, що ліквідується, перелік
пред'явлених вимог та результат їх
розгляду.

Частиною 3 статті 112 Цивільного кодексу
України встановлено, що у разі відмови
ліквідаційної комісії у задоволенні
вимог кредитора або ухилення від їх
розгляду кредитор має право до
затвердження ліквідаційного балансу
юридичної особи звернутися до суду із
позовом до ліквідаційної комісії. За
рішенням суду вимоги кредитора можуть
бути задоволені за рахунок майна, що
залишилося після ліквідації юридичної
особи.

Згідно з приписами частини 4 статті 112
Цивільного кодексу України вимоги
кредитора, заявлені після спливу строк,
встановленого ліквідаційною комісією
для їх пред'явлення, задовольняються з
майна юридичної особи, яку
ліквідовують, що залишилося після
задоволення вимог кредиторів,
заявлених своєчасно.

Таким чином, несвоєчасне заявлення
кредитором (позивачем) грошових вимог у
процедурі добровільної ліквідації
боржника (відповідача) не має наслідком
їх погашення, а впливає лише на порядок
задоволення таких вимог.

Як свідчать матеріали справи, позивач
звернувся до відповідача з вимогою про
включення до проміжного
ліквідаційного балансу безпідставно
набутих грошових коштів у розмірі 109
000,00 грн. лише 15.03.2014 року, тобто
несвоєчасно, але станом на дату
звернення до суду ( липень 2014 року) не
отримав жодної відповіді на неї.

Аналізуючи наведену норму права та
обставини справи, слід зазначити, що у
результаті пропуску строку на
звернення із вимогою позивач має право
на задоволення своїх вимог лише з майна
відповідача, що залишиться після
задоволення вимог кредиторів,
заявлених своєчасно, а автоматичне
погашення вимог, щодо яких він
звернувся з пропуском вказаного
строку, не передбачено законодавством.

У свою чергу частина 5 статті 112
Цивільного кодексу України встановлює,
що вимоги кредиторів, які не визнані
ліквідаційною комісією, якщо кредитор
у місячний строк після одержання
повідомлення про повну або часткову
відмову у визнанні його вимог не
звертався до суду з позовом, вимоги, у
задоволенні яких за рішенням суду
кредиторові відмовлено, а також вимоги,
які не задоволені через відсутність
майна юридичної особи, що ліквідується,
вважаються погашеними.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що відмова місцевим
господарським судом позивачу у
визнанні його вимог з підстав їх
несвоєчасного заявлення до
відповідача, є неправомірною, оскільки
автоматично означає їх погашення в
силу приписів частини 5 статті 112 ЦК
України.

Щодо обставин справи, колегія суддів
встановила наступне.

Як убачається з матеріалів справи і
пояснень у судовому засіданні
позивача, 31.12.2012 року він сплатив
відповідачу грошові кошти у розмірі 109
000,00 грн. за платіжним дорученням № 421 з
призначенням платежу: сплата за труби
630 х 8 мм згідно рахунків № 2, № 3 та № 4
від 26,27 та 28 грудня 2012 року за труби 630 х 8
мм, але вказані рахунки так і не були
виставлені позивачу. Кількість труб
сторони не погодили, а будь-яких інших
правочинів сторони не укладали.

Відповідно до частини 1 статті 655
Цивільного кодексу України за
договором купівлі - продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 669 Цивільного кодексу
України унормовано, що кількість
товару, що продається встановлюється у
договорі купівлі - продажу у
відповідних одиницях виміру або
грошовому вираженні.

Отже, оскільки сторони не встановили
кількість труб 630 х 8 мм, які мали бути
продані позивачу, тому і правова
підстава для перерахування спірних
коштів відсутня, тобто відповідач не
мав правової підстави на отримання 109
000,00 грн.

Положеннями статті 1212 Цивільного
кодексу України передбачено, що особа,
яка набула майно або зберегла його у
себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна.
Потерпілого, інших осіб чи наслідком
події.

Засновник ТОВ «УКРМІКСІ» - ТОВ
«ЄА-ПРОМ», отримав ухвалу апеляційного
господарського суду від 13.10.2014р. для
ліквідатора Маляренко С.В., проте
останній не повідомив суд щодо
фактичних обставин справи та вимог
позивача, доказів у спростування його
доводів не надав, проти позову не
заперечував.

З огляду на наведені норми права та
обставини справи, колегія суддів
вважає, що відповідач зобов'язаний
повернути спірну суму на підставі
положень 1212 Цивільного кодексу
України.

Мотивуючи відмову у позові, місцевий
господарський суд зазначив, що до
матеріалів справи позивачем не надано
жодного документального доказу, який
би підтверджував факт звернення
позивача як кредитора з вимогами про
стягнення спірної суми (претензія,
позов, рішення суду), тобто, позивач
взагалі не звертався до відповідача з
матеріально - правовою вимогою про
виконання юридичною особою своїх
зобов'язань. При цьому, суд вказав, що зі
змісту вимоги від 14.03.2014 року слідує, що
позивач звертається до ліквідатора ТОВ
«УКРМІКСІ» Маляренко С.В. з вимогою про
включення до проміжного
ліквідаційного балансу вимоги ФОП
ОСОБА_2 про повернення 109000,00 грн., з якою
до речі, кредитор до ліквідаційної
комісії не звертався.

Проте, колегія суддів вважає, що вимога
про включення до проміжного
ліквідаційного балансу вимоги ФОП
ОСОБА_2 про повернення безпідставно
набутих грошових коштів у розмірі 109
000,00 грн., є матеріально - правовою
вимогою про виконання юридичною особою
своїх зобов'язань, і містить у собі
розмір вимоги до боржника, обставини,
які підтверджують вимогу та їх
обґрунтування з проханням включити
вимоги до проміжного ліквідаційного
балансу.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів
зазначає, що позивачем обґрунтовано
вимоги щодо зобов'язання ліквідаційну
комісію ТОВ «УКРМІКСІ» виконати певні
дії.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
фізичної особи - підприємця ОСОБА_2
підлягає задоволенню, а рішення
господарського суду Запорізької
області від 18.08.2014 року у справі №
908/2657/14 скасуванню з прийняттям нового,
яким позовні вимоги слід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 99, 101, п. 2) ч.1 ст. 103, п. 1,4 ч.1 ст.104,
ст. 105, Харківський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення господарського суду
Запорізької області від 18.08.2014 року у
справі №908/2657/14 скасувати та прийняти
нове.

Позовні вимоги задовольнити.

Зобов'язати ліквідаційну комісію ТОВ
«УКРМІКСІ» визнати грошові вимоги ФОП
ОСОБА_2 у розмірі 109 000,00 грн. та внести
їх до реєстру вимог кредиторів ТОВ
«УКРМІКСІ».

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «УКРМІКСІ» ( 69001,
Запорізька область, м. Запоріжжя, вул.
Перемоги, буд. 2, ) на
користь фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 (070820, АДРЕСА_1, Іідентифікаційний
номер НОМЕР_1) 2 204,00 грн. за подання
позовної заяви та 1 090,00 грн. за подання
апеляційної скарги.

Доручити господарському суду
Запорізької області видати відповідні
накази.

Повний текст постанови складено 17.11.14

Головуючий суддя
Слободін М.М.

Суддя
Гончар Т. В.

Суддя
Гребенюк Н. В.