ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" листопада 2014 р.Справа № 924/1235/14

Господарський суд Хмельницької
області у складі: суддя Шпак В.О.,
розглянувши у судовому засіданні
матеріали справи

за позовом Публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України",
м. Київ

до Понінківського підприємства
теплових мереж, смт. Понінка,
Полонський район, Хмельницька область

про стягнення 425125,47 грн., з яких 295 853,13
грн. заборгованості за поставлений
природний газ, 65 569,10 грн. пені за
прострочення виконання грошового
зобов'язання, 20 646,85 грн. три проценти
річних, 43 057,39 грн. інфляційних втрат.

Представники сторін:

від позивача: Безпалюк О. Л. - за
довіреністю № 14-95 від 18.04.2014 року.

від відповідача: Маліновський В. Л. -
директор

Публічне акціонерне товариство
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" м.Київ звернулось до
суду із позовом до Понінківського
підприємства теплових мереж, смт.
Понінка, Полонський район, Хмельницька
область про стягнення 425125,47 грн., з яких
295 853,13 грн. заборгованості за
поставлений природний газ, 65 569,10 грн.
пені за прострочення виконання
грошового зобов'язання, 20 646,85 грн. три
проценти річних, 43 057,39 грн. інфляційних
втрат.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилається на неналежне
виконання відповідачем умов договору
№13/2400-ТЕ-34 купівлі-продажу природного
газу.

Відповідач у відзиві на позов та у
судових засіданнях не визнав позовні
вимоги мотивуючи тим, що
заборгованість за природний газ за 2013р
на даний час по населенню 295853,13грн.,
утворилася за відсутності вини
Понінківського ПТМ - виключно
внаслідок тимчасового не
перерахування субвенції з державного
бюджету місцевим бюджетам на погашення
заборгованості різниці в тарифах на
теплову енергію тарифам, що
затверджувалися або погоджувалися
органами державної влади чи місцевого
самоврядування. Сплата за газ по
бюджетним та ін. промисловим
підприємствам становить 100%.

Відповідач зазначає, що позивач при
обґрунтуванні своїх позовних вимог
посилається на несвоєчасні розрахунки
за газ, що був переданий у 2013 році за
договором купівлі-продажу природного
газу №13/2400-ТЕ-34 від 28 грудня2012 року.

Однак звертає увагу суду на те , що
позивачем не було враховано, що 12
лютого 2014 року ГУ Державної
казначейської служби України в
Хмельницькій області, Департаментом
фінансів Хмельницької
облдержадміністрації, Понінківським
ПТМ та ПАТ НАК „Нафтогаз України"
підписано договір про організацію
взаєморозрахунків відповідно до вимог
постанови Кабінету Міністрів України
від 29.01.2014 року №30 за природний газ та
теплопостачання за рахунок коштів
загального фонду державного бюджету
№126/30 та 173/30

Пунктом 6. вказаних договорів
передбачено, що Понінківське ПТМ
перераховує НАК „Нафтогаз України"
кошти в сумі 272506,48грн. в т.ч. ПДВ 45417,75
грн.. та 25400.00грн в т.ч. ПДВ 4230,33грн за
природний газ 2013 року згідно договору
від 28.12..2012 року №13/2400-ТЕ-34, з наступним
записом в графі „призначення платежу":
„Постанова Кабінету Міністрів України
від 29.01.2014 року №30 СПР дата та № за
природний газ 2013 згідно договору від
28.12.2012 року №13/2400-ТЕ-34. в сумі 272506,48грн. в
т.ч. ПДВ 45417,75 грн.. та в сумі 25400,00грн, в
т.ч. ПДВ 4200,00грн".

Пунктом 13. вказаних договорів
передбачено, що воно є чинним лише в
разі проведення відповідного
фінансування.

Згідно платіжного доручення №6 від 01
квітня 2014 року Понінківське ПТМ
перерахувало НАК „Нафтогаз України"
кошти в сумі 272506,48грн., та згідно
платіжного доручення №_7 від 01 квітня
2014року Понінківське ПТМ перерахувало
НАК „Нафтогаз України" кошти в сумі
25400грн. відповідно фінансування було
проведено.

Відповідач вказує, що сторони фактично
визначили інший чинний порядок оплати
природного газу 2013 року на суму
272506,48грн. а 25400грн (договір від 28.12.2012
року №13/2400-ТЕ-34). за рахунок коштів
загального фонду державного бюджету та
фактично його реалізували, виконавши
договір № 127/30 від12.02.2014 та договір
№173/30від 12.02.2014 року; відповідальність
за невиконання вказаних договорів
передбачена їх розділами 4 не
наступила, оскільки договора виконано
згідно вимог чинного законодавства.
Відповідно оплата газу переданого у 2013
році у сумі 272506,48грн та 25400грн була
оплачена належним чином, згідно
домовленості сторін, передбаченої
договорами про організацію
взаєморозрахунків №126/30 від 12.02.2014 року
та №173/30 від 12.02.2014р.

Відповідач зазначає, що позивачем не
було враховано, що 24.09.2014р року між ГУ
Державної казначейської служби
України в Хмельницькій області,
Департаментом фінансів Хмельницької
облдержадміністрації, Понінківським
ПТМ та ПАТ НАК „Нафтогаз України" був
укладений договір №355/30 про
організацію взаєморозрахунків
(відповідно до пункту 2 статті 16 Закону
України „Про Державний бюджет України
на 2014 рік").

Предметом вказаного договору (п.1) є
організація проведення сторонами
взаєморозрахунків відповідно до
пункту 24 статті 14 та пункту 2 статті 16
Закону України „Про Державний бюджет
України на 2014 рік" і Порядку та умов
надання у 2014 році субвенції з
державного бюджету місцевим бюджетам
на погашення заборгованості з різниці
в тарифах на теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади чи місцевого
самоврядування, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 29 січня 2014 року №30(зі змінами).

Пунктом 6 вказаного договору
передбачено, що Понінківське ПТМ
перераховує на рахунок та ПАТ НАК
„Нафтогаз України" кошти в сумі 295853,13. у
т.ч. ПДВ 49308,86грн. для погашення
заборгованості за спожитий природний
газ за 2013 рік згідно з договором від
28.12.2012 року №13/2400-ТЕ-34. Так, згідно
платіжного доручення №15 від 27.10.2014р.
через ГУДКСУ у Полонському районі на
рахунок ПАТ НАК „Нафтогаз України"
було перераховано кошти в сумі 295853,13. у
т.ч. ПДВ 49308,86грн. для погашення
заборгованості за спожитий природний
газ за 2013 рік згідно з даним договором.

Підп. 2 пункту 9 вказаного договору
передбачено, що з метою виконання
договору сторони зобов'язуються не
вчиняти до проведення
взаєморозрахунків дій з погашення
заборгованості відповідно до договору.

Сторони узгодили інший порядок оплати
природного газу спожитого у 2013році
згідно договору від 28.12.2013 року
№13/2400-ТЕ-34 на суму 295853,13грн. за рахунок
субвенцій з державного бюджету
місцевим бюджетам на погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення. Крім того сторони
узгодили не вчиняти дій з погашення
заборгованості до проведення
взаєморозрахунків.

На думку відповідача, позивачем не
враховано, що згідно п.3.4. договору від
28.08.2012 року №12/818-ТЕ-34 Продавець не
пізніше 8-го числа зобов'язується
повернути Покупцеві та
газотранспортному підприємству по
одному оригіналу акта, підписаний
уповноваженим представником та
скріплений печаткою, або надати
вмотивовану відмову від підписання
акта. Акти є підставою для остаточних
розрахунків між Сторонами.

НАК „Нафтогаз України" не надав суду
будь-яких доказів на підтвердження
того, що він повернув Понінківському
ПТМ акти, які і є єдиною підставою для
остаточних розрахунків між Сторонами,
згідно умов договору від 28.08.2012 року
№12/818-ТЕ-34 вчасно.

Акти приймання-передачі природного
газу за січень2013р, лютий2013р,
березень2013р, квітень2013р підписані
„НАК Нафтогазом України" 26 вересня 2013р.

Позивач посилається на те, що останній
платіж за переданий у 2012 році природний
газ мав бути здійснений Понінківським
ПТМ до 14 січня 2014року.

Згідно ст.223 Господарського кодексу
України при реалізації в судовому
порядку відповідальності за
правопорушення у сфері господарювання
застосовуються загальний та скорочені
строки позовної давності, передбачені
Цивільним кодексом України, якщо інші
строки не встановлено цим Кодексом.

Відповідно вищевказана імперативна
норма визначає, що застосовуються
загальний та скорочені строки позовної
давності, інші строки можуть бути
визначені лише Господарським кодексом
України. Відповідно визначення
сторонами в договорі інших строків ніж
загальний чи спеціальний або строку
визначеного Господарським кодексом
України є недопустимим та суперечить
вищевказаній нормі.

Згідно ст. 257 Цивільного кодексу
України загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ст. 258 Цивільного кодексу
України (спеціальна позовна давність)
для окремих видів вимог законом може
встановлюватися спеціальна позовна
давність: скорочена або більш тривала
порівняно із загальною позовною
давністю. Позовна давність в один рік
застосовується, зокрема, до вимог: 1) про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені) застосовується
спеціальна позовна давність в один рік.

Понінківське ПТМ заявляє про
застосування Господарським судом
Хмельницької області позовної
давності до вимог ПАТ НАК „Нафтогаз
України" про стягнення пені.

Окрім того, відповідач звернувся із
клопотанням про зменшення розміру
штрафних санкцій, оскільки,
Понінківське ПТМ є комунальним
підприємством, знаходиться в скрутному
матеріальному становищі, воно було
збитковим (не отримувало прибутку) у 2013
році та у І кварталі 2014 року, що
підтверджується фінансовим звітом
суб'єкта малого підприємництва
(балансом) на 31.03.2014 року.

Враховуючи вищевикладене просить
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

В засіданні суду 10 листопада 2014 року
відповідачем повідомлено про сплату
основного боргу в розмірі 295 853,13 грн.,
на підтвердження сплати ним подано
платіжне доручення №15 від 27 жовтня 2014
року на суму 295 853,13 грн.

Повноважним представником позивача в
засіданні суду підтверджено сплату
даної заборгованості.

Суд, оцінивши подані сторонами по
справі докази вважає за можливе
прийняти рішення по суті.

Розглядом наявних матеріалів справи
встановлено:

28.12.2012р. між НАК „Нафтогаз
України" та Понінківського
підприємства теплових мереж, смт.
Понінка, Полонський район, Хмельницька
область укладено договір №13/2400-ТЕ-34
купівлі-продажу природного газу.

Пунктами 1.1, 1.2 передбачено, що
продавець зобов'язується передати у
власність покупцю у 2013р. природний газ,
ввезений на митну територію України
ПАТ „Нафтогаз України" за кодом згідно
УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець
зобов'язується прийняти та оплатити
цей природний газ, на умовах цього
договору. Газ, що продається за цим
договором, використовується покупцем
виключно для виробництва теплової
енергії, яка споживається населенням,
релігійними організаціями та
національними творчими спілками і їх
регіональними осередками (крім
обсягів, що використовуються для
виробничо-комерційної діяльності).

Відповідно до п.2.1 продавець передає
покупцеві з 01 січня 2013р. по 31 грудня 2013
року газ обсягом до 1077 тис. куб. м. у
тому числі по місяцях кварталів.

Згідно із п.3.3, п.3.4 приймання-передача
газу, переданого продавцем покупцеві у
відповідному місяці продажу,
оформлюється актом приймання-передачі
газу. Обсяг споживання газу покупцем у
відповідному місяці поставки
встановлюється шляхом складання
добових обсягів, визначених на
підставі показів комерційного
вузлі/вузлів обліку газу покупця. Не
пізніше 5-го числа місяця, наступного за
місяцем продажу, покупець
зобов'язується надати продавцеві
підписані та скріплені печатками
покупця та газотранспортного
підприємства три примірники акта
приймання-передачі газу, у якому
зазначаються фактичні обсяги
використаного газу, його фактична ціна
та вартість. Продавець не пізніше 8-го
числа зобов'язується повернути
покупцеві та газотранспортному
підприємству по одному примірнику
оригіналу акта, підписаний
уповноваженим представником та
скріплений печаткою, або надати в
письмовій формі мотивовану відмову від
підписання акта. Акти є підставою для
остаточних розрахунків між сторонами.

Ціна за 1 000куб.м. природного газу
становить 1 091,00грн. з урахуванням
збору у вигляді цільової надбавки до
затвердженого тарифу на природний газ,
тарифів на транспортування, розподіл і
постачання природного газу за
регульованим тарифом та без урахування
податку на додану вартість. До сплати
за 1000куб.м. природного газу - 1091,00грн.,
крім того ПДВ - 20% - 218,20грн., всього з ПДВ -
1 309,20грн. (п.5.2).

Відповідно до п.6.1 договору оплата за
газ здійснюється покупцем виключно
грошовими коштами шляхом 100% поточної
оплати протягом місяця поставки газу.
Остаточний розрахунок за фактично
переданий газ здійснюється до 14-го
числа місяця, наступного за місяцем
поставки газу.

На виконання Договору Продавець з
січня по грудень 2013 року передав, а
Покупець отримав природний газ об'ємом
712,17 тис. м3 разом на суму 932 372,96 грн.

Факт приймання-передачі природного
газу підтверджується актами
приймання-передачі природного газу:

Акт приймання-передачі природного газу
від 26 вересня 2013року на суму 221586,03грн.
(газ, спожитий у січні);

Акт приймання-передачі природного газу
від 26 вересня 2013року на суму

169 502,13 (газ, спожитий у лютому) грн.;

Акт приймання-передачі природного газу
від 26 вересня 2013 року на суму 190344,59 грн.
(газ, спожитий у березні);

Акт приймання-передачі природного газу
від 26 вересня 2013 року на суму 70753,09 (газ,
спожитий у квітні) грн.;

Акт приймання-передачі природного газу
від 31 жовтня 2013 року на суму

40 024,86 грн.;

Акт приймання-передачі природного газу
від 30 листопада 2013 року на суму

70 993,99 грн.;

Акт приймання-передачі природного газу
від 31 грудня 2013 року на суму169 168,27 грн.;

Відповідачем здійснено часткову
оплату по договору №13/2400-ТЕ-34 від 28
грудня 2012 року за поставлений
природний газ в сумі 636 519,83 грн.

Даний факт підтверджується довідкою
про операції та довідкою про сальдо,
яка долучена до матеріалів справи.

Позивач зазначає, що відповідачем не
повністю виконано зобов'язання з
оплати поставленого природного газу,
тому станом на момент подання позову
сума заборгованості відповідача за
поставлений природний газ по договору
№13/2400-ТЕ-34 від 28 грудня 2012 року складає
295 853,13 грн.

12 лютого 2014 року між ГУ Державної
казначейської служби України в
Хмельницькій області, Департаментом
фінансів Хмельницької
облдержадміністрації, Понінківським
ПТМ та ПАТ НАК „Нафтогаз України"
підписано договір про організацію
взаєморозрахунків відповідно до вимог
постанови Кабінету Міністрів України
від 29.01.2014 року №30 за природний газ та
теплопостачання за рахунок коштів
загального фонду державного бюджету
№126/30 та 173/30.

24 вересня 2014 року між ГУ Державної
казначейської служби України в
Хмельницькій області, Департаментом
фінансів Хмельницької
облдержадміністрації, Понінківським
ПТМ та ПАТ НАК „Нафтогаз України"
підписано договір №355/30 про
організацію взаєморозрахунків
відповідно до вимог постанови Кабінету
Міністрів України від 29.01.2014 року №30 за
природний газ та теплопостачання за
рахунок коштів загального фонду
державного бюджету

Відповідач вважає, що даними договором
сторони фактично визначили інший
чинний порядок оплати природного газу
2013 року на суму 272506,48грн., 25400грн, та
295853,13 грн. по договору від 24.09.14 року за
№355/30 , за рахунок коштів загального
фонду державного бюджету та фактично
його реалізували, виконавши договір №
127/30 від12.02.2014, договір №173/30від 12.02.2014
року та договіру від 24.09.14 року за №355/30,
відповідальність за невиконання
вказаних договорів передбачена їх
розділами не наступила, оскільки,
договора виконано згідно вимог чинного
законодавства. Відповідно оплата газу
переданого у 2013 році у сумі 272506,48грн,
25400грн та 295853,13 була оплачена належним
чином, згідно домовленості сторін,
передбаченої договорами про
організацію взаєморозрахунків.

Досліджуючи надані по справі докази,
оцінюючи їх в сукупності, суд бере до
уваги таке:

Зі змісту позовної заяви та
доданих до неї доказів вбачається, що
підставою для стягнення
заборгованості позивач зазначає
неналежне виконання договору
№13/2400-ТЕ-34 купівлі-продажу природного
газу від 28.12.2012р.

Статтею 509 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна
сторона (боржник) зобов'язана вчинити
на користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості.

Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, відповідно до статті 11
Цивільного кодексу України є, зокрема,
договори. Договором є домовленість
двох або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно з частиною 1 статті 202 Цивільного
кодексу України правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

У відповідності із ст. 173
Господарського кодексу господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 ЦК України).

Згідно ст. 193 Господарського кодексу
України та ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язань або їх зміна не
допускається.

Щодо договорів про організацію
взаєморозрахунків відповідно до вимог
постанови Кабінету Міністрів України
від 29.01.2014 року №30 за природний газ та
теплопостачання за рахунок коштів
загального фонду державного бюджету
№126/30 від 12.02.14р., 173/30 від 14.02.14р., 355/30 від
24.09.14 суд бере до уваги наступне:

Новація - це угода про заміну
первісного зобов'язання новим
зобов'язанням між тими же сторонами.
Юридичною підставою для зобов'язання,
яке виникає при новації, є домовленість
сторін про припинення первісного
зобов'язання новим, при цьому заміна
може стосуватися як основного, так і
додаткового зобов'язання.

Аналізуючи зміст договорів про
організацію взаєморозрахунків,
господарський суд не погоджується з
його оцінкою як новації та зазначає, що
предметом є організація проведення
взаєморозрахунків на підставі
постанови КМУ від 29 січня 2014р. №30 між
державним бюджетом, постачальником та
споживачем природного газу з метою
погашення заборгованості, яка виникла
при виконанні договорів
купівлі-продажу природного газу. Таким
чином, договорів про організацію
взаєморозрахунків стосуються
процедури виконання раніше укладених
договорів, не змінюючи їх умов, і за
своїм правовим змістом є угодою про
взаємне зарахування, метою якого є
погашення боргу.

Отже, указані договори про організацію
взаєморозрахунків №126/30 від 12.02.14 року
№173/30 від 14.02.14 року та 355/30 від 24.09.14 не
можуть бути новацією в договорах
купівлі - продажу природного газу і не
впливають на права і обов'язки сторін
цих угод, а відтак і не припиняють дію
тих умов договорів купівлі-продажу
природного газу, якими встановлено
порядок і строки оплати придбаного
природного газу та відповідальність за
невиконання або несвоєчасне виконання
грошових зобов'язань.

Як вбачається із платіжного доручення,
відповідачем сплачено суму основного
боргу по договору заборгованості по
договору 13/2400-ТЕ-34 від 28.12.2012р в розмірі
295853,13 грн., яка визнана позивачем, отже
в ці частині провадження по справі
необхідно припинити відповідно до п.1.1
ст. 80 Господарського процесуального
кодексу України, оскільки відповідачем
сплачено заборгованість після
звернення до суду.

Пунктам 7.2 договору від 28.12.2012р.
передбачено, що у разі невиконання
покупцем пункту 6.1 умов цих договорів
він у безспірному порядку
зобов'язується сплатити продавцю, крім
суми заборгованості, пеню у розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня від
суми простроченого платежу за кожний
день прострочення платежу.

Відповідно позивачем нараховано 65568,10
грн. пені.

Згідно зі ст.230 Господарського кодексу
України штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Відповідно до ст.549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасного
виконання грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Пунктом 6 ст.232 Господарського кодексу
України передбачено, що нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

Посилання відповідача на сплив
позовної давності відхиляються судом,
оскільки сторони у п. 9.3 договору
погодили строк позовної давності для
звернення до суду, у тому числі щодо
стягнення основної заборгованості,
штрафів, пені, відсотків річних,
інфляційних нарахувань тривалістю у 5
років.

За правилами ч. 1 ст. 259 ЦК України
сторонам дозволено за домовленістю
збільшувати встановлену законом як
загальну, так і спеціальну позовну
давність.

Умова про збільшення позовної давності
може бути вміщена як в укладеному
сторонами договорі купівлі-продажу,
поставки, надання послуг тощо, так і в
окремому документі або в листах,
телеграмах, телефонограмах та інших
документах, якими обмінювалися сторони
і які повинні однозначно свідчити про
досягнення згоди сторін щодо
збільшення строку позовної давності (п.
3.3 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
29.05.2013р. № 10 "Про деякі питання практики
застосування позовної давності у
вирішенні господарських спорів").

З огляду на зазначене, судом не
беруться до уваги доводи відповідача
про те, що позивачем при нарахуванні
заявлених до стягнення штрафних
санкцій пропущено строк позовної
давності, який згідно з п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК
України складає один рік.

У відповідності до ст. 551. ЦК України
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

У відповідності до п.3.17.4. Постанови
Вищого Господарського Суду України
26.12.2011 № 18 вирішуючи, в тому числі й з
власної ініціативи, питання про
зменшення розміру неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання
(пункт 3 статті 83 ГПК), господарський
суд повинен об'єктивно оцінити, чи є
даний випадок винятковим, виходячи з
інтересів сторін, які заслуговують на
увагу, ступеню виконання зобов'язання,
причини (причин) неналежного виконання
або невиконання зобов'язання,
незначності прострочення виконання,
наслідків порушення зобов'язання,
невідповідності розміру стягуваної
неустойки (штрафу, пені) таким
наслідкам, поведінки винної сторони (в
тому числі вжиття чи невжиття нею
заходів до виконання зобов'язання,
негайне добровільне усунення нею
порушення та його наслідків) тощо.

У відповідності до ст. 233 ГК України
зменшити розмір санкцій. При
цьому повинно бути взято до уваги:
ступінь виконання зобов'язання
боржником; майновий стан сторін, які
беруть згідно ст. 233 ГКУ, у разі
якщо належні до сплати штрафні
санкції надмірно великі порівняно із
збитками кредитора, суд має
право участь у зобов'язанні;
не лише майнові, але й інші
інтереси сторін, що заслуговують на
увагу. Якщо порушення
зобов'язання не завдало збитків
іншим учасникам господарських
відносин, суд може з урахуванням
інтересів боржника зменшити розмір
належних до сплати штрафних санкцій.

Враховуючи те, що сума пені заявлена
позивачем є надмірно великою для
відповідача, оскільки відповідачем
добровільно сплачено основну
заборгованість в повному розмірі (що
свідчить про намагання відповідача
найскоріше усунути негативні для
позивача наслідки у зв'язку із
несвоєчасним здійсненням платежів)
оскільки, Понінківське ПТМ є
комунальним підприємством,
знаходиться в скрутному матеріальному
становищі, що підтверджується
фінансовим звітом суб'єкта малого
підприємництва (балансом) на 31.03.2014
року, недофінансуванням з місцевого
та державного бюджету, збитковістю
підприємства у 2013 році та у І кварталі
2014 року, суд пришов до висновку, що з
урахуванням засад цивільного
законодавства, справедливості,
добросовісності та розумності сума
заявленої пені повинна бути зменшена і
відповідно підлягає стягненню пеня в
розмірі 50 % від заявленої 65568,10 грн. та
становить 65568,10 грн*50% = 32784,05 грн.

В частині стягнення 327784,05 грн. пені
відмовити.

Доводи відповідача про те, що у зв`язку
з укладенням договору про організацію
взаєморозрахунків №355/30 від 24.09.14р. в
стягненні пені належить відмовити
судом не приймається.

Зазначений договір стосується суми
боргу в розмірі 295 853,13 грн.,яка є
предметом судового розгляду і є
предметом договору про організацію
взаєморозрахунків №355/30. Вказаний
договір набирає чинності з моменту
його підписання (пункт 12 договору
№355/30). З розрахунку пені вбачається ,
що вона визначалась за період з 14.02.13
року по 01.07.14 року (по кожному акту
приймання-передачі окремо). Договір про
проведення взаєморозрахунків набрав
чинності 24.09.14 року, тобто позивачем
нараховано штрафні санкції до
укладення договору про організацію
взаєморозрахунків №355/30 .

Приймаючи до уваги, що укладення
указаного договору не є новацією по
відношенню до договору про купівлю
продажу природного газу №13/2400-ТЕ-34 від
28 грудня 2012 року дії позивача по
нарахуванню пені є правомірними.

Позивачем нараховано 43057,39 грн.,
інфляційних втрат та 20646,85 грн. 3%
річних.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Здійснивши перерахунок інфляційних та
3% річних, суд прийшов до висновку, що
правомірним є нарахування та підлягає
стягненню з відповідача 43 057,39 грн.,
інфляційних втрат та 20646, 85 грн. 3%
річних.

Згідно з частиною 3 статті 551 ЦК України,
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, що має
істотне значення.

За змістом наведених норм
господарський суд взявши до уваги
ступінь виконання зобов'язання
боржником; майновий стан сторін, які
беруть участь у зобов'язанні; не лише
майнові, але й інші інтереси сторін, що
заслуговують на увагу і оцінивши
співвідношення розміру заявлених
штрафних санкцій, зокрема, із розміром
збитків кредитора, може зменшити
розмір пені, що підлягає до стягнення.

У відповідності із ст. 49 ГПК України
судовий збір у справі належить
покласти на відповідача.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст.
44, 49, п.1.1. ст.80, ст.ст. 82, 83, 84, 85, 116
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України", м. Київ до
Понінківського підприємства теплових
мереж, смт. Понінка, Полонський район,
Хмельницька область про стягнення
425125,47 грн., з яких 295 853,13 грн.
заборгованості за поставлений
природний газ, 65569,10 грн. пені за
прострочення виконання грошового
зобов'язання, 20 646,85 грн. три проценти
річних, 43 057,39 грн. інфляційних втрат
річних задоволити частково.

Стягнути з Понінківського
підприємства теплових мереж, смт.
Понінка, Полонський район, Хмельницька
область, Полонський район, смт.
Понінка, вул.Перемоги, буд.51 (код 30048104)
на користь Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України", м.Київ, вул.
Б.Хмельницького, 6 (код 20077720) 32784,55 грн.
тридцять дві тисячі сімсот вісімдесят
чотири гривні, 55 копійок) - пені, 20646,85
грн. (двадцять тисяч шістсот сорок
шість гривень, 85 копійок ) - 3% річних,
43057,39 грн. (сорок три тисячі п'ятдесят
сім гривень, 39 копійок) - інфляційних
втрат та 8 502,51 грн. (вісім тисяч п'ятсот
дві гривні, 51 копійка) судового збору.

Видати наказ.

Провадження по справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України", м. Київ до
Понінківського підприємства теплових
мереж, смт. Понінка, Полонський район,
Хмельницька область в частині
стягнення 295 853,13 грн. заборгованості за
поставлений природний газ припинити.

В частині стягнення 32784,55 грн. пені
відмовити.

Повний текст складено 17.11.14 року.

Суддя
Шпак В.О.