ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2014 р.
Справа № 908/3283/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Істоміна О.А., суддя
Барбашова С.В., суддя Білецька А.М.

при секретарі Полубояриній Н.В.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача - Ковальчук О.С. (дов. № 41
від 31.12.2013р.)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Людмила",
с. Біленьке, Запорізького району,
Запорізької області (вх. №3754 З/3-10)

на рішення господарського суду
Запорізької області від 15.10.2014р. у
справі № 908/3283/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Людмила", с. Біленьке,
Запорізького району, Запорізької
області

до Відкритого акціонерного товариства
"Запоріжжяобленерго" в особі
Запорізького району електричних мереж,
м. Запоріжжя

про скасування рішення відповідача,
оформленого протоколом від 28.08.2014р., -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду
Запорізької області від 15.10.2014р. по
справі № 908/3283/14 (суддя Місюра Л.С.) в
задоволенні позову про скасування
рішення відповідача, оформленого
протоколом від 28.08.2014р. з розгляду акта
про порушення № 00009903 від 19.08.2014р. -
відмовлено.

Позивач з даним рішенням не погодився,
звернувся до суду апеляційної
інстанції з апеляційною скаргою, в якій
просить рішення господарського суду
Запорізької області від 15.10.2014р. по
справі № 908/3283/14 скасувати та прийняти
нове, яким позов задовольнити та
скасувати рішення відповідача,
оформлене протоколом від 28.08.2014р. з
розгляду акта про порушення № 00009903 від
19.08.2014р. Судові витрати позивач просить
віднести на відповідача.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 12.11.2014р.
апеляційну скаргу позивача -
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Людмила", с. Біленьке,
Запорізького району, Запорізької
області прийнято до провадження та
призначено її до розгляду на 25.11.2014р. о
15:30 год.

Відповідач надав відзив на апеляційну
скаргу, в якому просить рішення у даній
справі залишити без змін, а апеляційну
скаргу - без задоволення, оскільки
вважає, що зміст заперечень позивача не
підтверджений жодним
нормативно-правовим документом та не
відповідає нормам матеріального права.
Натомість рішення у даній справі, на
думку відповідача, є законним та
обґрунтованим, в зв'язку з чим правові
підстави для його скасування відсутні.

Позивач в призначене судове засідання
25.11.2014р. явку свого уповноваженого
представника не забезпечив, про
причини неявки суд не попередив, хоча
був належним чином повідомлений про
час та місце слухання справи. Копію
ухвали про прийняття апеляційної
скарги до провадження судом
апеляційної інстанції від 12.11.2014р.
направлено позивачу за адресою,
зазначеною у виписці з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців стосовно ТОВ
«Людмила», Витязі з ЄДРПОУ і Статуті
ТОВ «Людмила» (копії наявні у справі,
аркуші 19-39) та вказану скаржником в
апеляційній скарзі: 70441, Запорізька
область, Запорізький район, с. Біленьке,
вул. 30 Грудня, буд. 22.

Згідно даних служби діловодства
Харківського апеляційного
господарського суду датою
повідомлення про внесення ухвали про
прийняття апеляційної скарги до
провадження від 12.11.2014р. до Єдиного
державного реєстру судових рішень є
14.11.2014р.

У відповідності до Порядку ведення
державного реєстру судових рішень,
який затверджений Постановою Кабінету
Міністрів України від 25.05.2006р. за № 740,
кожна фізична особа має загальний
доступ до судових рішень, внесених до
Реєстру. Відкритий доступ користувачів
до електронних копій судових рішень
здійснюється цілодобово та безоплатно
через офіційний веб-портал ДСА.

Враховуючи те, що судом апеляційної
інстанції вжито всіх необхідних
заходів щодо належного повідомлення
ТОВ «Людмила» про час та місце розгляду
апеляційної скарги, і позивач міг
ознайомитись з результатами розгляду
матеріалів скарги після їх подачі до
суду апеляційної інстанції, в тому
числі і через офіційний веб-портал ДСА,
проте не скористався своїми правами,
передбаченими статтею 22 ГПК України, та
виходячи з того, що явка сторін не
визнавалася обов'язковою судом, а
участь в засіданні суду (як і інші
права, передбачені статті 22 ГПК
України) є правом, а не обов'язком
сторони, колегія суддів дійшла
висновку про можливість розгляду
апеляційної скарги по суті за
відсутності представника позивача за
наявними у справі матеріалами.

Перевіривши повноту встановлення
судом обставин справи та докази по
справі на їх підтвердження, їх юридичну
оцінку та доводи апеляційної скарги в
межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК
України, заслухавши пояснення
представника відповідача, який
підтримав свою позицію у справі і
просить залишити рішення
господарського суду у даній без змін,
колегія суддів приходить до висновку
про залишення апеляційної скарги
позивача без задоволення, виходячи з
наступного.

Відповідно до статті 26 Закону України
«Про електроенергетику» № 575/97-ВР від 16
жовтня 1997р. та пункту 5.1 Правил
користування електричною енергією,
затверджених Постановою Національної
комісії з питань регулювання
електроенергетики України від 31.07.1996р.
№28 (далі - Правила), споживання
електроенергії можливе лише на
підставі договору з
енергопостачальником.

Відповідно до статті 27 Закону України
"Про електроенергетику" правопорушення
в електроенергетиці тягне за собою
встановлену законодавством України
відповідальність. Правопорушенням в
електроенергетиці, зокрема, згідно з
цим Законом, є крадіжка електричної і
теплової енергії, в тому числі:

- споживання електроенергії понад
договірні розміри;

- самовільне підключення до об'єктів
електроенергетики і споживання
енергії без приладів обліку.

Як вбачається з матеріалів справи,
19.08.2014р. відповідачем була проведена
перевірка позивача - ТОВ «Людмила» щодо
дотримання умов Правил користування
електричною енергією. Перевірка
проводилась за місцезнаходженням
позивача за адресою: Запорізька
область, Запорізький район, с. Біленьке,
вул. 30 Грудня, буд. 22.

Згідно з п.8.1 Правил постачальник
електричної енергії (ПКЕЕ) має право: на
отримання від споживача своєчасної
оплати за електричну енергію та інших
платежів відповідно до умов договору
та законодавства України; складати
акти про невідповідність дій
(бездіяльності) споживача умовам
договору про постачання електричної
енергії та порушення вимог
законодавства України в
електроенергетиці.

За результатами проведеної перевірки
відповідачем було складено Акт про
порушення № 00009903 від 19.08.2014 року.

Згідно п. 6.41 Правил користування
електричною енергією, у разі виявлення
під час контрольного огляду або
технічної перевірки уповноваженим
представником постачальника
електричної енергії порушень цих
Правил, на місці виявлення порушення у
присутності представника споживача
оформляється акт порушень. В акті мають
бути зазначені зміст виявленого
порушення із посиланням на відповідні
пункти цих Правил та вихідні дані,
необхідні та достатні для визначення
обсягу недоврахованої електричної
енергії та/або суми завданих
споживачем збитків. За необхідності в
акті зазначаються заходи, які
необхідно вжити для усунення допущених
порушень. Акт складається в двох
примірниках, один з яких передається
або надсилається споживачеві.

У разі відмови споживача підписати акт
в ньому робиться запис про відмову. У
цьому разі акт вважається дійсним, якщо
він підписаний не менше ніж трьома
уповноваженими представниками
постачальника електричної енергії
(електропередавальної організації).

Перевіркою було виявлено порушення
позивачем пунктів 3.1. та 5.1. Правил
користування електричною енергією, а
саме: самовільне підключення
електроустановок до електромережі
енергопостачальника за відсутності
договору про постачання електричної
енергії.

В акті перевірки, який був наданий суду
відповідачем, зазначено, що
представник позивача - Лінченко В.В.
(директор ТОВ «Людмила») був присутній
при проведенні перевірки, зі змістом
акту перевірки ознайомився, одержав
його копію і був належним чином
повідомлений про засідання комісії
постачальника електроенергії з
розгляду даного акту, призначеного на
28.08.2014р. за адресою: м. Запоріжжя, вул.
Шушенська, 38 (аркуш справи 80), про що
свідчать його підписи у відповідних
колонках акту.

Доводи позивача, що в порушення Правил
користування електричною енергією
Акт № 00009903 від 19.08.2014р. в графах «З актом
про порушення ознайомлений споживач
або його представник», «Акт одержав
19.08.2014р.» та «Дата засідання комісії» не
заповнені, колегією суддів
відхиляються, оскільки відповідачем до
матеріалів справи надано належним
чином засвідчену копію цього Акту з
оригінальними підписами представника
позивача - директора ТОВ «Людмила» -
Лінченко В.В. у цих графах із вказанням
дати проведення засідання комісії, в
той же час позивач не надав суду
мотивованих пояснень чому його
примірник Акту про порушення, копія
якого додана ним до позовної заяви,
таких даних не містять.

Акт про порушення № 00009903 від 19.08.2014 року
було підписано трьома представниками
енергопостачальника - Михайловим О.Д.,
Ковальчук О.С. та Вощенковою А.О., які
брали участь в перевірці, а тому він
вважається дійсним, відповідно до п. 6.41
Правил користування електричною
енергією.

Відповідно до п. п. 6.41 Правил, споживач
має право подати письмові пояснення та
заперечення по змісту акту, які
зазначаються в акті про порушення.

Будь-яких письмових пояснень та
заперечень щодо змісту акту та
результатів відповідної перевірки
позивач на момент його складання не
мав.

Натомість, директор ТОВ «Людмила» -
Лінченко В.В. надав окремо пояснення до
акту перевірки від 19.08.2014р., які є його
додатком № 2, в яких зазначив, що ним
11.08.2014 року було придбано у власність
будівлю „Будинок побуту" по вул. 30
грудня, 22, та з метою забезпечення
збереження будівлі, для встановлення
дверей і решіток, до укладання
договору, провів самовільне
підключення 220 В, яким користувався
протягом 2 (двох) днів (аркуш справи 82).

На підтвердження цих обставин, позивач
надав до матеріалів справи копію
договору купівлі-продажу частки у
Статутному капіталі ТОВ «Людмила» та
протоколу № 7 загальних зборів
учасників Товариства від 11.08.2014р.
(аркуші справи 17-18).

Господарським судом правильно
зазначено, що ТОВ "Людмила" являється
юридичною особою і, відповідно,
відповідальність за самовільне
підключення несе юридична особа, а тому
в даному випадку не має значення, коли
саме Лінченко В.В. придбав частку у
статутному капіталі та став учасником
ТОВ «Людмила».

Відповідно до абз. 2 п. 6.42 Правил,
комісія з розгляду актів порушень
створюється постачальником
електричної енергії
(електропередавальною організацією) і
має складатися не менше ніж з трьох
уповноважених представників
постачальника електричної енергії.

З матеріалів справи слідує, що
розпорядженням № 108 від 27.03.2014р.
створено комісію з розгляду актів про
порушення ПКЕЕ та затверджено її
персональний склад: голову комісії,
членів комісії та секретаря. Пунктом 5
зазначеного розпорядження визначено,
що засідання комісії є правомочним,
якщо в ньому приймало участь не менше
3-х осіб зі складу комісії (голова,
члени, секретар).

28.08.2014р. відбулося засідання комісії з
розгляду актів про порушення Правил
користування електричною енергією, що
підтверджується відповідним
протоколом засідання комісії.
Представник ТОВ «Людмила» - Лінченко
В.В. був присутній на даному засіданні,
а тому посилання позивача про те, що він
не був повідомлений про час та місце
проведення комісії, цим
спростовуються.

Господарським судом встановлено, що в
преамбулі спірного протоколу чітко
зазначено, що головою комісії є
Михайлов О.Д. (заступник начальника зі
збуту електроенергії), а її членами -
юрисконсульт Ковальчук О.С. та секретар
комісії - технік - Вощенкова А.О. При
цьому, колегія суддів погоджуючись із
висновками господарського суду також
вважає, що секретар комісії
призначається з числа членів комісії, а
отже він не перестає бути її членом.
Таким чином, твердження скаржника про
неправомочність комісії з розгляду
акту про порушення ПКЕЕ не знайшла
свого підтвердження серед наявних у
справі доказових матеріалів.

Відповідно до п. 6.42 Правил на підставі
акта порушень уповноваженими
представниками постачальника
електричної енергії
(електропередавальної організації) під
час засідань комісії з розгляду актів
про порушення визначаються обсяг
недоврахованої електричної енергії та
сума завданих споживачем збитків.
Рішення комісії оформляється
протоколом і набирає чинності з дня
вручення протоколу споживачу. Разом з
протоколом споживачу надаються
розрахунок величини вартості та
розрахункові документи для оплати
недоврахованої електричної енергії
та/або збитків.

За результатами засідання та на
підставі акту про порушення та
досліджених матеріалів, комісією
відповідача було прийнято рішення про
здійснення розрахунку недоврахованої
електричної енергії, на підставі
підпункту 5 пункту 2.1 Методики за період
з 20.08.2013р. по 19.08.2014р. у кількості 26 017 кВт.
год. на суму 33281,23 грн., про що вказано в
протоколі від 28.08.2014р. Розрахунок
недоврахованої електричної енергії
виконано на підставі Методики
визначення обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачами
Правил користування електричною
енергією. Вказана Методика
застосовується у разі виявлення такого
порушення Правил користування
електричною енергією, як самовільне
підключення електроустановок,
струмоприймачів або електропроводки
до електричної мережі
енергопостачальника.

У відповідності до п. 2.2 Методики, обсяг
електричної енергії, не облікованої в
наслідок порушення ПКЕЕ,
розраховується на підставі акта про
порушення ПКЕЕ, який складається
відповідно до передбаченої ПКЕЕ
процедури.

Для розрахунку загального обсягу
самовільно спожитої електричної
енергії береться сумарна кількість
днів у періоді від дня набуття
споживачем права власності на
електроустановку (але не більше
сумарної кількості днів у дванадцяти
календарних місяцях, що передували дню
виявлення порушення) до дня усунення
порушення. Розрахунок по акту № 0009903
має такі складові:

- для визначення сили струму в акті про
порушення було зазначено, що
самовільне підключення проводилось
мідним проводом з перерізом 2,5 мм/кВ;
згідно з главою 1.3 Правил улаштування
електроустановок (ПУЕ) величина сили
струму дорівнює 30 А. Для визначення
потужності відповідачем було
застосовано формулу для однофазного
підключення: Р= 30*0,22*0,9= 5,94 кВт.;

- щодо визначення періоду для
нарахувань, позивачем було надано
відповідачу свідоцтво про право
власності на нерухоме майно від
12.03.2003р., тому розрахунок було проведено
за 12 календарних місяців (20.08.2013р. по
19.08.2014р. (365 днів)) та згідно діючих
тарифів (Т,грн/ кВт*год) у зазначений
період.

На другій сторонці протоколу від 28.08.2014
року зазначено, що представник
позивача директор ТОВ «Людмила» -
Лінченко В.В., того ж дня - 28.08.2014 року,
отримав другий примірник цього
протоколу, розрахунок та рахунок про
оплату, про що свідчить відповідна
відмітка про отримання цих документів.

Також, в протоколі від 28.08.2014 року
зазначено, що позивач повідомлений про
право оскарження рішення комісії в
судовому порядку, а також про
можливість звернення до
інформаційно-консультаційного центру
ВАТ „ЗОЕ" за адресою: м. Запоріжжя, вул.
Каховська, буд. 26, т. , , у
разі незгоди з рішенням комісії.

За наявними в матеріалах справи
документальними доказами колегією
суддів з'ясовано, що самовільне
підключення від опори № 3 лінії
електропередач 0,4 кВТ, яка є власністю
енергопостачальника до
електроустановки споживача здійснено
одним типом кабелю - мідь перерізом 2,5
мм, про що зазначено в графі
«самовільне підключення» пункту 3 Акту
про порушення № 00009903 від 19.08.2014р., який
підписано позивачем. Отже в схемі
самовільного підключення будь-яких
інших типів кабелів з іншими
перерізами не існувало, а є лише
припущенням позивача і жодним чином не
підтверджується, в зв'язку з чим не
приймається колегією суддів до уваги.

В спростування доводів скаржника про
те, що термін точка підключення в акті
№ 00009903 від 19.08.2014р. не визначено та на
схемі він не позначений, і
господарський суд оминув це питання у
своєму рішенні, колегія суддів вважає
необхідним зазначити наступне.

На схемі самовільного підключення, яка
є додатком № 1 до акту про порушення
ПКЕЕ точку самовільного підключення
позначено - т. А., про що внесено
інформацію до пункту 3 даного акту в
графу «самовільне підключення».

Таким чином письмовими доказами,
зокрема актом про порушення ПКЕЕ та
додатком № 1 до нього підтверджується
включення відповідачем всієї
необхідної інформації, яка в даному
випадку дозволяє
енергопостачальникові застосувати
Методику та провести розрахунок
недоврахованої електроенергії по
спірному акту.

Не є підставами для скасування
прийнятого у даній справі цілком
законного та обґрунтованого рішення
також і твердження позивача про те, що
здійснення відповідачем розрахунку по
акту без врахування параметрів
комутаційного апарату є неправомірним.

Так, згідно норми п. 2.6 Методики, у разі
виявлення у споживача порушень,
зазначених у підпункті 5 пункту 2.1
Методики, та за умови відсутності
договору величина розрахункового
добового обсягу споживання
електричної енергії через проводи
(кабелі), якими здійснене самовільне
підключення (W доб.с.п., кВт . год),
розраховується за формулою: W доб.сп. = Р
с.п. . t вик.с.п., де Р с.п. - потужність
самовільного підключення (кВт), що
визначається за формулами: у разі
підключення до однієї фази Рс.п. = І .
ном.фаз. . cos(фі); у разі підключення до
трьох фаз Р с.п. = 3 . І . U ном.фаз. . cos(фі);
де І - сила струму, визначена виходячи з
найменшої поперечної площі перерізу
проводів (кабелів), що використані у
схемі самовільного підключення до
мережі, та допустимого тривалого
струму, який може ними протікати згідно
з главою 1.3 Правил улаштування
електроустановок (ПУЕ).

Поперечна площа перерізу проводів
(кабелів), що використані у схемі
самовільного підключення,
визначається на підставі показів
відповідних засобів вимірювальної
техніки, повірених у терміни,
передбачені законодавством у сфері
метрології. вик.с.п. - час використання
самовільного підключення протягом
доби (приймається - 12 год./добу).

Отже, методикою не визначено будь-яких
інших варіантів визначення сили
струму, зокрема, при наявності в схемі
самовільного підключення запобіжних
засобів, навіть при умові, що їх
номінальний стум менший, ніж той, що
протікає в проводі (кабелі), яким
здійснено самовільне підключення.

Пунктом 2.7 Методики визначено
можливість перерахунку за номінальним
струмом ввідного комутаційного
апарату (на наявність якого
посилається позивач), однак за умови
наявності договірних відносин,
збереження пломб, якими він
опломбований.

Враховуючи те, що договірні відносини з
позивачем на момент перевірки були
відсутні, такий комутаційний апарат
енергопостачальником не приймався та
не опломбовувався, застосувати його
параметри в розрахунку не можливо,
оскільки такий розрахунок не
відповідатиме вимогам Методики.

Таким чином, за фактом здійснення
позивачем правопорушення в сфері
електроенергетики, на підставі вимог
чинного законодавства, відповідачем
було прийнято рішення, оформлене
протоколом від 28.08.2014р. щодо
нарахування позивачу вартості не
облікованої електроенергії, яке
прийнято законно та обґрунтовано, а
тому правові підстави для його
скасування у судів відсутні.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного
кодексу України зобов'язання виникають
з договору або інших підстав, зокрема,
юридичного факту, внаслідок заподіяння
шкоди іншій особі, а так само внаслідок
придбання або збереження майна за
рахунок коштів іншої особи без
достатніх підстав.

Статтею 526 Цивільного кодексу України
та статтею 193 ГК України унормовано, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цих Кодексів, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Зобов'язання бувають як договірні, так
і позадоговірні, відповідно, і санкції
бувають такі, що прямо передбачені
договором, та такі, що передбачені
законодавчими актами.

В даному випадку за самовільне
підключення електроустановок до
електричної мереж енергопостачальника
відповідальність передбачена ст. 27
Закону України "Про
електроенергетику" та Методикою
визначення обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачами
правил користування електричною
енергією, затвердженої постановою НКРЕ
від 04.05.2006 р. № 562, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 04.07.2006 р.
№ 782/12656 із змінами. При цьому в п. 2.6
Методики прямо зазначено про порядок
розрахунку "за умови відсутності
договору".

Недоврахована електрична енергія є
майном, безпідставно набутим позивачем
за рахунок відповідача.

Згідно статті 1212 Цивільного кодексу
України особа, яка набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої
особи (потерпілого) без достатньої
правової підстави (безпідставно набуте
майно), зобов'язана повернути
потерпілому це майно.

Статтею 1213 Цивільного кодексу України
передбачено, що набувач зобов'язаний
повернути потерпілому безпідставно
набуте майно в натурі. У разі
неможливості повернути в натурі
потерпілому безпідставно набуте майно
відшкодовується його вартість, яка
визначається на момент розгляду судом
справи про повернення майна.

Дані положення застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події.

Відсутність правової підстави означає,
що набувач збагатився за рахунок
потерпілого без підстав, встановлених
законом, договором.

Із матеріалів справи вбачається, що
позивач займає будівлю будинку по вул.
30 грудня, 22, с. Біленьке Запорізького
району Запорізької області.

У той же час, позивач договір на
постачання електроенергії до
вказаного приміщення з відповідачем не
укладав.

Лише 22.08.2014 року, тобто після проведеної
перевірки, позивач звернувся до
відповідача із заявою, в якій просив
укласти з ним договір на тимчасове
безоблікове користування електричною
енергією в приміщенні за адресою: с.
Біленьке, вул. 30 грудня, 22, з 26.08.2014 року
по 26.09.2014 року. Вказана заява була
отримана відповідачем 22.08.2014 року, про
що свідчить відповідний штамп вхідної
кореспонденції за № 5481 на тексті самої
заяви.

26.08.2014 року між позивачем та
відповідачем був укладений договір про
тимчасове постачання електричної
енергії без засобів обліку № 479.

Згідно преамбули договору, він був
укладений з метою забезпечення
електричною енергією струмоприймачів
позивач в нежитловому приміщенні за
адресою: Запорізький район, с. Біленьке,
вул. 30 грудня, 22.

Таким чином, зафіксований в Акті про
порушення № 00009903 від 19.08.2014р. факт
набуття, збереження майна
(електроенергії) без достатньої
правової підстави підтверджується
матеріалами справи, і позивачем не
спростований. Електрична енергія є
специфічною товарною продукцією, яку
неможливо повернути в натурі, отже
відшкодуванню підлягає її вартість.

Недоврахована електрична енергія - це
збитки енергопостачальника через
правопорушення споживача у сфері
електроенергетики, які підлягають
доказуванню з урахуванням приписів
статті 225 Господарського кодексу
України та статей 22, 614, 1212, 1213
Цивільного кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
надані сторонами докази та надаючи
правову кваліфікацію викладеним
обставинам справи з урахуванням
фактичних та правових підстав позовних
вимог, користуючись принципом
об'єктивної істини, принципами
добросовісності, розумності та
справедливості господарський суд
дійшов правильного висновку, що
позовні вимоги про скасування рішення
комісії з розгляду актів про порушення
ПКЕЕ не підлягають задоволенню, адже
позивач спричинив відповідачу збитки в
сумі 33281,23 грн., самовільно
підключившись до мережі
електропостачання без наявності
відповідного договору з
енергопостачальною організацію, а тому
повинен їх відшкодувати. Вина позивача
підтверджується матеріалами справи.
Розрахунок вартості не облікованої
електричної енергії на підставі
Методики, затвердженої постановою НКРЕ
від 04.05.2006р. №562, здійснений
відповідачем вірно.

Відповідно до п. 6.43 Правил користування
електричною енергією, кошти за
недовраховану електричну енергію
перераховуються споживачем на
поточний рахунок із спеціальним
режимом використання постачальника
електричної енергії за регульованим
тарифом або поточний рахунок
постачальника електричної енергії за
нерегульованим тарифом.

Споживач має оплатити розрахункові
документи за недовраховану електричну
енергію протягом 30 календарних днів
від дня отримання рахунка.

До теперішнього часу сума боргу за
недовраховану електричну енергію, що
нарахована позивачу на підставі акту
перевірки, у розмірі 33281,23 грн. не була
сплачена останнім.

Однак позивач не надав судам жодних
доказів, які б свідчили про повну або
часткову оплату ним суми вартості
недоврахованої електричної енергії.

Стаття 129 Конституції України
встановлює, що судді при здійсненні
правосуддя незалежні і підкоряються
лише закону. Змагальність сторін та
свобода в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості - є однією із основних
засад судочинства.

Відповідно до статті 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Статтею 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
та заперечень, що позивачем не
зроблено.

Стаття 34 Господарського
процесуального кодексу України
встановлює правила допустимості
доказів і згідно вказаної норми закону
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. Відповідно до статті 43
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

З урахуванням викладених обставин,
колегія суддів зазначає, що позивач ні
під час вирішення спору у
господарському суді Запорізької
області, ні під час розгляду його
апеляційної скарги не надав належного
матеріального доказу обґрунтованості
та правомірності його позовних вимог.
Наведені ним в апеляційній скарзі
доводи про порушення судом норм
матеріального та процесуального права
нічим не обґрунтовані та не
узгоджуються з наявними у справі
матеріалами, його позиція не
підтверджена належними та допустимими
доказами. Тому вимоги позивача, що
зазначені в апеляційній скарзі, не
підлягають задоволенню, а наведені на
їх підтвердження доводи не можуть бути
прийнятими до уваги колегією суддів в
якості підстав для скасування
прийнятого у даній справі рішення
господарського суду Запорізької
області від 15.10.2014р. у справі № 908/3283/14.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 32, 33, 34, 99, 101, пунктом 1 статті 103,
статтею 105, 110 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Людмила",
с. Біленьке, Запорізького району,
Запорізької області залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Запорізької області від 15.10.2014р. у
справі № 908/3283/14 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
протягом 20-ти днів.

Повний текст постанови складено та
підписано 27.11.14

Головуючий суддя
Істоміна О.А.

Суддя
Барбашова С.В.

Суддя
Білецька А.М.