м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/23259/14 19.11.14

За позовомПриватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "Арсенал-
Страхування" до Відкритого
акціонерного товариства Національна
акціонерна страхова компанія "ОРАНТА"
провідшкодування шкоди
в порядку регресу 1662,81 грн.

суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від позивача не з'явились;від
відповідача не з'явились

В судовому засіданні 19.11.2014, в порядку
ст. 85 ГПК України, було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду м. Києва
передані позовні вимоги Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія «Арсенал-Страхування» до
Відкритого акціонерного товариства
Національна акціонерна страхова
компанія «ОРАНТА» про відшкодування
шкоди в порядку регресу в розмірі 1 662,81
грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ПрАТ
«СК «Українська страхова група» на
підставі договору добровільного
страхування наземного транспорту №
1319/13-Т/К/01 від 17.08.2013р., внаслідок
настання страхової події -
дорожньо-транспортної пригоди
виплачено страхове відшкодування
власнику пошкодженого автомобіля
марки «Hyundai», державний номер НОМЕР_1, а
тому позивачем відповідно до положень
статті 27 Закону України "Про
страхування" та статей 993, 1191 Цивільного
кодексу України отримано право
зворотної вимоги до особи,
відповідальної за завдану шкоду.
Оскільки, цивільна відповідальність
власника транспортного засобу -
автомобіля «ВАЗ», державний номер
НОМЕР_2, водій якого винний у скоєнні
ДТП, була застрахована ВАТ НАСК
«Оранта», позивачем було направлено
відповідачу регресну вимогу.
Враховуючи, що відповідачем не
відшкодовано заявлену суму збитків,
позивач просить стягнути з відповідача
1662,81 грн. в якості виплати страхового
відшкодування.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 27.10.2014 порушено провадження у
справі № 910/23259/14 за вказаною позовною
заявою та призначено розгляд справи в
судовому засіданні 19.11.2014.

03.11.14 через канцелярію суду від
позивача надійшло клопотання про
розгляд справи за відсутності
представника позивача на підставі
наявних у справі доказів.

06.11.14 року через загальний відділ
діловодства суду від Моторного
(транспортного) страхового бюро
України на виконання вимог ухвали суду
надійшли відомості щодо страхової
компанії, якою видано Поліс № АС/1142061,
цивільно-правова відповідальність
якого водія застрахована за вказаним
полісом, який автомобіль був
застрахований за даним полісом та
термін дії зазначеного полісу, ліміти
відповідальності страховика та розмір
франшизи.

В судове засідання представники сторін
не з'явились, відповідач вимоги ухвали
суду не виконав, клопотань про
відкладення розгляду справи не
направляв, про причини неявки суд не
повідомив, хоча про дату та час
судового засідання повідомлений
належним чином, про що свідчить
повідомлення про вручення поштового
відправлення № 570.

Зважаючи на клопотання позивача про
розгляд справи за відсутності його
представника, беручи до уваги, що
нез'явлення представника відповідача
не перешкоджає розгляду справи по суті,
а матеріали справи є достатніми для
вирішення спору в даному судовому
засіданні, суд вважає за можливе
розглянути позов за відсутності
представника відповідача, за наявними
у справі матеріалами згідно з вимогами
статті 75 Господарського
процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на які
посилаються особи, що беруть участь у
процесі, об'єктивно оцінивши докази,
які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив.

Відповідно до договору добровільного
страхування наземного транспорту
№1319/13-Т/К/01 від 17.08.2013 року укладеного
між ПрАТ "Страхова компанія
"Арсенал-Страхування" (позивач) та
ОСОБА_1 (страхувальник та
вигодонабувач), застраховано майнові
інтереси страхувальника, пов'язані з
володінням, користуванням та
розпорядженням транспортним засобом
«Hyundai», державний номер НОМЕР_1. Строк
дії договору з 17.08.13 до 16.08.14.

Згідно з ч.1 статті 16 Закону України "Про
страхування", договір страхування - це
письмова угода між страхувальником і
страховиком, згідно з якою страховик
бере на себе зобов'язання у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату страхувальнику або
іншій особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору. Дана
норма кореспондується із статтею 979
Цивільного кодексу України, якою
визначено, що за договором страхування
страховик зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити страхувальникові
або іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Як вбачається з матеріалів справи,
07.01.2014 року на 505 км. а/д Київ-Чоп сталась
дорожньо-транспортна пригода за участю
транспортного засобу «Hyundai», державний
номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_1
(власник), та транспортного засобу
«ВАЗ», д.н. НОМЕР_2, під керуванням
ОСОБА_2, про що водіями було складено
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду (Європротокол).

Відповідно до абз. 3 п. 2.11 Правил
дорожнього руху України у разі
настання дорожньо-транспортної
пригоди за участю транспортних
засобів, зазначених у чинному договорі
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності, за
умови експлуатації таких транспортних
засобів особами, відповідальність яких
застрахована, відсутності травмованих
(загиблих) людей, а також за умови
досягнення згоди водіїв таких
транспортних засобів щодо обставин
скоєння дорожньо-транспортної пригоди,
за відсутності у них ознак
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або перебування під впливом
лікарських препаратів, що знижують
увагу та швидкість реакції, та у разі
складення такими водіями спільного
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду відповідно до встановленого
Моторним (транспортним) страховим бюро
зразка. У такому випадку водії згаданих
транспортних засобів після складення
ними зазначеного в цьому пункті
повідомлення звільняються від
обов'язків, передбачених підпунктами
"д" - "є" пункту 2.10 цих Правил.

Згідно з ст. 33.2. Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у разі настання
дорожньо-транспортної пригоди за
участю лише забезпечених транспортних
засобів, за умови відсутності
травмованих (загиблих) людей, а також за
згоди водіїв цих транспортних засобів
щодо обставин її скоєння, за
відсутності у них ознак алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
перебування під впливом лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції, ці водії мають право
спільно скласти повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду.

У такому разі водії транспортних
засобів після складення зазначеного в
цьому пункті повідомлення мають право
залишити місце дорожньо-транспортної
пригоди та звільняються від обов'язку
інформувати відповідний підрозділ МВС
України про її настання.

У разі оформлення документів про
дорожньо-транспортну пригоду без
участі уповноважених на те працівників
відповідного підрозділу МВС України
розмір страхової виплати за шкоду,
заподіяну майну потерпілих, не може
перевищувати максимальних розмірів,
затверджених Уповноваженим органом за
поданням МТСБУ, що діяли на день
настання страхового випадку.

Відповідно до Розпорядження Державної
комісії з регулювання ринків
фінансових послуг України № 698 від
17.11.2011, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України № 1412/20150 від 7.12.2011 року
«Про затвердження максимальних
розмірів страхової виплати за шкоду,
заподіяну майну потерпілих, у разі
оформлення документів про
дорожньо-транспортну пригоду без
участі уповноважених на те працівників
Державтоінспекції МВС України»,
відповідно до пункту 33.2 статті 33 та
пункту 36.1 статті 36 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" та пункту 1 частини першої
статті 28 Закону України "Про фінансові
послуги та державне регулювання ринків
фінансових послуг" Державна комісія з
регулювання ринків фінансових послуг
України затвердити максимальні
розміри страхової виплати за шкоду,
заподіяну майну потерпілих, у разі
оформлення документів про
дорожньо-транспортну пригоду без
участі уповноважених на те працівників
Державної автомобільної інспекції
Міністерства внутрішніх справ України:
на період з дня набрання чинності цим
розпорядженням до 31 грудня 2012 року в
розмірі 10000 гривень потерпілому; з 1
січня 2013 року - 25000 гривень потерпілому.

Оскільки цивільно-правова
відповідальність обох учасників була
застрахована, то при настанні даної
ДТП, учасники ДТП дійшли взаємної
згоди, претензій один до одного не було,
та склали відповідне повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду від
07.01.2014, без виклику працівників ДАІ.

В повідомленні про
дорожньо-транспортну пригоду
зазначено, що порожньо-транспортна
пригода сталася під час руху в одному і
тому ж напрямку, але по іншій смузі, при
чому водій транспортного засобу А -
«ВАЗ», д.н. НОМЕР_2 здійснював обгін та
зміну смуг, внаслідок чого і допустив
зіткнення з автомобілем В - «Hyundai»,
державний номер НОМЕР_1.

В примітці ст. 124 Кодексу України про
адміністративні правопорушення
зазначається, що особа,
цивільно-правова відповідальність
якої застрахована, звільняється від
адміністративної відповідальності за
порушення правил дорожнього руху, що
спричинило пошкодження транспортних
засобів, за умови, що учасники
дорожньо-транспортної пригоди
скористалися правом спільно скласти
повідомлення про цю пригоду відповідно
до Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів». У зв'язку з тим,
що між учасниками ДТП спільно складено
Повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду, отже, водій, винний у вчиненні
ДТП звільняється від адміністративної
відповідальності за порушення Правил
дорожнього руху, що спричинило
пошкодження транспортних засобів.

Виходячи з вищезазначеного, сторони з
дотриманням вимог законодавства, в
передбаченому законом порядку
здійснили дану процедуру та
скористалися своїм правом складання
Повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду («Європротокол»).

07.01.14 страхувальник звернувся до
позивача із повідомленням про настання
події, що має ознаки страхового випадку
та заявою про виплату страхового
відшкодування на рахунок СТО.

Вартість відновлювального ремонту
автомобіля, пошкодженого внаслідок ДТП
відповідно до рахунку-фактури ТОВ
«Богдан Авто» № БА-0000153 від 08.01.2014 року
склала 1662,81 грн.

Згідно зі страховим актом № 1319/13-Т/К/01-3-1
від 10.01.14 позивачем вирішено виплати
страхувальнику страхове відшкодування
в розмірі 1662,81 грн., яке було
перераховано платіжним дорученням № 362
від 11.01.14.

Статтею 9 Закону України "Про
страхування" визначено, що страховою
виплатою є грошова сума, яка
виплачується страховиком відповідно
до умов договору страхування при
настанні страхового випадку. При цьому,
розмір страхової суми та (або) розміри
страхових виплат визначаються за
домовленістю між страховиком та
страхувальником під час укладання
договору страхування або внесення змін
до договору страхування, або у
випадках, передбачених чинним
законодавством. Вказаною статтею також
визначено, що страхове відшкодування -
страхова виплата, яка здійснюється
страховиком у межах страхової суми за
договорами майнового страхування і
страхування відповідальності при
настанні страхового випадку. Страхове
відшкодування не може перевищувати
розміру прямого збитку, якого зазнав
страхувальник.

Відповідно до ч.1 статті 1191 ЦК України
особа, яка відшкодувала шкоду, завдану
іншою особою, має право зворотної
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування,
якщо інший розмір не встановлений
законом.

Статтею 38 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено право страховика
після виплати страхового
відшкодування подати регресний позов.

З матеріалів справи вбачається, що між
відповідачем, як страховиком, та ОСОБА_3
як страхувальником, було укладено
договір обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, що діяв станом на 07.01.2014 року
(Поліс АС/1142061), відповідно до якого
забезпечений транспортний засіб -
автомобіль «ВАЗ 2114», державний номер
НОМЕР_2, ліміт відповідальності за
заподіяну шкоду майну становить 50 000,00
грн., франшиза - 0,00 грн.

Таким чином до позивача у порядку
регресу перейшло право на отримання
від відповідача компенсації шкоди.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК
України встановлено, що джерелом
підвищеної небезпеки є діяльність,
пов'язана з використанням, зберіганням
або утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

На підставі ст. 1166 ЦК України шкода,
завдана майну фізичної чи юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 5 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" встановлено, що об'єктом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності є
майнові інтереси, що не суперечать
законодавству України, пов'язані з
відшкодуванням особою,
цивільно-правова відповідальність
якої застрахована, шкоди, заподіяної
життю, здоров'ю, майну потерпілих
внаслідок експлуатації забезпеченого
транспортного засобу.

29.01.14 позивач звернувся до відповідача
з претензією про відшкодування збитків
в порядку регресу вих.. № /к,
проте зазначена претензія
відповідачем залишена без відповіді та
задоволення.

Згідно з п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" страховик (МТСБУ) протягом 15
днів з дня узгодження ним розміру
страхового відшкодування з особою, яка
має право на отримання відшкодування,
за наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний: у разі визнання ним вимог
заявника обґрунтованими - прийняти
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
та виплатити його. Якщо відшкодування
витрат на проведення відновлювального
ремонту пошкодженого майна
(транспортного засобу) з урахуванням
зносу здійснюється безпосередньо на
рахунок потерпілої особи (її
представника), сума, що відповідає
розміру оціненої шкоди, зменшується на
суму визначеного відповідно до
законодавства податку на додану
вартість. При цьому доплата в розмірі,
що не перевищує суми податку,
здійснюється за умови отримання
страховиком (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ)
документального підтвердження факту
оплати проведеного ремонту. Якщо у
зв'язку з відсутністю документів, що
підтверджують розмір заявленої шкоди,
страховик (МТСБУ) не може оцінити її
загальний розмір, виплата страхового
відшкодування (регламентна виплата)
здійснюється у розмірі шкоди, оціненої
страховиком (МТСБУ). Страховик має
право здійснювати виплати без
проведення експертизи (у тому числі
шляхом перерахування коштів особам,
які надають послуги з ремонту
пошкодженого майна), якщо за
результатами проведеного ним огляду
пошкодженого майна страховик і
потерпілий досягли згоди про розмір та
спосіб здійснення страхового
відшкодування і не наполягають на
проведенні оцінки, експертизи
пошкодженого майна.

Згідно ст. 22 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Абзацом другим пункту 12.1 статті 12
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» передбачено, що
страхове відшкодування завжди
зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
пункту.

Полісом № АС/1142061 передбачено, що
франшиза складає 0,00 грн.

Таким чином, враховуючи вищезазначене,
вимоги позивача щодо стягнення з
відповідача страхового відшкодування
в розмірі 1662,81 грн. в порядку регресу є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідальність страховика винної
особи регламентована положеннями
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» та обмежується
укладеним договором страхування, в
свою чергу зазначеним законом випадки,
коли шкода не відшкодовується
страховиком (або МТСБУ) визначені у ст.
32 і доказів наявності таких суду не
представлено.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, витрати
по сплаті судового збору покладаються
на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 34, 44, ч. 5 ст. 49, ст.ст. 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Відкритого
акціонерного товариства Національна
акціонерна страхова компанія «Оранта»
(02081 м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7-Д,
ідентифікаційний код 00034186) на користь
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Арсенал
Страхування» (03056 м. Київ, вул.
Борщагівська, буд. 154, ідентифікаційний
код 33908322) страхове відшкодування в сумі
1 662 (одну тисячу шістсот шістдесят дві)
грн. 81 коп., судовий збір у розмірі 1 827
(одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн.
00 коп.

3 Після набрання рішенням законної сили
видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 21.11.2014 р.

Суддя
Л.Г. Пукшин