Господарський суд Чернігівської
========================================================================
========================================================================
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"26" листопада 2014 року
Справа № 927/1673/14

Господарський суд Чернігівської
області у складі судді Цимбал-Нарожної
М.П., розглянувши матеріали справи

за позовом: товариства з обмеженою
відповідальністю "Рост Агро"

39027, с.Кирияківка,
Глобинський р-н, Полтавська обл.,

до відповідача: приватного
підприємства "Ніжин-Агродар"

16600, вул. Московська,7Б,
м.Ніжин, Чернігівська обл.;

предмет спору: стягнення 138313,71грн.;

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: не з'явились;

в с т а н о в и в:

товариство з обмеженою
відповідальністю "Рост Агро"
звернулось до господарського суду
Чернігівської області з позовом до
приватного підприємства
"Ніжин-Агродар" про стягнення
заборгованості за договором
купівлі-продажу №96/1 від 22.05.2012р. в сумі
138313,71грн., з яких основна
заборгованість в сумі 92500,00грн., пеня за
період з 02.06.2012р. по 13.10.2014р. в сумі
30075,24грн., інфляційні за період з грудня
2012р. по вересень 2014р. в сумі 15738,47грн..

Ухвалою господарського суду
Чернігівської області від 27.10.2014р.
порушено провадження у справі та
розгляд справи призначено на 12.11.2014р.,
після чого розгляд справи відкладався
до 26.11.2014р..

Суд перейшов до розгляду спору по суті
в судовому засіданні 12.11.2014р.

Представники позивача в судове
засідання 26.11.2014р. не з'явились.

Відповідач відзиву на позов не подав,
представники відповідача в судові
засідання не з'явились.

Відповідач був належним чином
повідомлений про час та місце судового
засідання, ухвали господарського суду,
направлені відповідачу за адресою:
16600,вул. Московська,7Б, м.Ніжин,
Чернігівська обл. та за адресою: 16600,вул.
Об'їжджа, б.116, корп.3, кв.30, були вручені
відповідачу, що підтверджується
поштовими повідомленнями №457 від
27.10.2014р., №802 від 13.11.2014р., №870
від 20.11.2014р..

Рішення приймається за наявними у
справі матеріалами на підставі ст.75
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши подані позивачем
документи і матеріали, вислухавши
пояснення повноважного представника
позивача, дослідивши докази, які мають
юридичне значення для вирішення спору
по суті, господарський суд встановив
наступне:

Відповідно до ч. 1 статті 202 ЦК України,
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Частина 1 статті 626 ЦК України
передбачає, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

22.05.2012р. між ТОВ "Рост Агро" та ПП
«Ніжин-Агродар» укладено договір
купівлі-продажу на умовах товарного
кредиту №96/1 (далі -Договір).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно ч.1 статті 712 ЦК України, за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у
встановлений строк (строки) товар у
власність покупця для використання
його у підприємницькій діяльності або
в інших цілях, не пов'язаних з
особистим, сімейним, домашнім або іншим
подібним використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п.1.1. Договору, Продавець
продає, а Покупець купує на умовах
товарного кредиту насіння
сільськогосподарських культур у
кількості 635 посівних одиниць,
відповідно до специфікації приведеної
в п.2.1. Договору.

За юридичною природою вказаний договір
є договором поставки.

Відповідно до п.2 статті 712 ЦК України,
до договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до п.2.1. Договору, товар
поставляється відповідно до
специфікації:

- насіння кукурудзи «Дніпровський
-181 СВ» Ф-1, кількість -300т., ціна 250,00грн..
/т.;

- насіння кукурудзи
«Почаївський-190 МВ» Ф-1, кількість -50т.,
ціна 375,00грн.. /т.;

На виконання умов договору позивач
передав відповідачу насіння кукурудзи,
що підтверджується видатковою
накладною №00765 від 02.06.2012р. на суму
112500,00грн. та довіреністю №51 від 01.06.2012р..

Відповідно до вимог статті 526 ЦК
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог ЦК України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідні положення також
визначаються у ч.1 статті 193 ГК України.

Згідно зі статтею 525 ЦК України та ч.7
статті 193 ГК України одностороння
відмова від зобов'язання не
допускається, крім випадку коли право
такої відмови встановлено договором
або законом.

Згідно ч.1 статті 692 ЦК України покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Відповідно до п.2.2., 2.3. Договору,
загальна вартість товару складає
112500,00грн. ( з ПДВ); платіж здійснюється
на розрахунковий рахунок Продавця у
такі терміни: 20% у термін до 02.06.2012р.; 30% -
до 01.09.2012р., 50% - до 20.10.2012р..

Позивачем надано суду рахунок-фактуру
№СФ-0096/1 від 22.05.2012р. на суму 112500,00грн..

Відповідач здійснив оплату 01.06.2012р. на
суму 20000,00грн., що підтверджується
банківською випискою наданою
позивачем.

Обов'язок щодо повної оплати
отриманого товару відповідачем станом
на час порушення провадження у справі
повністю не виконаний, що є порушенням
ст. ст. 525, 692 ЦК України і ст.193 ГК
України.

Факт отримання товару за зазначену
суму належним чином доведений,
підтверджується матеріалами справи.

Станом на час вирішення спору обов'язок
щодо оплати поставленого товару
відповідачем не виконаний,
заборгованість відповідача перед
позивачем становить 92500,00грн.

Враховуючи вище наведене, суд вважає,
що факт наявності основного боргу у
відповідача перед позивачем в сумі
92500,00грн. належним чином доведений,
документально підтверджений і
відповідачем не спростований, а відтак,
позовні вимоги позивача про стягнення
з відповідача 92500,00грн. основного боргу
визнаються судом обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України
передбачає, що боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Частинами 4 та 6 ст. 231 Господарського
кодексу України встановлено, що
штрафні санкції за порушення
зобов'язання застосовуються у розмірі
передбаченому сторонами у договорі.

Також частиною 6 ст. 232 Господарського
кодексу України передбачено, що
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Відповідно до п.5.4. Договору, у випадку
прострочення в здійснення платежу
проти термінів, встановлених даним
Договором, Покупець компенсує всі
збитки, викликані несвоєчасним
виконанням зобов'язання, включаючи
упущену вигоду, а також сплачує пеню в
розмірі 0,5% від суми невиконаного
зобов'язання, за кожний день
прострочення.

Позивачем нараховано відповідачу пеню
у розмірі подвійної ставки НБУ за
період з 02.06.2012р. по 13.10.2014р. в сумі
30075,24грн..

За перерахунком суду пеня має
нараховуватись з 03.06.2012р., з 02.09.2012р., з
21.10.2012р. на протязі шести місяців, та
становить 6896,00грн., яка підлягає
задоволенню та стягненню на користь
позивача.

В іншій частині заявленої до стягнення
позивачем пені слід відмовити.

Частина 2 статті 625 ЦК України
передбачає, що боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Позивачем заявлено до стягнення
інфляційні за період з грудня 2012р. по
вересень 2014р. в сумі 15738,47грн..

За перерахунком суду інфляційні за
період з грудня 2012р. по вересень 2014р.
складають15719,18 грн., які підлягають
задоволенню та стягненню на користь
позивача.

В іншій частині нарахованих позивачем
до стягнення інфляційних слід
відмовити.

Частиною 6 ст. 84 ГПК України
передбачено, що в резолютивній частині
рішення вказується про розподіл
господарських витрат між сторонами,
про повернення судового збору з
бюджету.

Відповідно ст.49 ГПК України, суми, які
підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, послуги
перекладача, адвоката та інші витрати,
пов'язані з розглядом справи,
покладаються: при задоволенні позову -
на відповідача; при відмові в позові -
на позивача; при частковому
задоволенні позову - на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Згідно статті 49 ГПК України та Закону
України „Про судовий збір" від 08.07.2011
року № 3674-VI, господарський суд вважає
за необхідне стягнути з відповідача на
користь позивача 2302,30грн. судового
збору.

Керуючись ст.ст. 49, ст.75, ст.82-85,
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного
підприємства «Ніжин-Агродар» (16600, вул.
Московська,7Б, м.Ніжин, Чернігівська
обл., р/р 7 у ПАТ «Полікомбанк», МФО
353100, ) на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "Рост Агро" (39027,
с.Кирияківка, Глобинський р-н,
Полтавська обл., р/р 3 в ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805, ) 92500,00грн. основного боргу,
6896,00грн. пені та 15719,18грн. інфляційних, а
всього 115115,18грн., а також 2302,30грн.
судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

3. Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Суддя
М.П. Цимбал-Нарожна