ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.11.14 Справа № 904/6908/14

За позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "ФІРМА
"БІЗНЕСКОНТАКТ", м. Дніпропетровськ

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення 77 125,91 грн.

Суддя Соловйова А.Є.

Секретар судового засідання Потапчук
П.В.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «ФІРМА
«БІЗНЕСКОНТАКТ» (надалі - Позивач)
звернулось до господарського суду
Дніпропетровської області з позовною
заявою до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (надалі - Відповідач) про
стягнення 77 125,91 грн. за договором
поставки №КР19/11 від 19.11.2013.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 15.09.2014
порушено провадження у справі, позовна
заява прийнята до розгляду.

В судових засіданнях 29.09.2014, 14.10.2014,
06.11.2014 розгляд справи був відкладений
на 14.10.2014, 06.11.2014, 10.11.2014 відповідно, в
зв'язку з нез'явленням в судові
засідання Відповідача та необхідністю
витребувати додаткові документи до
матеріалів справи, згідно зі ст.77
Господарського процесуального кодексу
України.

В обґрунтування своїх позовних вимог
Позивач посилається на невиконання
Відповідачем вимог діючого
законодавства та умов згаданого
договору, а саме - порушення строків
оплати поставленого товару. У
підтвердження своїх позовних вимог
Позивач надав суду договір поставки
№КР19/11 від 19.11.2013, реєстр видаткових
накладних, реєстр накладних з
повернення товару, реєстр платіжних
доручень з оплати товару.

Позивач керуючись п.4.1. названого
Договору, нормами Господарського та
Цивільного кодексів України просить
стягнути з Відповідача заборгованість
поставлений товар в сумі 77 125,91 грн.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 29.09.2014
суд зобов'язав Позивача надати
видаткові накладні, що підтверджують
факт поставки товару за договором
поставки №КР19/11 від 19.11.2013. Проте
Позивач вимоги ухвали суду не виконав,
витребувані документи не надав.

Ухвалами господарського суду
Дніпропетровської області від 14.10.2014,
06.11.2014 суд зобов'язував Відповідача
надати видаткові накладні, що
підтверджують факт поставки товару за
договором поставки №КР19/11 від 19.11.2013.

Проте Відповідач у призначені на 29.09.2014,
14.10.2014, 06.11.2014, 10.11.2014 судові засідання не
з'явився; відзив на позовну заяву не
надав; вимоги ухвали суду від 14.10.2014 та
06.11.2014 не виконав, пояснень щодо причин
неприбуття в судове засідання не
надходило; про дату, час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином за вказаною у позовній
заяві та підтвердженою Спеціальним
витягом з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців адресою: АДРЕСА_1.

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог ч.1 ст.64 та ст.87
Господарського процесуального кодексу
України.

В разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом
(пп.3.9.1. п.3 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011).

Таким чином, оскільки неможливість
присутності в судовому засіданні
представника Відповідача
документально підтверджена не була,
суд вважає за можливе розглянути
справу за відсутності представника
Відповідача за наявними в справі
матеріалами відповідно до ст.75
Господарського процесуального кодексу
України.

10.11.2014 представником Позивача через
канцелярію суду подана заява б/н від
10.11.2014 про слухання справи без його
участі. Заява про розгляд справи за
відсутності представника Позивача
задоволена судом.

В судовому засіданні 10.11.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши матеріали справи,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

19.11.2013 товариство з обмеженою
відповідальністю «ФІРМА
«БІЗНЕСКОНТАКТ" (Позивач,
Постачальник) та фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 (Відповідач,
Покупець) уклали договір поставки
№КР19/11 (надалі - Договір) відповідно до
умов якого Постачальник зобов'язався в
обумовлений договором строк передати
Покупцю Товар, а Покупець зобов'язався
прийняти товар та оплатити його (п.п.1.1.,
1.2. Договору).

Відповідно до п.п.1.3., 1.5. Договору,
найменування, ціна та кількість Товару,
що поставляється, визначаються у
видаткових накладних, які є невід'ємною
його частиною. Право власності на Товар
переходить від Постачальника до
Покупця в момент підписання Сторонами
відповідної накладної, яка є
підтвердженням передачі продукції у
власність Покупця.

Згідно з п.4.1. Договору, розрахунки по
Договору здійснюються Покупцем з
відстроченням 14 (чотирнадцять)
календарних днів з дати поставки
товару і переходу права власності на
товар від Постачальника до Покупця.

В позовній заяві Позивач посилається
на той факт, що в період з 26.11.2013 по 15.04.2014
він передав у власність Відповідача
газети та журнали на суму 215 100,54 грн. В
період з 05.12.2013 по 25.04.2014 Відповідач
повернув Позивачу товар на суму 31 974,63
грн. Крім того, в період з 13.12.2013 по 15.07.2014
Відповідач здійснив оплату Позивачу в
сумі 106 000,00 грн.

З урахуванням викладеного, за
розрахунком Позивача несплаченою
залишилась сума 77 125,91 грн. (215 100,54 грн. - 31
974,63 грн. - 106 000,00 грн. = 77 125,91 грн.), які
Позивач просить стягнути з
Відповідача.

В силу ст.193 Господарського кодексу
України, ст.526 Цивільного кодексу
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення.

При цьому, первинні документи повинні
мати обов'язкові реквізити та містити
дані, що дають змогу ідентифікувати
особу, яка брала участь у здійсненні
господарської операції.

Документами, які є підставою для
оприбуткуванню товару, є накладні та
товарно-транспортні накладні, що
являються підставою для внесення
запису в облікові бухгалтерські
регістри.

В той же час, Позивачем до позовної
заяви не були додані видаткові
накладні, що підтверджують факт
поставки товару на суму 215 100,54 грн. за
Договором.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 29.09.2014
суд зобов'язав Позивача надати
видаткові накладні, що підтверджують
факт поставки товару за договором
поставки №КР19/11 від 19.11.2013. Проте
Позивач вимоги ухвали суду не виконав,
витребувані документи не надав.

Ухвалами господарського суду
Дніпропетровської області від 14.10.2014,
06.11.2014 суд зобов'язував Відповідача
надати видаткові накладні, що
підтверджують факт поставки товару за
договором поставки №КР19/11 від 19.11.2013.
Відповідач також вимоги ухвал суду не
виконав, витребувані документи не
надав.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Таким чином,
обов'язок доказування законодавчо
покладено на сторони.

Згідно з ч. 2 ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтвердженні певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст. 41 Господарського
процесуального кодексу України,
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Статтею 32 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський суд у встановленому
законом порядку, встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Всупереч вимог ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України
Позивачем не було надано до суду
доказів того, що в період з 26.11.2013 по
15.04.2014 між Позивачем та Відповідачем
відбувались господарські операції з
поставки/передачі товару, а отже вимоги
Позивача про стягнення заборгованості
в сумі 77 125,91 грн. за поставлений товар
задоволенню не підлягають.

Суд не приймає до уваги надані
Позивачем податкові накладні та
квитанції про отримання електронного
файлу податковою інспекцією, виходячи
з того, що в силу положень чинного
законодавства безпосередньо первинні
документи є підставою для формування
фінансової та податкової звітності
підприємства, а не навпаки.

За відсутності первинних документів,
як підстави для формування податкової
звітності та відображення у ній
вчинених господарських операцій, дані
декларацій, поданих до податкового
органу, не можуть бути доказом
відвантаження/отримання товару.

Більш того, наявність податкової
звітності не виключає можливості її
уточнення (корегування) в майбутніх
податкових періодах у разі
самостійного виявлення платником
податків помилок в поданих деклараціях
(ст.50 Податкового кодексу України).

Судові витрати по справі відповідно до
ст.49 Господарського процесуального
кодексу України покладаються на
Позивача.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 17.11.2014.

Суддя А.Є. Соловйова