ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2014 р.Справа № 922/3838/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання
Воронько В.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Продукт України"
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мілланд", м. Харків
про стягнення 288740,45 грн. за участю
представників сторін:

позивача - Кукаркін О.О., за довіреністю
від 01.10.2014 року;

відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Продукт України" звернулось до
господарcького суду Харківської
області з позовною заявою, в якій
просить стягнути з ТОВ "Мілланд"
заборгованість за поставлений товар за
договором поставки №07/05-2013 в сумі 288 740,45
грн. Судові витрати просить покласти на
відповідача.

22.10.2014 року до суду від позивача
надійшли додаткові письмові пояснення
по справі.

Суд, дослідивши надані пояснення та
додані до них документи, долучає їх до
матеріалів справи.

Представник позивача в судовому
засіданні 10.11.2014 року позовні вимоги
підтримав повністю, просив суд позов
задовольнити.

Відповідач правом на участь
представника у судовому засіданні
10.11.2014 року не скористався, причину
неявки не повідомив, витребуваних
судом документів не надав, про дату, час
та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином, про що
свідчить поштове повідомлення про
вручення поштового відправлення, яке
повернулось на адресу суду з відміткою
про вручення відповідачеві 30.10.14р.

Присутній в судовому засіданні 10
листопада 2014 року представник позивача
підтримав позовні вимоги та вважає за
можливе розглянути справу по суті в
даному судовому засіданні без участі
представника відповідача, пояснив, що
ним надані всі документи, які необхідні
для розгляду справи по суті, наголосив
на відсутності доказів погашення
існуючої заборгованості.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і
основних свобод людини 1950 року,
ратифікованою Верховною Радою України
( Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР
), кожній особі гарантовано право на
справедливий і відкритий розгляд при
визначенні її громадських прав і
обов'язків впродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
створеним відповідно до закону.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 22 жовтня 2014
року сторони попереджені про розгляд
справи за наявними в ній матеріалами у
разі неявки представників сторін у
судове засідання та ненадання
витребуваних судом документів.
Враховуючи це, враховуючи також
достатність часу, наданого сторонам
для підготовки до судового засідання
та підготовки витребуваних судом
документів, приймаючи до уваги
принципи змагальності та
диспозитивності господарського
процесу, закріплені п.4 ч.3 ст. 129
Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 ГПК
України, суд вважає, що господарським
судом в межах наданих йому повноважень
сторонам створені усі належні умови
для надання доказів у справі та є
підстави для розгляду справи за
наявними у справі матеріалами.

Судом виконано процесуальний обов'язок
щодо повідомлення учасників процесу
про дату, час та місце розгляду справи,
а тому суд вважає можливим розглядати
справу за наявними в ній матеріалами,
як це передбачено статтею 75
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши матеріали справи, повно та
всебічно дослідивши обставини та
докази на їх підтвердження, вислухавши
уповноваженого представника позивача,
судом встановлено наступне.

07.05.2013 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Продукт України"
(позивач) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Мілланд" (відповідач)
було укладено договір поставки №
07/05-2013, у відповідності до умов якого,
позивач поставляє, а відповідач купує
товар під торгівельними марками, права
на які належать позивачу, для продажу у
закріпленому позивачем регіоні: м.
Харків та Харківська область, на умовах
та в порядку, встановленому даним
договором.

Відповідно до п. 4.3 договору відповідач
здійснює повну оплату товару у день
його поставки. Днем поставки товару
вважається день, вказаний у видатковій
накладній на товар. Датою оплати
вважається дата зарахування грошових
коштів на поточний рахунок позивача.

На виконання умов зазначеного договору
позивачем було поставлено товар на
загальну суму 1438440,45 грн., що
підтверджується накладними, що наявні
в матеріалах справи. Надані накладні
підписані обома сторонами та скріплені
печатками.

За вимогами ч. 1 ст. 712 Цивільного
кодексу України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до 2 ст. 712 Цивільного
кодексу України, до договору поставки
застосовуються загальні положення про
купівлю - продаж, якщо інше не
встановлено договором, законом або не
випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За вимогами ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів
справи, відповідач в порушення п.4.3.
договору свої зобов'язання належним
чином не виконав, а саме не провів
повної оплати товару в строки
передбачені договором, а здійснив лише
часткове погашення - в сумі 1149700,00 грн.,
що підтверджується виписками з
банківського рахунку (наявні у
матеріалах справи), у зв`язку із чим у
відповідача утворився борг перед
позивачем в сумі 288740,45 грн., що стало
причиною для звернення останнього до
суду.

Згідно зі ст.43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України:
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно ст. 509 ЦК України, ст.173 ГК України
зобов'язання є правовідношення, в якому
одна сторона (боржник) зобов`язана
вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст. 11 ЦК України та ст. 174
Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що
господарські зобов'язання можуть
виникати безпосередньо з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

За змістом ст. 193 ГК України та ст. 525 ЦК
України одностороння відмова від
виконання зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом не допускається.

Частиною 3 статті 509 ЦК України
встановлено, що зобов'язання має
ґрунтуватися на засадах
добросовісності, розумності та
справедливості.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов`язання
(неналежне виконання).

За приписами ст.193 ГК України та ст. 526 ЦК
України, яка містить аналогічні
положення, зобов`язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов`язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Враховуючи, що у відповідності до ст. 526
ЦК України та ст. 193 ГК України
зобов'язання повинні виконуватись
сторонами у встановлених договором або
законом порядку і строках, приймаючи до
уваги викладені обставини; доведеність
з боку позивача факту відвантаження
товару згідно вищеперелічених
накладних та недоведеність з боку
відповідача факту повного розрахунку з
позивачем за отриманий товар за цими
накладними, суд визнає вимоги позивача
щодо стягнення з відповідача
заборгованості у розмірі 288740,45 грн.
обгрунтованими, правомірними,
доведеними матеріалами справи, не
спростованими відповідачем та такими,
що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України.
У спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав судовий
збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються: при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги підлягають
задоволенню в повному обсязі, судовий
збір у даній справі покладається на
відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.
ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України;
ст.ст. 11, 509, 526, 712 Цивільного кодексу
України; ст. 173, ч. 1 ст. 174, ст. 193
Господарського кодексу України; ст.ст.
1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мілланд" (61068, м.
Харків, пров. Старомосковський, 6-А, п/р
5501 у Харківському відділенні ПАТ
"Альфа - Банк", МФО 300346, )
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Продукт України" (83003,
м. Донецьк, проспект Ілліча, 81, р/р
8616 в ПАТ КБ "Приватбанк", м.
Донецьк, МФО 335496, )
основний борг у сумі 288740,45 грн. та 5774,81
грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 17.11.2014 р.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення
десятиденного строку для оскарження.
Зазначений строк обчислюється з дня
підписання повного тексту рішення.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя Л.В. Шарко

922/3838/14