ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

22 жовтня 2014 року Справа № 922/2153/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддіЧеркащенка
М.М.,суддів:Вовка І.В., Грека Б.М.,
Селіваненка В.П., Стратієнко
Л.В.,розглянувши заявуТовариства з
обмеженою відповідальністю "ПФК
Террамет"про перегляд Верховним Судом
УкраїнипостановиВищого
господарського суду України від 24.03.2014у
справі№ 922/2153/13за позовомПрокурора
Комінтернівського району м. Харкова в
інтересах держави в особі Харківської
міської радидоТовариства з обмеженою
відповідальністю "ПФК
Террамет"простягнення суми,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Комінтернівського району
міста Харкова звернувся в інтересах
держави в особі Харківської міської
ради до господарського суду
Харківської області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ПФК Террамет" про
стягнення збитків у розмірі 100788, 24 грн.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 19.07.2013,
залишеним без змін постановою
Харківського апеляційного
господарського суду від 19.09.2013, позов
задоволено.

Постановою Вищого господарського суду
України від 24.03.2014 у даній справі
постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 19.09.2013 залишено
без змін.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ПФК Террамет"
звернулося із заявою про перегляд
Верховним Судом України постанови
Вищого господарського суду України від
24.03.2014 у справі №922/2153/13, в якій просить
вказану постанову скасувати, прийняти
нове рішення, яким касаційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ПФК Террамет"
задовольнити у повному обсязі,
постановлені у справі судові рішення
скасувати, у задоволенні позову
відмовити.

Заяву з посиланням на постанови Вищого
господарського суду України від 06.08.2014
у справі № 5023/3993/12(5023/9057/11) та від 11.09.2014 у
справі № 922/177/14 мотивовано неоднаковим
застосуванням Вищим господарським
судом України одних і тих самих норм
матеріального права, а саме: статті 125,
157 Земельного кодексу України, статті 224
Господарського кодексу України, статті
22 Цивільного кодексу України,
внаслідок чого ухвалено різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, Вищий
господарський суд України вважає за
необхідне відмовити в допуску справи
до провадження Верховного Суду України
з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 11116 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) заява про перегляд судових
рішень господарських судів може бути
подана на підставі неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень (пункт 1 частини першої статті
11116 ГПК України) матиме місце в разі,
коли суд (суди) касаційної інстанції у
розгляді двох чи більше справ за
подібних предмета і підстав позову,
змісту позовних вимог та встановлених
судом фактичних обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов (дійшли)
неоднакових правових висновків,
покладених в основу цих судових рішень.

При вирішенні питання допуску справи
до провадження Верховного Суду України
враховується сукупність всіх наявних
складових ознак неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах.

У постанові від 24.03.2014 у справі № 922/2153/13,
про перегляд якої просить заявник,
Вищий господарський суд України визнав
обґрунтованими висновки судів
попередніх інстанцій щодо наявності
підстав для задоволення позову про
стягнення збитків у формі неодержаної
плати за фактичне користування
земельною ділянкою без
правовстановлюючих документів, з
огляду на те, що відповідач
користувався спірною ділянкою без
належного оформлення відповідних прав
на неї у встановленому порядку, не
вносив плату за фактичне користування
земельною ділянкою, а також не навів
поважних причин, які б перешкоджали
йому здійснити таке оформлення, що
свідчить про наявність підстав для
стягнення з відповідача неодержаних
доходів у формі неодержаної плати за
землю за спірний період.

Водночас у постановах від 06.08.2014 у
справі № 5023/3993/12(5023/9057/11) та від 11.09.2014 у
справі № 922/177/14, Вищий господарський
суд України погодився з висновками
судів попередніх інстанцій щодо
відмови в позовах про стягнення
збитків (упущеної вигоди) спричинених
використанням відповідачами земельних
ділянок без правовстановлюючих
документів, виходячи з того, що суми
збитків, які просить стягнути позивач,
обґрунтовуються умовним припущенням
про можливість отримання ним прибутку
в результаті випадкового збігу
обставин; судами попередніх інстанцій
враховано, що позивачем не вчинялися
заходи, спрямовані на одержання
доходів із спірних земельних ділянок,
зокрема, щодо спонукання відповідачів
виконати рішення ради та укладення
договорів оренди. Таким чином, у даному
випадку відсутні всі необхідні
елементи складу цивільного
правопорушення, а саме позивачем не
доведено протиправної поведінки
відповідачів, їх вини, розміру збитків
та причинно-наслідкового зв'язку між
використанням відповідачами земельної
ділянки та збитками у вигляді
неодержаного доходу за використання
спірних ділянок. Крім того, у справі
№922/177/14 судами попередніх інстанцій
встановлено обставини здійснення
відповідачем оплати за землю в
розмірах, передбачених статтею 275
Податкового кодексу України до
отримання витягу з нормативно-грошової
оцінки земельної ділянки, а після
отримання витягу - в розмірах,
передбачених статтею 274 Податкового
кодексу України.

Таким чином, зазначені судові рішення
не підтверджують доводів заявника щодо
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права у подібних
правовідносинах, а свідчать лише про
наявність у згаданих справах різних
обставин, залежно від яких суд
касаційної інстанції дійшов
відповідних правових висновків.

За таких обставин відсутні підстави
для допуску даної справи до
провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 86, 11116, 11121 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

У Х В А Л И В:

Відмовити Товариству з обмеженою
відповідальністю "ПФК Террамет" у
допуску справи № 922/2153/13 до провадження
Верховного Суду України.

Головуючий суддя М. Черкащенко Судді
І. Вовк Б. Грек В. Селіваненко Л.
Стратієнко