ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2014 р.
Справа № 914/3504/14

Господарський суд Львівської області у
складі судді Р.Матвіїва, при секретарі
судового засідання Д. Зубкович,
розглянув матеріали справи

за позовом: Управління Державної
служби охорони при Головному
управлінні Міністерства внутрішніх
справ України у Львівській області, м.
Львів;

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Західпаб", м. Львів;

про: стягнення 5 969 грн. 69 коп.

У судовому засіданні взяли участь
представники:

позивача: Ганчар М.П. - представник на
підставі довіреності №2493 від 28.07.2014
року;

відповідача: не з'явився.

Обставини розгляду справи. Ухвалою
суду від 06.10.2014 року прийнято до
розгляду позовну заяву та порушено
провадження у справі за позовом
Управління Державної служби охорони
при Головному управлінні Міністерства
внутрішніх справ України у Львівській
області до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Західпаб" про
стягнення 5 969 грн. 69 коп. Розгляд справи
призначено на 28.10.2014 року.

У судовому засіданні 28.10.2014 року
представник позивача позовні вимоги
підтримав, подав витяг з ЄДРПОУ на
відповідача. Представник відповідача у
судове засідання не з`явився, через
канцелярію суду подав клопотання про
відкладення розгляду справи. Судом
відкладено розгляд справи на 11.11.2014
року.

У судовому засіданні 11.11.2014 року
представник позивача позовні вимоги
підтримав, подав клопотання про
долучення документів до матеріалів
справи. Відповідач явки представника в
судове засідання не забезпечив. Про час
і місце розгляду справи відповідач
повідомлений належним чином, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення.

Відповідно до п. 3.9.2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 N 18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Згідно зі ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України, якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 11.11.2014 року судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Від фіксації судового процесу
технічними засобами представник
сторони відмовився.

Представнику сторони, що брав участь у
судовому засіданні, роз'яснено зміст
ст. ст. 20, 22 Господарського
процесуального кодексу України щодо
його прав та обов'язків, зокрема про
право заявляти відводи судді.

Суть спору. Спір між сторонами виник у
зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем своїх обов`язків по
оплаті наданих позивачем послуг.
Управління Державної служби охорони
при Головному управлінні Міністерства
внутрішніх справ України у Львівській
області (надалі по тексту рішення -
позивач, охорона згідно з договором)
звернулося до суду з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Західпаб" (надалі по
тексту рішення - відповідач, замовник
згідно з договором) про стягнення 5 969
грн. 69 коп. заборгованості.

На виконання умов укладеного між
сторонами спору договору відповідач
зобов'язався приймати під
спостереження систему тривожної
сигналізації (сигналізацію),
встановлену на об`єкті «замовника»,
зазначеному в дислокації-розрахунку
(Додаток № 1). Однак, як стверджує
позивач, всупереч умовам договору
повної оплати вартості отриманої
сигналізації відповідач не здійснив,
чим порушив умови договору.

Відповідач явки представника в судове
засідання не забезпечив, про час і
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, проти позову не
заперечив, відзиву на позовну заяву не
подав, наявність боргу не спростував, у
процесі розгляду справи частково борг
погасив.

У процесі розгляду справи суд
встановив наступне. 21.12.2010 року позивач
і відповідач у відповідності до заяви
директора Товариства з обмеженою
відповідальністю "Західпаб" та наказу
начальника Центру технічної охорони
УДСО при головному Управлінні
Міністерства внутрішніх справ України
у Львівській області від 04.01.2011 року,
копії яких долучені до позовної заяви,
уклали договір централізованого
спостереження за станом тривожної
сигналізації та реагування ГЗ ПЦО на
відповідні сигнали № 01-3346 (надалі по
тексту рішення - договір), згідно з п. 1
якого замовник передає, а охорона
приймає під спостереження систему
тривожної сигналізації, встановлену на
об`єкті замовника (надалі по тексту
рішення - сигналізація), зазначеному в
дислокації-розрахунку, що є невід`ємною
частиною договору та негайно
направляється наряд міліції охорони на
об`єкт у разі її спрацювання..

Сума договору визначається сторонами
на основі дислокації-розрахунку. В разі
зміни норм витрат на здійснення
спостереження, в тому числі при
проведенні державою індексації
доходів населення, інших заходів, що
викликають зміну суми витрат на
спостереження, сума договору
змінюється на основі наданого охороною
обгрунтованого розрахунку без
переоформлення договору. Оплата за цим
договором здійснюється замовником
щомісячно шляхом перерахування
визначених договором сум коштів на
розрахунковий рахунок охорони не
пізніше 5 (п`ятого) числа поточного
місяця. За домовленістю сторін оплата
по договору може здійснюватись цінними
паперами. Виконання охороною своїх
функцій у позадоговірний час
оплачується у подвійному розмірі (п. п.
2.1-2.2 договору).

На виконання умов договору позивачем
було встановлено спостережну
сигналізацію на об'єкті Товариство з
обмеженою відповідальністю "Західпаб"
Ресторан «Старгород» за адресою м.
Львів вул. Римлянина, 1, що зазначено в
додатку № 1 до договору.

Відповідно до додатку № 3 до договору
Протоколу узгодження договірної ціни
за здійснення заходів охорони сторони
узгодили ціну за здійснення заходів
охорони по договору, яка становить 3
грн. 35 коп. за одну годину охорони
кожного рубежу об'єкта.

У відповідності до умов договору
позивачем надавались послуги,
обумовлені договором, підтвердженням
чого є акти № ЦПГ-005045, № ЦПГ-009314
прийому-здачі виконаних робіт/послуг
за лютий 2014 року, березень 2014 року на
загальну суму 8 469 грн. 69 коп., що
долучені до позовної заяви.

Представником позивача також подано
акт звірки взаєморозрахунків
(підписаний та скріплений печатками
обох сторін), відповідно до якого
станом на березень 2014 року
заборгованість відповідача перед
позивачем становить 8 469 грн. 69 коп. На
виконання вимог ухвал суду
представником позивача долучено до
матеріалів справи акт звірки
взаєморозрахунків станом на жовтень 2014
року, відповідно до якого
заборгованість зменшилась і становить
5 469 грн. 69 коп. Вказаний розмір
заборгованості підтверджується також
довідкою, підписаною представником
позивача Ганчар М.П.

Як підтверджується матеріалами справи,
а саме платіжними дорученнями № 2668 від
05.06.2014 року, № 2628 від 03.06.2014 року, № 2681
від 06.06.2014 року, № 2738 від 16.06.2014 року, № 608
від 03.10.2014 року, № 425 від 15.09.2014 року,
відповідачем здійснено оплату за
договором від 21.12.2010 року на загальну
суму 3 000 грн.

Докази здійснення відповідачем оплати
за надані передбачені договором
послуги у повному розмірі у матеріалах
справи відсутні.

Як вбачається з заяви відповідача № 338
від 26.02.2014 року, отриманої позивачем
27.02.2014 року, замовник просив розірвати
укладений 21.12.2010 року договір у зв'язку
з відсутністю потреби в отримуванні
всіх послуг. Відповідно до наказу № 1464
від 17.03.2014 року на підставі вказаної
заяви припинено централізоване
спостереження за станом тривожної
сигналізації ресторану «Старгород» та
відключено об'єкти від системи.

Дані факти матеріалами справи
підтверджується, сторонами не
заперечувались та документарно не
спростовувались.

Дослідивши представлені суду докази,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд вважає позовні вимоги
підставними, обґрунтованими та такими,
що підлягають до задоволення частково
з огляду на наступне.

Як встановлено судом вище, сторони
уклали договір централізованого
спостереження за станом тривожної
сигналізації та реагування ГЗ ПЦО на
відповідні сигнали, яким визначили
взаємні права та обов'язки.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного
кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного
кодексу України за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Матеріалами справи підтверджено,
відповідачем не спростовано належне
виконання позивачем умов договору.

Суд також зазначає, що розірвання
договору централізованого
спостереження за станом тривожної
сигналізації та реагування ГЗ ПЦО на
відповідні сигнали не може означати
припинення зобов'язань за договором,
оскільки відповідно до ч. 4 ст. 631
Цивільного кодексу України закінчення
строку договору не звільняє сторони
від відповідальності за його
порушення, яке мало місце під час дії
договору, а відповідно до ч. 1 ст. 202
Господарського кодексу України
господарське зобов'язання
припиняється: виконанням, проведеним
належним чином; зарахуванням
зустрічної однорідної вимоги або
страхового зобов'язання; у разі
поєднання управненої та зобов'язаної
сторін в одній особі; за згодою сторін;
через неможливість виконання та в
інших випадках, передбачених цим
Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Згідно з ч. 7 наведеної
статті не допускається одностороння
відмова від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом.

Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно ставляться
(ст. 526 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

У статті 610 Цивільного кодексу України
зазначається, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Частиною 1 статті
612 Цивільного кодексу України
встановлено, що боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Як зазначалося вище, договором (п. 2.2)
сторони узгодили, що оплата за цим
договором здійснюється замовником
щомісячно шляхом перерахування
визначених договором сум коштів на
розрахунковий рахунок охорони не
пізніше 5 числа поточного місяця. У
матеріалах справи відсутні докази
вчасної та періодичної оплати
замовником наданих охороною послуг.
Представником відповідача не
спростовано допущеного прострочення
виконання грошового зобов'язання.
Враховуючи наведені вище нормативні
положення та встановлені обставини
справи, замовник за договором
вважається таким, що прострочив
виконання грошового зобов'язання.

Суд звертає увагу на здійснення
часткового погашення заборгованості
відповідачем. Так у червні 2014 року,
тобто до звернення з позовом до суду
відповідач сплатив 2000 грн., у вересні 2014
року (до звернення з позовом до суду) - 500
грн. Позовна заява подана до суду 02.10.2014
року представником Ганчар М.П. Відтак,
здійснення відповідачем платежу на
суму 500 грн. 03.10.2014 року здійснене після
порушення провадження у справі.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору.

Відповідно до п. 4.4 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
26.12.2011 року N 18 «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції»» господарський суд
припиняє провадження у справі у зв'язку
з відсутністю предмета спору (пункт 1-1
частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у
випадку припинення існування предмета
спору (наприклад, сплата суми боргу,
знищення спірного майна, скасування
оспорюваного акта державного чи іншого
органу тощо), якщо між сторонами у
зв'язку з цим не залишилося
неврегульованих питань.

Припинення провадження у справі на
підставі зазначеної норми ГПК можливе
в разі, коли предмет спору існував на
момент виникнення останнього та
припинив існування в процесі розгляду
справи. Якщо ж він був відсутній і до
порушення провадження у справі, то
зазначена обставина тягне за собою
відмову в позові, а не припинення
провадження у справі.

З урахуванням наведених положень суд
приходить до висновку про наявність
підстав для припинення провадження у
справі в частині стягнення 500 грн.

Стосовно решти позовних вимог про
стягнення 5 469 грн. 69 коп., то виходячи із
наведених вище обставин, такі є
обґрунтованими і підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Судові витрати у відповідності до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України суд покладає на відповідача.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, п. 1-1 ч. 1 ст. 80,
ст. ст. 82-85, 116 Господарського
процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Західпаб» (79008, місто
Львів, вул. Римляна, будинок 1, ) на користь Управління
Державної служби охорони при ГУМВС
України у Львівській області (79019, місто
Львів, вулиця Липинського, будинок 44,
) 5 469 грн. 69 коп. боргу та 1
827 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування
сплаченого судового збору.

Припинити провадження у справі в
частині стягнення 500 грн. боргу.

Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили, в порядку
статті 116 Господарського
процесуального кодексу України.

Рішення набирає законної сили
відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України, може
бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду в
порядку і строки, передбачені ст. ст. 91 -
93 Господарського процесуального
кодексу України.

Повне рішення складене та
підписане 17.11.2014 року.

Суддя
Матвіїв Р.І.