ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

25.11.2014 р.
Справа № 917/2279/14

Господарський суд Полтавської області

в складі головуючого судді Кульбако
М.М.,

за участю представників:

позивача: Оберемко В.Г.

відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фукс Мастила
Україна", вул.Шевченка, 327а, м.Львів,79069

до Публічного акціонерного товариства
"Кременчуцький сталеливарний завод",

вул. Івана Приходька, 141, м.Кременчук
Полтавської області,39621

про стягнення 1 307,95 грн.,-

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Фукс Мастила
Україна" звернулось до господарського
суду Полтавської області з позовом до
публічного акціонерного товариства
"Кременчуцький сталеливарний завод"
про стягнення 1 307,95 грн., з яких 1 193,16
грн.- основного боргу, 114,79 грн. - пені,
посилаючись на неналежне виконання
відповідачем зобов'язань відповідно до
укладеного між сторонами 10.01.2014 р.
договору поставки товару № 0012-СН.

В обгрунтування позовних вимог,
позивач посилається на те, що ТОВ "Фукс
Мастила Україна" виконано всі умови
договору, а відповідач, в порушення
умов договору, не виконав зобов'язання
по оплаті за поставлений товар.

Представник відповідача, будучи
належним чином повідомлений про час та
місце розгляду справи, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення (а.с.
24), в судове засідання не з'явився,
надіславши клопотання № 40-21/621 від
24.11.2014 р. про відкладення розгляду
справи у зв'язку з відсутністю
можливості направити уповноваженого
представника в судове засідання.

Згідно статті 77 ГПК України,
господарський суд відкладає в межах
строків, встановлених статтею 69 ГПК
України розгляд справи, коли з якихось
обставин спір не може бути вирішено в
даному судовому засіданні.

Відповідно до п.3.9.2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26 грудня 2011 року(із змінами та
доповненнями) №18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у випадку нез'явлення
в засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка представників
сторін не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд з урахуванням
обставин конкретної справи може
відхилити доводи учасника процесу -
підприємства, установи, організації,
іншої юридичної особи, державного чи
іншого органу щодо відкладення
розгляду справи у зв'язку з відсутністю
його представника. При цьому
господарський суд виходить з того, що у
відповідних випадках такий учасник
судового процесу не позбавлений права
і можливості забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні іншого представника згідно з
частинами першою-п'ятою статті 28 ГПК, як
з числа своїх представників, так і осіб,
не пов'язаних з ним трудовими
відносинами. Неможливість такої заміни
представника і неможливість розгляду
справи без участі представника
підлягає доведенню учасником судового
процесу на загальних підставах (статті
32-34 ГПК).

ПАТ "Кременчуцький сталеливарний
завод" не надано жодного доказу на
обгрунтування неможливості участі
представника у судовому засіданні, а
тому суд не знаходить підстав для
задоволення клопотання про
перенесення розгляду справи, оскільки
явка представників сторін не
визнавалась обов'язковою, необхідних
для вирішення спору доказів, наявних в
матеріалах справи достатньо, а неявка
відповідача не перешкоджає розгляду
справи по суті, то справа розглядається
за наявними матеріалами на підставі
ст.75 ГПК України за відсутності
представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив, що 10.01.2014 р. між товариством з
обмеженою відповідальністю "Фукс
Мастила Україна" (далі - Постачальник)
та публічним акціонерним товариством
"Кременчуцький сталеливарний завод"
(далі - Покупець) укладено Договір
поставки товару № 0012-СН (далі - Договір),
відповідно до умов якого Постачальник
зобов'язується поставити і передати у
власність Покупцю товар, а Покупець
зобов'язується прийняти цей Товар та
своєчасно здійснювати його оплату (п.1.1.
Договору).

Відповідно до п. 1.2. Договору,
найменування, одиниця виміру, загальна
кількість товару, що підлягає поставці
за цим Договором, ціна за одиницю
товару, його часткове співвідношення
(асортимент, номенклатура),
визначаються специфікацією, що є
додатком до цього Договору.

Згідно з п. 1.4 Договору, загальна ціна
товару становить 1 193,18 грн. (одна тисяча
сто дев'яносто три грн. 18 коп.), в тому
числі ПДВ.

Відповідно до п 2.4. Договору датою
поставки Товару вважається дата
підписання видаткової накладної або
дата на товарно-транспортній накладній
перевізника, або дата календарного
штемпеля залізничної накладної чи
квитанції про приймання вантажу.

Пунктом 6.1. Договору передбачено, що
розрахунки за Товар здійснюються
Покупцем на протязі 30 календарних днів
з дати поставки.

Цей Договір вважається укладеним і
набирає чинності з моменту його
підписання сторонами та його
скріплення печатками сторін. Строк
цього Договору починає свій перебіг у
момент, визначений у п. 13.1 цього
Договору та закінчується 31 грудня 2014
року (п. 13.1, 13.2 Договору).

Факт виконання позивачем умов договору
та поставки відповідачу товару на
загальну суму 1 193,16 грн.
підтверджується наявною в матеріалах
справи копією видаткової накладної,
підписаної обома сторонами та
довіреністю на отримання
товарно-матеріальних цінностей (а. с.
12-14), оригінали яких надані
представником позивача і оглянуті в
судовому засіданні.

Як зазначається позивачем у позові в
порушення умов договору відповідач
свої зобов'язання з оплати отриманого
товару в порушення умов договору не
виконав, у зв'язку з чим утворилася
заборгованість у сумі 1 193,16 грн.

14.05.2014р. позивач направив претензію на
адресу відповідача з вимогою в
місячний термін з моменту отримання
претензії перерахувати на користь
позивача 1 193,16 грн. заборгованості по
оплаті за отриманий товар (а.с. 15-16),
проте будь-якої відповіді не отримав.

Вважаючи свої права порушеними,
позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення з відповідача 1 307,95 грн., з
яких 1 193,16 грн. - основного боргу, 114,79
грн. - пені.

При прийнятті рішення суд виходить з
наступного:

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України,
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки. Підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

Відповідно ст. 712 Цивільного Кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін. За приписами ст. 265
Господарського кодексу України за
договором поставки одна
сторона-постачальник, зобов'язується
передати (поставити) у зумовлені строки
(строк) другій сторони - покупцеві
товар, а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар і сплатити за
нього певну грошову суму.

Покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару. Покупець
зобов'язаний сплатити продавцеві повну
ціну переданого товару. Якщо продавець
зобов'язаний передати покупцеві крім
неоплаченого також інший товар, він має
право зупинити передання цього товару
до повної оплати всього раніше
переданого товару, якщо інше не
встановлено договором або актами
цивільного законодавства (п. 1 та п. 5 ст.
692 Цивільного Кодексу України).

Згідно ст.610 ЦК України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
встановлених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст.525 Цивільного
кодексу України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України,
встановлено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами. У
відповідності до вимог ст. ст. 525, 526
Цивільного кодексу України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином та в установлений строк,
одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається.

Статтею 193 Господарського кодексу
України передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору. Не допускаються
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом. Якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
(ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу
України та ст. 202 Господарського
кодексу України господарське
зобов'язання припиняється, зокрема,
виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконання умов договору позивач
належним чином та в повному обсязі
виконав взяті на себе зобов'язання за
договором, що підтверджується поданими
доказами, зауважень щодо кількості та
якості поставленого обладнання у
визначений законодавством та
договором термін від відповідача не
надійшло.

Відповідач взяті на себе зобов'язання
за договором по оплаті за поставлений
товар не виконав.

Відповідачем не надано жодного доказу
на спростування факту поставки товару
та не надано доказів проведення оплати,
а тому вимога позивача про стягнення
заборгованості в розмірі 1 193,16 грн. є
обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Крім вимоги про стягнення основного
боргу, позивачем також заявлено вимоги
про стягнення 114,79 грн. пені за період з
06.03.2014 року по 03.09.2014 року.

За ст. 610 Цивільного кодексу України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Стаття 611 Цивільного кодексу України
передбачає, що у разі порушення
зобов'язань настають правові наслідки,
встановлені договором або законом.

Пунктом 10.6 Договору поставки № 0012-СН
від 10.01.2014 р. сторони передбачили, що у
випадку порушення покупцем строку
розрахунку за поставлений товар
останній сплачує на користь
постачальника неустойку у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла під час порушення грошового
зобов'язання від суми заборгованості
за кожен день прострочення.

Після перевірки правильності
нарахування позивачем відповідачу
пені, суд приходить до висновку, що з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню 114,79 грн. - пені (в
межах заявлених вимог) за період з
06.03.2014 року по 03.09.2014 року.

У відповідності до ст.49 ГПК України,
судові витрати в частині сплати
судового збору, понесені позивачем,
покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене, матеріали
справи, обставин справи в їх
сукупності, дослідивши і оцінивши
подані докази, керуючись ст. ст. 43, 44, 49,
75,82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з публічного
акціонерного товариства
"Кременчуцький сталеливарний завод"
(вул. Івана Приходька, 141, м.Кременчук
Полтавської області, 39621,
ідентифікаційний код 05756783, інші
відомості - не відомі) на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "Фукс Мастила
Україна" (вул.Шевченка, 327а, м.Львів, 79069,
ідентифікаційний код 20843516, п/р 9001
в Філії КІБ ПАТ "Креді Агрікольи Банк
м.Київ, МФО 300379"): 1 193,16 грн. - основного
боргу, 114,79 грн. - пені та 1 827,00 грн. на
повернення судового збору.

Видати наказ з набранням рішенням
законної сили.

3. Рішення може бути оскаржено до
Харківського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Полтавської області
на протязі 10 днів.

СУДДЯ
Кульбако М.М.