ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"20" листопада 2014 р. справа № 5004/18/11
Суддя господарського суду Волинської
області Войціховський В.А., при
секретарі судового засідання
Потоцькій А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

заяву арбітражного керуючого -
ліквідатора Матвіїва Вадима
Миколайовича

про розподіл коштів

у справі за заявою фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, с. Підгайці
Луцького району

про банкрутство фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3, с. Липини
Луцького району

ВСТАНОВИВ: ухвалою господарського суду
від 05.01.2011р. було порушено провадження у
справі про визнання банкрутом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3.

Постановою суду від 27.01.2011р. підприємця
ОСОБА_3 було визнано банкрутом та
відкрито її ліквідаційну процедуру,
ліквідатором підприємця призначено
арбітражного керуючого Матвіїва
Вадима Миколайовича, котрого
зобов'язано надати суду документально
підтверджений звіт про виконану
роботу, належні відомості про всіх
кредиторів та формування
ліквідаційної маси
підприємця-банкрута.

Після прийняття господарським судом
відповідної постанови та
опублікування в офіційному
друкованому органі (газета "Голос
України" №25 (5025) від 10.02.2011р.) оголошення
про визнання підприємця ОСОБА_3
банкрутом до господарського суду у
встановленому порядку надійшли заяви
про визнання грошових вимог до
боржника від наступних кредиторів: ПАТ
"ОТП Банк", ПАТ "Укргазбанк".

Ухвалами господарського суду від
17.01.2012р., від 12.07.2012р., від 23.01.2013р., від
01.08.2013р., від 27.01.2014р. та від 28.07.2014р. строк
ліквідаційної процедури боржника -
підприємця ОСОБА_3 за клопотаннями
ліквідатора Матвіїва В.М. було
продовжено відповідно до 27.07.2012р., до
27.01.2013., до 27.07.2013р., до 27.01.2014р., до 27.07.2014р.
та до 27.01.2015р.

10 листопада 2014 року ліквідатор Матвіїв
В.М. звернувся до господарського суду
із клопотанням від 10.11.2014р. в котрому
просить суд здійснити розподіл коштів,
а також зобов'язати приватного
нотаріуса Луцького міського
нотаріального округу ОСОБА_4
перерахувати з депозитного рахунку
приватного нотаріуса кошти отримані
від продажу майна підприємця ОСОБА_3 та
здійснити їх розподіл.

Ухвалою суду від 11.11.2014р. заяву
ліквідатора Матвіїва В.М. було
призначено до розгляду в судовому
засіданні з повідомленням про час та
місце проведення судового засідання
всіх учасників провадження у справі
про банкрутство.

У визначений господарським судом день
та час ліквідатор, представники
кредиторів та боржника в судове
засідання не з'явились.

Поруч з цим 19 листопада 2014 року
ліквідатором в канцелярію суду було
здано клопотання про проведення
судового засідання без його участі. При
цьому ліквідатор просить суд заяву про
розподіл коштів задовольнити, також
повідомляє банківські реквізити ПАТ
АБ "Укргазбанк" для перерахування
коштів.

В обґрунтування заяви ліквідатором
засвідчується, що на виконання заходів
ліквідаційної процедури 31.10.2014р.
відбувся другий повторний аукціон
(прилюдні торги) з реалізації майна
банкрута - підприємця ОСОБА_3., на яких
було реалізовано:

- лот №1 - житловий будинок житловий
будинок, загальною площею - 132,4 м.кв.,
житловою площею 68,5 м.кв. (літ. А-2) з
прибудинковими спорудами та земельна
ділянка загальною площею - 2500,00 м.кв,
кадастровий номер :01:001:0351, які
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Всього за результатами прилюдних
торгів від покупців надійшло коштів у
розмірі 116 000,00 грн. з них 11600,00 грн.
вартість послуг організатора торгів з
урахуванням витрат на їх організацію
становить 10% від ціни продажу.

Таким чином, згідно з корінцем
квитанції №4 від 05.11.2014р., виданим
приватним нотаріусом Луцького
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
на депозитному рахунку нотаріуса
знаходиться сума коштів в розмірі 104
400,00 грн.

Розглянувши клопотання арбітражного
керуючого та обгрунтовуючі його
документи, суд дійшов до висновку про
підставність відповідної заяви та
необхідність її задоволення. При цьому
судом враховано наступні обставини:

Згідно ч. 2 ст. 41 Господарського
процесуального кодексу України
провадження у справах про банкрутство
здійснюється у порядку, передбаченому
цим Кодексом з врахуванням вимог
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

Статтею 5 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
від 14.05.1992р. №2343-ХІІ, положення котрого
застосовуються судом при розгляді
зазначеної справи, передбачено, що
провадження у справах про банкрутство
регулюється цим Законом, Господарським
процесуальним кодексом України, іншими
законодавчими актами України.

Поруч з цим з 19 січня 2013 року набрав
чинності Закон України "Про внесення
змін до Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" від 22 грудня
2011 року №4212-VI, який виклав нову
редакцію цього нормативного акта.

У відповідності до п. 11 Розділу Х
"Прикінцеві та перехідні положення"
Закону України "Про внесення змін до
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" від 22 грудня
2011 року №4212-VI положення цього Закону
застосовуються господарськими судами
під час розгляду справ про банкрутство,
провадження в яких порушено після
набрання чинності цим Законом.
Положення цього Закону, що регулюють
продаж майна в провадженні у справі про
банкрутство, застосовуються
господарськими судами під час розгляду
справ про банкрутство, провадження у
яких порушено до набрання чинності цим
Законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
від 14 травня 1992 року №2343-XII в редакції,
чинній до 18 січня 2013 року включно,
положення котрого застосовуються
господарським судом при розгляді даної
справи (далі Закон про банкрутство)
ліквідація - це припинення діяльності
суб'єкта підприємницької діяльності,
визнаного господарським судом
банкрутом, з метою здійснення заходів
по задоволенню визнаних судом вимог
кредиторів шляхом продажу його майна.

Згідно ч. 1 ст. 25 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
від 14.05.1992р. №2343-ХІІ ліквідатор з дня
свого призначення здійснює такі
повноваження: приймає до свого відання
майно боржника, вживає заходів по
забезпеченню його збереження; виконує
функції з управління та розпорядження
майном банкрута; здійснює
інвентаризацію та оцінку майна
банкрута згідно з законодавством;
аналізує фінансове становище банкрута;
виконує повноваження керівника
(органів управління) банкрута; очолює
ліквідаційну комісію та формує
ліквідаційну масу; пред'являє до третіх
осіб вимоги щодо повернення
дебіторської заборгованості банкруту;
має право отримувати кредит для
виплати вихідної допомоги працівникам,
що звільняються внаслідок ліквідації
банкрута, який відшкодовується в першу
чергу згідно зі статтею 31 цього Закону
за рахунок коштів, одержаних від
продажу майна банкрута; з дня визнання
боржника банкрутом та відкриття
ліквідаційної процедури повідомляє
працівників банкрута про звільнення та
здійснює його відповідно до
законодавства України про працю.
Виплата вихідної допомоги звільненим
працівникам банкрута провадиться
ліквідатором у першу чергу за рахунок
коштів, одержаних від продажу майна
банкрута або отриманого для цієї мети
кредиту; заявляє в установленому
порядку заперечення по заявлених до
боржника вимогах поточних кредиторів
за зобов'язаннями, які виникли під час
провадження у справі про банкрутство, і
є неоплаченими; з підстав, передбачених
частиною десятою статті 17 цього Закону,
подає до господарського суду заяви про
визнання недійсними угод боржника;
вживає заходів, спрямованих на пошук,
виявлення та повернення майна
банкрута, що знаходиться у третіх осіб;
передає у встановленому порядку на
зберігання документи банкрута, які
відповідно до нормативно-правових
документів підлягають обов'язковому
зберіганню; реалізує майно банкрута
для задоволення вимог, включених до
реєстру вимог кредиторів, у порядку,
передбаченому цим Законом; повідомляє
про своє призначення державний орган з
питань банкрутства в десятиденний
строк з дня прийняття рішення
господарським судом та надає
державному органу з питань банкрутства
інформацію для ведення єдиної бази
даних щодо підприємств-банкрутів;
здійснює інші повноваження,
передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 7 ст. 48 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
від 14.05.1992р. №2343-ХІІ кошти, отримані від
продажу майна громадянина-підприємця,
визнаного банкрутом, а також наявні у
нього кошти у готівковій формі
вносяться на депозитний рахунок
нотаріальної контори або приватного
нотаріуса та використовуються за
рішенням господарського суду, який
визнав громадянина-підприємця
банкрутом.

Частиною 1 статті 49 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
від 14.05.1992р. №2343-ХІІ визначено, що до
задоволення вимог кредиторів із
коштів, внесених на депозит
нотаріальної контори або приватного
нотаріуса, відшкодовуються витрати,
пов'язані із провадженням у справі про
банкрутство громадянина-підприємця і
виконанням постанови господарського
суду про визнання
громадянина-підприємця банкрутом.

Статтею 31 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
від 14.05.1992р. №2343-ХІІ визначено, що кошти,
одержані від продажу майна банкрута,
спрямовуються на задоволення вимог
кредиторів, у порядку, встановленому
цією статтею: у першу чергу
задовольняються: а) вимоги, забезпечені
заставою; б) вимоги щодо виплати
заборгованості із заробітної плати за
три місяці роботи, що передують
порушенню справи про банкрутство чи
припиненню трудових відносин у разі
звільнення працівника до порушення
зазначеної справи, грошової
компенсації за всі невикористані дні
щорічної відпустки та додаткової
відпустки працівникам, які мають дітей,
право на які виникло протягом двох
років, відпрацьованих до порушення
справи про банкрутство чи припинення
трудових відносин, інших коштів,
належних працівникам у зв'язку з
оплачуваною відсутністю на роботі
(оплата часу простою не з вини
працівника, гарантії на час виконання
державних або громадських обов'язків,
гарантії і компенсації при службових
відрядженнях, гарантії для
працівників, що направляються для
підвищення кваліфікації, гарантії для
донорів, гарантії для працівників, що
направляються на обстеження до
медичного закладу, соціальні виплати у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності за рахунок коштів
підприємства тощо), право на які
виникло протягом трьох останніх
місяців до порушення справи про
банкрутство чи припинення трудових
відносин, а також вихідної допомоги,
належної працівникам у зв'язку з
припиненням трудових відносин, у тому
числі відшкодування кредиту,
отриманого на ці цілі; в) витрати Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб, що
пов'язані з набуттям ним прав кредитора
щодо банку, - у розмірі всієї суми
відшкодування за вкладами фізичних
осіб; г) витрати, пов'язані з
провадженням у справі про банкрутство
в господарському суді та роботою
ліквідаційної комісії, у тому числі:
витрати на оплату державного мита;
витрати заявника на публікацію
оголошення про порушення справи про
банкрутство; витрати на публікацію в
офіційних друкованих органах
інформації про порядок продажу майна
банкрута; витрати на публікацію в
засобах масової інформації про
поновлення провадження у справі про
банкрутство у зв'язку з визнанням
мирової угоди недійсною; витрати
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, керуючого санацією,
ліквідатора), пов'язані з утриманням і
збереженням майнових активів банкрута;
витрати кредиторів на проведення
аудиту, якщо аудит проводився за
рішенням господарського суду за
рахунок їх коштів; витрати на оплату
праці арбітражних керуючих
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора) в порядку,
передбаченому статтею 27 цього Закону. 2)
у другу чергу задовольняються вимоги,
що виникли із зобов'язань банкрута
перед працівниками
підприємства-банкрута (за винятком
повернення внесків членів трудового
колективу до статутного капіталу
підприємства), крім вимог, задоволених
у першу чергу, зобов'язань, що виникли
внаслідок заподіяння шкоди життю та
здоров'ю громадян, шляхом
капіталізації відповідних платежів, у
тому числі до Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України за громадян, які
застраховані в цьому Фонді, у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України, зобов'язань зі сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, з повернення
невикористаних коштів Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, а також вимоги
громадян - довірителів (вкладників)
довірчих товариств або інших суб'єктів
підприємницької діяльності, які
залучали майно (кошти) довірителів
(вкладників); 3) у третю чергу
задовольняються вимоги щодо сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів). Вимоги центрального органу
виконавчої влади, що здійснює
управління державним резервом; 4) у
четверту чергу задовольняються вимоги
кредиторів, не забезпечені заставою, у
тому числі і вимоги кредиторів, що
виникли із зобов'язань у процедурі
розпорядження майном боржника чи в
процедурі санації боржника; 5) у п'яту
чергу задовольняються вимоги щодо
повернення внесків членів трудового
колективу до статутного капіталу
підприємства; 6) у шосту чергу
задовольняються інші вимоги. Вимоги
кожної наступної черги
задовольняються в міру надходження на
рахунок коштів від продажу майна
банкрута після повного задоволення
вимог попередньої черги.

Відповідно до п. п. 10, 12 ст. 31 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" від 14.05.1992р.
№2343-ХІІ оплата послуг, відшкодування
витрат (винагорода) арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора) у
зв'язку з виконанням ним своїх
обов'язків здійснюються в порядку,
встановленому цим Законом, за рахунок
коштів, одержаних від продажу майна
боржника, або за рахунок коштів
кредиторів чи коштів, одержаних у
результаті виробничої діяльності
боржника.

Оплата послуг (винагорода)
арбітражного керуючого (ліквідатора)
за кожен місяць здійснення ним своїх
повноважень встановлюється та
виплачується в розмірі, встановленому
комітетом кредиторів і затвердженому
господарським судом, якщо інше не
встановлено цим Законом, але не менше
двох мінімальних заробітних плат та не
більше середньомісячної заробітної
плати керівника боржника за останні
дванадцять місяців його роботи перед
порушенням провадження у справі про
банкрутство.

Пунктом 13 статті 31 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
від 14.05.1992р. №2343-ХІІ визначено, що
кредитори мають право встановлювати і
виплачувати арбітражному керуючому за
результатами його діяльності
додаткову винагороду, розмір якої
затверджується господарським судом.

Судом встановлено, що все реалізоване з
прилюдних торгів майно перебуває в
заставі ПАТ АБ "Укргазбанк" згідно з
договором іпотеки без оформлення
заставної № 99-08/02 від 31.11.2014р.

Враховуючи викладені положення
чинного законодавства, ознайомившись
із клопотанням ліквідатора Матвіїва
В.М. від 10.11.2014р., долученими
ліквідатором до клопотання
додатковими документами та
матеріалами, суд вважає за необхідне
його задовольнити, а також здійснити
розподіл коштів згідно наданих
ліквідатором розрахунків.

Одночасно з цим в судовому засіданні
господарським судом було оглянуто
також повідомлення приватного
нотаріуса Луцького міського
нотаріального округу ОСОБА_4 №219/02-23 від
05.11.2014р. згідно котрого було доведено до
відома суду, що відповідно до п. 2.3.
Глави 21 Порядку вчинення нотаріальних
дій нотаріусами України, у разі якщо
грошові суми або цінні папери внесені в
депозит нотаріуса ліквідатором
юридичної особи, про їх надходження
нотаріус повідомляє господарський суд,
що визнав його банкрутом, і за рішенням
господарського суду видає їх з
депозиту. Згідно даного повідомлення
05.11.2014р. приватним нотаріусом Луцького
міського нотаріального округу ОСОБА_4
було прийнято в депозит грошові кошти в
загальній сумі 104400,00 грн., отримані від
продажу майна банкрута фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
1, 31, 5, 25, 31, 48, 49 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
від 14 травня 1992 року №2343-XII, ст.ст. 1, 2, 44,
45, 49, п. 11 Прикінцевих та перехідних
положень Закону України "Про внесення
змін до Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" від 22 грудня
2011 року №4212-VI, ст.ст. 41, 86, 87
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву ліквідатора фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 - арбітражного
керуючого Матвіїва Вадима
Миколайовича задовольнити.

2. Здійснити розподіл коштів, отриманих
від продажу майна підприємця ОСОБА_3 з
депозитного рахунку приватного
нотаріуса Луцького міського
нотаріального округу ОСОБА_4 НОМЕР_2.980,
в ПАТ АБ "Укргазбанк", МФО 380478,
податковий номер НОМЕР_1, а саме:

- 103 400,00 грн. (погашення вимог кредитора,
що забезпечені заставою) перерахувати
кредитору ПАТ АБ "Укргазбанк" на
поточний рахунок №2909030 в ПАТ АБ
"Укргазбанк", МФО 320478, .

- 1000,00 грн. (оплата витрат, пов'язаних із
провадженням у справі про банкрутство,
зокрема, із проведенням нотаріальних
дій) перерахувати приватному нотаріусу
Луцького міського нотаріального
округу ОСОБА_4 на поточний рахунок
НОМЕР_2 в ПАТ АБ "Укргазбанк", МФО 380478,
податковий номер НОМЕР_1.

3. Примірник ухвали суду для відома та
виконання направити:

- фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2;

- фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3;

- ліквідатору Матвіїву В.М.;

- ПАТ "ОТП Банк";

- ПАТ "Укргазбанк";

- приватному нотаріусу ОСОБА_4;

- сектору з питань банкрутства
Головного управління юстиції у
Волинській області.

Суддя
В. А. Войціховський