КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2014 р. Справа№ 910/211/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

За участю представників:

Від позивача: Чернілевський
В.Г.-представник;

Від відповідача: не з'явився;

Від третьої особи: Храпаль М.В. -
представник;

Родіна Т. М. -
представник;

Ніколаєва С.Д.- голова
ФГ «Марія»

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Зелена аквахвиля"

на рішення Господарського суду
міста Києва від 14.10.2014

у справі № 910/211/14 (суддя Ярмак О.М.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Зелена аквахвиля"

до Києво - Святошинської районної
державної адміністрації Київської
області

третя особи, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача Фермерське господарство
"Мрія"

про визнання незаконним та скасування
розпорядження

ВСТАНОВИВ:

У січні 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "Зелена аквахвиля"
звернулося до Господарського суду
міста Києва з позовом про визнання
незаконним та скасування
розпорядження Києво-Святошинської
районної державної адміністрації від
18.03.2010 "Про передачу у власність
земельних ділянок 5-ти громадянам
України - членам фермерського
господарства "Мрія" для ведення
фермерського господарства в
адміністративних межах Горенської
сільської ради" № 2019; про визнання
недійсним Державного акта на право
постійного користування ІІІ КВ № 018998,
виданого 10.09.2001 з відміткою про
зменшення розміру земельної ділянки на
підставі розпорядження
Києво-Святошинської районної
державної адміністрації від 18.03.2010 № 2019
на земельну ділянку за адресою:
Київська область, Києво-Святошинський
район, с. Горенка, та скасування його
державної реєстрації; про визнання
недійсними державних актів на право
власності або право користування на
земельні ділянки, що були видані на
підставі розпорядження
Києво-Святошинської районної
державної адміністрації від 18.03.2010 "Про
передачу у власність земельних ділянок
5-ти громадянам України - членам
фермерського господарства "Мрія" для
ведення фермерського господарства в
адміністративних межах Горенської
сільської ради" № 2019 та скасування їх
державної реєстрації, посилаючись на
статті 59, 92, 93, 152 Земельного кодексу
України, статті 6, 51 Водного кодексу
України, статтю 7 Закону України "Про
фермерське господарство".

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 18.03.2014 у позові в частині
визнання незаконним та скасування
розпорядження Києво-Святошинської
районної державної адміністрації від
18.03.2010 "Про передачу у власність
земельних ділянок 5-ти громадянам
України - членам фермерського
господарства "Мрія" для ведення
фермерського господарства в
адміністративних межах Горенської
сільської ради" відмовлено; в іншій
частині провадження у справі
припинено.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 12.06.2014 рішення
Господарського суду міста Києва від
18.03.2014 у справі № 910/211/14
залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 12.08.2014 постанову Київського
апеляційного господарського суду від
12.06.2014 у справі № 910/211/14 та рішення
Господарського суду міста Києва від
18.03.2014 скасовано в частині припинення
провадження у справі щодо визнання
недійсним та скасування державної
реєстрації Державного акта про право
постійного користування ІІІ-КВ № 018998,
виданого 10.09.2001, справу в цій частині
направлено на новий розгляд до
Господарського суду міста Києва, в
решті рішення та постанову залишено
без змін.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 14.10.2014 у задоволенні позову
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Зелена аквахвиля"
про визнання недійсним Державного акта
на право постійного користування ІІІ
КВ № 018998, виданого 10.09.2001 з відміткою
про зменшення розміру земельної
ділянки на підставі розпорядження
Києво-Святошинської районної
державної адміністрації від 18.03.2010 № 2019
на земельну ділянку за адресою:
Київська область, Києво-Святошинський
район, с. Горенка, та скасування його
державної реєстрації відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Зелена аквахвиля"
звернулось до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
оскаржуване рішення по цій справі,
прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Зелена аквахвиля" у
справі № 910/211/14
передано на розгляд колегії суддів у
складі: Головуючого судді Отрюха Б.В,
суддів Михальської Ю.Б. та Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 10.11.2014
апеляційну скаргу ТОВ "Зелена
аквахвидя" прийнято до провадження,
розгляд справи призначено на 25.11.2014.

25.11.2014 через відділ документального
забезпечення суду від представника
Фермерського господарства «Мрія»
надійшов відзив на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні, призначеному на
25.11.2014, представники позивача та
третьої особи надали свої пояснення по
справі.

Представник відповідача в судове
засідання 25.11.2014 не з"явився, причини
неявки суду невідомі.

Враховуючи те, що у матеріалах справи
містяться докази належного
повідомлення відповідача про дату, час
і місце проведення судового засідання
по розгляду апеляційної скарги, а саме
повідомлення про вручення поштового
відправлення, колегія суддів вважає
можливим здійснити перевірку рішення
суду першої інстанції в апеляційному
порядку за наявними матеріалами справи
та без участі представника
відповідача.

Беручи до уваги межі перегляду справи у
апеляційній інстанції, обговоривши
доводи апеляційної скарги,
проаналізувавши на підставі фактичних
обставин справи застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права при прийнятті
оскаржуваного рішення, апеляційний
господарський суд встановив наступне.

Як вже зазначалось вище, позивач
звернувся з вимогами про визнання
незаконним та скасування
розпорядження Києво-Святошинської
районної державної адміністрації від
18.03.2010 "Про передачу у власність
земельних ділянок 5-ти громадянам
України - членам фермерського
господарства "Мрія" для ведення
фермерського господарства в
адміністративних межах Горенської
сільської ради" № 2019; про визнання
недійсним Державного акта на право
постійного користування ІІІ КВ № 018998,
виданого 10.09.2001 з відміткою про
зменшення розміру земельної ділянки на
підставі розпорядження
Києво-Святошинської районної
державної адміністрації від 18.03.2010 № 2019
на земельну ділянку за адресою:
Київська область, Києво-Святошинський
район, с. Горенка, та скасування його
державної реєстрації; про визнання
недійсними державних актів на право
власності або право користування на
земельні ділянки, що були видані на
підставі розпорядження
Києво-Святошинської районної
державної адміністрації від 18.03.2010 "Про
передачу у власність земельних ділянок
5-ти громадянам України - членам
фермерського господарства "Мрія" для
ведення фермерського господарства в
адміністративних межах Горенської
сільської ради" № 2019 та скасування їх
державної реєстрації.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 18.03.2014 у справі №
910/211/14, залишеним без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 12.06.2014, у позові
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Зелена аквахвиля" в
частині визнання незаконним та
скасування розпорядження
Києво-Святошинської районної
державної адміністрації від 18.03.2010 "Про
передачу у власність земельних ділянок
5-ти громадянам України - членам
фермерського господарства "Мрія" для
ведення фермерського господарства в
адміністративних межах Горенської
сільської ради" відмовлено; в іншій
частині провадження у справі
припинено.

Постановою Вищого господарського суду
України від 12.08.2014 постанову Київського
апеляційного господарського суду від
12.06.2014 та рішення Господарського суду
міста Києва від 18.03.2014 у справі
№ 910/211/14 скасовано в частині
припинення провадження у справі щодо
визнання недійсним та скасування
Державного акта про право постійного
користування ІІІ-КВ № 018998, виданого
10.09.2001, в решті рішення суду залишено
без змін.

В постанові Вищого господарського суду
України від 12.08.2014, якою постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 12.06.2014 та
рішення Господарського суду міста
Києва від 18.03.2014 у справі
№ 910/211/14 скасовано в частині припинення
провадження у справі щодо визнання
недійсним та скасування Державного
акта про право постійного користування
ІІІ-КВ № 018998, виданого 10.09.2001, вказано,
що статтями 2, 4, 5, 9 Закону України "Про
селянське (фермерське) господарство"
(втратив чинність з 01.08.2003, був чинним на
час оформлення Державного акта на
право постійного користування ІІІ-КВ №
018998 від 10.09.2001) було встановлено порядок
надання земель для ведення
фермерського господарства, за яким
земельні ділянки громадянам України
для ведення селянського (фермерського)
господарства передаються у приватну
власність і надаються у користування, в
тому числі на умовах оренди; земля
надається громадянам із земель, що
перебувають у державній власності. У
тимчасове користування земельні
ділянки надаються, зокрема, із земель
запасу, а також можуть надаватися із
земель лісового і водного фондів. Заява
про надання земельної ділянки
підписується головою створюваного
селянського (фермерського)
господарства і у ній зазначаються дані
майбутнього фермерського
господарства.

Державний акт на право постійного
користування землею видається
відповідно на ім'я голови селянського
(фермерського) господарства. Після
одержання Державного акта на право
приватної власності на землю,
Державного акта на право постійного
користування землею або укладення
договору на тимчасове користування
землею, в тому числі на умовах оренди,
селянське (фермерське) господарство
підлягає у 30-денний термін державній
реєстрації у Раді народних депутатів,
що передала у власність чи надала у
користування земельну ділянку.
Виключно після відведення земельної
ділянки в натурі (на місцевості) і
одержання Державного акта на право
приватної власності на землю,
Державного акта на право постійного
користування або укладання договору на
тимчасове користування землею, в тому
числі на умовах оренди, та державної
реєстрації селянське (фермерське)
господарство набуває статусу
юридичної особи, одержує печатку із
своїм найменуванням і адресою,
відкриває поточні та вкладні
(депозитні) рахунки в установах банку і
вступає у відносини з підприємствами,
установами та організаціями,
визнається державними органами та
органами місцевого самоврядування як
самостійний товаровиробник при
плануванні економічного і соціального
розвитку регіону.

Статтею 11 Закону України "Про селянське
(фермерське) господарство" визначено
статус створеного селянського
(фермерського) господарства у
земельних правовідносинах як власника
(землекористувача) земельної ділянки;
стаття 12 чинного Закону України "Про
фермерське господарство" не вказує на
існування іншого суб'єкта речового
права на земельну ділянку, яка
перебуває в користуванні фермерського
господарства, ніж саме господарство; за
статтею 4 чинного Закону України "Про
фермерське господарство" голова
фермерського господарства представляє
фермерське господарство у
правовідносинах з органами державної
влади, підприємствами, установами,
організаціями.

Припиняючи провадження у частині
визнання недійсним та скасування
Державного акта про право постійного
користування ІІІ-КВ № 018998 від 10.09.2001,
господарські суди наведених положень
законодавства не врахували, не
перевірили, чиє право користування
земельною ділянкою є наслідком
оформлення Державного акта про право
постійного користування ІІІ-КВ № 018998
від 10.09.2001 та посвідчується ним.

Відповідно до положень ст.111-12
Господарського процесуального кодексу
України, вказівки, що містяться у
постанові касаційної інстанції, є
обов'язковими для суду першої
інстанції під час нового розгляду
справи.

На виконання вимог постанови Вищого
господарського суду України від 12.08.2014
у справі № 910/211/14 за результатом нового
розгляду справи в частині вимог про
визнання недійсним та скасування
Державного акта про право постійного
користування ІІІ-КВ № 018998 від 10.09.2001
колегією суддів встановлено наступне.

Матеріали справи свідчать про те, що
свої вимоги про визнання недійсним та
скасування Державного акта про право
постійного користування ІІІ-КВ № 018998
від 10.09.2001 позивач мотивує тим, що
розпорядження Києво-Святошинської
районної державної адміністрації від
18.03.2010, яким було передано у приватну
власність ряд земельних ділянок членам
Фермерського господарства "Мрія" та
земельну ділянку приблизним розміром
25,5422 га, на якій розміщений водний
об'єкт, який перебуває в оренді ТОВ
"Зелена Аквахвиля", є незаконним, а ФГ
"Мрія" не мало право отримувати у
постійне користування землю згідно
Державного акту ІІІ-КВ № 018998 від 10.09.2001.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 18.03.2014 у справі №
910/211/14 відмовлено позивачу в частині
вимог про визнання незаконним та
скасування розпорядження
Києво-Святошинської районної
державної адміністрації від 18.03.2010 "Про
передачу у власність земельних ділянок
5-ти громадянам України - членам
фермерського господарства "Мрія" для
ведення фермерського господарства в
адміністративних межах Горенської
сільської ради" № 2019. Вказане рішення в
цій частині залишено без змін
апеляційною та касаційною інстанціями.

Відповідно до п.2.3 Постанови Пленуму
Вишого господарського суду України від
17.05.2011 №6 «Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах,що виникають із
земельних відносин» державні акти про
право власності або право постійного
користування на земельну ділянку є
документами, що посвідчують відповідне
право і видаються на підставі рішень
Кабінету Міністрів України, обласних,
районних, Київської і Севастопольської
міських, селищних, сільських рад, Ради
Міністрів АРК, обласної, районної,
Київської і Севастопольської міських
державних адміністрацій.

У спорах, пов'язаних з правом власності
або постійного користування
земельними ділянками, недійсними
можуть визнаватися як зазначені
рішення, на підставі яких видано
відповідні державні акти, так і самі
акти про право власності чи постійного
користування.

Разом з тим господарським судам слід
враховувати, що право, посвідчене
державними актами, є похідним від
відповідного рішення органу державної
влади чи органу місцевого
самоврядування про передачу земельної
ділянки у власність чи в користування,
а тому з огляду на приписи частини
першої статті 16 ЦК України та статті 152
ЗК України захист прав осіб на земельні
ділянки не може здійснюватися лише
шляхом визнання відповідного
державного акта недійсним, якщо
рішення, на підставі якого видано цей
державний акт, не визнано недійсним у
встановленому порядку.»

Стороною позивача розпорядження
органу державної влади, за яким видано
державний акт 2001 року, не визнано
недійсним у встановленому порядку.

Відповідно до п.1 роз'яснень Президії
ВАСУ від 26.01.2000 № 02-5/35 «Про деякі
питання практики вирішення спорів,
пов'язаних з визнанням недійсними
актів державних чи інших органів», акт
державного чи іншого органу- це
юридична форма рішень цих органів,
тобто офіційний письмовий документ,
який породжує певні правові наслідки,
спрямований на регулювання тих чи
інших суспільних відносин і має
обов'язків характер для суб'єктів цих
відносин.

Підставами для визнання акта недійсним
є невідповідність його вимогам чинного
законодавства та /або визначеній
законом компетенції органу, який видав
акт. Обовязковою умовою визнання акта
недійсним є також порушення у зв'язку з
прийняттям відповідного акта прав та
охоронюваних законом інтересів
підприємства чи організації

Матеріали справи свідчать про те, що
Державний акт ІІІ-КВ № 018998 від 10.09.2001 на
право постійного користування землею
виданий на ім'я Ніколаєвої Світлани
Дмитрівни на підставі рішення 5 сесії
ХХІІІ скликання Києво-Святошинської
районної ради народних депутатів
Києво-Святошинського району Київської
області від 16.02.1999 року. на право
постійного користування земельною
ділянкою, площею 50.0 га в межах згідно з
планом, яка розташована на території
Горенської сільської ради
Києво-Святошинського району для
ведення селянського/фермерського/
господарства.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 18.03.2014 у справі №
910/211/14 встановлено, що Фермерське
господарство "Мрія" набуло право
постійного користування на земельну
ділянку на підставі рішення 5-ї сесії
ХХІІІ скликання Києво-Святошинської
ради народних депутатів
Києво-Святошинського району Київської
області від 16.02.1999, посвідченого
Державним актом на право постійного
користування землею ІІІ-КВ № 018998 від
10.09.2001, виданого на ім'я голови
фермерського господарства Ніколаєву
Світлану Дмитрівну.

Таким чином, оформлення Державного
акта про право постійного користування
ІІІ-КВ № 018998 від 10.09.2001 було здійснено
для відповідної мети - реалізація права
громадян на створення фермерського
господарства в порядку, що діяв станом
на час його оформлення, наслідком
оформлення вказаного акта є створення
та діяльність ФГ"Мрія".

Пунктом 2 Роз'яснення Президії ВАСУ від
26.01.2000 № 02-5/35 «Про деякі питання
практики вирішення спорів, пов'язаних з
визнанням недійсними актів державних
чи інших органів», наголошує на тому, що
підставами для визнання акта недійсним
є невідповідність його вимогам чинного
законодавства та/або визначеній
законом компетенції органу, який видав
цей акт. Обов'язковою умовою визнання
акта недійсним є також порушення у
зв'язку з прийняттям відповідного акта
прав та охоронюваних законом інтересів
підприємства чи організації. Якщо за
результатами розгляду справи факту
такого порушення не встановлено, у суду
немає правових підстав для задоволення
позову.

Матеріали справи не містять жодних
доказів, які свідчили б про порушення
його прав та законних інтересів
позивача оформленням Державного акта
ІІІ-КВ № 018998, виданого 10.09.2001 на право
постійного користування земельною
ділянкою, площею 50.0 га в межах згідно
плану, розташованою на території
Горенської сільської ради
Києво-Святошинського району на імя
Ніколаєвої Світлани Дмитрівни для
ведення селянського/фермерського/
господарства, на підставі якого
здійснювало діяльність Фермерське
господарство "Мрія".

Враховуючи викладене, колегія суддів
не знайшла підстав для задоволення
позовних вимог в зв'язку з їх
безпідставністю та недоведеністю,
таким чином позовні вимоги про
визнання недійсним та скасування
реєстрації Державного акта про право
постійного користування ІІІ-КВ № 018998
від 10.09.2001 є необґрунтованими та
задоволенню не підлягають.

Вирішуючи спір по суті заявлених
позовних вимог, суд першої інстанції
повно та всебічно дослідив обставини
справи, дав їм належну правову оцінку,
дійшов правильних висновків щодо прав
та обов'язків сторін, які грунтуються
на належних та допустимих доказах.

Доводи, наведені скаржником в
апеляційній скарзі, судовою колегією
до уваги не приймаються з огляду на те,
що вони є необґрунтованими та такими,
що спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до статей 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу,
а господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно частини 1 статті 43
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Колегія суддів Київського
апеляційного господарського суду,
оцінивши наявні в матеріалах справи
докази, приходить до висновку, що
рішення у даній справі прийнято з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, повним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи та відповідністю висновків,
викладених в рішенні, дійсним
обставинам справи, тому рішення є
законним та обґрунтованим. Підстав для
скасування або зміни вказаного рішення
та задоволення апеляційної скарги
колегія суддів Київського
апеляційного господарського суду не
знаходить.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Зелена
аквахвиля" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста
Києва від 14.10.2014 у справі
№ 910/211/14 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/211/14 повернути
Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку.

Головуючий суддя
Б.В. Отрюх

Судді
Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко