м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/21189/14 19.11.14

Господарський суд міста Києва у складі
головуючого судді Чинчин О.В., при
секретарі судового засідання Бігмі
Я.В., розглянув у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «ТОРГБК
«Будівельник» до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Імперіал-Буд»простягнення
заборгованості в розмірі 55 493 гривні 20
копійок

Представники:

від Позивача: Тагільцева Г.В.
(представник за Довіреністю);

від Відповідача: 1. Коваль О.С.
(представник за Довіреністю);

2. Тимощук Я.О.
(представник за Довіреністю);

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Товариство з обмеженою
відповідальністю «ТОРГБК
«Будівельник» (надалі також -
«Позивач») звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Імперіал-Буд»
(надалі також - «Відповідач») про
стягнення заборгованості в розмірі 55 493
гривні 20 копійок.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 25
квітня 2013 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю «ТОРГБК
«Будівельник» (постачальник) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Імперіал-Буд»
(покупець) укладено Договір поставки
№250413-01, відповідно до умов якого
сторони погодили, що постачальник
зобов'язується передати у власність
(поставити) покупцю бетон товарний та
будівельні матеріали в кількості та на
умовах, зазначених в договорі, а
покупець зобов'язується прийняти бетон
і оплатити його вартість так, як це
визначено умовами договору. Відповідно
до Акту звіряння взаємних розрахунків
за період: травень 2013 року, підписаного
сторонами та скріпленого печатками
товариств, заборгованість на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТОРГБК
«Будівельник» становила 239 886 гривень 42
копійки. Однак, Позивач зазначає, що
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Імперіал-Буд» за
поставлену продукцію та надані послуги
розрахувалось не в повному обсязі, а
саме на суму 200 000 гривень 00 копійок.
Таким чином, заборгованість Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Імперіал-Буд» перед Товариством з
обмеженою відповідальністю «ТОРГБК
«Будівельник» становить 39 886 гривень 42
копійки. Отже, Позивач просить Суд
стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Імперіал-Буд» 39 886
гривень 42 копійки - сума основної
заборгованості, 8 701 гривня 80 копійок -
пеня, 5 282 гривні 16 копійок - інфляційні
нарахування та 1 622 гривні 78 копійок - 3%
річних.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 06.10.2014 р. порушено провадження у
справі № 910/21189/14, судове засідання
призначено на 22.10.2014 р.

21.10.2014 року через загальний відділ
діловодства суду (канцелярію) від
Позивача надійшли документи на
виконання вимог ухвали суду про
порушення провадження по справі від
06.10.2014 року.

22.10.2014 року в судове засідання з'явився
представник позивача. Представник
відповідача в судове засідання не
з'явився, про поважні причини неявки
Суд не повідомив.

Суд, ознайомившись з матеріалами
справи, керуючись ст. 38 ГПКУ, з метою
повного та всебічного розгляду спору,
прийшов до висновку - зобов'язати:
Позивача надати належним чином
оформлений витяг з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підтримємців Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Імперіал-Буд"; Відповідача надати
докази на підтвердження повної сплати
грошових коштів за Договором поставки
№250413-01 від 25.04.2013 року.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 22.10.2014 року відкладено
розгляд справи на 05.11.2014 року, у зв'язку
з неявкою представника відповідача в
судове засідання, невиконанням
Відповідачем вимог ухвали суду про
порушення провадження по справі від
06.10.2014 року, витребуванням додаткових
доказів по справі.

05.11.2014 року через загальний відділ
діловодства суду (канцелярію) від
Позивача надійшли документи на
виконання вимог ухвали суду від 22.10.2014
року.

05.11.2014 року в судове засідання з'явився
представник позивача. Представник
відповідача в судове засідання не
з'явився, про поважні причини неявки
Суд не повідомив.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 05.11.2014 року відкладено
розгляд справи на 19.11.2014 року.

19.11.2014 року через загальний відділ
діловодства суду отримано від
Відповідача документи на виконання
вимоги Ухвали суду про порушення
провадження у справі, документи на
підтвердження оплати товарів,
отриманих за Договором поставки
№250413-01. Також, від Відповідача отримано
Клопотання про відкладення розгляду
справи та Відзив на позовну заяву, в
якому зазначено про застосування
спеціальної позовної давності в 1 рік
до вимог про стягнення неустойки
(штрафу, пені) за Договором поставки
№250413-01.

В судовому засіданні 19.11.2014 року
представник Позивача підтримав вимоги
та доводи позовної заяви. Представники
Відповідача проти задоволення
позовних вимог заперечили.

Суд зазначає, що Клопотання Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Імперіал-Буд» про відкладення
розгляду справи не підлягає
задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 77 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд відкладає в межах
строків, встановлених статтею 69 цього
Кодексу розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
даному засіданні.

Суд звертає увагу на те, що відкладення
розгляду справи є правом та
прерогативою суду, основною умовою для
якого є неможливість вирішення спору у
відповідному судовому засіданні.

За таких обставин, враховуючи
відсутність обставин неможливості
вирішення спору у відповідному
судовому засіданні, Суд зазначає, що
Клопотання Товариства з обмеженою
відповідальністю «Імперіал-Буд» про
відкладення розгляду справи не
підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 19 листопада 2014
року, на підставі статті 85
Господарського процесуального кодексу
України, оголошено вступну та
резолютивну частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського
процесуального кодексу України, в
судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

25 квітня 2013 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю «ТОРГБК
«Будівельник» (постачальник) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Імперіал-Буд»
(покупець) укладено Договір поставки
№250413-01, відповідно до умов якого
сторони погодили, що постачальник
зобов'язується передати у власність
(поставити) покупцю бетон товарний та
будівельні матеріали в кількості та на
умовах, зазначених в договорі, а
покупець зобов'язується прийняти бетон
і оплатити його вартість так, як це
визначено умовами договору.

Відповідно до Акту звіряння взаємних
розрахунків за період: травень 2013 року,
підписаного сторонами та скріпленого
печатками товариств, заборгованість на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТОРГБК
«Будівельник» становила 239 886 гривень 42
копійки.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги,
Позивач зазначає, що Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Імперіал-Буд» за поставлену продукцію
та надані послуги розрахувалось не в
повному обсязі, а саме на суму 200 000
гривень 00 копійок. Таким чином,
заборгованість Товариства з обмеженою
відповідальністю «Імперіал-Буд» перед
Товариством з обмеженою
відповідальністю «ТОРГБК
«Будівельник» становить 39 886 гривень 42
копійки. Отже, Позивач просить Суд
стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Імперіал-Буд» 39 886
гривень 42 копійки - сума основної
заборгованості, 8 701 гривня 80 копійок -
пеня, 5 282 гривні 16 копійок - інфляційні
нарахування та 1 622 гривні 78 копійок - 3%
річних.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та, враховуючи те, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що
підлягає припиненню провадження у
даній справі в частині стягнення 39 886
гривень 42 копійки - суми основної
заборгованості, інші позовні вимоги
Приватного акціонерного товариства
«Київспецтранс» підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору поставки
№250413-01 між сторонами згідно з пунктом 1
частини 2 статті 11 Цивільного кодексу
України, виникли цивільні права та
обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі
склалися господарські правовідносини,
то до них слід застосовувати положення
Господарського кодексу України як
спеціального акту законодавства, що
регулює правовідносини у
господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193
Господарського кодексу України до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського
кодексу України, господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості (частина 1 статті 627
Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу
України визначено, що зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 Цивільного
кодексу України, договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (стаття 525
Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог Цивільного кодексу
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Частиною першою статті 193
Господарського кодексу України
встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Не допускаються одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом, а також
відмова від виконання або відстрочка
виконання з мотиву, що зобов'язання
другої сторони за іншим договором не
було виконано належним чином (частина 7
статті 193 Господарського кодексу
України).

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень; докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу; обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти
як закріплену в процесуальному та
матеріальному законодавстві міру
належної поведінки особи, що бере
участь у судовому процесі, із збирання
та надання доказів для підтвердження
свого суб'єктивного права, що має за
мету усунення невизначеності, яка
виникає в правовідносинах у разі
неможливості достовірно з'ясувати
обставини, які мають значення для
справи.

Відповідно до Акту звіряння взаємних
розрахунків за період: травень 2013 року,
підписаного сторонами та скріпленого
печатками товариств, заборгованість на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТОРГБК
«Будівельник» становила 239 886 гривень 42
копійки.

Як вбачається з матеріалів справи та не
заперечується сторонами, за період з 26
червня 2013 року до 12 серпня 2014 року та
станом на момент звернення Товариства
з обмеженою відповідальністю «ТОРГБК
«Будівельник» до господарського суду з
розглядуваним позовом, Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Імперіал-Буд» на виконання умов
Договору поставки №250413-01 сплачено
грошові кошти в розмірі 200 000 гривень 00
копійок.

Однак, Відповідно до платіжних
доручень № 2473 від 08 жовтня 2014 року та №
2576 від 22 жовтня 2014 року, Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Імперіал-Буд» на виконання умов
Договору поставки №250413-01 сплачено
Товариству з обмеженою
відповідальністю «ТОРГБК
«Будівельник» 39 886 гривень 42 копійки.

Пунктом 1-1 статті 80 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що господарський суд
припиняє провадження у справі, якщо
відсутній предмет спору.

Відповідно до пункту 4.4. Постанови
ПЛЕНУМ ВИЩОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ
УКРАЇНИ від 26 грудня 2011 року N 18 «Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції»,
господарський суд припиняє
провадження у справі у зв'язку з
відсутністю предмета спору (пункт 1-1
частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у
випадку припинення існування предмета
спору (наприклад, сплата суми боргу,
знищення спірного майна, скасування
оспорюваного акта державного чи іншого
органу тощо), якщо між сторонами у
зв'язку з цим не залишилося
неврегульованих питань. Припинення
провадження у справі на підставі
зазначеної норми ГПК можливе в разі,
коли предмет спору існував на момент
виникнення останнього та припинив
існування в процесі розгляду справи.

За таких обставин, враховуючи сплату 08
жовтня 2014 року та 22 жовтня 2014 року
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Імперіал-Буд» 39 886
гривень 42 копійки на виконання умов
Договору поставки №250413-01, тобто після
порушення провадження у даній справі,
Суд приходить до висновку щодо
припинення провадження у справі
№910/21189/14 в частині стягнення 39 886
гривень 42 копійки - суми основної
заборгованості у зв'язку з відсутністю
предмету спору між сторонами.

Відповідно до частини 2 статті 625
Цивільного кодексу України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Суд зазначає, що передбачене законом
право кредитора вимагати сплати боргу
з урахуванням індексу інфляції та
процентів річних в порядку статті 625
Цивільного кодексу України є способами
захисту його майнового права та
інтересу, суть яких полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат від
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів та отриманні
компенсації (плати) від боржника за
користування утримуваними ним
грошовими коштами, належними до сплати
кредиторові.

Таким чином, позовні вимоги Товариства
з обмеженою відповідальністю «ТОРГБК
«Будівельник» в частині стягнення 5 282
гривні 16 копійок - інфляційні
нарахування та 1 622 гривні 78 копійок - 3%
річних підлягають задоволенню.

Суд зазначає що Заява Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Імперіал-Буд» про застосування
спеціальної позовної давності в 1 рік
до вимог про стягнення неустойки
(штрафу, пені) за Договором поставки
№250413-01 не підлягає задоволенню, з
огляду на наступне.

Статтею 549 Цивільного кодексу України
визначено, що неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Пунктом 2.1. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17
грудня 2013 року № 14 «Про деякі питання
практики застосування законодавства
про відповідальність за порушення
грошових зобов'язань» визначено, що
пеня, за визначенням частини третьої
статті 549 ЦК України, - це вид неустойки,
що забезпечує виконання грошового
зобов'язання і обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожний день прострочення виконання.

За приписом статті 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" та
частини другої статті 343 ГК України
розмір пені за прострочку платежу не
може перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня. Якщо в укладеному сторонами
договорі зазначено вищий розмір пені,
ніж передбачений у цій нормі,
застосуванню підлягає пеня в розмірі
згаданої подвійної облікової ставки.
Установлене статтею 3 названого Закону
обмеження розміру пені не стосується
неустойки, встановленої іншими
законодавчими актами (пункт 2.9.
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17
грудня 2013 року № 14 «Про деякі питання
практики застосування законодавства
про відповідальність за порушення
грошових зобов'язань»).

Відповідно до пункту 2.5. Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 17 грудня 2013 року № 14 «Про
деякі питання практики застосування
законодавства про відповідальність за
порушення грошових зобов'язань», щодо
пені за порушення грошових зобов'язань
застосовується припис частини шостої
статті 232 ГК України. Даним приписом
передбачено не позовну давність, а
період часу, за який нараховується пеня
і який не повинен перевищувати шести
місяців від дня, коли відповідне
зобов'язання мало бути виконане;
законом або укладеним сторонами
договором може бути передбачено більшу
або меншу тривалість цього періоду.

Пунктом 6.1. Договору поставки №250413-01
визначено, що нарахування та сплати
пені здійснюється за весь період
прострочки, тобто до моменту повного
виконання покупцем своїх зобов'язань
щодо оплати поставленого бетону та/або
вартості його доставки.

Таким чином, Суд приходить до висновку,
що до стягнення з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Імперіал-Буд» підлягає 8 701 гривня 80
копійок - пеня.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України,
судовий збір покладається у спорах, що
виникають при виконанні договорів та з
інших підстав, - на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.
Якщо спір виник внаслідок неправильних
дій сторони, господарський суд має
право покласти на неї судовий збір
незалежно від результатів вирішення
спору.

Отже, враховуючи те, що Відповідачем
сплачено Позивачу 39 886 гривень 42
копійки за період 08 жовтня 2014 року - 22
жовтня 2014 року, тобто після звернення
Позивача з даними позовними вимогами
до Господарського суду міста Києва та
після порушення провадження у справі
№910/21189/14, Суд приходить до висновку, що
витрати по сплаті судового збору
покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Припинити провадження у справі
№ 910/21189/14 в частині стягнення 39 886
гривень 42 копійки - суми основної
заборгованості у зв'язку з відсутністю
предмету спору між сторонами.

2. Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТОРГБК
«Будівельник» - задовольнити.

3. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Імперіал-Буд» (02125, м.Київ, ВУЛИЦЯ
СТАРОСЕЛЬСЬКА, будинок 1, офіс 89,
Ідентифікаційний код юридичної особи
38408752) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТОРГБК
«Будівельник» (08720, Київська обл.,
Обухівський район, місто Українка,
ВУЛИЦЯ ПРОМИСЛОВА, будинок 37,
Ідентифікаційний код юридичної особи
37909576) 15 606 (п'ятнадцять тисяч шістсот
шість) гривень 74 копійки, з яких: 8 701
гривня 80 копійок - пеня, 5 282 гривні 16
копійок - інфляційні нарахування та 1 622
гривні 78 копійок - 3% річних.

4. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Імперіал-Буд» (02125, м.Київ, ВУЛИЦЯ
СТАРОСЕЛЬСЬКА, будинок 1, офіс 89,
Ідентифікаційний код юридичної особи
38408752) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТОРГБК
«Будівельник» (08720, Київська обл.,
Обухівський район, місто Українка,
ВУЛИЦЯ ПРОМИСЛОВА, будинок 37,
Ідентифікаційний код юридичної особи
37909576) 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять
сім) гривень 00 копійок судового збору.

5. Видати наказ після набрання
судовим рішенням законної сили.

6. Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата складання та підписання повного
тексту рішення: 20 листопада 2014 року.

Суддя
О.В. Чинчин