ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2014 р.
Справа №917/1964/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лубнижитлобуд 2010",
адреса: вул. Ломоносова, 34, м. Лубни,
Полтавської області, 37500

до Управління капітального
будівництва Полтавської обласної
державної адміністрації, адреса: вул.
Зигіна, 1, м. Полтава, 36000

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача - Головне управління
Державної казначейської служби
України в Полтавській області, адреса:
вул. Шевченка,1, м. Полтава, 36000

про розірвання договору
купівлі-продажу та визнати право
власності

Суддя: Солодюк О.В.

Представники сторін:

від позивача: Захарченко В.Г., дов. в
протоколі, Павличенко В.Г., ордер в
протоколі

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: не з'явився

Суть спору: Розглядається позовна
заява про розірвання договору
купівлі-продажу від 23.12.13р. про продаж
квартири №27 по вул. Шишацька, 31 у м.
Миргороді Полтавської області,
укладеного між Товариством з обмеженою
відповідальністю Лубнижитлобуд 2010», м.
Лубни та Управлінням капітального
будівництва Полтавської обласної
державної адміністрації, м. Полтава,
зареєстрованого в реєстрі № 3176 від
23.12.13р. та визнання за Товариством з
обмеженою відповідальністю
Лубнижитлобуд 2010», м. Лубни права
власності на квартиру № 27 по вул.
Шишацькій, 31 у м. Миргороді Полтавської
області.

Від представника позивача надійшла
заява про долучення до матеріалів
справи додаткових документів (вх. № 14971
від 11.11.14р.).

Позивач на вимогах наполягає.

Від відповідача надійшло клопотання з
додатковими документами для долучення
до матеріалів справи (вх. № 14857 від
10.11.14р.).

Відповідач у письмових поясненнях
посилається на те, що 23 грудня 2013 року
Відповідач придбав у Позивача
однокімнатну квартиру № 27 загальною
площею 36,7 квадратних метрів, яка
розташована за адресою - Полтавська
область, м. Миргород, вул. Шишацька,
будинок 31. (Договір купівлі-продажу від
23.12.2013р. (далі - Договір), посвідчений
приватним нотаріусом Миргородського
міського нотаріального округу Гіль
Д.В.).

23.12.2013 року, приватним нотаріусом Гіль
Д.В. проведено державну реєстрацію
права власності квартири на
Відповідача.

Відповідно до п. 3 Договору продаж
квартири за домовленістю сторін
вчиняється за 235 000,00 грн., які повинні
бути сплачені Позивачу в строк до 31.03.2014
року.

Станом на 14.10.2014р відповідно до
Договору, рахується заборгованість
Відповідача перед Позивачем на суму 235
000,00 грн., яка утворилась на кінець 2013
року внаслідок не проведення органами
Державної казначейської служби
України видаткових операцій у повному
обсязі.

Відповідач зазначає, що Управління
капітального будівництва Полтавської
обласної державної адміністрації (далі
- Управління) є структурним підрозділом
обласної державної адміністрації та є
місцевим органом виконавчої влади,
входить до системи органів виконавчої
влади та в межах своїх повноважень
здійснює виконавчу владу на території
відповідної
адміністративної-територіальної
одиниці. Управління повністю
утримується за рахунок коштів
державного та/або місцевого бюджетів
та є неприбутковою організацією.

Бюджетним кодексом України визначено,
що в Україні застосовується
казначейська форма обслуговування
державного бюджету, яка передбачає
здійснення органами Державної
казначейської служби України операцій
з коштами держбюджету,
розрахунково-касового обслуговування
розпорядників бюджетних коштів,
прийняття зобов'язань, проведення
платежів, а також ведення
бухгалтерського обліку і складання
звітності про виконання державного
бюджету. Стаття 78 Бюджетного кодексу
України передбачає казначейське
обслуговування місцевих бюджетів
територіальними органами державної
казначейської служби України за
функціями, визначеними ст.43 Бюджетного
кодексу України.

Таким чином, на виконання покладених
державою завдань, Управління після
поставки устаткування, відповідно до
умов взятого бюджетного зобов'язання,
прийняло рішення про їх оплату та
подало доручення на здійснення платежу
органу Державної казначейської служби
України, а саме, Головному управлінню
Державної казначейської служби
України у Полтавській області,
керуючись укладеним між Управлінням та
Головним управлінням Державної
казначейської служби України у
Полтавській області договором від
15.12.2011 № 39 про здійснення
розрахунково-касового обслуговування,
який передбачає, що Казначейство
зобов'язується своєчасно здійснювати
розрахункові операції та надавати всі
послуги з розрахункового
обслуговування в межах повноважень,
визначених чинним законодавством.

Відповідач зазначає, що Казначейство
відповідно до п.2 ст.29 Бюджетного
кодексу України, умов укладеного
договору від 15.12.2011 № 39 зобов'язане
здійснювати платежі за дорученням
розпорядників бюджетних коштів.

Незважаючи на наявність всіх
нормативно передбачених чинників для
здійснення перерахування коштів за
дорученнями розпорядника коштів
(Управління), Казначейство, порушуючи
норми чинного законодавства, зокрема
Бюджетний кодекс України, Закон
України «Про державний бюджет України",
не здійснило передбачені
законодавством дії, як то
перерахування платежів за дорученнями
Управління, внаслідок чого утворилась
кредиторська заборгованість

Кредиторська заборгованість є
зареєстровано та бюджетною. Відповідно
до пункту 11 статті 51 Бюджетного кодексу
України кредиторська заборгованість,
яка утворилася на кінець поточного
бюджетного періоду у місцевих бюджетах
за бюджетними зобов'язаннями, взятими
за капітальними трансфертами з
державного бюджету місцевим бюджетам
та коштами державного фонду
регіонального розвитку, в першу чергу
має бути погашена за рахунок коштів
державного бюджету, передбачених у
наступних бюджетних періодах на
реалізацію відповідних програм і
заходів.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, причини неявки
суду не повідомив, про дату, час та
місце судового засідання повідомлений,
що підтверджується протоколом
судового засідання від 14.10.14р.

Третя особа пояснення на позов не
надала. Представник третьої особи в
судове засідання не з'явився. Про дату,
час та місце судового засідання третя
особа повідомлена, що підтверджується
поштовим повідомленням.

В судовому засіданні 11.11.14р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Повний текст рішення виготовлено та
підписано у відповідності до ст. 84 ГПК
України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників позивача, суд
встановив:

Між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Лубнижитлобуд 2010»
(продавець) (далі-позивач) та
Управлінням капітального будівництва
Полтавської обласної державної
адміністрації (покупець)
(далі-відповідач) був укладений договір
купівлі-продажу від 23.12.13р. Цей договір
посвідчений приватним нотаріусом
Миргородського міського нотаріального
округу Полтавської області Гіль Д.В. та
зареєстрований в Державному реєстрі
прав на нерухоме майно за № 3176 від
23.12.13р.

Відповідно до п. 1 вищезазначеного
договору позивач відповідачеві
передав у власність квартиру за №27, що
знаходиться в м. Миргороді Полтавської
області, по вул. Шишацькій в будинку №31,
а відповідач приймає її та сплачує за
неї обумовлену грошову суму. Зазначена
квартира складається з однієї житлової
кімнати, житловою площею 15,1 кв.м.,
загальною площею 36,7 кв.м.

Відповідно до п. 3 договору продаж
квартири за домовленістю сторін
вчиняється за 235 000,00 грн., які будуть
перераховані на рахунок продавця №
7 в ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»,
МФО 380805, , в строк до 31.03.14р.

Одночасно з оформленням цього договору
нотаріусом у відповідності з вимогами
ст. 182 ЦК України проведено державну
реєстрацію права власності на покупця,
про що внесено відповідну інформацію
до Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно та видано покупцю Витяг
з державного реєстру прав на нерухоме
майно (а.с. 35).

Відповідач не сплатив обумовлені
договором кошти на рахунок позивача.

Заборгованість підтверджується актом
звірки взаємних розрахунків від 01.03.14р.
(а.с. 18).

Позивач до відповідача звертався з
претензією про сплату боргу, яка
залишена відповідачем без відповіді та
задоволення.

Відповідно до довідки позивача № 390 від
09.09.14р. у спірній квартирі ніхто не
зареєстрований та не проживає (а.с. 21).

Відповідно до ст. 525, ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору або
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов - відповідно до звичаїв ділового
обороту. Одностороння відмова від
виконання не допускається.

Згідно ст.193 ГК України, учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином у відповідності до
закону, правових актів, договору, а
також у разі відсутності конкретних -
відповідно до вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до ст. 692 ЦК покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару. Покупець
зобов'язаний сплатити продавцеві повну
ціну переданого товару. Договором
купівлі-продажу може бути передбачено
розстрочення платежу. Якщо покупець
відмовився прийняти та оплатити товар,
продавець має право за своїм вибором
вимагати оплати товару або відмовитися
від договору купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 651 ЦК зміна або
розірвання договору допускається лише
за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом. Істотним є таке
порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при
укладенні договору.

Згідно статті 188 Господарського
кодексу України розірвання
господарських договорів допускається
лише за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відтак, підставами для розірвання
вказаного договору купівлі-продажу у
судовому порядку є істотне порушення
його умов щодо оплати коштів продавцю
стороною договору покупцем -
Управлінням капітального будівництва
Полтавської ОДА.

Доказів виконання вказаного договору
та погашення боргу відповідачем не
надано.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
позовну вимогу позивача про розірвання
договору купівлі-продажу від 23.12.13р. про
продаж квартири №27 по вул. Шишацька,31 у
м. Миргороді Полтавської області,
укладеного між Товариством з обмеженою
відповідальністю Лубнижитлобуд 2010», м.
Лубни та Управлінням капітального
будівництва Полтавської обласної
державної адміністрації, м. Полтава,
зареєстрованого в реєстрі № 3176 від
23.12.13р. обґрунтованою, підтвердженою
матеріалами справи і такою, що підлягає
задоволенню.

Відповідно до ст. 1213 ЦК України, особа,
яка набула майно або зберегла його у
себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події. Положення цієї глави
застосовуються також до вимог про
повернення виконаного однією із сторін
у зобов'язанні.

В зв'язку з тим, що майно на даний час
зареєстровано на відповідача, а
договір купівлі - продажу від 23.12.13р.
розірваний в судовому порядку, суд
вважає, що майно підлягає поверненню
позивачу з визнанням за ним права
власності.

Таким чином, вимога позивача про
визнання за Товариством з обмеженою
відповідальністю Лубнижитлобуд 2010», м.
Лубни права власності на квартиру № 27
по вул. Шишацькій, 31 у м. Миргороді
Полтавської області підтверджена
матеріалами справи, не оспорена
відповідачем та підлягає задоволенню.

Судовий збір згідно ст. 49 ГПК України
покладається на відповідача.

Згідно ст. 44 ГПК України судові витрати
складаються з судового збору, сум, що
підлягають сплаті, зокрема, оплати
послуг адвоката.

Позивач просить суд стягнути з
відповідача 2 000,00 грн. адвокатських
послуг.

Факт підтвердження адвокатських
послуг позивач надав суду видаткові
касові ордери від 13.10.14р. на суму 1 000,00
грн., № 288 від 17.09.14р. на суму 1 000,00 грн.,
ордер ПТ № 021064 на надання правової
допомоги від 14.10.14р., свідоцтво про
право заняття адвокатською діяльністю
№ 134 від 27.07.1993р., витяг з договору про
надання юридичних послуг від 14.10.14р., в
якому зазначено, що цей договір
укладений з директором ТОВ
«Лубнижитлобуд 2010» Ляшенка Ю.В. і
представником, адвокатом Павличенко
В.Г. про надання послуг за цим позовом,
акт виконаних робіт №17 від 11.11.14р. (а.с.
42,43,45,46,54, 55).

Відповідно до п. 6.3 Постанови Пленуму
ВГСУ №7 від 21.02.13р. «Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України» (зі змінами та доповненнями)
витрати позивачів, та відповідачів,
третіх осіб, пов'язані з оплатою ними
послуг адвокатів, адвокатських бюро,
колегій, фірм, контор та інших
адвокатських об'єднань з надання
правової допомоги щодо ведення справи
в господарському суді, розподіляються
між сторонами на загальних підставах,
визначених ч.5 ст. 49 ГПК України.

Відшкодування цих витрат здійснюється
господарським судом шляхом зазначення
про це у рішенні, ухвалі, постанові за
наявності документального
підтвердження витрат, як-от: угоди про
надання послуг щодо ведення справи у
суді та/або належно оформленої
довіреності, виданої стороною
представникові її інтересів у суді,
платіжного доручення або іншого
документа, який підтверджує сплату
відповідних послуг, а також копії
свідоцтва адвоката, який представляв
інтереси відповідної сторони, або
оригіналу ордера адвоката, виданого
відповідним адвокатським об'єднанням,
з доданням до нього витягу з договору, в
якому зазначаються повноваження
адвоката як представника або обмеження
його прав на вчинення окремих
процесуальних дій.

Відповідно до Рішення Конституційного
суду від 11.07.2013, № 6-рп/2013 відповідно до
статті 28 Господарського
процесуального кодексу України справи
юридичних осіб у господарському суді
ведуть їх органи, що діють у межах
повноважень, наданих їм законодавством
та установчими документами, через
свого представника. Представництво
інтересів юридичних осіб у
господарському суді здійснюють
керівники підприємств і організацій,
інші особи, повноваження яких
визначені законодавством або
установчими документами, а також особи,
повноваження яких підтверджуються
довіреністю від імені підприємства,
зокрема адвокати та інші фахівці у
галузі права.

Конституційний Суд України виходить з
того, що юридична особа самостійно
вирішує питання про вибір свого
представника у господарському суді.
Держава гарантує такій особі
відшкодування судових витрат на
юридичні послуги, що надаються лише
адвокатом (частина перша статті 44
Кодексу). Витрати юридичної особи на
надані їй у господарському судочинстві
послуги адвоката відшкодовуються в
порядку, встановленому процесуальним
законом (частина п'ята статті 49
Кодексу).

В аспекті конституційного звернення
положення частини першої статті 44
Господарського процесуального кодексу
України, згідно з яким до судових
витрат віднесені, зокрема, витрати,
пов'язані з оплатою послуг адвоката, у
контексті статті 59 Конституції України
потрібно розуміти так, що до складу
судових витрат на юридичні послуги, які
підлягають відшкодуванню юридичній
особі у господарському судочинстві,
належать суми, сплачені такою особою,
якщо інше не передбачено законом, лише
за послуги адвоката.

Таким чином, витрати за послуги
адвоката в сумі 2 000,00 грн. підлягають
стягненню з відповідача на користь
позивача.

На підставі матеріалів справи,
керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Розірвати договір купівлі-продажу
від 23.12.13р. про продаж квартири №27 по
вул. Шишацька,31 у м. Миргороді
Полтавської області, укладеного між
Товариством з обмеженою
відповідальністю Лубнижитлобуд 2010», м.
Лубни та Управлінням капітального
будівництва Полтавської обласної
державної адміністрації, м. Полтава,
зареєстрованого в реєстрі № 3176 від
23.12.13р.

3. Визнати за Товариством з обмеженою
відповідальністю Лубнижитлобуд 2010», м.
Лубни право власності на квартиру № 27
по вул. Шишацькій, 31 у м. Миргороді
Полтавської області.

4. Стягнути з Управління капітального
будівництва Полтавської обласної
державної адміністрації, адреса: вул.
Зигіна, 1, м. Полтава, 36000,
ідентифікаційний номер 04013991 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лубнижитлобуд 2010",
адреса: вул. Ломоносова, 34, м. Лубни,
Полтавської області, 37500, р/р 7 в АТ
«Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805, код
05388233 - 5 918,00 грн. - витрати по сплаті
судового збору, 2 000,00 грн. - адвокатських
послуг.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
О.В. Солодюк

Повний текст рішення виготовлено та
підписано 17 листопада 2014 року.

Примітка: Рішення набирає законної
сили в порядку, встановленому ст. 85 ГПК
України та може бути оскаржене в
порядку, визначеному ст. 93 ГПК України