ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

0,2

24.11.14 № 910/25948/14. Суддя Господарського
суду міста Києва Полякова К.В.,
розглянувши матеріали

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Профорт"

про встановлення факту виходу зі
складу учасників товарисва,
зобов'язання провести державну
реєстрацію змін та стягнути частку у
статуному капіталі 10 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Господарського
суду міста Києва із позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Профорт" про
встановлення факту виходу зі складу
учасників товарисва, зобов'язання
провести державну реєстрацію змін та
стягнути частку у статуному капіталі 10
000,00 грн.

Вивчивши подані матеріали, суд дійшов
висновку, що позовна заява № б/н від
20.11.2014 (вх.№ суду 25948/14 від 21.11.2014) і
додані до неї документи підлягають
поверненню позивачеві без розгляду з
наступних підстав.

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України (далі ГПК України) до позовної
заяви додаються документи, які
підтверджують обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 ГПК України
письмові докази подаються в оригіналі,
або в належним чином засвідченій копії.

Письмовими доказами є документи і
матеріали, які містять дані про
обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору.

Оригінали документів подаються, коли
обставини справи відповідно до
законодавства мають бути засвідчені
тільки такими документами, а також в
інших випадках на вимогу
господарського суду.

Відповідно до пункту 5.27 Національного
стандарту України ДСТУ 4163-2003
"Уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації"(затв. Наказом
Держспоживстандарту України від 07.04.2003
№ 55) відмітку про засвідчення копії
документа складають зі слів "Згідно з
оригіналом", назви посади, особистого
підпису особи, яка засвідчує копію, її
ініціали та прізвища, дати засвідчення
копії і проставляють нижче реквізит
"підпис". Така відмітка проставляється
на кожному аркуші засвідченої копії
документа.

За таких обставин, додані позивачем до
позовної заяви документи, належним
чином не засвідчені, оскільки на
останніх відсутні відмітки, у
відповідності до вищевказаних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо у
позовній заяві не вказано обставин, на
яких ґрунтується позовна вимога,
доказів, що підтверджують викладені в
заяві обставини.

Нормами п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України
передбачено, що до позовної заяви
додаються документи, які підтверджують
сплату судового збору у встановлених
порядку і розмірі.

Так, згідно ч.1 ст. 4 Закону України "Про
судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI, судовий
збір справляється у відповідному
розмірі від мінімальної заробітної
плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ст. 8 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік" №
719-VII від 16.01.2014, мінімальний розмір
заробітної плати на 1 січня 2014 складає
1218 гривні.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про
судовий збір", за подання до
господарського суду позовної заяви
немайнового характеру ставка судового
збору встановлюється в розмірі 1
мінімальної заробітної плати.

Відповідно до п. 2.2. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 7
від 21.02.2013 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України", ст. 55
ГПК України передбачає визначення ціни
позову у позовах про стягнення грошей і
про витребування майна. Відповідні
позовні заяви мають майновий характер,
і розмір ставок судового збору за їх
подання визначається за приписом
підпункту 1 пункту 2 частини другої
статті 4 Закону. Що ж до позовних заяв
немайнового характеру, то до них
відносяться вимоги, які не підлягають
вартісній оцінці. Подання до
господарського суду таких заяв
оплачується судовим збором згідно з
підпунктом 2 пункту 2 частини другої
статті 4 Закону.

З прохальної частини поданого позову
вбачається, що ОСОБА_1 на розгляд
Господарського суду міста Києва
передано три позовні вимоги, а саме про
встановлення факту виходу зі складу
учасників товарисва, зобов'язання
провести державну реєстрацію змін та
стягнути частку у статуному капіталі 10
000,00 грн.

Положеннями пункту 2.11. Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 7 від 21.02.2013 "Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України" визначено, якщо в позовній
заяві об'єднано дві або більше вимог
немайнового характеру, пов'язаних між
собою підставами виникнення або
поданими доказами, судовий збір
сплачується окремо з кожної з таких
вимог.

Так, у випадках об'єднання в одній заяві
вимог як майнового, так і немайнового
характеру судовий збір згідно з
пунктом 3 статті 6 Закону підлягає
сплаті як за ставками, встановленими
для позовів майнового характеру, так і
за ставками, встановленими для
розгляду позовних заяв зі спорів
немайнового характеру (п. 2.10. Постанови
Пленуму Вищого Господарського суду
України № 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України" від
21.02.2013 встановлено, що).

Як вбачається із поданого позову,
вимоги ОСОБА_1 за своєю правовою
природою є вимогами немайнового
характеру, та у відповідності до
вищезазначених положень постанови
Пленуму ВГСУ судовий збір має бути
сплачений за кожну з вимог окремо.

Між тим, позивачем до позовної заяви
додано платіжне доручення № 2698 від
15.05.2014 про сплату судового збору у
розмірі 1840,00грн., тобто у розмірі
меншому ніж передбачено статтею 4
Закону України "Про судовий збір", що є
порушення п. 3 ч.1 ст. 57 ГПК України.

Відповідно до п. 2.22. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №7
від 21.02.2013 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України", якщо
заявником не подано належних доказів
сплати судового збору у встановленому
порядку та розмірі, заява повертається
господарським судом з підстав
передбачених ГПК, зокрема пунктом 4
частини першої статті 63. При цьому якщо
таке повернення здійснюється у зв'язку
з недодержанням заявником вимог закону
щодо порядку та/або розміру сплати
судового збору, то у відповідній ухвалі
господарського суду має бути зазначено
правильний порядок сплати та/або
розмір судового збору.

Згідно з п. 4 ч.1 ст. 63 ГПК України, суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо не додано
доказів сплати судового збору у
встановлених порядку і розмірах.

За наведених обставин, позовна заява не
може бути прийнята до розгляду та
підлягає поверненню.

Суд звертає увагу позивача, що після
усунення недоліків, які стали
підставою повернення позовної заяви
без розгляду, він може повторно
звернутися до господарського суду м.
Києва з позовом, відповідно до ч. 3 ст. 63
ГПК України.

Керуючись п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 63, ч. 3 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали ОСОБА_1 до Товариства
з обмеженою відповідальністю "Профорт"
про встановлення факту виходу зі
складу учасників товарисва,
зобов'язання провести державну
реєстрацію змін та стягнути частку у
статуному капіталі 10 000,00 грн. -
повернути позивачеві без розгляду.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку
передбаченому Господарським
процесуальним кодексом України.

Суддя
К.В. Полякова