ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2014 р.
Справа № 5002-35/1506-2012

Господарський суд Київської області у
складі судді Лилака Т.Д., розглянувши
справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк», м.
Київдо Товариства з обмеженою
відповідальністю фірма «Консоль ЛТД»,
АР Крим, м. Сімферопольпро стягнення 177
333 736,29 грн., за участю представників:

позивача:Рухлін І.О., довіреність
№09-32/1561 від 19.12.2012 року;відповідача:не
з'явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У жовтні 2014 року позивач звернувся до
господарського суду Київської області
з позовом до відповідача про стягнення
177 333 736,29 грн., з яких: 142 179 982,00 грн.
заборгованості по поверненню
кредитних коштів, 33 287 923,90 грн.
простроченої заборгованості за
нарахованими процентами, 1 614 628,47 грн.
пені за нарахованими процентами та 251
201,91 грн. інфляційних витрат за
нарахованими процентами, у зв'язку з
неналежним виконанням останнім
зобов'язань за кредитним договором про
відкриття кредитної лінії №20-0522/2-1 від
25.03.2008 року.

Згідно з приписами ст. 12 Закону України
«Про забезпечення прав і свобод
громадян на тимчасово окупованій
території України» від 15.04.2014 року у
зв'язку з неможливістю здійснювати
правосуддя судами Автономної
Республіки Крим та міста Севастополя
на тимчасово окупованих територіях,
змінено територіальну підсудність
судових справ, підсудних розташованим
на території Автономної Республіки
Крим та міста Севастополя судам, та
встановлено забезпечити розгляд
господарських справ Господарського
суду Автономної Республіки Крим -
Господарським судом Київської області,
а господарських справ Господарського
суду міста Севастополя - Господарським
судом міста Києва, господарських справ
Севастопольського апеляційного
господарського суду - Київським
апеляційним господарським судом.

У зв'язку з викладеним, розгляд даної
справи здійснюється господарським
судом Київської області.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 06.10.2014 року порушено
провадження у справі та призначено до
розгляду на 16.10.2014 року.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 16.10.2014 року розгляд справи
було відкладено на 23.10.2014 року.

Через канцелярію господарського суду
Київської області 22.10.2014 року позивач
надав письмові пояснення на позовну
заяву та клопотання про доручення
додаткових доказів до матеріалів
справи, яке судом задоволено.

Ухвалами господарського суду
Київської області від 23.10.2014 року та
06.11.2014 року розгляд справи було
відкладено на 06.11.2014 року та 20.11.2014 року
відповідно.

Представник відповідача в судове
засідання 20.11.2014 року не з'явився,
відзив на позов не надав, про час і
місце судового засідання був
повідомлений належним чином.

Згідно з пп. 3.9.2 п. 3.9 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Враховуючи те, що нез'явлення
представника відповідача не
перешкоджає розгляду справи по суті, а
матеріали справи є достатніми для
вирішення спору в даному судовому
засіданні, суд вважає за можливе
розглянути позов у відсутності
представника відповідача, за наявними
у справі матеріалами згідно з вимогами
статті 75 Господарського
процесуального кодексу України.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні дані, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд

ВСТАНОВИВ:

25.03.2008 року між Закритим акціонерним
товариством «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк»,
правонаступником, якого є Публічне
акціонерне товариство «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» (банк) та Товариством з обмеженою
відповідальністю фірма «Консоль ЛТД»
(позичальник) було укладено кредитний
договір про відкриття кредитної лінії
№20-0522/2-1, за умовами якого, банк
зобов'язується надати позичальнику
кредит шляхом відкриття
невідновлювальної мультивалютної
кредитної лінії у сумі, яка не може
перевищувати 284 051 636,55 грн. (двісті
вісімдесят чотири мільйони п'ятдесят
одна тисяча шістсот тридцять шість грн.
55 коп.). Ліміт кредитної лінії або в євро
у сумі еквівалент якої не може
перевищувати 284 051 636,55 грн.(двісті
вісімдесят чотири мільйони п'ятдесят
одна тисяча шістсот тридцять шість грн.
55 коп.) на умовах встановлених
кредитним договором, далі кредит або
кредитна лінія, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти, встановлені ким
кредитним договором (п. 2.1. договору, в
редакції Договору про внесення змін та
доповнень №20-1282/2-1 до кредитного
договору про відкриття кредитної лінії
№20-0522/2-1 від 25.03.2008 року).

Відповідно до п. 2.1. договору, в редакції
Договору про внесення змін та
доповнень №20-1282/2-1 до кредитного
договору про відкриття кредитної лінії
№20-0522/2-1 від 25.03.2008 року, з 20.08.2010 року
ліміт кредитної лінії складає 142 179 982,00
грн. (сто сорок два мільйони сто
сімдесят дев'ять тисяч дев'ятсот
вісімдесят дві грн. 00 коп.) та
встановлюється тільки в національній
валюті.

Банк надає позичальнику кредитні кошти
строком з 01.07.2013 року до 01.07.2014 року зі
сплатою 14% річних, а у випадку порушення
позичальником встановлених в п. 2.2.
договору строків погашення
одержанного кредиту, позичальник
надалі сплачує проценти за
неправомріне користування кредитом,
виходячи із процентної ставки у
розмірі 28% проценти річних (п .п. 3.2., 3.3.
договору, в редакції Договору про
внесення змін та доповнень №20-1282/2-1 до
кредитного договору про відкриття
кредитної лінії №20-0522/2-1 від 25.03.2008
року).

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
«Позика» глави 71 «Позика. Кредит.
Банківський вклад» ЦК України, якщо
інше не встановлено цим параграфом і не
випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюється
договором.

Частиною 2 статті 1050 ЦК України
визначено, що якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому відповідно до
статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 509 ЦК
України та ч. 1 ст. 173 ГК України, в силу
зобов'язання одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно зі ст. 193 ГК України, приписи якої
кореспондуються з приписами ст. 526 ЦК
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Окрім цього, відповідно до
ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим
до виконання.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Позивач належним чином та в повному
обсязі виконав взяті на себе
зобов'язання згідно з умовами договору,
перерахувавши відповідачу 142 179 982,00грн.,
що підтверджується наявним в
матеріалах справи меморіальним
ордером №02 від 20.08.2010 року.

Проте, позичальник не виконує належним
чином свої зобов'язання в частині
повернення кредиту та сплати процентів
за вказаним кредитним договором, у
зв'язку з чим за останнім утворилась
заборгованість по кредиту у сумі 142 179
982,00 грн. та заборгованості за
нарахованими процентами у сумі 33 287 923,90
грн.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем було надіслано відповідачу
вимогу про усунення порушень №39(1)-8/3567
від 21.09.2011 року про сплату у повному
обсязі заборгованості за кредитним
договором про відкриття кредитної
лінії, з яких: 142 179 982,00 грн.
заборгованості по поверненню
кредитних коштів, 20 161 510,99 грн.
простроченої заборгованості за
нарахованими процентами, 1 245 789,55 грн.
пені за нарахованими процентами та 252
826,73,грн. інфляційних витрат за
нарахованими процентами, у зв'язку з
неналежним виконанням останнім
зобов'язань за кредитним договором про
відкриття кредитної лінії №20-0522/2-1 від
25.03.2008 року.

Оскільки, відповідачем в порушення
взятих на себе зобов'язань, згідно з
умовами договору у встановлений строк
не здійснено повернення кредиту та не
сплачені проценти за користування
кредитом, вимоги позивача про
стягнення з відповідача
заборгованості по кредиту у сумі 142 179
982,00 грн. та простроченої
заборгованості за нарахованими
процентами у сумі 33 287 923,90 грн. за період
з 21.09.2010 року по 07.05.2012 року є
правомірними та такими, що підлягають
задоволенню.

Статтею 611 Цивільного кодексу України
передбачено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки.

Крім того, у зв'язку з неналежним
виконанням відповідачем своїх
зобов'язань за договором в частині
щомісячної сплати процентів позивач
просить суд стягнути з відповідача 1 614
628,47 грн. пені за процентами.

Пунктом 6.3. договору встановлено, що за
несвоєчасну сплату сум кредиту та/або
процентів за користування кредитом
та/або процентів за неправомірне
користування кредитом позичальник
сплачує банку пеню, яка обчислюється
від суми простроченого платежу, у
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діє у період прострочення та
нараховується щоденно.

У сфері господарювання згідно з ч. 2 ст.
217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу
України, застосовуються господарські
санкції, зокрема, штрафні санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за весь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором (ч. 6 ст. 231 ГК України).

На підставі вказаних норм права та
враховуючи, що розрахунок пені за
порушення строку сплати кредиту та
процентів, доданий до позовної заяви,
який проведений з урахуванням
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла на момент нарахування пені, є
вірним, вимоги про стягнення з
відповідача 1 614 628,47 грн. пені за
процентами підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідно до п. 6.2. договору,
позичальник у випадку прострочення ним
виконання зобовязання по поверненню
банку суми кредиту та/або процентів за
користування кредитом та/або процентів
за неправомірне корисутвання кредитом
зобов'язаний сплатити суму
заборгованості з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення платежу.

Враховуючи, що відповідач прострочив
виконання зобов'язання з оплати
процентів за договором, з нього на
користь позивача на підставі ст. 625 ЦК
України підлягає стягненню 251 201,91 грн.
інфляційних витрат за простроченими
відсотками, які нараховані позивачем
відповідно до вимог закону та умов
договору.

Судовий збір, сплачений позивачем у
розмірі 64 380,00 грн. відповідно до
положень статті 49 ГПК України підлягає
стягненню з відповідача.

Керуючись, ст.ст. 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю фірма «Консоль ЛТД»
(95022, АР Крим, м. Сімферополь, вул.
Бородіна, 16, код 20676633) на користь
Публічного акціонерного товариства
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» (01001, м.
Київ, провулок Шевченка, 12, код 0039002) 142 179
982 (сто сорок два мільйони сто сімдесят
дев'ять тисяч дев'ятсот вісімдесят дві)
грн. 00 коп. заборгованості по
поверненню кредитних коштів, 33 287 923
(тридцять три мільйони двісті
вісімдесят сім тисяч дев'ятсот
двадцять три) грн. 90 коп. простроченої
заборгованості за процентами, 1 614 628
(один мільйон шістсот чотирнадцять
тисяч шістсот двадцять вісім) грн. 47
коп. пені за процентами, 251 201 (двісті
п'ятдесят одну тисячу двісті одну) грн.
91 коп. інфляційних витрат за
процентами, 64 380 (шістдесят чотири
тисячі триста вісімдесят) грн. 00 коп.
судового збору.

Після вступу рішення в законну силу
видати наказ.

Рішення набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 25.11.2014 р.

Суддя
Т.Д. Лилак