ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2014 р.Справа № 922/3649/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Шатернікова М.І.

при секретарі судового засідання Цірук
О.М.

розглянувши справу

за позовом Акціонерної компанії
"Харківобленерго", м. Харків до ФОП
ОСОБА_1, м. Харків про стягнення 41089,86
грн. за участю представників сторін:

позивача - Конопля О.М. (дов. № 01-42юр/2877
від 27.03.2014 р.)

Калініна О.О. (дов. № 01-42юр/9520
від 04.11.2014 р.)

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач 29.08.2014 р. звернувся до
господарського суду з позовною заявою,
в якій просить суд стягнути з ФОП
ОСОБА_1 заборгованості за договором
про постачання електричної енергії №
03-5918 від 11.11.2005 р. за період з квітня 2014 р.
по липень 2014 р., а саме просить стягнути
39126,42 грн. донарахування згідно акту
порушення ПКЕЕ № 01-00594 від 04.08.2011 р.; 136,22
грн. - 3% річних; 923,12 грн. інфляційних; 904,10
грн. пені. Судові витрати просить суд
покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 01.09.2014 р. за
вищевказаним позовом було порушено
провадження у справі № 922/3649/14 та
розгляд справи призначено на 24.09.2014 р. о
12:30 год.

10.09.2014р. до канцелярії суду представник
позивача за вх. 31203 надано, в порядку ст.
22 ГПК України, заяву про виправлення
описки, в якій позивач повідомляє, що
при виготовленні тексту позовній заяві
в п. 2 прохальної частини помилково було
зазначено суму 39126,42 грн. донарахування
згідно акту порушення ПКЕЕ № 01-00594 від
04.08.2011 р. (де 32605,35 грн. - тарифна складова
та 6521,07 грн. - ПДВ 20%), замість вірної суми
16905,74 грн. - донарахування згідно акту
порушення ПКЕЕ № 100873 від 19.02.2014 р. (де
14088,12 грн. - тарифна складова та 2817,62 грн.
- ПДВ 20%), як зазначено в позовній заяві
та наданих документах і розрахунках.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 24.09.2014 р. було
прийнято до розгляду заяву позивача
(вх. 31203), визнану судом заявою про
зменшення розмір позовних вимог, та
продовжено розгляд справи з її
урахуванням. також цією ухвалою було
відкладено розгляд справи № 922/3649/14 на 14
жовтня 2014 р. об 11:00.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 14.10.2014 р.
розгляд справи № 922/3649/14 було
відкладено на 11 листопада 2014 р. об 11:15.
Цією ж ухвалою строк вирішення даного
спору було продовжено за межами,
визначеними ч.1 ст. 69 ГПК України на
п'ятнадцять днів до 13 листопада 2014 року.

Представник позивача у судовому
засіданні 11.11.2014 р. підтримує заявлені
позовні вимоги з урахуванням наданої
заяви та просив суд задовольнити їх в
повному обсязі.

Представник відповідача у судове
засідання 11.11.2014 р. не з'явився про час
та місце судового засідання був
повідомлений за юридичною адресою
(АДРЕСА_1).

Ухвали суду від 24.09.2014 р. та від 14.10.2014
року про відкладення розгляду справи,
направлені на юридичну адресу
відповідача (АДРЕСА_1), були повернені
до суду з довідкою поштового
відділення про повернення із спливом
строку зберігання.

У постанові пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від 26
грудня 2011 року "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" зазначає, що в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.
Таким чином, суд вважає, що відповідач -
ФОП ОСОБА_1, належним чином був
повідомлений про дату, час та місце
судового засідання.

Приймаючи до уваги принципи
змагальності та диспозитивності
господарського процесу, закріплені п. 4
ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 4-3 та
ст. 33 ГПК України, суд вважає, що
господарським судом в межах наданих
йому повноважень сторонам створені усі
належні умови для надання доказів у
справі та є підстави для розгляду
справи за наявними у справі
матеріалами у відповідності до ст. 75
ГПК України.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, всебічно та повно дослідивши
надані докази, суд встановив наступне.

11.11.2005 р. між позивачем та відповідачем
було укладено договір про постачання
електричної енергії № 03-5918, на підставі
п. 9.11 пролонгований на 2о14 р.

Відповідно до ЗУ "Про
електроенергетику" від 16.10.1997р. за №
575/97-ВР та "Правил користування
електричною енергією", затверджених
Постановою Національної комісії
регулювання електроенергетики України
№ 28 від 31.07.1996р. (далі "Правила"), Договір
про постачання електричної енергії є
основним документом та визначає зміст
правових відносин, прав та обов'язків
сторін. Зокрема укладення договору №
03-5918 означає, що між АК
"Харківобленерго" та ПФОП ОСОБА_1
досягнуто згоди з усіх його умов.

Відповідно до умов зазначеного
договору позивач зобов'язався
постачати електричну енергію, як
різновид товару, в обсягах, визначених
відповідно до розділу 5 договору, з
урахуванням розділів 6,7 договору, а
відповідач зобов'язався виконувати
умови цього договору, своєчасно
оплачувати вартість спожитої
електричної енергії та інші
нарахування згідно з умовами додатку №
2 "Порядок розрахунків" до договору,
дотримуватись режиму споживання
електричної енергії згідно з умовами
розділу 5 цього Договору. (п.п.2.1.2, 2.2.1.,
2.2.2., 2.2.5 договору).

Окрім постачання електричної енергії,
до функціональних обов'язків позивача
входить перевірка належного
технічного стану та відповідності
нормативним документам засобів обліку,
що знаходяться на балансі споживача та
додержання споживачем вимог діючого
законодавства в сфері
електроенергетики.

Згідно п. 3.3 "Правил користування
електричної енергії" відповідальність
за збереження і цілісність
розрахункових засобів обліку
електричної енергії та пломб
(відбитків їх тавр) відповідно до акта
про пломбування покладається на
власника (користувача)
електроустановки або організацію, на
території (у приміщенні) якої вони
встановлені.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачу на схоронність були
передані пломби, що підтверджується
"Актом про пломбування та здачу пломб і
приладів обліку на збереження № 760 від
23.04.13 р.

Позивачем 19.02.14 р., під час перевірки
засобу обліку відповідача було
зафіксовано порушення п. 6.40, а саме зрив
пломб енергопостачального
підприємства, які вказані в Акті про
пломбування, про що складено акт
порушень "Правил користування
електричною енергією" № 100873.

Відповідно до п. 6.42 "Правил", для
визначення обсягу недоврахованої
електричної енергії по акту порушень
"Правил користування електричною
енергією" № 100873 від 19.02.14 р., було
створено комісію з розгляду актів про
порушення "Правил користування
електричною енергією" , засідання якої
було призначено на 27.02.14 р., про що
відповідач був повідомлений письмово.
Був присутній на засіданні комісії та
заперечував проти рішення комісії.

Комісією було прийнято рішення
виконати донарахування, про що
складено Протокол № 8 від 27.02.2014 р.
засідання комісії з розгляду акту
порушень ПКЕЕ.

Розрахунок обсягу електроенергії, не
облікованої внаслідок порушення
споживачем правил здійснено у
відповідності пункту 2.5 Методики за
формулою 2.4.

Період перерахунку, згідно пункту 2.5
Методики, становить кількість робочих
днів споживача від дня останнього
контрольного огляду або технічної
перевірки до дня виявлення порушення,
але не більше загальної кількості
робочих днів у шести календарних
місяцях, що передували дню виявлення
порушення.

Отже, період розрахунку визначений з
19.08.2013 року до 19.02.2014 року (дня усунення
порушення) та визначений об'єм
недорахованої електричної енергії, яка
складає 13646 кВт/ч.

Таким чином, позивачем пред'явлено до
стягнення з відповідача донарахування
згідно вищезазначеного Акту порушення
ПКЕЕ № 100873 від 19.02.2014 року в розмірі
16905,74 грн. (що складається з: 14088,12 грн. -
тарифна складова та 2817,62 грн. - ПДВ 20 %).

Згідно ПКЕЕ п.3.31 розрахунковий засіб
обліку електричної енергії має бути
опломбований на кріпленні кожуха
лічильника пломбою з тавром Державного
комітету України з питань технічного
регулювання та споживчої політики, а на
затискній кришці - пломбою
передавальної організації.

Пломби з тавром електропередавальної
організації мають бути встановлені
також на пристроях, що закривають
первинні та вторинні кола живлення
засобу обліку, приводи і кнопки
управління комутаційних апаратів та
кришки автоматів, встановлених у цих
колах, двері комірок трансформаторів
напруги, кришки на зборках і колодках
затискачів, випробувальних блоках,
лінії зв'язку автоматизованих систем
обліку та всі інші пристрої і місця, що
унеможливлюють доступ до
струмоведучих частин схеми обліку.

Підготовка місць для опломбування
здійснюється власником
електроустановки згідно з переліком,
наданим електропередавальною
організацією. Перелік місць
пломбування може бути розширений за
обґрунтованою пропозицією однієї із
сторін.

Відповідно до "Методики обчислення
електричної енергії, недорахованої в
наслідок порушення споживачем",
затверджених Постановою НКРЕ від 04.05.06
р. № 562 (далі "Методика"), а саме п.1.2 у
разі своєчасного (до виявлення
порушення представником
електропередавальної організації або
представниками постачальника
електричної енергії) письмового
повідомлення споживачем постачальника
електричної енергії про пошкодження
засобів обліку, пошкодження або зрив
пломб Методика не застосовується.

Відповідач в порушення п. 3.28 письмово
не повідомив позивача про обставини,
при яких було зірвано пломбу, доказів
такого звернення відповідачем до суду
не надано.

Таким чином, донарахування позивачем
виконано відповідно до "Методики", 16.05.14,
16.06.2014, 14.07.14 на адресу відповідача було
направлено рахунок № 5918 на оплату акту
порушень ПКЕЕ, який останнім залишений
без оплати.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги в частині
стягнення з відповідача донарахування
згідно Акту порушення ПКЕЕ № 100873 від
19.02.2014 року в розмірі 16905,74 грн. (що
складається з: 14088,12 грн. - тарифна
складова та 2817,62 грн. - ПДВ 20 %). є
обґрунтованими, доведеними
документально матеріалами справи, тому
вони приймаються судом та підлягають
задоволенню, а вказана сума стягненню з
відповідача на користь позивача.

Правові наслідки порушення
зобов'язання встановлені статтею 611
Цивільного кодексу України. Відповідно
до частини 1 вказаної статті, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: сплата
неустойки.

Частиною 1 ст. 216 Господарського кодексу
України встановлено, що учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

Згідно ч.1 та ч.3 ст.549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов`язань" розмір
пені, передбачений статтею 1 цього
Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Пунктом 4.2.1. вищезазначеного договору
№ 03-5918 від 11.11.2005 р., в якому сторони
зазначили, що при порушенні термінів
розрахунку за спожиту електричну
енергію споживач (відповідач) сплачує
постачальнику (позивачу) суму боргу з
урахуванням пені у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ за кожний день
прострочення платежу.

Перевіривши нарахування пені за
несвоєчасну оплату донарахованої
електричної енергії в розмірі за
період з 01.04.2014 р. по 31.07.2014 р. у розмірі
904,10 грн., суд приходить до висновку, що
наданий позивачем розрахунок не
суперечить вимогам чинного
законодавства, нарахований вірно, з
урахуванням чого позовні вимоги в цій
частині підлягають задоволенню
повністю.

Статтею 625 Цивільного кодексу України
визначено, що боржник не звільняється
від відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом (ч.2 ст.625
Цивільного кодексу України).

Передбачене законом право кредитора
вимагати сплату боргу з урахуванням
індексу інфляції та процентів річних є
способом захисту його майнового права
та інтересу, суть якого полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів
та отриманні компенсації (плати) від
боржника за користування утримуваними
ним грошовими коштами, належними до
сплати кредитору.

На підставі зазначеного, позивач, за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань по оплаті донарахованої
електричної енергії нарахував
відповідачу 3% річних за період
виникнення боргу з квітня 2014 року по
липень 2014 року в сумі 136,22грн. та збитки
від інфляції за період з травня 2014 року
по липень 2014 року в сумі 923,12 грн.

Позивачем наданий обґрунтований
розрахунок 3% річних та інфляційних.

Враховуючи вказані обставини, суд
дійшов висновку про правомірність та
обґрунтованість позовних вимог в цій
частині.

Вирішуючи приписи ст.ст. 44, 49 ГПК
України, судові витрати у даній справі
покладаються на відповідача, з вини
якого спір доведено до суду..

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 22, 33, 43, 49, 75, ст.ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідент. номер НОМЕР_1) на
користь Акціонерної компанії
"Харківобленерго", (61037, м. Харків, вул.
Плеханівська, 149, ):

- на п/р 07 в філії ХОУ ВАТ ДОБУ, МФО
351823, - 16905,74 грн. донарахування згідно
акту порушення ПКЕЕ № 100873 від 19.02.2014р.
(де: 14088,12 грн. - тарифна складова та 2817,62
грн. - ПДВ 20 %);

- на п/р в ПАТ "Мегабанк", МФО 351629 -
904,10 грн. пені; 136,22 грн. 3 % річних; 923,12 грн.
інфляційних; 1827,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 17.11.2014 р.

Суддя М.І. Шатерніков

/справа № 922/3649/14/