ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2014 р.
Справа № 908/2182/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя
Гончар Т. В. , суддя Гребенюк Н. В.

при секретарі Томіній І.В.

за участю представників сторін:

прокурора - Ногіної О.М. (наказ № 2098к/14
від 10.10.2014 р.)

позивача - Слинька В.І. за довіреністю №
401 від 20.08.2014 р.

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу заступника
прокурора Запорізької області (вх. № 2949
З/3-11) на рішення господарського суду
Запорізької області від 14.08.2014 р. у
справі № 908/2182/14

за позовом Першого заступника
прокурора Шевченківського району м.
Києва в інтересах держави, в особі
органу, уповноваженого державою
здійснювати відповідні функції в
спірних правовідносинах - Аграрного
фонду, м. Київ

до ПП "Агропромислова фірма Алекс", с.
Велика Знам'янка, Запорізька область

про стягнення неповернутої суми
авансового платежу та штрафних санкцій

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2014 р. до господарського суду
Запорізької області 24.06.2014 року
звернувся перший заступник прокурора
Шевченківського району міста Києва в
інтересах держави, в особі органу,
уповноваженого державою здійснювати
відповідні функції в спірних
правовідносинах - Аграрного фонду з
позовною заявою до відповідача -
приватного підприємства
"Агропромислова фірма Алекс" про
стягнення неповернутої суми
авансового платежу та штрафних санкцій
в розмірі 5140936,74 грн., які складаються з:
1604978,75 грн. неповернутого авансового
платежу за форвардним біржовим
контрактом № 1024 Ф від 20.11.2012 р., 1351886,77
грн. 20% штрафу, 1162622,62 грн. 0,1% пені, 548288,23
грн. боргу за користування коштами та
473160,37 грн. 7% штрафу.

Рішенням господарського суду
Запорізької області від 14.08.2014 р. по
справі № 908/2182/14 (суддя Носівець В.В.)
провадження у справі, в частині
стягнення 1604978,75 грн. авансового
платежу, припинено. Стягнуто з ПП
"Агропромислова фірма Алекс" в доход
Державного бюджету України 22815,27 грн.
судового збору. Стягнуто з Аграрного
фонду в доход Державного бюджету
України 50264,73 грн. судового збору. В
іншій частині позову - відмовлено.

Заступник прокурора Запорізької
області з рішенням господарського суду
першої інстанції не погодився,
звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
зазначене рішення скасувати в частині
відмови у задоволенні позову про
стягнення 20% штрафу в сумі 1351886,77 грн., 0,1
% пені в сумі 1162622,62 грн., 7% штрафу у сумі
473160,37 грн. та 548288,23 грн. боргу за
користування коштами та в цій частині
прийняти нове, яким задовольнити
позовні вимоги. В іншій частині рішення
залишити без змін.

Так, в апеляційній скарзі заявник
зазначає, що оскаржуване рішення
винесене з порушенням норм
процесуального права (ст.ст. 4-2, 43 ГПК
України), неправильним застосуванням
норм матеріального права (ст.ст. 611, 617,
625-628 ЦК України, ст.ст. 179, 218 ГК України)
та неповним з'ясуванням обставин, що
мають значення для справи, у зв'язку з
чим підлягає скасуванню.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 25.09.2014р.
апеляційну скаргу прийнято до
провадження та призначено до розгляду
на 27.10.2014 р.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 27.10.2014 р.
розгляд справи відкладено на 10.11.2014 р.

В судове засідання, призначене на 27.10.2014
р. представник відповідача не з'явився,
причину неявки не повідомив, хоча у
відповідності до вимог чинного
законодавства про дату, час та місце
проведення судового засідання був
повідомлений належним чином, будь-яких
письмових клопотань (в т.ч. і про
відкладення розгляду справи) не
заявляв.

Враховуючи належне повідомлення
відповідача про час та місце засідання
суду, відсутність будь-яких клопотань,
колегія суддів вважає за можливе
розглянути апеляційну скаргу
заступника прокурора Запорізької
області за відсутності представника
відповідача, за наявними у матеріалах
справи доказами.

Дослідивши матеріали справи, а також
викладені у апеляційній скарзі,
заслухавши у судовому засіданні
пояснення представника позивача та
прокурора, перевіривши правильність
застосування господарським судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, а також повноту
встановлення обставин справи та
відповідність їх наданим доказам, та
повторно розглянувши справу в порядку
ст. 101 ГПК України, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
заступника прокурора Запорізької
області підлягає задоволенню, виходячи
з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову
прокурора суд першої інстанції дійшов
висновків про відсутність порушення
господарського зобов'язання з боку ПП
«Агропромислова фірма Алекс», у зв'язку
із настанням форс-мажорних обставин, а
тому нараховані штрафні санкції за
невиконання умов контракту щодо
обсягів поставки товару (п. 7.2) та
недопоставку товару (п. 7.5) стягненню з
відповідача не підлягають, так само як
і 3% річних.

Проте, з такими висновками суду колегія
суддів апеляційної інстанції не
погоджується з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконання Порядку проведення
державних форвардних закупівель зерна,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 16 травня 2007 р. №
736, Аграрний фонд провів форвардні
закупівлі зерна майбутнього врожаю за
рахунок коштів, передбачених у
Державному бюджеті України на
відповідний рік, шляхом укладення на
Аграрній біржі між Аграрним фондом та
товаровиробниками, в тому числі з ПП
«Агропромислова фірма Алекс»,
контрактів, форма яких затверджується
Мінагрополітики.

20.11.2012 між Аграрним фондом України
(покупець за договором, позивач у
справі) та ПП «Агропромислова фірма
«Апекс» (продавець за договором,
відповідач у справі) було укладено
форвардний біржовий контракт № 1024Ф на
закупівлю Аграрним фондом зерна, за
умовами якого продавець передає
покупцю у власність товар: пшениця
м'яка 2 класу в кількості 5000,000 тонн, що
відповідає ДСТУ 3768:2010 (далі - товар), а
покупець приймає товар та оплачує його
(п.п. 1.1., 1.2. контракту).

Відповідно до п.п. 1.3., 1.4., 2.1., 2.2.
контракту місяць поставки: в термін до
01.10.2013р., базис поставки: ЕХW
Благовіщенський - Зернопродукт, ТОВ.
Поставка вважається здійсненою в
момент підписання акта
передавання-приймання товару на базисі
поставки відповідно до умов контракту.

Додатковим договором № 2 від 01.10.13
сторони внесли зміни до форвардного
біржового контракту № 1024Ф, відповідно
до яких термін поставки товару (місяць
поставки товару) - до 01.11.2013 р.

Ціна контракту, згідно з п. 1.5., складає 9
545 00,00 грн., у т.ч. ПДВ 1 590 833,33 грн. з
подальшим коригуванням шляхом
укладення додаткових угод.

Відповідно до п. 1.8. контракту авансовий
платіж: 4 772 500,00 грн.

В розділі 5 контракту сторони узгодили
порядок розрахунків.

Так, відповідно до п. 5.1 контракту
покупець упродовж п'яти робочих днів з
моменту укладання контракту на торгах
Аграрної біржі зобов'язується
перерахувати кошти (авансовий платіж) у
розмірі 50 відсотків вартості зерна,
розрахованої на підставі мінімальної
інтервенційної ціни на момент
укладення контракту на поточний
рахунок продавця.

Позивач на виконання умов контракту
перерахував на рахунок відповідача
кошти (авансовий платіж), що
підтверджується платіжним дорученням
№ 3210 від 21.11.2012 р. на суму 4 772 500,00 грн.

Однак, свої зобов'язання за контрактом
відповідач виконав неналежним чином,
поставивши позивачу 823, 230 тонн пшениці 3
класу, вартістю 1 167 521, 25 грн., а також
частково повернув авансовий платіж у
сумі 2 000000, 00 грн.

Згідно з положеннями ст.ст. 525, 526
Цивільного кодексу України, ст. 193
Господарського кодексу України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших правових
актів, а за відсутності таких умов та
вимог - відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Статтями 11, 509 ЦК України встановлено,
що підставою виникнення цивільних прав
і обов'язків (зобов'язань), які мають
виконуватися належним чином і в
установлений строк відповідно до
вказівок закону, договору є договір.

За приписами ст. 629 ЦК України - договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 ЦК України також
передбачено, що якщо у зобов'язанні
встановлено строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

За своєю правовою природою форвардний
біржовий контракт на закупівлю
Аграрним фондом зерна № 1024Ф від 20.11.2013
р. є договором купівлі-продажу до якого
застосовуються приписи параграфу
першого глави 54 Цивільного кодексу
України.

Відповідно до ст. 655 ЦК за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Продавець зобов'язаний передати товар
покупцеві у строк, встановлений
договором купівлі-продажу, а якщо зміст
договору не дає змоги визначити цей
строк, - відповідно до положень статті
530 цього Кодексу (ч. 1 ст. 663 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 693 ЦК України
якщо договором встановлений обов'язок
покупця частково або повністю оплатити
товар до його передання продавцем
(попередня оплата), покупець повинен
здійснити оплату в строк, встановлений
договором купівлі-продажу, а якщо такий
строк не встановлений договором, - у
строк, визначений відповідно до статті
530 цього Кодексу. Якщо продавець, який
одержав суму попередньої оплати
товару, не передав товар у встановлений
строк, покупець має право вимагати
передання оплаченого товару або
повернення суми попередньої оплати.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач товар, визначений
форвардним біржовим контрактом № 1024Ф
від 20.11.2012, позивачу передав частково, а
також частково повернув суму
авансового платежу в розмірі 2 000000, 00
грн.

Таким чином, враховуючи вищенаведене
та те, що сума неповернутого авансового
платежу становить 1 162 622, 62 грн. та в
добровільному порядку не повернута,
колегія суддів дійшла висновку про
задоволення позову в цій частині.

Відповідно до ст.ст. 610-611 ЦК України
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), є його
порушенням, у разі якого настають
правові наслідки, зокрема, сплата
неустойки.

Пунктом 2 ст. 193 ГК України, встановлено,
що порушення зобов'язання є підставою
для застосування господарських
санкцій. передбачених ГК України,
іншими законами або договором.

Статтею 230 ГК України визначено, що
штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Статтею 549 ЦК України визначено, що
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано, що передбачено ч. 6 ст. 232
ГК України.

Статтею 231 ГК України врегульовано
розмір штрафних санкцій. Відповідно до
частини 2 даної статті у разі якщо
порушено господарське зобов'язання, в
якому хоча б одна сторона є суб'єктом
господарювання, ще належить до
державного сектора економіки, або
порушення пов'язане з виконанням
державного контракту, або виконання
зобов'язання фінансується за рахунок
Державного бюджету України чи за
рахунок державного кредиту, штрафні
санкції застосовуються, якщо інше не
передбачено законом чи договором, у
таких розмірах: за порушення умов
зобов'язання щодо якості
(комплектності) товарів (робіт, послуг)
стягується штраф у розмірі двадцяти
відсотків вартості неякісних
(некомплектних) товарів (робіт, послуг);
за порушення строків виконання
зобов'язання стягується пеня у розмірі
0,1 відсотка вартості товарів (робіт,
послуг), з яких допущено прострочення
виконання за кожний день прострочення,
а за прострочення понад тридцять днів
додатково стягується штраф у розмірі
семи відсотків вказаної вартості.

Відповідно до п. 7.2. контракту за
невиконання продавцем умов контракту
щодо обсягів поставки, ним сплачується
штраф у розмірі 20 відсотків вартості
недопоставленого товару, виходячи з
вартості товару за ціною фіксингу, що
діяла на останній день поставки. Сума
штрафу (20% становить 1 351 886, 77 грн.

Пунктом 7.6. контракту сторони, зокрема,
визначили, що у разі невиконання
продавцем пункту 2.1. цього контракту з
продавця стягується пеня у розмірі 0,1
відсотків вартості недопоставленого
товару, з якого допущено прострочення
виконання за кожен день
прострочення, а за прострочення понад
тридцять днів додатково стягується
штраф у розмірі 7 відсотків указаної
вартості.

Пунктом 2.1. контракту, з урахуванням
додаткового договору № 2 від 01.10.2013р.,
встановлено термін поставки товару - до
01.11.2013. Товар у встановлений термін
відповідачем поставлений не був, строк
прострочення виконання становить
понад 30 днів.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку стягненню з відповідача
підлягає пеня за період з 02.11.2013 по 23.04.14
в розмірі 1 162 622, 62 грн., штрафу 20% в
розмірі 1 351 886, 77 грн. та штрафу 7%, у
розмірі 473 160, 37 грн.

Крім того, пунктом 1.6. контракту сторони
погодили обов'язок відповідача
сплатити вартість користування
коштами (авансовим платежем).

Частиною 3 статті 693 ЦК визначено, що на
суму попередньої оплати нараховуються
проценти відповідно до статті 536 цього
Кодексу від дня, коли товар мав бути
переданий, до дня фактичного передання
товару покупцеві або повернення йому
суми попередньої оплати. Договором
може бути встановлений обов'язок
продавця сплачувати проценти на суму
попередньої оплати від дня одержання
цієї суми від покупця. Відповідно до ст.
536 ЦК за користування чужими грошовими
коштами боржник зобов'язаний
сплачувати проценти, якщо інше не
встановлено договором між фізичними
особами. Розмір процентів за
користування чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

Борг за користування грошовими коштами
становить 548 288, 23 грн. також підлягає
стягненню т задоволення позову в цій
частині.

На думку колегії суддів, при вирішенні
спору місцевий господарський суд не
звернув уваги на те, що надані
відповідачем докази не свідчать про
існування форс-мажорних обставин щодо
зобов'язання, яке є предметом спору.

Так, в обґрунтування своїх доводів
відповідачем надано висновок
Торгово-промислової палати України про
форс-мажорні обставини № 2319/05-4,
складений лише 03.10.2013 (далі - Висновок) в
якому зазначено «Внаслідок стихійного
лиха 2013 року на площах ПП "АПФ "Алекс" на
26.04.2013 були пошкоджені і загинули: ярий
ріпак - 124 га (Акт від 26.04.2013,
затверджений управлінням
агропромислового розвитку
Кам'янсько-Дніпровської районної
державної адміністрації); на 18.06.2013 були
пошкоджені і загинули: гірчиця - 122 га,
ярий ріпак - 183 га (Акти від 18.06.2013,
затверджені управлінням
агропромислового розвитку
Кам'янсько-Дніпровської районної
державної адміністрації)».

При цьому, відповідно до форвардного
контракту від 20.11.2012 № 1024 Ф відповідач
зобов'язався поставити пшеницю м'яку в
кількості 5000 тонн, а не гірчицю чи ярий
ріпак.

Жодного згадування про обставини, яки
могли вплинути на вирощування пшениці,
висновок ТПП № 2319/05-4 не містить.

Крім того, як свідчать матеріали
справи, відповідачем не вчасно та не
належним чином повідомлено позивача
про існування обставин форс-мажору, що
позбавляє його права посилатися на ці
обставини.

Так, відповідно до розділу 8
форвардного біржового контракту від
20.11.2012 № 1024 Ф сторони можуть бути
звільнені від відповідальності за
неналежне виконання зобов'язань по
контракту у наслідок обставин
непереборної сили, при цьому сторона,
для якої склались такі умови, повинна в
короткий строк, але не пізніше 5 днів,
повідомити іншу сторону про дані
обставини. У разі неповідомлення або не
вчасного повідомлення сторона втрачає
право посилатись на обставини
непереборної сили.

ПП «Агропромислова фірма Алекс» не
повідомляло Аграрний фонд про
існування обставин непереборної сили з
доданням необхідних доказів, які
унеможливлюють виконання умов
контракту, а від так не може посилатись
на існування обставин непереборної
сили.

Листом від 01.10.2013 № 188 відповідно до п. 6.5
форвардного біржового контракту від
20.11.2012 № 1024Ф відповідач повідомив
позивача про неможливість виконати
Контракт. Дане повідомлення направлено
значно пізніше ніж 5 днів від обставин,
що сталися в період з квітня - травень
2013 року.

Крім того, в Контракті чітко викладені
вимоги до повідомлення, а саме сторона
повинна повідомити про настання, а
також про припинення обставин, що є
двома різними по суті повідомленнями.

Договором визначено правові наслідки
недотримання пункту 8.2, а саме: не
повідомлення або несвоєчасне
повідомлення про настання і припинення
даних обставин непереборної сили
позбавляє права посилатись на дані
обставини.

У зв'язку з вищевикладеним, належних
доказів, які б засвідчили та
підтвердили обставини форс-мажору, що
унеможливлюють виконання прийнятих на
себе зобов'язань за форвардним
біржовим контрактом від 20.11.2012 № 1024Ф
відповідачем не надано та не доведено.

Отже, рішення прийнято судом першої
інстанції при неповному з'ясуванні
обставин, що мають значення для справи,
а саме розміру збитків, завданих ПП
«Агропромислова фірма Алекс»,
внаслідок дії непереборної сили.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Доказами у справі, згідно зі статтею 32
Господарського процесуального кодексу
України, є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

На підставі викладеного, враховуючи
неповне дослідження матеріалів справи
господарським судом Запорізької
області, колегія суддів вважає позовні
вимоги обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, п. 2 ст. 103, ч. 1
ст. 104, ст. 105 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну заступника прокурора
Запорізької області на рішення
господарського суду Запорізької
області від 14.08.2014 р. у справі № 908/2182/14
задовольнити.

Рішення господарського суду
Запорізької області від 14.08.2014 р. у
справі № 908/2182/14 скасувати та прийняти
нове рішення задовольнити позовні
вимоги у повному обсязі.

Стягнути з приватного підприємства
«Агропромислова фірма Апекс» (71313,
Запорізька область,
Кам'янсько-Дніпровський район, с.
Велика Знамянка, пров. Свободний, 1, ) на користь Аграрного фонду
(01001, м. Київ, вул. Б. Грінченко, 1, ) неповернуту суму
авансового платежу за форвардним
біржовим контрактом № 1024Ф від 20.11.2012 р.
в розмірі 1604978,75 грн., штрафу 20% у сумі
1351886,77 грн., пені 0,1 % у сумі 1162622,62 грн.,
борг за користування коштами у сумі
548288,23 грн., штраф 7% у сумі 473160,37 грн.

Стягнути з приватного підприємства
«Агропромислова фірма Апекс» (71313,
Запорізька область,
Кам'янсько-Дніпровський район, с.
Велика Знамянка, пров. Свободний, 1, ) на користь Державного
бюджету України судовий збір за
подання позову у розмірі 73080,00 грн.

Стягнути з приватного підприємства
«Агропромислова фірма Апекс» (71313,
Запорізька область,
Кам'янсько-Дніпровський район, с.
Велика Знамянка, пров. Свободний, 1, ) на користь Державного
бюджету України судовий збір за
подання позову у розмірі 36540,00 грн.

Доручити господарському суду
Запорізької області видати відповідні
накази.

Повний текст постанови складено 17.11.14

Головуючий суддя
Слободін М.М.

Суддя
Гончар Т. В.

Суддя
Гребенюк Н. В.