ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2014 р.
Справа № 923/1450/14

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Гридасова Ю.В. при
секретарі Зуденко Є.С., розглянув у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Екобіотек-Україна",
м. Херсон,

до Приватного сільськогосподарського
підприємства "Маяк", с. Добропілля,
Голопристанського району Херсонської
області,

про стягнення 1547 грн. 87 коп.,

за участю представників:

позивача - Прокопенко Я.Ю., представник,
дов. № 30 від 25.09.14 р.;

відповідача - не прибув.

Позивач звернувся до господарського
суду Херсонської області з позовною
заявою у якій просить стягнути з
відповідача 1547грн.87коп. пені,
відповідно до умов договору поставки
від 09.12.2011 року № 1008. В обґрунтування
позовних вимог позивач також
посилається на положення ст. ст. 173, 193
Господарського кодексу України, ст. 526
Цивільного кодексу України.

Представник позивача в ході судового
засідання підтримав вимоги, викладені
у позовній заяві.

Відповідач, повідомлений про час, дату
і місце проведення засідання
господарського суду належним чином,
відповідно до ст. 64 Господарського
процесуального кодексу України, не
скористався своїм правом на участь у
вирішенні спору, про причини неявки
господарський суд не повідомив. Відзив
на позовну заяву до дня засідання суду
не представив.

Відповідно до положень ст. 75 ГПК
України справа розглядається за
наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні 20.11.14 оголошено
вступну та резолютивну частини рішення
по справі.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши наявні матеріали
справи, господарський суд

в с т а н о в и в :

Між ТОВ «Екобіотек-Україна» (надалі за
текстом рішення - Позивач) і ПСП
«Маяк»(надалі за текстом рішення -
Відповідач) укладено договір поставки
№ 1008 від 09.12.2011, з урахуванням змін і
доповнень (надалі за текстом рішення -
Договір № 1008).

Відповідно до 1.1. Договору Продавець
(Відповідач) зобов'язується передати у
власність Покупця (Позивача), а
Покупець прийняти та оплатити Товар
згідно специфікації, яка наведена у
Додатку до даного Договору, що є
невід'ємною частиною цього Договору.

Згідно Додатку № 1 Продавець у строк з
09.12.11 по 31.12.2011 зобов'язувався поставити
на адресу Покупця насіння соняшника в
кількості 65 т.+/- 5%, вартістю 3550,00грн./тн з
ПДВ.

Згідно Додатку № 2 Продавець у строк з
12.12.11 по 31.12.2011 зобов'язувався поставити
на адресу Покупця насіння соняшника в
кількості 58 т.+/- 5%, вартістю 3600,00грн./тн з
ПДВ.

Відповідачем, на виконання умов
Договору, поставлено товар, що
підтверджується наступними
документами:

видаткова накладна № РН-0000003 від 09.12.2011,
податкова накладна № 3 від 09.12.2011 на
кількість поставки 64,260 т. на суму 228123,00
грн., в т.ч. ПДВ (вартістю 3550,00грн./тн з
ПДВ).

видаткова накладна № РН-0000005 від 13.12.2011,
податкова накладна № 5 від 13.12.2011 на
кількість поставки 57,720 т. на суму 207792,00
грн., в т.ч. ПДВ (вартістю 3600,00грн./тн з
ПДВ).

видаткова накладна № РН-0000008 від 15.12.2011,
податкова накладна № 8 від 15.12.2011 на
кількість поставки 34,020 т. на суму 122472,00
грн., в т.ч. ПДВ (вартістю 3600,00грн./тн з
ПДВ).

Відповідно до п. 9.1. та 9.2. Договору
Сторони прийшли до згоди, що за даним
Договором Продавець і Покупець несуть
відповідальність у рамках дії кожної
зі Сторін відповідно до діючого
законодавства України.

За неналежне виконання своїх
обов'язків Винна сторона сплачує
Другій стороні за її вимогою пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла на період неналежного
виконання зобов'язання, від суми не
виконаного зобов'язання за кожний день
прострочення.

Відповідно до положень ст. 549
Цивільного кодексу України (435-4)
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 статті 551 ЦК України
передбачено що вразі, якщо предметом
неустойки є грошова сума, її розмір
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства.

Статтею 232 (ч. 6) Господарського кодексу
України (436-4) встановлено, що
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

На думку Позивача, ПСП «Маяк» не в
повному обсязі виконано умови
Договору, оскільки не було здійснено
поставку насіння соняшника
передбаченого Додатками до Договору
поставки № 1008 в кількості 1,02 т. на
загальну суму 3635,00 грн. За поданим
позивачем розрахунком розмір пені
становить 1547грн.87коп.

Однак, як видно з матеріалів справи,
відповідачем, у встановлений Договором
строк - до 31.12.11, за трьома видатковими
накладними перевиконано зобов'язання з
поставки насіння соняшника по
кількості.

Щодо вартості поставленого товару,
відповідачем поставлено 0,740 тн насіння
соняшника за завищеною ціною
3600,00грн./тн з ПДВ, замість 3550,00грн./тн з
ПДВ. Зазначену різницю вартості
поставленого відповідачем товару
позивач не позбавлений права
відшкодувати в порядку, визначеному ст.
1212 ЦК України. Разом з тим, умови п. 9.2.,
укладеного сторонами Договору
поставки не передбачають нарахування
пені за завищення вартості
поставленого товару.

Відповідно до положень ст. 526
Цивільного кодексу України (435-4)
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За вказаних обставин, позовні вимоги не
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати покладаються на позивача.

На підставі зазначених вище норм
матеріального права, керуючись ст. ст.
82-85 Господарського процесуального
кодексу України,

в и р і ш и в :

1. В задоволенні позовних вимог
відмовити.

(Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом).

Повне рішення складено "24"
листопада 2014 р.

Суддя
Ю.В. Гридасов