м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовомТовариства з обмеженою
"Євроінвестстрой"доДержавного
підприємства матеріально-технічного
забезпечення залізничного транспорту
"Укрзалізничпостач"простягнення 813 710,36
грн.Суддя Яковенко А.В.
Представники сторін:
від позивача -Войченко С.В.- за
договором про надання адвокатських
послуг №01-2014/юо від 05.02.2014р. (свідоцтво
про право на заняття адвокатською
діяльністю №975)від відповідача
-Соляник Н.В. дов. ЦХП-15/69 від 11.06.2014р.
Обставини справи:
Позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Євроінвестстрой"
звернулося до Господарського суду
міста Києва з позовною заявою до
Державного підприємства
матеріально-технічного забезпечення
залізничного транспорту
"Укрзалізничпостач" про стягнення з
останнього заборгованості за
25.05.2012 у розмірі 813 710,36 грн., крім того
судові витрати у розмірі 16 274,21 грн.
також просили покласти на відповідача.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 25.05.2012
між сторонами було укладено Договір
до останнього позивач взяв на себе
зобов'язання передати обумовлену
замовленням відповідача кількість
товару, а останній - прийняти та
оплатити товар. Проте в результаті
неналежного виконання відповідачем
взятих на себе зобов'язань у нього
виникла заборгованість перед
позивачем у розмірі 813 710,36 грн.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 05.09.2014 (суддя Митрохіна А.В.)
та призначено розгляд справи на 24.09.2014.
Ухвалою Господарського суду міста
відкладався на 15.10.2014 відповідно до
вимог ст.77 Господарського
процесуального кодексу України.
15.10.2014 на адресу Господарського суду
міста Києва від відповідача надійшов
відзив на позовну заяву №ЦПХ-20/5611 від
14.10.2014, відповідно до якого просили
відмовити у задоволенні позову в
Ухвалою Господарського суду міста
відкладався на 27.10.2014 відповідно до
вимог ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України.
Відповідно до наказу Голови
Господарського суду міста Києва № 415-К
від 16.10.2014 прізвище судді Митрохіної
А.В. змінено на Яковенко А.В.
27.10.2014 на адресу Господарського суду
міста Києва від позивача надійшли
додаткові пояснення №277 від 27.10.2014,
відповідно до яких просили
задовольнити позов у повному обсязі.
В судовому засіданні 27.10.2014
оголошувалася перерва на 03.11.2014
відповідно до вимог ст. 77
Господарського процесуального кодексу
Представник позивача в судове
засідання 03.11.2014 з'явився, надав
пояснення по справі та повністю
підтримав вимоги, викладені у позовній
Представник відповідача у судове
засідання 03.11.2014 з'явився, надав
пояснення по суті справи, проти
задоволення позовних вимог
заперечував в повному обсязі з підстав,
викладених у відзиві.
На підставі статті 75 Господарського
процесуального кодексу України справа
може бути розглянута за наявними в ній
За результатами дослідження доказів,
наявних в матеріалах справи, суд в
нарадчій кімнаті, у відповідності до
ст. ст. 82-85 ГПК України, ухвалив рішення
Відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні 03.11.2014 судом
проголошено вступну та резолютивну
Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
Господарський суд міста Києва, -
25.05.2012 між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Євроінвестстрой"
(далі - Позивач, Постачальник) та
Державним підприємством
матеріально-технічного забезпечення
залізничного транспорту України
"Укрзалізничпостач" (далі - Відповідач,
Покупець) було укладено Договір
Відповідно до п. 1.1. Договору
Постачальник зобов'язується поставити
та передати у власність, а Покупець
прийняти та оплатити Продукцію,
найменування, марка й кількість якої
вказується в специфікації, яка є
невід'ємною частиною Договору, на
умовах, що викладені у цьому Договорі.
Сторони погодили, що датою поставки
Продукції вважається дата приймання
Продукції Вантажоодержувачем -
кінцевим одержувачем - структурним
підрозділом залізниці, що
підтверджується належно оформленим
Актом прийому-передачі (п. 5.3. Договору).
Згідно п. 6.1. Договору розрахунки між
Покупцем та Постачальником
здійснюються таким чином:
- в розмірі 90% від вартості
поставленої продукції протягом 75
(сімдесяти п'яти) банківських днів у
відповідності з рахунком-фактурою на
дану продукцію після підписання Акту
- остаточний розрахунок в розмірі
10% від вартості поставленої продукції
здійснюється протягом 75 (сімдесяти
п'яти) банківських днів після
підписання на надання Покупцю Акту
введення в експлуатацію, підписаного
представником Постачальника та
Вантажоодержувача у відповідності з
рахунком-фактурою на дану продукцію.
Остаточні фінансові взаєморозрахунки
сторони здійснюють після підписання
Акту звірки, який складається і
підписується вповноваженими сторонами
Спір у справі виник у зв'язку із
неналежним, на думку Позивача,
виконанням Відповідачем грошового
зобов'язання по оплаті поставленої
згідно Договору Продукції, у зв'язку з
чим Позивач вказує на існування
заборгованості у розмірі 813 710,36 грн.
Судом встановлено, що укладений між
сторонами Договір за своєю правовою
природою є договором поставки, а відтак
між сторонами виникли правовідносини,
які підпадають під правове регулювання
Глави 54 Цивільного кодексу України
(далі - ЦК України).
Вказаний Договір є підставою для
виникнення у його сторін господарських
майново-господарських зобов'язань
згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського
кодексу України (далі - ГК України),
ст.ст. 11, 202, 509 ЦК України, і згідно ст. 629
ЦК України є обов'язковим для виконання
Частиною 1 ст. 173 ГК України визначено,
що господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
Згідно із ст. 712 ЦК України за договором
поставки продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
Матеріалами справи підтверджується
передача Відповідачу Продукції за
видатковими накладними. Так, на
виконання умов Договору Позивачем
поставлена, а Відповідачем прийнята
Продукція на суму 3 981 989,34 грн., що
- видатковою накладною №687 від
29.12.2012 на суму 1 327 329,78 грн.;
- видатковою накладною №715 від
29.12.2012 на суму 1 327 329,78 грн.;
- видатковою накладною №716 від
29.12.2012 на суму 1 327 329,78 грн.
Відповідно до п. 5.3. Договору датою
поставки Продукції вважається дата
Вантажоодержувачем - кінцевим
одержувачем - структурним підрозділом
залізниці, що підтверджується належно
оформленим Актом прийому-передачі.
Факт належного виконання Позивачем
своїх зобов'язань відповідно до умов
Договору підтверджується підписаними
повноважними представниками сторін
Актами прийому-передачі: №601 від 29.12.2012
на загальну суму 1 327 329,78, з яких ПДВ
221221,63 грн.; №602 від 29.12.2012 на загальну
суму 1 327 329,78, з яких ПДВ 221221,63 ; №603 від
29.12.2012 на загальну суму 1 327 329,78, з яких
З письмових пояснень Позивача
вбачається, що Відповідач за період з
19.06.2013 по 08.08.2013 частково сплатив
вартість поставленої Продукції у
розмірі 3 168 278,98 грн.
З метою досудового врегулювання спору
Позивач звернувся до Відповідача з
претензією №90/5-2014 від 07.05.2014 про
перерахування суми заборгованості у
«Альфа-Банк». Проте указана претензія
залишена Відповідачем без відповіді та
належного реагування, розрахунків з
Позивачем проведено не було.
Статтею 692 Цивільного кодексу України
визначено, що покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару. Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Отже, з урахуванням положень ст. 530 ЦК
України, п.6.1. Договору, розрахунок за
Продукцію здійснюється Покупцем
протягом 75 (сімдесяти п'яти)
банківських днів у відповідності з
рахунком-фактурою на дану продукцію
після підписання Акту прийому-передачі
(90% вартості Продцкції) та протягом 75
(сімдесяти п'яти) банківських днів
після підписання на надання Покупцю
Акту введення в експлуатацію,
підписаного представником
Постачальника та Вантажоодержувача у
відповідності з рахунком-фактурою на
дану продукцію (10% вартості Продукції).
Таким чином, після спливу указаного п.
6.1. Договору строку оплати за Продукцію
Покупець вважається таким, що
прострочив грошове зобов'язання.
Відповідно до статті 193 ГК України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.
Згідно із статтями 525, 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином, відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
та інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст. 625 ЦК України визначено,
що боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.
Щодо поданого Відповідачем відзиву, в
якому стверджується, що п. 5.6 Договору
передбачено обов'язок Постачальника
провести пусконалагоджувальні роботи
Продукції в 20-ти денний термін з дати
постачання, що підтверджується
пусконалагоджувальних робіт,
підписаних представниками
Постачальника та Вантажоотримувача.
Оскільки ж, указані роботи не були
виконані, то, на думку Відповідача,
підстави для оплати 10% вартості
поставленої Продукції відсутні.
Судом не враховуються твердження
Відповідача стосовно відсутності
обов'язку сплачувати 10% від вартості
поставленої Продукції з огляду на
У відповідності до п. 5.6. Договору
Постачальник проводить
пусконалагоджувальні роботи по
поставленій Продукції та навчання
працівників, пов'язаних з її
обслуговуванням, в 20-ти денний термін (з
дати отримання Постачальником
повідомлення Покупця про готовність
кінцевого Вантажоодержувача до
проведення пусконалагоджувальних
робіт), що підтверджується оформленими
Актами пусконалагоджувальних робіт,
підписаними представниками
Постачальника та Вантажоодержувача.
Згідно з ч. 1 ст. 613 ЦК України кредитор
вважається таким, що прострочив, якщо
він відмовився прийняти належне
виконання, запропоноване боржником,
або не вчинив дій, що встановлені
договором, актами цивільного
законодавства чи випливають із суті
зобов'язання або звичаїв ділового
обороту, до вчинення яких боржник не
міг виконати свого обов'язку.
Таким чином, чинне законодавство
України пов'язує факт прострочення
кредитора із невиконанням ним
обумовленого домовленістю
зобов'язання, що спричинило
неможливість виконання боржником
свого обов'язку. Звідси, першопричиною
невиконання боржником свого
зобов'язання має слугувати порушення
зобов'язання саме кредитором.
Прете, як предбачено п. 5.6. Договору
Постачальник зобов'язаний провести
пусконалагоджувальні роботи по
поставленій Продукції та навчання
працівників, пов'язаних з її
обслуговуванням, в 20-ти денний термін (з
дати отримання Постачальником
повідомлення Покупця про готовність
кінцевого Вантажоодержувача до
проведення пусконалагоджувальних
робіт). Як вбачається з Актів
прийому-передачі від 29.12.2012 Фастівський
склад ДП «Укрзалізничпостач» на правах
Вантажоотримувача отримав Продукцію.
Отже, Відповідач повинний направити на
адресу Позивача повідомлення про
готовність Вантажоодержувача про
проведення пусконалагоджувальних
робіт. У матеріалах справи відсутні
докази повідомлення Постачальника про
готовність кінцевого
Вантажоодержувача до проведення
пусконалагоджувальних робіт.
Враховуючи вищенаведене, у суду
відсутні підстави для констатування
факту прострочення кредитора, оскільки
його обов'язок залежав від виконання
Покупцем свого зобов'язання стосовно
його повідомлення про готовність
кінцевого Вантажоодержувача до
проведення пусконалагоджувальних
Крім того, суд при вирішенні спору
приймає до уваги підписаний обома
сторонами Акт №9 звірки поставок та
«Укрзалізничпостач» та ТОВ
«Євроінвестстрой» по Договору
відповідно до якого наявна
заборгованість ДП «Укрзалізничпостач»
у розмірі 813 710,36 грн.
Відповідно до п. 6.3. Договору остаточні
фінансові взаєморозрахунки сторони
здійснюють після підписання Акту
звірки, який складається і
підписується вповноваженими
Таким чином, підписання Акту звірки
обома сторонами Договору підтверджує
факт наявності заборгованості по
оплаті за поставлену Позивачем
Відповідачу Продукцію.
Матеріалами справи підтверджується
наявність у Відповідача грошового
зобов'язання по сплаті на користь
Позивача на підставі Договору за
передану Продукцію. Відповідачем
вказана заборгованість не спростована,
доказів її погашення відсутні.
Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).
Відповідач обставин, з якими чинне
законодавство пов'язує можливість
звільнення його від відповідальності
за порушення зобов'язання, не наведено.
Згідно частини 2 статті 34
Господарського процесуального кодексу
України обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
Позивача про стягнення заборгованості
за Договором у розмірі 813 710,36 грн. є
законними, обґрунтованими, були
доведеними Позивачем належними та
допустимими доказами, а тому
підлягають задоволенню у повному
Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №6
від 23.03.2012 «Про судове рішення» рішення
господарського суду має ґрунтуватись
на повному з'ясуванні такого: чи мали
місце обставини, на які посилаються
особи, що беруть участь у процесі, та
якими доказами вони підтверджуються;
чи не виявлено у процесі розгляду
справи інших фактичних обставин, що
мають суттєве значення для правильного
вирішення спору, і доказів на
підтвердження цих обставин; яка
правова кваліфікація відносин сторін,
виходячи з фактів, установлених у
процесі розгляду справи, та яка правова
норма підлягає застосуванню для
З огляду на те, що позовні вимоги
підлягають задоволенню у повному
обсязі, згідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на Відповідача.
На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 32, 33, 44, 49, ст. ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
1. Позовні вимоги задовольнити у
2. Стягнути з Державного підприємства
матеріально-технічного забезпечення
залізничного транспорту України
з будь-якого рахунку, виявленого
державним виконавцем під час виконання
рішення суду, на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Євроінвестстрой» (83044, м. Донецьк, вул.
Комуністична, буд. 4; )
заборгованість за Договором поставки
№ЦХП-06-02712-01 від 25.05.2012 у розмірі 813 710,36
грн. та витрати зі сплати судового
збору у розмірі 16 274,21 грн.

3. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

4. Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

5. Дата складання повного тексту
рішення 21.11.2014.

Суддя
А.В.Яковенко