м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Українська страхова група"
до Відкритого акціонерного товариства
Національна акціонерна страхова
про стягнення грошових коштів
Суддя Цюкало Ю.В.
У засіданні брали участь:
від позивача: Пасічна Н.В. (представники
від відповідача: не з'явились.
В судовому засіданні 29 жовтня 2014 року,
відповідно до положень
ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України, було оголошено
вступну та резолютивну частину
рішення.

СУТЬ СПОРУ:

03 березня 2014 року до канцелярії
Господарського суду міста Києва від
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Українська
страхова група" (позивач) на розгляд
суду надійшла позовна заява № 496-05-1/18
від 19.08.2014 року в якій викладені позовні
вимоги про стягнення з Відкритого
акціонерного товариства Національна
акціонерна страхова "Оранта"
(відповідач) грошових коштів в порядку
регресу в розмірі 2 138,65 грн. (дві
тисячі сто тридцять вісім гривень 65
копійок).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
страхувальнику позивача було завдано
майнової шкоди внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталась через порушення правил
дорожнього руху водієм
цивільно-правова відповідальність
якого застрахована відповідачем за
полісом № АЕ/1240199.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 01.09.2014 року (суддя Цюкало Ю.В.)
прийнято позовну заяву до розгляду та
порушено провадження по справі,
розгляд справи призначено на 06.10.2014
року.

01 жовтня 2014 року через канцелярію до
суду від позивача надійшли додаткові
документи б/н від 30.09.2014 року, які
долучено судом до матеріалів справи №
910/18257/14.

Призначене на 06 жовтня 2014р. судове
засідання не відбулось у зв'язку з
перебуванням судді Цюкало Ю.В. на
лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 13.10.2014 року розгляд справи
відкладено до 29.10.2014 року.

20 жовтня 2014 року через канцелярію до
суду від відповідача надійшов відзив
на позовну заяву № 8-03-12/19513 від 20.10.2014
року, в якому останній не заперечує
щодо заявлених позовних вимог.

Клопотання щодо фіксації судового
процесу учасниками процесу не
заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд
справи здійснювався без застосуванням
засобів технічної фіксації судового
процесу у відповідності до статті 811
Господарського процесуального кодексу
України.

У відповідності до п. 3.9.2. постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах
справи доказів, необхідних для повного
та об'єктивного вирішення справи,
розгляд справи відбувався з
урахуванням положень сторін. 75
Господарського процесуального кодексу
України за наявними у справі
матеріалами.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

27 грудня 2011 року між позивачем (надалі -
Страховик) та ПІІ «ВІП-Рент» (далі по
тексту - Страхувальник) було укладено
генеральний договір добровільного
страхування транспортного засобу №
28-0199-2700-AVIS (належним чином засвідчена
копія договору міститься в матеріалах
справи, далі по тексту - Договір або
Договір добровільного страхування).

Об'єктом Договору добровільного
страхування є транспортний засіб «Рено
Логан», державний реєстраційний номер
НОМЕР_1.

Вказаний транспортний засіб позивач
прийняв на страхування, на випадок
пошкодження внаслідок страхових подій
(випадку), зокрема - пошкодження чи
знищення внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідний страховий випадок настав
06.08.2013р. в м. Донецьку по вул. Куйбишева,
а саме: відбулося зіткнення автомобіля
«Рено Логан», державний реєстраційний
номер НОМЕР_1, що знаходився під
керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Форд
Транзіт», державний реєстраційний
номер НОМЕР_2, що знаходився під
керуванням ОСОБА_3.

В результаті ДТП автомобіль «Рено
Логан», державний реєстраційний номер
НОМЕР_1 було пошкоджено, що
підтверджується довідкою виданою
органами МВС України на ім'я ОСОБА_2
(копія довідки міститься в справі).

За наслідками вказаної
дорожньо-транспортної пригоди
позивачем було перераховано страхове
відшкодування в розмірі 2 648,65 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 17311 від 30.09.2013р. (копія платіжки в
справі). Вказаний розмір страхового
відшкодування підтверджується наявним
в матеріалах справи страховим актом
№ ДККА-29956 від 27.09.2013р. (копія
документу в справі).

Оцінивши наявні в матеріалах справи
документи та дослідивши в судовому
засіданні докази, господарський суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

За ст. 193 Господарського кодексу
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Статтею 1 Закону України «Про
страхування» страхування - це вид
цивільно-правових відносин щодо
захисту майнових інтересів громадян
та юридичних осіб у разі настання
певних подій (страхових
випадків), визначених договором
страхування або чинним законодавством,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати
громадянами та юридичними особами
страхових платежів (страхових
внесків, страхових премій) та
доходів від розміщення коштів цих
фондів.

У відповідності до положень частини
другої статті 1187 Цивільного кодексу
України шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з положеннями статті 993
Цивільного кодексу України до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

За ст. 27 Закону України «Про
страхування» до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно з постановою Калінінського
районного суду міста Донецька від
06.09.2013р. у справі № 256/6567/13-п, провадження
№ 3/256/2011/2013 (належним чином засвідчена
копія постанови міститься в матеріалах
справи), дорожньо-транспортна пригода
відбулась внаслідок порушення водієм
ОСОБА_3 п. 13.1 Правил дорожнього руху,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України № 1306 від 10.10.2001р.
Останнього визнано винним у скоєнні
правопорушення та притягнуто до
адміністративної відповідальності,
передбаченого ст. 124 КпАП України.

Страхувальник має право вибору
страховика для укладення договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
(ст. 14 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів»).

З урахуванням положень пункту 21.3 цієї
статті на території України
забороняється експлуатація
транспортного засобу (за винятком
транспортних засобів, щодо яких не
встановлено коригуючий коефіцієнт в
залежності від типу транспортного
засобу) без поліса обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності, чинного на території
України, або поліса (сертифіката)
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
укладеного в іншій країні з
уповноваженою організацією із
страхування цивільно-правової
відповідальності, з якою МТ СБУ уклало
угоду про взаємне визнання договорів
такого страхування (ст. 21 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів»).

Як свідчать матеріали справи ТОВ
«Будівельна компанія «Мастр ОК»
застраховано цивільно-правову
відповідальність за шкоду, заподіяну
майну третіх осіб внаслідок
експлуатації транспортного засобу
«Форд Транзіт», державний
реєстраційний номер НОМЕР_3, шляхом
укладення з відповідачем поліса
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АЕ/1240199 (належним чином
засвідчена копія витягу з полісу
міститься в матеріалах справи).

У відповідності до ст. 5 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» об'єктом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності є майнові інтереси,
що не суперечать законодавству
України, пов'язані з відшкодуванням
особою, цивільно-правова
відповідальність якої застрахована,
шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну
потерпілих внаслідок експлуатації
забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Таким чином, на підставі зазначених
вище норм та у зв'язку з укладенням
відповідачем з ТОВ «Будівельна
компанія «Мастр ОК» полісу страхування
цивільно-правової відповідальності №
АЕ/1240199, відповідач прийняв на себе
обов'язок відшкодовувати завдану
ОСОБА_3 шкоду, заподіяну майну третіх
осіб внаслідок експлуатації
транспортного засобу «Форд Транзіт»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_3.

У відповідності до вищевказаних норм,
ст. 993 Цивільного кодексу України та
ст. 27 Закону України «Про
страхування» до позивача перейшло
право вимоги, яке Страхувальник мав до
відповідача, як страхувальника
цивільної відповідальності за шкоду,
заподіяну внаслідок експлуатації
водієм ОСОБА_3 транспортного засобу
«Форд Транзіт», державний
реєстраційний номер НОМЕР_3.

Як випливає з акту виконаних робіт №
КЛО13706 від 03/09/2013 року (копія акту в
справі), вартість матеріального збитку
автомобіля «Рено Логан», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1 становить: 4
248,65 грн.

Частиною 1 статті 1191 Цивільного кодексу
України передбачено, що особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Згідно частини 2 підпункту 12.1 статті 12
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» встановлено, що
страхове відшкодування завжди
зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
підпункту.

Враховуючи викладене, зважаючи на
положення ст. 1191 Цивільного кодексу
України, ст. 12 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», а також те, що полісом №
АЕ/1240199 встановлено ліміт
відповідальності за шкоду заподіяну
майну в розмірі 50 000,00 грн. та франшизу в
сумі - 510,00 грн., обґрунтованими є
позовні вимоги за викладених в позові
№ 496-05-1/18 від 19.08.2014 року обставин про те,
що сума страхового відшкодування, що
підлягає виплаті відповідачем за
шкоду, заподіяну внаслідок
експлуатації водієм ОСОБА_4
транспортного засобу «Форд Транзіт»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_3,
складає: 2 138,65 грн. з розрахунку: 2 648,65
грн. (відшкодована шкода) - 510,00 грн.
(франшизи за полісом № АЕ/1240199).

Статтею 43 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Враховуючи все вищевикладене, позовні
вимоги є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Судові витрати позивача по сплаті
судового збору в сумі 1 827,00 грн.
відповідно до положень статті 49
Господарського процесуального кодексу
України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства Національна акціонерна
страхова "Оранта" (ідентифікаційний
код 00034186, адреса: 02081, м. Київ, вул.
Здолбунівська, буд. 7-Д, р/р
0013 в ОПЕРУ АКБ «Укрсоцбанк» м.
Кіїв, МФО 300023), або з будь-якого іншого
рахунку, виявленого державним
виконавцем під час виконання рішення
суду, на користь Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Українська страхова група"
(ідентифікаційний код 30859524, адреса: 03038,
м. Київ, вул. Федорова, буд.
32-А, р/р 1 в ВАТ АБ «Укргазбанк», МФО
320478), або на будь-який інший рахунок,
виявлений державним виконавцем під час
виконання рішення суду, грошові кошти:
основного боргу - 2 138,65 грн. (дві тисячі
сто тридцять вісім гривень 65 копійок)
та судовий збір - 1 827,00 грн. (одна тисяча
вісімсот двадцять сім гривень). Видати
наказ.

Копію даного рішення направити
відповідачу у справі № 910/18257/14.

Рішення набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України. Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 93
Господарського процесуального кодексу
України.

Повне рішення складено 14.11.2014р.

Суддя
Ю.В. Цюкало