ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 р.
Справа №922/3452/14

Колегія суддів у складі:
головуючий суддя Черленяк М.І., суддя
Ільїн О.В., суддя Хачатрян В.С.,

при секретарі Деппа-Крівіч А.О.

за участю представників:

позивача - Мартиновська Л.В.
(довіреність № 9-5/017 від 04.02.2014 року),

відповідача -Лежнін В.І., (довіреність №
б/н від 29.08.2014 року),

розглянувши апеляційну скаргу
позивача (вх.№3536Х/1-12) на рішення
господарського суду Харківської
області від 14 жовтня 2014 року у справі
№ 922/3452/14

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Запорізький
електроапаратний завод", м. Запоріжжя.

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Серп і Молот плюс" м.
Харків;

про стягнення 26220,00 грн.

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2014 року позивач звернувся до
господарського суду Харківської
області із позовною заявою, в якій
просить суд стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю "Серп і
Молот плюс" (відповідач) вартість
своєчасно непоставлених відливок
корпусів електроконфорок в розмірі
26220,00 грн. Позивач також просить суд
стягнути з відповідача судовий збір в
розмірі 1 827,00 грн.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 14 жовтня 2014
року у справі № 922/3452/14 (суддя Макаренко
О.В.) у позові відмовлено повністю.

Позивач з рішенням господарського суду
першої інстанції не погодився,
звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій
посилається на порушення місцевим
господарським судом норм
матеріального права. Просить рішення
господарського суду Харківської
області від 14 жовтня 2014 року у справі №
922/3452/14 скасувати повністю і прийняти
нове рішення, яким стягнути з
відповідача на користь позивача
вартість своєчасно непоставлених
електроконфорок у сумі 26220,00 грн.

Позивач вважає, що між сторонами
виникли правовідносини про заміну
одного зобов'язання, а саме - повернення
давальницької оснастки на інше
зобов'язання - поставка
електроконфорок на суму 26220,00 грн.
Оскільки відповідач не виконав
зобов'язання по поставці
електроканфорок, а позивач втратив
інтерес до виконання цього
зобов'язання, позивач просить стягнути
грошові кошти. Проте суд першої
інстанції, на думку позивача,
безпідставно відмовив в задоволенні
позову.

В судовому засіданні представник
позивача просив задовольнити
апеляційну скаргу в повному обсязі.

Відповідач письмового відзиву на
апеляційну скаргу не надав. В судовому
засіданні представник просив
апеляційну скаргу залишити без
задоволення а рішення суду першої
інстанції без змін.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення присутніх у
судовому засіданні представника
позивача та відповідача, дослідивши
доводи апеляційної скарги в межах
вимог, передбачених ст. 101
Господарського процесуального кодексу
України, перевіривши повноту
встановлення судом першої інстанції
обставин справи та доказів на їх
підтвердження, а також правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду
дійшла висновку про відсутність
підстав для задоволення апеляційної
скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів 28.04.2011 р. між
позивачем та відповідачем було
підписано акт приймання-передачі
давальницької оснастки, відповідно до
якого позивач передав відповідачеві
давальницьку оснастку для
виготовлення відливок, а саме: модель
конфорка діаметром 180, ЕЦАИ. 724211.010 в
кількості двох комплектів та модель
конфорка діаметром 145, ЕЦАИ. 724211.009 в
кількості чотирьох комплектів з метою
виготовлення дослідної партії
корпусів електричних конфорок, а також
для укладання договору поставки
відливок у разі позитивних результатів
їх виготовлення (а.с. 8).

Дане майно було набуте позивачем на
підставі договору №9-09 від 13.03.2009 р.,
укладеного між ЗАТ "Запорізький
електроапаратний завод" та ЗАТ
"Днепромліт" на суму 26220,00 грн., що
підтверджується актом здачі -
приймання виконаних робіт №ДП-1 від
26.10.2009 р. та накладною №ДП-378 від 26.10.2009 р.
(а.с. 9-12).

Враховуючи, що були отримані позитивні
результати виготовлення дослідної
партії корпусів електричних конфорок 05
травня 2011 року між сторонами був
укладений договір № 11, відповідно до
умов якого виконавець (відповідач)
зобов'язується виготовити та передати
продукцію промислового призначення по
технічному завданню замовника
(позивач), а замовник зобов'язується
прийняти та оплати цей товар.
Номенклатура, кількість та строки
поставки товару визначаються
специфікаціями. Договір виконаний
обома сторонами.

16.08.2011 р. позивач надіслав
відповідачеві вимогу вих. № Є1/9 від
16.08.2011 р., в якій просив відповідача
повернути позивачеві у семиденний
термін з дня отримання даної вимоги
давальницьку оснастку - модель
конфорка діаметром 145, ЕЦАИ. 724211.009 в
кількості чотирьох комплектів,
отриману відповідачем згідно з актом
прийому-передачі давальницької
оснастки від 28.04.2011р.

19.08.2011 р. між позивачем та відповідачем
було підписано акт узгодження
взаємозаліку між позивачем та
відповідачем, за умовами якого позивач
та відповідач дійшли згоди про те, що у
зв'язку з втратою і неможливістю
повернення позивачу моделей корпуса
конфорки в кількості трьох штук,
отриманих згідно з актом
прийомки-передачі давальницької
оснастки від 28.04.2011 р. вартістю 26 220,00
грн., відповідач взяв на себе
зобов'язання замість повернення
виливної моделі діаметром 145 мм у
кількості трьох штук, виготовити та
передати позивачу до 20.09.2011 року
відливки корпуса діаметром 180 мм в
кількості 1560 шт. на суму 26 220,00 грн. Крім
того, у даному акті зазначено про
списання позивачем спірної оснастки
для виготовлення електроконфорок
діаметром 145 мм. в кількості трьох штук.

22.10.2012 р. відповідач листом вих. № 22/1 від
22.10.2012 р. повідомив позивача про те, що
відповідачем знайдено втрачене майно
(моделі конфорки діаметром 145 мм у
кількості трьох штук), та запропонував
позивачеві направити уповноважених
представників ПАТ "Запорізький
електроапаратний завод" за адресою: м.
Харків, вул. Залютінська, 6 з метою
передачі цього майна за актом
приймання-передачі (а.с. 62).

У відповідь на пропозицію відповідача
позивач повідомив про відсутність у
нього фінансової можливості направити
своїх уповноважених представників за
отриманням знайдених моделей конфорки
та просив відповідача дані моделі
конфорки, а також супровідні документи
до них повернути позивачеві
кур'єрською поштою до 31.10.2012 р. (а.с. 63).

Як вірно встановлено судом першої
інстанції обставини справи,
переконливо свідчать про те, що сторони
змінили домовленості, зафіксовані в
акті узгодження взаємозаліку від 19.08.2011
року, внаслідок чого позивач погодився
прийняти давальницьке майно, яке було
передано ним відповідачеві за актом
приймання-передачі давальницької
оснастки від 28.04.2011р.

29.10.2012 р. відповідач повернув
позивачеві кур'єрською поштою знайдені
моделі конфорки діаметром 145 мм у
кількості трьох штук, що
підтверджується описом вкладення до
цінного листа та чеком ХД УДППЗ
"Укрпошта" (ВПЗ-177) (а.с. 61).

Крім того, у листі від 12.11.2012 р. вих.№12/1
(а.с. 65) відповідач повідомив позивача
про те, що знайдені моделі конфорки
діаметром 145 мм. у кількості трьох штук
були повернуті позивачеві 29.10.2012 р., що
підтверджується описом вкладення до
цінного листа та чеком ХД УДППЗ
"Укрпошта" (ВПЗ-177) (а.с. 61). Разом з даним
листом відповідач надіслав позивачеві
два оригінали акту приймання-передачі
зазначених конфорок, які пропонував
підписати позивачеві у 3-х денний строк
з моменту отримання даного листа і
повернути відповідачеві оригінал акту.

Позивач стверджує, що відповідач
повернув позивачеві інше ливарне
оснащення ніж те, яке надавалось
відповідачеві за актом
приймання-передачі від 28.04.2011 року. На
підтвердження даного факту позивач
посилається на акт комісії про
відкриття посилки від 05.11.2012 р.

При цьому позивач у своєму позові та у
додатковому правовому обґрунтуванні
позовних вимог (а.с. 42-43) зазначив про те,
що акт узгодження взаємозаліку від
19.08.2011 р. містить ознаки договору
поставки, а вартість непоставлених
своєчасно відливок в розмірі 26220,00 грн.
є попередньою оплатою за товар, розмір
якої позивач просить суд стягнути з
відповідача на користь позивача у
відповідності до приписів ч. 2 ст. 693 ЦК
України.

Отже, позивач просить суд стягнути з
відповідача грошові кошти у розмірі
26220,00 грн. як попередню оплату за
непоставлений товар, від отримання
якого позивач відмовився через
порушення відповідачем своїх
зобов'язань з поставки. Водночас
позивач стверджує, що він поніс збитки
в розмірі 26220,00 грн. у вигляді вартості
своєчасно непоставлених відливок та
просить суд стягнути ці кошти в якості
збитків.

Зі змісту акту узгодження
взаємозаліку, підписаного між
сторонами 19.08.2011р., вбачається, що
відповідач взяв на себе зобов'язання
замість повернення втраченого ним
майна, по-перше, виготовити, а по-друге,
передати позивачу до 20.09.2011 р. виливки
корпуса діаметром 180 мм в кількості 1560
шт. на суму 26 220,00 грн. Крім того, у даному
акті зазначено про списання спірної
оснастки для виготовлення
електроконфорок діаметром 145 мм в
кількості трьох штук. При цьому, зі
змісту даного акту не вбачається
жодного зустрічного зобов'язання
покупця (позивача у даній справі).

Матеріали справи не містять жодного
доказу перерахування позивачем на
рахунок відповідача суми попередньої
оплати в розмірі 26 220,00 грн. за виливки
корпуса діаметром 180 мм в кількості 1560
шт. на суму 26 220,00 грн.

З огляду на це колегія суддів
погоджується із висновком суду першої
інстанції, що позовні вимоги позивача
про стягнення з відповідача
попередньої оплати в розмірі 26 220,00 грн.
є необґрунтованими.

З приводу доводів та вимог позивача про
стягнення з відповідача 26 220,00 грн. у
якості збитків, колегія суддів зазнає
наступне.

Відшкодування збитків можливо лише за
наявності складу правопорушення, до
якого входять наступні елементи:
протиправна поведінка, наявність
збитків, причинно-наслідковий зв'язок
між протиправною поведінкою та
спричиненням збитків, наявність вини.

Відсутність хоча б одного елемента
складу правопорушення виключає
настання відповідальності у вигляді
відшкодування збитків.

Як було зазначено вище, 29.10.2012 р.
відповідач повернув позивачеві
кур'єрською поштою знайдені моделі
конфорки діаметром 145 мм. у кількості
трьох штук, що підтверджується описом
вкладення до цінного листа та чеком ХД
УДППЗ "Укрпошта" (ВПЗ-177).

Позивач наполягає на тому, що
відповідач повернув позивачеві інше
ливарне оснащення ніж те, яке йому було
передано позивачем за актом приймання -
передачі від 28.04.2011 року. На
підтвердження цього факту позивачем
складено та надано до матеріалів
справи акт комісії про відкриття
посилки від 05.11.2012 р. (а.с. 70). При цьому
позивач повідомив суду апеляційної
інстанції про те, що отримане ним від
відповідача майно знаходилося у
позивача на зберіганні та в подальшому
повернуто кур'єрською поштою на адресу
відповідача в підтвердження чого надає
квитанцію від 15.09.2014 року (а.с. 72).
Відповідач не підтверджує факт
отримання майна.

Дослідивши зміст наданого позивачем
акта комісії про відкриття посилки від
05.11.2012 р., колегія суддів вважає, що цей
документ не є належним доказом
передачі відповідачем позивачеві
іншого майна у розумінні ст. 34 ГПК
України, оскільки даний акт є
одностороннім актом, який складено
лише за участю представників позивача.
Жодних інших об'єктивних доказів,
зокрема експертного висновку або
висновку спеціаліста тощо, позивач до
суду не надав.

Враховуючи вище наведені обставини,
колегія суддів вважає, що позивач не
надав суду належних та допустимих
доказів на підтвердження факту
понесення ним збитків від
неправомірних дій відповідача та на
доведення їх розміру.

За таких обставин, позовні вимоги
позивача про стягнення з відповідача
збитків в розмірі 26220,00 грн. у вигляді
повернення вартості своєчасно
непоставлених відливок є
необґрунтованими і такими, що не
підлягають задоволенню.

Колегія суддів, з урахуванням
зазначеного дійшла висновку, що суд
першої інстанції прийняв оскаржуване
рішення, обґрунтовано, з урахуванням
матеріалів справи та у відповідності
до діючого законодавства, тому рішення
господарського суду Харківської
області від 14 жовтня 2014 року у справі
№922/3452/14 підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 33, 43, 85, 101, пунктом 1
статті 103, статтями 105, Господарського
процесуального кодексу України судова
колегія Харківського апеляційного
господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача залишити
без задоволення.

Рішення господарського суду
Харківської області від 14 жовтня 2014
року у справі №922/3452/14 залишити без
змін.

Дана постанова набирає законної сили з
дня її прийняття і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
господарського суду України через
Харківський апеляційний господарський
суд.

Повний текст постанови складено 28.11.2014
р.

Головуючий суддя
Черленяк М.І.

Суддя
Їльїн О.В.

Суддя
Хачатрян В.С.