ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"12" листопада 2014 р.Справа № 922/4090/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Светлічного Ю.В.

при секретарі судового засідання
Ліпчанській В.В.

розглянувши матеріали справи

за позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, с. Рогань до Фірми AV East Logistic
GmbH, Bochum, Germany про стягнення 1451 євро (що
складає 26118,00 грн.) за участю
представників сторін:

позивача - не з'явився;

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
(позивач) звернувся до господарського
суду Харківської області із позовною
заявою до відповідача - Фірми AV East Logistic
GmbH, Bochum, Germany, в якій позивач просить
стягнути з відповідача 1451 євро, в тому
числі 125,00 євро - 10% річних від
простроченої суми (що складає 26118,00
грн.), посилаючись на неналежне
виконання відповідачем своїх
зобов'язань договору на транспортно -
експедиційне обслуговування перевозок
автомобільним транспортом №29/08-1 від
29.08.12 р.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, свого
повноважного представника не направив.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, свого
повноважного представника не направив.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції
України частиною національного
законодавства України є Конвенція про
захист прав і основних свобод людини 1950
року, ратифікованою Верховною Радою
України (Закон України від 17.07.97 року №
475/97-ВР) (далі - Конвенція). Юрисдикція
Європейського суду з прав людини є
обов'язковою в усіх питаннях, що
стосуються тлумачення та застосування
Конвенції.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному
право на звернення до суду або
арбітражу з позовом щодо будь - яких
його цивільних прав та обов'язків.
Таким чином, ця стаття проголошує
"право на суд", одним з аспектів якого є
право на доступ, тобто право подати до
суду позов з цивільно-правових питань.

Стаття 13 Конвенції визначає, що кожна
людина, права і свободи якої, викладені
у цій Конвенції, порушуються, має
ефективний засіб захисту у
відповідному національному органі
незалежно від того, що порушення було
вчинене особами, які діяли в офіційній
якості.

Відповідно до статті 123 ГПК України,
іноземні суб'єкти господарювання мають
такі самі процесуальні права і
обов'язки, що і суб'єкти господарювання
України, крім винятків, встановлених
законом або міжнародним договором,
згода на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України.

Згідно з частинами третьою та
четвертої статті 4 ГПК України, якщо в
міжнародних договорах України, згода
на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України, встановлені
інші правила, ніж ті, що передбачені
законодавством України, то
застосовуються правила міжнародного
договору. Господарський суд у випадках,
передбачених законом або міжнародним
договором, застосовує норми права
інших держав.

Господарський суд, застосовуючи норми
міжнародного договору, визначає дію
цих норм у часі та просторі відповідно
до вимог розділу 2 частини III Віденської
конвенції про право міжнародних
договорів від 23.05.1969 року.

У застосуванні норм міжнародного
договору господарський суд виходить з
того, що тлумачення міжнародних правил
здійснюється у порядку, визначеному
розділом 3 частини III названої
Конвенції.

За змістом статей 12 - 17, 123 ГПК України
для іноземних суб'єктів господарської
діяльності передбачено національний
режим судового процесу для розгляду
справ, підвідомчих господарським
судам.

Статтею 124 ГПК України встановлено, що
підсудність справ за участю іноземних
суб'єктів господарювання визначається
цим Кодексом, законом або міжнародним
договором, згода на обов'язковість
якого надана Верховною Радою України.

Статтею 75 Закону України "Про
міжнародне приватне право" (далі -
Закон) встановлено, що підсудність
судам України справ з іноземним
елементом визначається на момент
відкриття провадження у справі,
незважаючи на те, що в ході провадження
у справі підстави для такої
підсудності відпали або змінилися,
крім випадків, передбачених у статті 76
цього Закону.

Зважаючи на викладене, та у
відповідності до листа Вищого
господарського суду України від 29.05.2009
року № 01-08/315 "Про деякі питання,
пов'язані із застосуванням Конвенції
"Про вручення за кордоном судових та
позасудових документів у цивільних або
комерційних справах" від 15.11.1965 р., суд
прийняв рішення звернутися до
Центрального органу Німеччини, яка є
державою - учасником зазначеної
Конвенції, з відповідним судовим
дорученням про вручення Фірмі AV East Logistic
GmbH, Bochum, Germany (яка є відповідачем у даній
справі), судових документів за кордоном
відповідно до ст. 2 Конвенції про
вручення за кордоном судових та
позасудових документів у цивільних або
комерційних справах від 15.11.1965 р. та
положень статті 125 Господарського
процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 125, 126 Господарського
процесуального кодексу України, у разі
якщо в процесі розгляду справи
господарському суду необхідно вручити
документи, отримати докази, провести
окремі процесуальні дії на території
іншої держави, господарський суд може
звернутися з відповідним судовим
дорученням до іноземного суду або
іншого компетентного органу
іноземної держави (далі - іноземний
суд) у порядку, встановленому цим
Кодексом або міжнародним договором,
згода на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України.

Судове доручення надсилається у
порядку, встановленому цим Кодексом
або міжнародним договором, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України, а якщо міжнародний
договір не укладено - Міністерству
юстиції України, яке надсилає
доручення Міністерству закордонних
справ України для передачі
дипломатичними каналами.

Зміст і форма судового доручення про
надання правової допомоги повинні
відповідати вимогам міжнародного
договору, згода на обов'язковість
якого надана Верховною Радою України,
а якщо його не укладено, - вимогам
частин другої - четвертої цієї статті.
У судовому дорученні про надання
правової допомоги зазначається:

1) назва суду, що розглядає справу;

2) за наявності міжнародного
договору, згода на обов'язковість
якого надана Верховною Радою України,
учасниками якого є Україна і держава,
до якої звернено доручення, - посилання
на його положення;

3) найменування справи, що
розглядається;

4) прізвище, ім'я, по батькові та рік
народження фізичної особи або
найменування юридичної особи,
відомості про їх місце проживання
(перебування) або місцезнаходження та
інші дані, необхідні для виконання
доручення;

5) процесуальне становище осіб,
стосовно яких необхідно вчинити
процесуальні дії;

6) чіткий перелік процесуальних дій, що
належить вчинити;

7) інші дані, якщо це передбачено
відповідним міжнародним договором,
згода на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або цього
вимагає іноземний суд, який
виконуватиме доручення.

Судове доручення про надання правової
допомоги оформлюється українською
мовою. До судового доручення
додається засвідчений переклад
офіційною мовою відповідної держави,
якщо інше не встановлено міжнародним
договором, згода на обов'язковість
якого надана Верховною Радою України.

Судове доручення про надання правової
допомоги, процесуальні та інші
документи, що додано до нього,
засвідчуються підписом судді, який
складає доручення, та скріплюються
гербовою печаткою.

Відповідно до ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд відкладає в межах
строків, встановлених статтею 69 цього
Кодексу, розгляд справи, коли за
якихось обставин спір не може бути
вирішено в даному засіданні. Такими
обставинами, зокрема, є: нез'явлення в
засідання представників сторін,
інших учасників судового процесу;
неподання витребуваних доказів;
необхідність витребування нових
доказів; залучення до участі в справі
іншого відповідача, заміна
неналежного відповідача; необхідність
заміни відведеного судді, судового
експерта.

Враховуючи викладене, з метою
належного повідомлення відповідача
про дату судового засідання, та з метою
надання сторонами всіх необхідних для
розгляду справи письмових доказів,
відповідно до принципу змагальності
сторін та те, що правосуддя у
господарських судах здійснюється на
засадах рівності всіх учасників
судового процесу перед законом і судом,
суд вважає за необхідне відкласти
розгляд справи.

Керуючись ст.ст. 12 -17, 22, 27, 77, 86, 123-125
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Розгляд справи відкласти на "03" грудня
2014 р. о 10:00

2. Зобов'язати позивача у відповідності
до вимог Конвенції про вручення за
кордоном судових та позасудових
документів у цивільних або комерційних
справах від 15.11.65 р. та Інструкції про
порядок виконання міжнародних
договорів з питань надання правової
допомоги в цивільних справах щодо
вручення документів, отримання доказів
та визнання і виконання судових рішень
(розділ VI) (затв. Наказом Мін'юсту, ДСА
від 27.06.2008р. №1092/5/54) забезпечити
повідомлення відповідача про дату, час
та місце розгляду справи, а також
вручення відповідачу ухвали
господарського суду та вручення
відповідачу копії позовної заяви із
додатками.

Для цього позивачеві в триденний строк
з дня отримання цієї ухвали надати суду
проект заповненого українською мовою
формуляру Прохання про вручення за
кордоном судових або позасудових
документів (додаток 10 до Інструкції). В
триденний строк з дня отримання
підписаного судом зазначеного
формуляру повернути його на адресу
суду в трьох примірниках разом із
офіційним перекладом з української
мови відповідно до Конвенції про
вручення за кордоном судових та
позасудових документів у цивільних або
комерційних справах від 15.11.65 р.
(держави відповідача/або
англійську/або французьку),
правильність якого посвідчена
нотаріально.

Разом із формулярами надати суду по три
примірники перекладених на іноземну
мову позовної заяви, доданих до неї
документів ухвали суду про порушення
провадження у справі та даної ухвали.

3. Сторонам - виконати вимоги ухвали
суду від 22.09.2014р. у повному обсязі;
забезпечити явку представників з
належним чином оформленими
повноваженнями.

4. Попередити сторони, що, у разі неявки
їх представників у судове засідання та
ненадання витребуваних судом
документів, суд має право розглянути
справу за наявними в ній матеріалами в
порядку статті 75 Господарського
процесуального кодексу України.

Про неможливість прибуття
представників сторін в судове
засідання обов'язково письмово
повідомити суд.

Суддя Ю.В. Светлічний