ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.11.14р. Справа № 904/7147/14

За позовом Комунального підприємства
"РИТУАЛЬНА СЛУЖБА" Дніпропетровської
міської ради, м. Дніпропетровськ

до Фізичної особи-підприємця
Воропінова Олександра В'ячеславовича,
м. Дніпропетровськ

Третя особа: Дніпропетровська міська
рада, м. Дніпропетровськ

про визнання договору оренди недійсним

Суддя Ліпинський О.В.

Представники:

від позивача: Гордієвич А.О., дов. від
25.04.2014 року № 285

від відповідача: Медведев С.С., дов. від
17.11.2014

від третьої особи: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до господарського
суду Дніпропетровської області з
позовною заявою, в якій просить визнати
недійсним укладений між Позивачем та
Відповідачем договір оренди № 53 від
30.12.2013 року.

Заявлені вимоги, мотивовані тим, що
спірний Договір оренди укладено з
порушенням вимог чинного
законодавства, зокрема, без мети
реального створення правових
наслідків, а саме, передання предмета
оренди, який за доводами Позивача
фактично відсутній. Крім того, Позивач
вважає, що під час укладення спірного
договору, мала місце невідповідність
зовнішнього волевиявлення Позивача
внутрішній волі внаслідок
неправомірних дії Відповідача, що
призвели до юридично значущої помилки
Позивача у сприйнятті очікуваного
юридичного результату договору, а саме,
Позивач вказує, що його було введено в
оману відносно придатності об'єкта
оренди до використання за цільовим
призначенням.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги,
Позивач також посилається на
невідповідність спірного договору
вимогам законодавства (відсутність у
Відповідача права на передачу майна в
оренду).

Відповідач проти позову заперечує,
просить в задоволенні позову відмовити
в повному обсязі. Вважає доводи
Позивача безпідставними й такими, що
спрямовані на досягнення єдиної мети -
не виконання взятих на себе зобов'язань
щодо сплати орендних платежів за
спірним договором.

Представник третьої особи в судові
засідання не з'явився, письмових
пояснень по суті спору суду не подав.

В судовому засіданні 17.11.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини судового рішення згідно зі ст.
85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін,
дослідивши подані докази,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

30.12.2013 року між сторонами у справі був
укладений договір оренди № 53, згідно
умов якого, Орендодавець (Відповідач)
передає, а Орендар (Позивач) бере у
тимчасове володіння кіоск торговий,
площею 30,0 кв.м., що належить на праві
власності Орендодавцю, який
розташований за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Метробудівська,
19-б.

Згідно п. 2.1. договору об'єкт оренди
передається Орендареві за
призначенням та для використання в
якості виставкового павільйону
похоронної атрибутики.

За змістом п. 2.2. договору, Орендодавець
підтвердив, що приміщення, що надається
в оренду, призначено для торгівельної
діяльності, відповідає вимогам
законодавства України, що стосується
приміщень для проведення торгівельної
діяльності роздрібних непродовольчих
товарів.

Термін дії договору, визначений п. 3.1. з
01.01.2014 року до 01.04.2014 року (з урахуванням
змін, внесених Додатковою угодою № 1
від 31.03.20174 року).

30.12.2013 року між сторонами був складений
акт приймання-передачі до договору
оренди № 53 від 30.12.2013 року, згідно якого
Орендодавець передав належний йому на
праві власності кіоск, загальною
площею 30,0 кв.м., який є об'єктом оренди, а
Орендар належним чином його прийняв
для подальшого використання в якості
виставкового павільйону похоронної
атрибутики.

Пунктом 2 Акту приймання-передачі,
сторони підтвердили, що на момент
передачі об'єкт оренди відповідає
вимогам Орендаря, знаходиться в
задовільному стані і є придатним до
експлуатації.

08.04.2014 року сторонами було оформлено
акт приймання-передачі (повернення)
кіоску торгового, згідно якого Орендар
повернув на користь Орендодавця кіоск
торговий, площею 30,0 кв.м., із
підтвердженням задовільного стану
об'єкта.

Звертаючись з вимогою про визнання
недійсним спірного договору оренди,
Позивач вказує, що за даними
Департаменту споживчого ринку і сфери
послуг Дніпропетровської міської ради,
кіоск на ім'я Відповідача по вул.
Метробудівська, 19-б в електронному
переліку об'єктів торгівельного
призначення, сфери послуг та
виробництва продуктів харчування не
зареєстровано. Також, за даними
Департаменту корпоративних прав та
правового забезпечення
Дніпропетровської міської ради,
відносно земельної ділянки по вул.
Метробудівська, 19-б не укладено
договорів оренди землі між Міською
радою та Відповідачем, та не виявлено
рішень міськради стосовно оформлення
правовстановлюючих документів на
зазначену земельну ділянку, та записів
в реєстрі об'єктів права комунальної
власності територіальної громади про
торгівельні кіоски за зазначеною
адресою.

Посилаючись на вказані обставини,
Позивач робить висновок, що
відсутність відомостей про існування
та розміщення за вказаною в договорі
адресою, належного Відповідачу кіоску,
свідчить про фактичну відсутність
предмета оренди, та як наслідок,
укладення спірного договору без мети
реальної передачі майна, тобто, без
наміру реального настання правових
наслідків, що обумовлені договором.

Суд вважає вказані вище доводи
Позивача безпідставними, адже
відсутність дозволу на розміщення
кіоску та документів, що посвідчують
право на земельну ділянку під ним,
вказують лише на порушення вимог
чинного законодавства щодо заборони
самовільного розміщення тимчасових
споруд, до яких віднесено кіоск, який є
об'єктом оренди за спірним договором.
При цьому, зазначені обставини не
свідчить про відсутність вказаного
майна, як об'єкта цивільних прав, що
відповідно виключає ґрунтовність
доводів Позивача відносно фактичної
відсутності предмета оренди.

Доводи Позивача щодо введення його в
оману відносно обставин, які мають
істотне значення, зокрема,
підтвердження Відповідачем в п. 2.2.
Договору, що приміщення (кіоск)
призначено для торгівельної
діяльності, та відповідає вимогам
законодавства України, яке стосується
приміщень для проведення торгівельної
діяльності роздрібними
непродовольчими товарами, при тому, що
фактично переданий в користування
кіоск, розташований з порушенням вимог
Порядку розміщення тимчасових споруд
для проведення підприємницької
діяльності, слід визнати
безпідставними, оскільки придатність
торгівельного приміщення для
здійснення певного виду торгівлі,
визначається Правилами роздрібної
торгівлі непродовольчими товарами,
затвердженими Наказом Міністерства
економіки України від 19.04.2007 № 104, які
не містять вимог щодо дозволу на
розміщення торгових приміщень.

Доводів Позивача щодо відсутності у
Відповідача (Орендодавця) документів,
якими визначено право власності чи
користування на кіоск, який є об'єктом
оренди за спірним договором,
спростовуються наданим у справу
договором купівлі-продажу від 07.06.2012
року та актом приймання-передачі до
нього, а отже, є такими, що не знайшли
свого підтвердження під час розгляду
справи.

З огляду на викладені обставини, суд не
убачає підстав вважати, що спірний
договір укладено з порушенням вимог
законодавства, недодержання яких, дає
підстави для визнання його недійсним в
судовому порядку, в зв'язку з чим,
заявлений позов підлягає відхиленню в
повному обсязі.

Згідно приписів ст. 49 ГПК України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на Позивача.

Керуючись, ст.ст. 4, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК
України, господарський суд ,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Судові витрати у справі покласти на
Позивача.

Повне рішення складено 24.11.2014

Суддя О.В. Ліпинський