м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
за позовом Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "Співдружність"
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сонячне насіння"
про розірвання договору
Суддя Полякова К.В.
Представники сторін:
від позивача: Крижов С.В. (дов. №б/н від
від відповідача: Холодило П.В. (дов. №117
Сільськогосподарське товариство з
обмеженою відповідальністю
«Співдружність» звернулось до
Господарського суду міста Києва із
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сонячне насіння»
про розірвання договору № К-14032014-1
поставки кукурудзи від 14.03.2014 року.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 29.08.2014 порушено провадження у
справі за зазначеним позовом та
02.10.2014 через відділ діловодства та
документообігу Господарського суд
міста Києва від ТОВ «Сонячне насіння»
надійшов відзив на позовну заяву.
У судовому засіданні 02.10.2014 судом
оголошено перерву до 23.10.2014 у зв'язку із
необхідністю додатково часу для
надання додаткових документів у
справі.
Під час судового засідання 02.10.2014
представник позивача просив
задовольнити позовні вимоги, надавши
пояснення, аналогічні тим, що викладені
У свою чергу, представник позивача у
судовому засіданні заперечував проти
позову, посилаючись на обставини та
факти, викладені у відзиві на позов.
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд, -
14.03.2014 між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Сонячне насіння»
(покупець) та Сільськогосподарським
товариством з обмеженою
відповідальністю «Співдружність»
(постачальник) укладено Договір №
К-14032014-1 поставки кукурудзи (Договір).
Відповідно до умов вказаного Договору
Позивач зобов'язувався поставити у
строк до 20.03.2014 на умовах ЕХW (Зерновий
склад - СТОВ "Співдружність",
місцезнаходження - вул. Поповича, 41-А,
смт. Рокитне, Рокитнянський р-н,
Київська обл.), згідно з Інкотермс 2010
кукурудзу врожаю 2013 року (зерно) у
фізичний вазі кількістю 2000 тон +/- 5 % по
ціні 1750 грн. за одну тону, загальною
вартістю 3 500 000,00 грн.
Згідно розділу 3 Договору якість зерна,
що поставляється Позивачем
Відповідачу за вказаним договором
повинна відповідати вимогам ДСТУ 4525:2006
«Кукурудза. Технічні умови»,
затвердженому і введеному у дію
наказом Державного комітету України з
питань технічного регулювання та
споживчої політики від 26 березня 2008
року № 101.
Крім того, якість зерна, що
поставлялась позивачем відповідачу
повинна підтверджуватись складською
квитанцією, що видаватиметься СТОВ
«Співдружність» як зерновим складом.
На виконання умов Договору Позивач
17.03.2014 поставив зерно у кількості 2000 тон
вартістю 3 500 000,00 грн. (в тому числі ПДВ у
розмірі 583 333,33 грн.), що підтверджується
видатковою накладною № 121 від 17.03.2014,
податковою накладною № 26 від 17.03.2014,
актом № 7 приймання-передавання зерна
від 17.03.2014, а також складською
квитанцією на зерно № 69 від 17.03.2014 року.
У свою чергу, покупець відповідно до
Договору та рахунку-фактури № 119 від
17.03.2014 перерахував на розрахунковий
рахунок постачальника грошові кошти в
сумі 3 500 000,00 грн. згідно платіжного
доручення № 18 від 19.03.2014, що
підтверджується копією виписки з про
рух грошових коштів на особовому
рахунку відповідача від 19.03.2014 року.
У подальшому, під час підготовки до
відвантаження Зерна встановлено, що
вказане зерно всупереч п. 3.1. Договору
не відповідає якісним показникам,
встановленим ДСТУ 4525:2006 «Кукурудза.
Технічні умови», а саме Зерно мало
різкий, не властивий кукурудзі запах,
що унеможливлювало його будь-яке
використання за призначенням.
У зв'язку з вищевказаним, 30.04.2014
укладено додаткову угоду до Договору,
відповідно до якої постачальник
визнав, що поставка Зерна у кількості
2000 тон була здійснена з показниками
якості, що не відповідають умовам
Договору, а також позивач зобов'язався
у строк до 08.05.2014 повернути покупцеві
сплачені ним грошові кошти за неякісну
кукурудзу у сумі 3 387 230,00 грн., в тому
числі ПДВ 564 538,53 грн., шляхом
перерахування на поточний рахунок
Відповідно, ТОВ «Сонячне насіння»
після перерахування позивачем
грошових коштів у розмірі та у строк,
зазначені у п. 1.1 цієї додаткової угоди
до Договору, здійснює повернення
позивачу поставленого останнім зерна у
фізичний вазі кількістю 1935,560 тон (+/- 5
(плюс/мінус п'ять) відсотків за вибором
відповідача з фактичними показниками
по якості, що існують на дату
повернення, а позивач зобов'язується
прийняти від відповідача зерно у
зазначеній кількості на зерновому
складі позивача, що знаходиться за
Рокитнянський район, смт. Рокитне, вул.
Поповича, буд. 41, корпус А. Також,
позивач бере на себе зобов'язання
всіляко сприяти відповідачу у
здійсненні документального оформлення
повернення зерна, що передбачене п. 1.2
цієї додаткової угоди до Договору.
Однак, позивач здійснив повернення
частини зазначених грошових коштів у
сумі 08.05.2014, а іншу частину грошових
коштів лише 15.05.2014, що підтверджується
виписками про рух грошових коштів на
особовому рахунку відповідача.
Так, оскільки, позивач всупереч п. 1.1.
зазначеної додаткової угоди до
Договору у повному обсязі повернув
відповідачу грошові кошти лише 15.05.2014,
останній відповідно до п. 1.2. зазначеної
додаткової угоди 16.05.2014 здійснив
повернення позивачу поставленого
останнім зерна в фізичний вазі
кількістю 1935,560 тонн (+/- 5 (плюс/мінус
п'ять) відсотків за вибором
відповідача, що підтверджується
накладними на повернення позивачу
Зерна № 1 від 16.05.2014, актами № 1
приймання-передавання від 16.05.2014, а
також актом звірки надходження та
повернення товару від 16.05.2014 року.
Звертаючись із даним позовом до суду,
позивач стверджує що відповідач
починаючи з 25.04.2014 мав можливість на
виконання зазначеного договору на
умовах EXW отримати на складі позивача
інше зерно, яке було готове для
передання та відправлення, у зв'язку із
чим з боку відповідача вчинено істотне
поручення умов договору, у зв'язку із
чим договір поставки кукурудзи
підлягає розірванню.
Відповідач, заперечуючи проти позову,
вказує на відсутність у його діях
істотного порушення свого обов'язку
отримати товар, яке може зумовити
розірвання договору.
Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
вимоги позивача не підлягають
задоволенню з наступних підстав.
Нормами частини 1 статті 11 ЦК України
передбачено, що цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
За приписами статті 626 Цивільного
кодексу України договором є
домовленість сторін, що виражає
узгоджену волю сторін, яка спрямована
на досягнення конкретної мети, тобто
договір це юридичний факт, на підставі
якого виникають цивільні права та
Як передбачено нормами ч. 1 ст. 628 ЦК
України, зміст договору становлять
умови (пункти), визначені на розсуд
сторін і погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.
Так, у відповідності до вищезазначених
вимог законодавства, між сторонами
14.03.2014 укладено Договір № К-14032014-1
Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу
України встановлено, що боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом. Прострочення боржника не
настає, якщо зобов'язання не може бути
виконане внаслідок прострочення
Норми вказаної статті кореспондуються
із положеннями ст.220 Господарського
Суд не приймає твердження позивача,
щодо наявності у відповідача
можливості починаючи з 25.04.2014 на
виконання зазначеного договору на
умовах EXW отримати на складі позивача
інше зерно, яке було готове для
передання та відправлення, з огляду на
Так, як встановлено судом, відповідач
відповідно до додаткової угоди до
Договору 16.05.2014 повернув позивачу
поставлену кукурудзу, яка не
відповідає за показниками якості.
Пропозицій щодо отримання
відповідачем іншого об'єму кукурудзи у
позивача, з наявних у матеріалах справи
доказів не вбачається.
Статтею 651 Цивільного кодексу України
встановлено, що зміна або розірвання
договору допускається лише за згодою
сторін. Згідно зі статтею 188
Господарського кодексу України зміна
та розірвання господарських договорів
в односторонньому порядку не
допускаються, якщо інше не передбачено
законом або договором.
Положеннями статті 651 Цивільного
кодексу України визначені підстави
зміни або розірвання договору, зокрема,
у частині 2 вказаної статті зазначено,
що Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом. Істотним є таке
порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при
Частиною 2 статті 651 ЦК України
встановлено право зміни або розірвання
договору за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.
Із наведеного вбачається, що з вимогою
про зміну договору до суду може
звернутися особа лише у випадку, якщо
мало місце істотне порушення в діях
іншого контрагента і таке порушення
стосується безпосередньо договірного
зобов'язання між цими сторонами. Проте
така зміна договору в односторонньому
порядку протирічить принципу свободи
договору, оскільки відсутня згода
іншої сторони на таку зміну, що створює
загрозу інтересам іншої сторони.
Істотним вважається таке порушення
стороною договору, коли внаслідок
завданої цим шкоди друга сторона
значною мірою позбавляється того, на що
вона розраховувала при укладенні
договору, тобто йдеться про втрати та
збитки, які вказана сторона понесла
внаслідок порушення іншою стороною
Під шкодою в контексті ч. 2 ст. 651 ЦК
України слід розуміти комплекс
негативних наслідків, які виникають у
зв'язку з порушенням. При цьому сторона,
яка ставить питання про розірвання чи
зміну договору має довести наявність
істотного порушення та наявність
шкоди, завданої цим порушенням другою
стороною. Така шкода може бути виражена
як у вигляді реальних збитків та
упущеної вигоди, так і моральної
У позовній заяві позивач стверджує, що
покупець порушив умови договору та до
жовтня 2014 року не отримував зерно, не
знаходять свого документального
Суд не погоджується із такою правовою
позицією позивача з огляду на
Так, відповідно до п. 4.2. та п. 4.3.
Договору Зерно мало бути поставлене
постачальником (Позивачем) у строк до
Сторони домовилися, що підписання
Покупцем цього Договору є
підтвердженням того, що Покупець
належним чином проінформований щодо
місця та строків поставки Зерна.
Постачальник не здійснює додаткового
інформування Покупця про готовність
Зерна до поставки, місця та строків
поставки Зерна. Поставка
Постачальником Зерна Покупцю
підтверджується видатковою накладною
Постачальника на відпуск Зерна,
складською квитанцією, виданою
Зерновим складом Покупцю і
оформлюється підписанням Сторонами та
Зерновим складом трьохстороннього
акту приймання-передачі Зерна.
Таким чином, відповідач у визначені
Договором строки прийняв кукурудзу у
Позивача, яку як вже зазначалось вище,
згодом за обопільною домовленістю з
Позивачем, повернув її Позивачу у
зв'язку з її неякісністю. Слід
зазначити, що у вказаному договорі
інших строків Поставки кукурудзи не
визначено, а тому твердження Позивача
про нібито обов'язок Відповідача
прийняти кукурудзу після строків
поставки, визначених у Договорі є
Таким чином, твердження Позивача про
нібито істотне порушення Відповідачем
Договору, внаслідок чого Позивач
значною мірою позбавився того, на що
він розраховував при укладенні
договору є безпідставним,
необгрунтованим та таким, що
спростовуються наявними у матеріалах
справи доказами..
Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
Згідно з ст. 33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
Нормами статті 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.
Оскільки, під час судового розгляду
Сільськогосподарським товариством з
обмеженою відповідальністю
«Співдружність» не доведено наявність
істотного порушення ТОВ «Сонячне
насіння» та наявності шкоди, завданої
цим порушенням, тому суд дійшов
висновку про відсутність підстав для
розірвання Договору № К-14032014-1 поставки
кукурудзи від 14.03.2014 року.
Зважаючи на встановлення судом
відсутності обставин, передбачених
законом в якості підстав для внесення
змін до договору в судовому порядку,
останній дійшов висновку про відмову в
задоволенні позову, оскільки
відповідно до ч. 2 ст. 14 ЦК України особа
не може бути примушена до дій, вчинення
яких не є обов'язковим для неї.
Витрати по оплаті судового збору,
відповідно до ст.49 Господарського
процесуального кодексу України, у разі
відмови у позові покладаються на
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
22, 32-34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва -
У задоволенні позову
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
«Співдружність» до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Сонячне
насіння» про розірвання договору №
К-14032014-1 поставки кукурудзи від 14.03.2014
року - відмовити повністю.
Рішення постановлено у нарадчій
кімнаті та проголошено його вступну та
резолютивну частину у судовому
засіданні 23.10.2014 року у присутності
представника позивача.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено

та підписано 28.10.2014 року

Суддя
К.В.
Полякова