ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2014 р.
Справа № 911/3285/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Бацуци В. М.

при секретарі судового засідання Щур О.
Д.

за участю представників учасників
процесу:

від прокурора: Івашин О. Є. (посвідчення
№ 009572 від 15.10.2012 р.);

від позивача: Козак Є. О. (довіреність №
11-к від 19.08.2014 р.);

від відповідача-1: не з'явились;

від відповідача-2: не з'явились;

від третьої особи-1: не з'явились;

від третьої особи-2: не з'явились;

від третьої особи-3: не з'явились;

розглянувши матеріали справи

за позовом Заступника прокурора
Київської області, м. Київ

в інтересах держави в особі Київської
обласної державної адміністрації, м.
Київ

до:

1) Ірпінської міської ради
Київської області, м. Ірпінь;

2) Товариства з обмеженою
відповідальністю „БГМ ЛТД", м. Київ;

за участю третіх осіб, що не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідачів:

1) Тмур Альони Геннадіївни, м. Київ;

2) Нужденко Тетяни Петрівни, м.
Київ;

3) Данковича Віталія Михайловича,
с. Буштино, Тячівський район,
Закарпатська область;

про визнання частково недійсним
рішення, визнання недійсним державного
акту на право власності на земельну
ділянку, витребування з незаконного
володіння земельної ділянки, визнання
права власності на земельну ділянку

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заступник Прокурора Київської області
в інтересах держави в особі Київської
обласної державної адміністрації
звернувся в господарський суд
Київської області із позовом до
Ірпінської міської ради Київської
області, ТОВ „БГМ ЛТД" про визнання
недійсним рішення № 4766-90-5 від 25.06.2010 р.
Ірпінської міської ради Київської
області в частині передачі земельної
ділянки площею 0, 10 га Тмур А. Г.,
визнання недійсним Державного акту
серії ЯЛ № 583543 на право власності на
земельну ділянку площею 0, 10 га з
кадастровим номером №
:01:177:0018, що знаходиться за адресою:
Київська область, м. Ірпінь, вул.
Лермонтова, 2-і, для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд,
виданий на користь Тмур Альони
Геннадіївни, з відмітками про
відчуження вказаної земельної ділянки
Нужденко Тетяні Петрівни, Данковичу
Віталію Михайловичу та ТОВ „БГМ ЛТД" і
про його реєстрацію у Відділі
Держкомзему у місті Ірпінь Київської
області; витребування з незаконного
володіння у ТОВ „БГМ ЛТД" на користь
Держави в особі Київської обласної
державної адміністрації земельну
ділянку з кадастровим номером
№ :01:177:0018, вартістю 120
340, 00 грн; визнання за державою в особі
Київської обласної державної
адміністрації права власності на
земельну ділянку з кадастровим номером
№ :01:177:0018.

Позовні вимоги обґрунтовані
прокурором в інтересах позивача тим, що
рішення № 4766-90-5 від 25.06.2010 р.
Ірпінської міської ради Київської
області в частині передачі земельної
ділянки площею 0, 10 га Тмур А. Г. було
прийнято всупереч положенням
Цивільного кодексу України, Земельного
кодексу України, іншим
нормативно-правовим актам - із
порушенням підстав та процедури
надання третій особі-1 спірної
земельної ділянки, та безпідставним
володінням та користуванням
відповідачем-2 спірною земельною
ділянкою.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 04.08.2014 р. порушено
провадження у справі № 911/3285/14 за
позовом Заступника прокурора
Київської області в інтересах держави
в особі Київської обласної державної
адміністрації до Ірпінської міської
ради Київської області, ТОВ „БГМ ЛТД"
про визнання частково недійсним
рішення, визнання недійсним державного
акту на право власності на земельну
ділянку, витребування з незаконного
володіння земельної ділянки, визнання
права власності на земельну ділянку і
призначено її розгляд у судовому
засіданні за участю представників
учасників процесу на 27.08.2014 р. Також,
даною ухвалою суду залучено до участі у
справі у якості третьої особи, що не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідачів, - Тмур А.
Г., Нужденко Т. П., Данковича В. М.

27.08.2014 р. перед судовим засіданням до
канцелярії суду від позивача надійшли
пояснення № 11-26/15088 від 26.08.2014 р., у яких
він підтримує позов у повному обсязі та
просить суд задовольнити його.

27.08.2014 р. у судовому засіданні
представник відповідача-2 надав відзив
б/н від 27.08.2014 р. на позовну заяву, у
якому він просить суд відмовити
позивачу у задоволенні позову
повністю, у тому числі, у зв'язку із
пропущенням строку позовної давності.

27.08.2014 р. за наслідками судового
засідання судом винесено ухвалу, якою
відкладено розгляд справи на 10.09.2014 р.

10.09.2014 р. перед судовим засіданням до
канцелярії суду від відповідача-2
надійшло клопотання б/н від 10.09.2014 р. із
доданими до нього документами на
виконання вимог суду, що долучені судом
до матеріалів справи.

10.09.2014 р. за наслідками судового
засідання судом винесено ухвалу, якою
відкладено розгляд справи на 24.09.2014 р.

16.09.2014 р. до канцелярії суду від
відповідача-1 надійшов лист № 01-20/2580 від
08.09.2014 р., у якому він просить суд
відмовити позивачу у задоволенні
позову повністю та провести розгляд
справи за відсутності його
представника.

24.09.2014 р. за наслідками судового
засідання судом винесено ухвалу, якою
відкладено розгляд справи на 08.10.2014 р.

30.09.2014 р. до канцелярії суду від
відповідача-2 надійшли додаткові
пояснення б/н від 29.09.2014 р. по справі, що
долучені судом до матеріалів справи.

08.10.2014 р. за наслідками судового
засідання судом винесено ухвалу, якою
відкладено розгляд справи на 22.10.2014 р.

20.10.2014 р. до канцелярії суду від
відповідача-2 надійшло клопотання б/н
від 20.10.2014 р. про витребування доказів, у
якому він просив суд витребувати у
Ірпінського міського суду Київської
області копію Індексної кадастрової
карти міста Ірпінь Київської області з
матеріалів цивільної справи № 2-619/2009.

22.10.2014 р. у судовому засіданні за
наслідками розгляду вищевказаного
клопотання відповідача-2 про
витребування доказів судом було
відмовлено в його задоволенні за
безпідставністю і необґрунтованістю,
оскільки суд вважає, що зазначений у
вказаному клопотанні доказ не є
належним та допустимим.

22.10.2014 р. за наслідками судового
засідання судом винесено ухвалу, якою
відкладено розгляд справи на 05.11.2014 р.

05.11.2014 р. у судовому засіданні прокурор
надав усні пояснення щодо позовних
вимог, заявлених в інтересах позивача,
позовні вимоги підтримав, вважає їх
обґрунтованими і правомірними та
такими, що підлягають задоволенню з
підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник позивача у судовому
засіданні надав усні пояснення щодо
позовних вимог, заявлених в його
інтересах прокурором, позовні вимоги
підтримав, вважає їх обґрунтованими і
правомірними та такими, що підлягають
задоволенню з підстав, зазначених в
позовній заяві.

Представники інших учасників процесу у
судове засідання не з'явились, хоча про
судове засідання були повідомлені
належним чином, про причини своєї
неявки у судове засідання суд не
повідомили, документи, витребувані
судом, у повному обсязі не надали.

За наслідками судового засідання судом
оголошено вступну і резолютивну
частини рішення у даній справі.

Заслухавши пояснення представників
учасників процесу, дослідивши наявні у
матеріалах справи докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням № 4766-90-5 від 25.06.2010 р.
Ірпінської міської ради Київської
області вирішено передати у власність
Тмур А. Г. земельну ділянку площею 0, 1000
га для будівництва та обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд, що розташована по вул.
Лермонтова, 2-І, м. Ірпінь, Київська
область.

У вересні 2010 р. на підставі рішення №
4766-90-5 від 25.06.2010 р. Ірпінською міською
радою Київської області та Відділом
Держкомзему у м. Ірпінь Київської
області було видано Тмур А. Г. Державний
акт серії ЯЛ № 583543 на право власності
на земельну ділянку площею 0, 1000 га,
кадастровий номер № :01:177:0018, для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд, що розташована по вул.
Лермонтова, 2-І, м. Ірпінь, Київська
область, що в подальшому було
зареєстровано в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 04.

19.10.2010 р. між Тмур А. Г. та Нужденко Т. П.
було укладено договір купівлі-продажу
земельної ділянки, згідно умов п. 1.1., 1.2.
якого за цим договором продавець
передає земельну ділянку у власність
покупця, а покупець набуває у власність
земельну ділянку і сплачує за неї
грошову суму, визначену цим договором.
Земельна ділянка площею 0, 1000 га (землі
під будівлями, спорудами та інші землі -
0, 1000 га), кадастровий номер №
:01:177:0018, розташована за адресою:
Київська область, місто Ірпінь, вулиця
Лермонтова, 2-І. Цільове призначення
земельної ділянки: для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд.
Вказана земельна ділянка належить
продавцю на підставі Державного акта
серії ЯЛ № 583543 на право власності
земельну ділянку, виданого Виконавчим
комітетом Ірпінської міської ради
17.09.2010 р. на підставі рішення Ірпінської
міської ради від 25.06.2009 р. № 4766-90-V. Акт
зареєстровано в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 04.

Вказаний договір купівлі-продажу
земельної ділянки було нотаріально
посвідчено приватним нотаріусом
Ірпінського міського нотаріального
округу Нельзіним М. С. та зареєстровано
в реєстрі за № 4869.

На підставі договору купівлі-продажу
земельної ділянки від 19.10.2010 р.,
укладеного між Тмур А. Г. та Нужденко Т.
П., приватним нотаріусом Ірпінського
міського нотаріального округу
Нельзіним М. С. на Державному акті серії
ЯЛ № 583543 на право власності на земельну
ділянку площею 0, 1000 га для будівництва
та обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд, що
розташована по вул. Лермонтова, 2-І, м.
Ірпінь, Київська область, було зроблено
відповідну відмітку про відчуження
вказаної земельної ділянки і перехід
щодо неї права власності від Тмур А. Г.
на користь Нужденко Т. П.

26.10.2010 р. Відділом Держкомзему у м.
Ірпінь Київської області вказаний
Державний акт серії ЯЛ № 583543 на право
власності на земельну ділянку із
відміткою про відчуження Тмур А. Г.
земельної ділянки на користь Нужденко
Т. П. було зареєстровано у Поземельній
книзі за реєстровим № 1801.

18.02.2011 р. між Нужденко Т. П. та Данковичем
В. М. було укладено договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
згідно умов п. 1.1., 1.2. якого за цим
договором продавець передає земельну
ділянку у власність покупця, а покупець
набуває у власність земельну ділянку і
сплачує за неї грошову суму, визначену
цим договором. Земельна ділянка площею
0, 1000 га (землі під будівлями, спорудами
та інші землі - 0, 1000 га), кадастровий
номер № :01:177:0018,
розташована за адресою: Київська
область, місто Ірпінь, вулиця
Лермонтова, 2-І. Цільове призначення
земельної ділянки: для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд.
Вказана земельна ділянка належить
продавцю на підставі договору
купівлі-продажу земельної ділянки,
посвідченого нотаріусом Ірпінського
міського нотаріального округу
Київської області Нельзіним М. С. 19.10.2010
р. за реєстром № 4869, додатком до
якого є Державний акт серії ЯЛ № 583543 на
право власності земельну ділянку,
виданий Ірпінською міською радою
Київської області 17.09.2010 р. та
зареєстрований в Поземельній книзі
26.10.2010 р. за реєстровим № 1801
Відділом Держкомзему у м. Ірпінь
Київської області.

Вказаний договір купівлі-продажу
земельної ділянки було нотаріально
посвідчено приватним нотаріусом
Ірпінського міського нотаріального
округу Нельзіним М. С. та зареєстровано
в реєстрі за № 748.

На підставі договору купівлі-продажу
земельної ділянки від 18.02.2011 р.,
укладеного між Нужденко Т. П. та
Данковичем В. М., приватним нотаріусом
Ірпінського міського нотаріального
округу Нельзіним М. С. на Державному
акті серії ЯЛ № 583543 на право власності
на земельну ділянку площею 0, 1000 га для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд, що розташована по вул.
Лермонтова, 2-І, м. Ірпінь, Київська
область, було зроблено відповідну
відмітку про відчуження вказаної
земельної ділянки і перехід щодо неї
права власності від Нужденко Т. П. на
користь Данковича В. М.

19.12.2011 р. Відділом Держкомзему у м.
Ірпінь Київської області вказаний
Державний акт серії ЯЛ № 583543 на право
власності на земельну ділянку із
відміткою про відчуження Нужденко Т. П.
земельної ділянки на користь Данковича
В. М. було зареєстровано у Поземельній
книзі за реєстровим № 03.

17.09.2012 р. між Данковичем В. М. та ТОВ „БГМ
ЛТД" було укладено договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
згідно умов п. 1.1., 1.2. якого за цим
договором продавець передає земельну
ділянку у власність покупця, а покупець
набуває у власність земельну ділянку і
сплачує за неї грошову суму, визначену
цим договором. Земельна ділянка площею
0, 1000 га (землі під будівлями, спорудами
та інші землі - 0, 1000 га), кадастровий
номер № :01:177:0018, розташована за
адресою: Київська область, місто
Ірпінь, вулиця Лермонтова, 2-І. Цільове
призначення земельної ділянки: для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд. Вказана земельна ділянка
належить продавцю на підставі договору
купівлі-продажу земельної ділянки,
посвідченого нотаріусом Ірпінського
міського нотаріального округу
Київської області Нельзіним М. С. 18.02.2011
р. за реєстром № 748, додатком до якого є
Державний акт серії ЯЛ № 583543 на право
власності земельну ділянку, виданий
Ірпінською міською радою Київської
області 17.09.2010 р. та зареєстрований в
Поземельній книзі 19.12.2011 р. за
реєстровим № 03.

Вказаний договір купівлі-продажу
земельної ділянки було нотаріально
посвідчено приватним нотаріусом
Ірпінського міського нотаріального
округу Нельзіним М. С. та зареєстровано
в реєстрі за № 5960.

На підставі договору купівлі-продажу
земельної ділянки від 17.09.2012 р.,
укладеного між Данковичем В. М. та ТОВ
„БГМ ЛТД", приватним нотаріусом
Ірпінського міського нотаріального
округу Нельзіним М. С. на Державному
акті серії ЯЛ № 583543 на право власності
на земельну ділянку площею 0, 1000 га для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд, що розташована по вул.
Лермонтова, 2-І, м. Ірпінь, Київська
область, було зроблено відповідну
відмітку про відчуження вказаної
земельної ділянки і перехід щодо неї
права власності від Данковича В. М. на
користь ТОВ „БГМ ЛТД".

Як було зазначено вище, прокурор у
позовній заяві, поданій в інтересах
позивача, крім інших вимог, просить суд
визнати недійсним рішення № 4766-90-5 від
25.06.2010 р. Ірпінської міської ради
Київської області в частині передачі
земельної ділянки площею 0, 10 га Тмур А.
Г.

З приводу вказаної позовної вимоги
прокурора в інтересах позивача суд
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Згідно з ст. 116 Земельного кодексу
України (в редакції чинній на момент
виникнення спірних відносин) громадяни
та юридичні особи набувають права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права власності громадянами та
юридичними особами на земельні
ділянки, на яких розташовані об'єкти,
які підлягають приватизації,
відбувається в порядку, визначеному
частиною першою статті 128 цього
Кодексу.

Набуття права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування.

Безоплатна передача земельних ділянок
у власність громадян провадиться у
разі:

а) приватизації земельних ділянок, які
перебувають у користуванні громадян;

б) одержання земельних ділянок
внаслідок приватизації державних і
комунальних сільськогосподарських
підприємств, установ та організацій;

в) одержання земельних ділянок із
земель державної і комунальної
власності в межах норм безоплатної
приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно
у власність громадян у межах норм,
визначених цим Кодексом, провадиться
один раз по кожному виду використання.

Надання у користування земельної
ділянки, що перебуває у власності або у
користуванні, провадиться лише після
вилучення (викупу) її в порядку,
передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 122 цього ж кодексу (в
редакції чинній на момент виникнення
спірних відносин) сільські, селищні,
міські ради передають земельні ділянки
у власність або у користування із
земель комунальної власності
відповідних територіальних громад для
всіх потреб.

Верховна Рада Автономної Республіки
Крим, обласні, районні ради передають
земельні ділянки у власність або у
користування із відповідних земель
спільної власності територіальних
громад для всіх потреб.

Районні державні адміністрації на їх
території передають земельні ділянки
із земель державної власності у
власність або у користування у межах
сіл, селищ, міст районного значення для
всіх потреб та за межами населених
пунктів для:

а) сільськогосподарського
використання;

б) ведення водного господарства, крім
випадків, передбачених частиною сьомою
цієї статті;

в) будівництва об'єктів, пов'язаних з
обслуговуванням жителів
територіальної громади району (шкіл,
закладів культури, лікарень,
підприємств торгівлі тощо), крім
випадків, визначених частиною сьомою
цієї статті.

Обласні державні адміністрації
передають земельні ділянки на їх
території із земель державної
власності у власність або у
користування у межах міст обласного
значення та за межами населених
пунктів для всіх потреб, крім випадків,
визначених частинами третьою, сьомою
цієї статті.

Київська та Севастопольська міські
державні адміністрації передають
земельні ділянки із земель державної
власності у власність або у
користування у межах їх територій для
всіх потреб, крім випадків, визначених
частиною сьомою цієї статті.

Рада міністрів Автономної Республіки
Крим передає земельні ділянки із
земель державної власності у власність
або у користування у межах міст
республіканського (Автономної
Республіки Крим) значення та за їх
межами для всіх потреб, крім випадків,
визначених частинами третьою, сьомою
цієї статті.

Кабінет Міністрів України передає
земельні ділянки із земель державної
власності у власність або у
користування у випадках, визначених
статтями 149, 150 цього Кодексу.

Згідно з ч. 12 Перехідних положень цього
ж кодексу (в редакції чинній на момент
виникнення спірних відносин) до
розмежування земель державної та
комунальної власності повноваження
щодо розпорядження землями (крім
земель, переданих у приватну власність,
та земель, зазначених в абзаці третьому
цього пункту) в межах населених пунктів
здійснюють відповідні сільські,
селищні, міські ради, а за межами
населених пунктів - відповідні органи
виконавчої влади.

Статтею 152 Земельного кодексу України
передбачено, що держава забезпечує
громадянам та юридичним особам рівні
умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб
на земельні ділянки здійснюється
шляхом:

а) визнання прав;

б) відновлення стану земельної ділянки,
який існував до порушення прав, і
запобігання вчиненню дій, що порушують
права або створюють небезпеку
порушення прав;

в) визнання угоди недійсною;

г) визнання недійсними рішень органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування;

ґ) відшкодування заподіяних збитків;

д) застосування інших, передбачених
законом, способів.

Як вбачається із матеріалів справи,
спірна земельна ділянка площею 0, 1000 га,
кадастровий номер № :01:177:0018, для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд, щодо якої Ірпінською міською
радою Київської області було прийнято
оспорюване рішення в інтересах третьої
особи-1 - Тмур А. Г., станом на момент його
прийняття була і є розташована за
межами м. Ірпінь Київської області, що
підтверджується листом № 01-04/1245 від
16.07.2014 р. Управління Держземагенства у
м. Ірпені Київської області,
листом № 01-04/1713 від 23.09.2014 р. Управління
Держземагенства у м. Ірпені Київської
області, листом № 92-1-09/6065 від 24.09.2014 р.
Державної інспекції сільського
господарства в Київській області,
наявними у матеріалах справи.

Заперечення відповідачів щодо того, що
Ірпінська міська рада Київської
області прийняла оспорюване рішення №
4766-90-5 від 25.06.2010 р. за наявності
відповідних повноважень у зв'язку із
розташуванням спірної земельної
ділянки у м. Ірпені Київської області є
необґрунтованими, оскільки не
відповідають фактичним обставинам
справи та спростовуються
вищевказаними листом № 01-04/1245 від 16.07.2014
р. Управління Держземагенства у м.
Ірпені Київської області, листом №
01-04/1713 від 23.09.2014 р. Управління
Держземагенства у м. Ірпені Київської
області, листом № 92-1-09/6065 від 24.09.2014 р.
Державної інспекції сільського
господарства в Київській області у
зв'язку із тим, що зміна меж міста
Ірпеня Київської області із
збільшенням його площі на 1 981, 1 га та
встановленням загальної площі міста у
розмірі 3 705, 1 га, в результаті чого б
спірна земельна ділянка увійшла б у
межі м. Ірпеня Київської області, не
була остаточно затверджена у порядку,
передбаченому положеннями ст., ст. 173, 173
Земельного кодексу України.

Таким чином, у процесі розгляду справи
судом встановлено, що оспорюване
рішення було прийнято Ірпінською
міською радою Київської області в
інтересах третьої особи-1 - Тмур А. Г.
щодо земельної ділянки площею 0, 1000 га,
кадастровий номер № :01:177:0018, для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд, із порушенням положень
Цивільного кодексу України, Земельного
кодексу України, та інших
нормативно-правових актів України - за
відсутності відповідних повноважень
так, як спірна земельна ділянка була і є
розташована за межами м. Ірпінь
Київської області.

Отже, враховуючи вищевикладене та те,
що, як було встановлено судом у процесі
розгляду справи, рішення № 4766-90-5 від
25.06.2010 р. Ірпінської міської ради
Київської області в частині передачі
земельної ділянки площею 0, 10 га Тмур А.
Г. Ірпінської міської ради Київської
області було прийнято Ірпінською
міською радою Київської області із
порушенням положень Цивільного
кодексу України, Земельного кодексу
України, та інших нормативно-правових
актів України - за відсутності
відповідних повноважень щодо передачі
у власність третій особі-1 спірної
земельної ділянки, а тому позовна
вимога прокурора, заявлена в інтересах
позивача, до відповідача-1 про визнання
його частково недійсним, є законною і
обґрунтованою, та такою, що підлягає
задоволенню у повному обсязі.

Крім того, прокурор у позовній заяві,
поданій в інтересах позивача, просить
суд визнати недійсним Державний акт
серії ЯЛ № 583543 на право власності на
земельну ділянку площею 0, 10 га з
кадастровим номером № :01:177:0018, що
знаходиться за адресою: Київська
область, м. Ірпінь, вул. Лермонтова, 2-і,
для будівництва та обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
та споруд, виданий на користь Тмур
Альони Геннадіївни, з відмітками про
відчуження вказаної земельної ділянки
Нужденко Тетяні Петрівни, Данковичу
Віталію Михайловичу та ТОВ „БГМ ЛТД" і
про його реєстрацію у Відділі
Держкомзему у місті Ірпінь Київської
області.

Що стосується вказаної позовної вимоги
прокурора в інтересах позивача суд
вважає за необхідне зазначити
наступне.

У процесі розгляду справи судом
встановлено, що вказана позовна вимога
прокурора в інтересах позивача є
похідною від його позовної вимоги до
відповідача-1 про визнання недійсним
рішення № 4766-90-5 від 25.06.2010 р. Ірпінської
міської ради Київської області в
частині передачі земельної ділянки
площею 0, 10 га Тмур А. Г. так, як спірний
Державний акт серії ЯЛ № 583543 на право
власності на земельну ділянку площею 0,
10 га з кадастровим номером №
:01:177:0018, що знаходиться за адресою:
Київська область, м. Ірпінь, вул.
Лермонтова, 2-і, для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд,
виданий на користь Тмур Альони
Геннадіївни, з відмітками про
відчуження вказаної земельної ділянки
Нужденко Тетяні Петрівни, Данковичу
Віталію Михайловичу та ТОВ „БГМ ЛТД" і
про його реєстрацію у Відділі
Держкомзему у місті Ірпінь Київської
області був виданий Ірпінською міською
радою Київської області та Відділом
Держкомзему у м. Ірпінь Київської
області на виконання вказаного
рішення.

Пунктом 2.3. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 6 від
17.05.2011 р. „Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин" передбачено, що
державні акти про право власності або
право постійного користування на
земельну ділянку є документами, що
посвідчують відповідне право і
видаються на підставі рішень Кабінету
Міністрів України, обласних, районних,
Київської і Севастопольської міських,
селищних, сільських рад, Ради Міністрів
Автономної Республіки Крим, обласної,
районної, Київської і Севастопольської
міських державних адміністрацій.

У спорах, пов'язаних з правом власності
або постійного користування
земельними ділянками, недійсними
можуть визнаватися як зазначені
рішення, на підставі яких видано
відповідні державні акти, так і самі
акти про право власності чи постійного
користування.

Оскільки, враховуючи те, що як було
встановлено судом у процесі розгляду
справи, позовна вимога прокурора в
інтересах позивача до відповідача-1 про
визнання недійсним Державного акту
серії ЯЛ № 583543 на право власності на
земельну ділянку площею 0, 10 га з
кадастровим номером № :01:177:0018, що
знаходиться за адресою: Київська
область, м. Ірпінь, вул. Лермонтова, 2-і,
для будівництва та обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
та споруд, виданого на користь Тмур
Альони Геннадіївни, з відмітками про
відчуження вказаної земельної ділянки
Нужденко Тетяні Петрівни, Данковичу
Віталію Михайловичу та ТОВ „БГМ ЛТД" і
про його реєстрацію у Відділі
Держкомзему у місті Ірпінь Київської
області, є похідною від його позовної
вимоги в інтересах позивача до
відповідача-1 про визнання недійсним
рішення № 4766-90-5 від 25.06.2010 р. Ірпінської
міської ради Київської області в
частині передачі земельної ділянки
площею 0, 10 га Тмур А. Г, що в свою чергу є
законною і обґрунтованою, то суд дійшов
висновку про її задоволення.

Крім того, прокурор у позовній заяві,
поданій в інтересах позивача, просить
суд витребувати з незаконного
володіння у ТОВ „БГМ ЛТД" на користь
Держави в особі Київської обласної
державної адміністрації земельну
ділянку з кадастровим номером
№ :01:177:0018.

Що стосується вказаної позовної вимоги
прокурора в інтересах позивача суд
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Згідно з ст. 330 Цивільного кодексу
України якщо майно відчужене особою,
яка не мала на це права, добросовісний
набувач набуває право власності на
нього, якщо відповідно до статті 388
цього Кодексу майно не може бути
витребуване у нього.

Відповідно до ст. 387 цього ж кодексу
власник має право витребувати своє
майно від особи, яка незаконно, без
відповідної правової підстави
заволоділа ним.

Статтею 388 цього ж кодексу передбачено,
що якщо майно за відплатним договором
придбане в особи, яка не мала права його
відчужувати, про що набувач не знав і не
міг знати (добросовісний набувач),
власник має право витребувати це майно
від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою,
якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи,
якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або
особи, якій він передав майно у
володіння, не з їхньої волі іншим
шляхом.

Майно не може бути витребувано від
добросовісного набувача, якщо воно
було продане у порядку, встановленому
для виконання судових рішень.

Якщо майно було набуте безвідплатно в
особи, яка не мала права його
відчужувати, власник має право
витребувати його від добросовісного
набувача у всіх випадках.

Як вбачається із матеріалів справи і
встановлено судом у процесі розгляду
справи, станом на момент розгляду даної
справи спірна земельна ділянка площею
0, 1000 га, кадастровий номер №
:01:177:0018, для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд,
перебуває у володінні і користуванні
відповідача-2 - ТОВ „БГМ ЛТД".

Отже, враховуючи вищевикладене та те,
що, як було встановлено судом у процесі
розгляду справи, спірна земельна
ділянка площею 0, 1000 га, кадастровий
номер № :01:177:0018,
для будівництва та обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд, вибула з державної власності
всупереч чинному законодавству
України та волі уповноваженого органу
щодо розпорядження нею - Київської
обласної державної адміністрації та
станом на момент розгляду даної справи
перебуває у володінні і користуванні
відповідача-2 - ТОВ „БГМ ЛТД", та за тих
обставин, що Державний акт серії ЯЛ №
583543 на право власності на земельну
ділянку площею 0, 10 га з кадастровим
номером №
:01:177:0018, що знаходиться за адресою:
Київська область, м. Ірпінь, вул.
Лермонтова, 2-і, для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд,
виданий на користь Тмур Альони
Геннадіївни, з відмітками про
відчуження вказаної земельної ділянки
Нужденко Тетяні Петрівни, Данковичу
Віталію Михайловичу та ТОВ „БГМ ЛТД", у
встановленому чинним законодавством
України порядку визнаний судом
недійсним, а тому позовна вимога
прокурора, заявлена в інтересах
позивача, про витребування у
відповідача-2 на користь держави в
особі позивача спірної земельної
ділянки, є законною і обґрунтованою, та
такою, що підлягає задоволенню у
повному обсязі.

Також, прокурор у позовній заяві,
поданій в інтересах позивача, просить
суд визнати за державою в особі
Київської обласної державної
адміністрації право власності на
земельну ділянку з кадастровим номером
№ :01:177:0018.

З приводу вказаної позовної вимоги
прокурора в інтересах позивача суд
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Згідно з ст. 158 Земельного кодексу
України земельні спори вирішуються
судами, органами місцевого
самоврядування та центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері земельних відносин.

Виключно судом вирішуються земельні
спори з приводу володіння,
користування і розпорядження
земельними ділянками, що перебувають у
власності громадян і юридичних осіб, а
також спори щодо розмежування
територій сіл, селищ, міст, районів та
областей.

Органи місцевого самоврядування
вирішують земельні спори у межах
населених пунктів щодо меж земельних
ділянок, що перебувають у власності і
користуванні громадян, та додержання
громадянами правил добросусідства, а
також спори щодо розмежування меж
районів у містах.

Центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику у сфері
земельних відносин, вирішує земельні
спори щодо меж земельних ділянок за
межами населених пунктів, розташування
обмежень у використанні земель та
земельних сервітутів.

У разі незгоди власників землі або
землекористувачів з рішенням органів
місцевого самоврядування,
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
земельних відносин, спір вирішується
судом.

Відповідно до положень п. 3, 4
Прикінцевих та перехідних положень
Закону України Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо
розмежування земель державної та
комунальної власності з дня набрання
чинності цим Законом землями
комунальної власності відповідних
територіальних громад вважаються:

а) земельні ділянки:

на яких розташовані будівлі, споруди,
інші об'єкти нерухомого майна
комунальної власності відповідної
територіальної громади;

які перебувають у постійному
користуванні органів місцевого
самоврядування, комунальних
підприємств, установ, організацій;

б) всі інші землі, розташовані в межах
відповідних населених пунктів, крім
земельних ділянок приватної власності
та земельних ділянок, зазначених у
підпунктах „а" і „б" пункту 4 цього
розділу.

У державній власності залишаються:

а) розташовані в межах населених
пунктів земельні ділянки:

на яких розташовані будівлі, споруди,
інші об'єкти нерухомого майна
державної власності;

які перебувають у постійному
користуванні органів державної влади,
державних підприємств, установ,
організацій, Національної академії
наук України, державних галузевих
академій наук;

які належать до земель оборони;

б) земельні ділянки, що
використовуються Чорноморським флотом
Російської Федерації на території
України на підставі міжнародних
договорів, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України;

в) землі зон відчуження та безумовного
(обов'язкового) відселення, що зазнали
радіоактивного забруднення внаслідок
Чорнобильської катастрофи;

г) усі інші землі, розташовані за межами
населених пунктів, крім земельних
ділянок приватної власності та
земельних ділянок, зазначених у
підпункті „а" пункту 3 цього розділу.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу
України право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 386 цього ж кодексу
держава забезпечує рівний захист прав
усіх суб'єктів права власності.

Власник, який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Власник, права якого порушені, має
право на відшкодування завданої йому
майнової та моральної шкоди.

Статтею 392 цього ж кодексу передбачено,
що власник майна може пред'явити позов
про визнання його права власності, якщо
це право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

У процесі розгляду справи прокурором
та позивачем у відповідності до ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України не було надано суду належних та
допустимих доказів, що б
підтверджували оспорення та не
визнання відповідачами після
розмежування земель державної та
комунальної власності у відповідності
до Закону України Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо
розмежування земель державної та
комунальної власності та за умов
витребування судом у відповідача-2 на
користь Держави в особі позивача
спірної земельної ділянки права
власності Держави щодо спірної
земельної ділянки.

Отже, за таких обставин, суд вважає, що
недоведеними є факти оспорення та не
визнання відповідачами після
розмежування земель державної та
комунальної власності у відповідності
до Закону України Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо
розмежування земель державної та
комунальної власності та за умов
витребування судом у відповідача-2 на
користь держави в особі позивача
спірної земельної ділянки права
власності Держави щодо спірної
земельної ділянки, то відповідно
неможливим у такому випадку є захист
права власності на підставі та у
відповідності до ст. 392 Цивільного
кодексу України, а тому позовна вимога
прокурора, заявлена в інтересах
позивача, до відповідачів про визнання
права власності на спірну земельну
ділянку, є такою, що не ґрунтується на
нормах законодавства України, а тому
суд не вбачає підстав для задоволення
позову в цій частині.

Також, як було зазначено вище,
відповідач-2 у своєму відзиві б/н від
27.08.2014 р. на позовну заяву просить суд
відмовити позивачу у задоволенні
позову повністю, у тому числі, у зв'язку
із пропущенням строку позовної
давності.

З приводу вказаної заяви відповідача-2
суд вважає за необхідне зазначити
наступне.

Згідно ст. 256 Цивільного кодексу
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 цього ж кодексу
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 ст. 261 цього ж кодексу
встановлено, що перебіг позовної
давності починається від дня, коли
особа довідалася або могла довідатися
про порушення свого права або про
особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. 2-5 ст. 267 цього ж кодексу
заява про захист цивільного права або
інтересу має бути прийнята судом до
розгляду незалежно від спливу позовної
давності.

Позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Якщо суд визнає поважними причини
пропущення позовної давності, порушене
право підлягає захисту.

Як вбачається із матеріалів справи,
Заступник Прокурора Київської області
та Київська обласна державна
адміністрація довідались про
обставини прийняття Ірпінською
міською радою Київської області
рішення № 4766-90-5 від 25.06.2010 р. в частині
передачі земельної ділянки площею 0, 10
га Тмур А. Г. та подальшого відчуження
нею третім особам спірної земельної
ділянки в результаті проведення
Прокураторою Київської області у 2014 р.
перерівки законності використання
земельних ділянок на території м.
Ірпеня Київської області.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

У процесі розгляду справи
відповідачем-1 та відповідачем-2 у
відповідності до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України не було
надано суду жодних належних та
допустимих доказів, що б
підтверджували інший момент та факт
обізнаності прокурором і позивачем про
прийняте оспорюване рішення та про
виданий державний акт на право
власності на земельну ділянку та про
подальше відчуження Тмур А. Г. третім
особам спірної земельної ділянки і
відповідно про порушення свого права.

Оскільки, як було зазначено вище,
відповідачем-1 та відповідачем-2 у
відповідності до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України не було
надано суду жодних належних та
допустимих доказів, що б
підтверджували інший момент та факт
обізнаності прокурором і позивачем про
прийняте оспорюване рішення та про
виданий державний акт на право
власності на земельну ділянку та про
подальше відчуження Тмур А. Г. третім
особам спірної земельної ділянки і
відповідно про порушення свого права, а
тому суд дійшов висновку, що прокурор
та позивач довідались про прийняття
Ірпінською міською радою Київської
області рішення № 4766-90-5 від 25.06.2010 р. в
частині передачі земельної ділянки
площею 0, 10 га Тмур А. Г. та подальше
відчуження нею третім особам спірної
земельної ділянки в результаті
проведення Прокураторою Київської
області у 2014 р. перерівки законності
використання земельних ділянок на
території м. Ірпеня Київської області і
відповідно позовна давність по
оспоренню позивачем рішення № 4766-90-5
від 25.06.2010 р. Ірпінської міської ради
Київської області в частині передачі
земельної ділянки площею 0, 10 га Тмур А.
Г., Державного акту серії ЯЛ № 583543 на
право власності на земельну ділянку
площею 0, 10 га з кадастровим номером №
:01:177:0018, що знаходиться за адресою:
Київська область, м. Ірпінь, вул.
Лермонтова, 2-і, для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд,
виданий на користь Тмур Альони
Геннадіївни, з відмітками про
відчуження вказаної земельної ділянки
Нужденко Тетяні Петрівни, Данковичу
Віталію Михайловичу та ТОВ „БГМ ЛТД" і
про його реєстрацію у Відділі
Держкомзему у місті Ірпінь Київської
області, по витребуваню з незаконного
володіння у ТОВ „БГМ ЛТД" на користь
Держави в особі Київської обласної
державної адміністрації земельну
ділянку з кадастровим номером №
:01:177:0018, вартістю 120 340, 00 грн,
розпочала свій перебіг з моменту, коли
він довідався про порушення своїх прав
і інтересів, і тому прокурор в
інтересах позивача в межах строків
позовної давності звернувся в
господарський суд із позовом до
відповідачів за захистом своїх прав і
інтересів.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
обставини справи, позовні вимоги
підлягають задоволенню частково.

Судові витрати відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України покладаються на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати недійсним рішення №
4766-90-5 від 25.06.2010 р. Ірпінської міської
ради Київської області
(ідентифікаційний код 33800777) в частині
передачі земельної ділянки площею 0, 10
га Тмур Альоні Геннадіївні.

3. Визнати недійсним Державний акт
серії ЯЛ № 583543 на право власності на
земельну ділянку площею 0, 10 га з
кадастровим номером № :01:177:0018, що
знаходиться за адресою: Київська
область, м. Ірпінь, вул. Лермонтова, 2-і,
для будівництва та обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
та споруд, виданий Ірпінською міською
радою Київської області, Відділом
Держкомзему у м. Ірпінь Київської
області на користь Тмур Альони
Геннадіївни, з відмітками про
відчуження вказаної земельної ділянки
Нужденко Тетяні Петрівни, Данковичу
Віталію Михайловичу та Товариству з
обмеженою відповідальністю „БГМ ЛТД" і
про його реєстрацію у Відділі
Держкомзему у місті Ірпінь Київської
області.

4. Витребувати з незаконного
володіння Товариства з обмеженою
відповідальністю „БГМ ЛТД"
(ідентифікаційний код 37911391) на користь
Держави в особі Київської обласної
державної адміністрації
(ідентифікаційний код 00022533) земельну
ділянку з кадастровим номером №
:01:177:0018.

5. Відмовити в задоволенні інших
позовних вимог.

6. Стягнути з Ірпінської міської
ради Київської області
(ідентифікаційний код 33800777) в доход
Державного бюджету України судові
витрати 2 436 (дві тисячі чотириста
тридцять шість) грн 00 (нуль) коп.
судового збору.

7. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю „БГМ ЛТД"
(ідентифікаційний код 37911391) в доход
Державного бюджету України судові
витрати 2 406 (дві тисячі чотириста шість)
грн 80 (вісімдесят) коп. судового збору.

Суддя
В.М.Бацуца

Повний текст рішення підписаний

21 листопада 2014 р.