Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/20822/14 25.11.14

За позовом Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «АХА
Страхування»

до Відкритого акціонерного товариства
Національна акціонерна страхова
компанія «ОРАНТА»

про стягнення 9 193,28 грн.

Суддя Якименко М.М.

Представники сторін:

від позивача: Гоголь О.Я. - довіреність
б/н від 07.05.2014 року;

від відповідача: Чала І.М. - довіреність
б/н від 17.09.2014 року;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «АХА Страхування»
звернулося до Господарського суду м.
Києва з позовом до Відкритого
акціонерного товариства Національна
акціонерна страхова компанія «ОРАНТА»
про стягнення 9 193,28 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в
результаті дорожньо-транспортної
пригоди майну Тронько А.В., яка є
страхувальником позивача, було завдано
матеріальної шкоди, яка була
відшкодована позивачем в якості
страхового відшкодування. У зв'язку з
цим позивач просить суд стягнути з
відповідача 9 193,28 грн. - суми сплаченого
страхового відшкодування, 1 827,00 грн. -
судового збору.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 01.10.2014 року порушено провадження у
справі та призначено її розгляд на
28.10.2014 року.

27.10.2014 року через відділ діловодства
суду від представника відповідача
надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 28.10.2014 року розгляд справи
відкладено на 11.11.2014 року.

В судове засідання 11.11.2014 року
представник позивача з'явився, позовні
вимоги підтримав.

В судове засідання 11.11.2014 року
представник відповідача не з'явився,
про причини неявки суд не повідомив,
про день та час розгляду справи
повідомлений належним чином.

З поданого представником відповідача
відзиву на позовну заяву вбачається, що
заперечення відповідача проти
позовних вимог обґрунтовуються
наявністю обопільної вини водіїв Квіта
П.В. (автомобіль Nissan Note, державний
номерний знак ВІ 2000 ВК) та Тронька А.В. (
автомобіль AUDI A-4 державний номерний
знак ВІ 3343 АМ) у скоєнні ДТП, що сталося
29.04.2013 року по вул. Ватутіна від вул.
Пушкіна в напрямку вул. Зигіна в м.
Полтава.

У зв'язку з вищевикладеним,
відповідачем заявлено клопотання про
витребування у Київського районного
суду м. Полтави постанови про
результати розгляду адміністративної
справи щодо вчинення Тронько А.В.
адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 38 ГПК України
сторона або прокурор у разі
неможливості самостійно надати докази
вправі подати клопотання про
витребування господарським судом
доказів.

З метою повного та всебічного
з'ясування обставин справи, суд вважає
за необхідне задовольнити клопотання
відповідача про витребування доказів у
Київського районного суду м. Полтави.

Враховуючи необхідність витребування
додаткових доказів по справі, суд
вважав за доцільне відкласти розгляд
справи на 25.11.2014 року.

В судовому засіданні 25.11.2014 року
представник позивача позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та просив
суд їх задовольнити.

В судовому засіданні 25.11.2014 року
представник відповідача позовні
вимоги визнав частково.

Відповідно до статті 85 ГПК України в
судовому засіданні 25.11.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в
їх сукупності та заслухавши пояснення
представників позивача та відповідача,
Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

02.10.2014 року між Тронько А.В. (далі по
тексту - страхувальник) та Приватним
акціонерним товариством «Страхова
компанія «АХА Страхування» (далі по
тексту - страховик, позивач) укладено
Договір добровільного страхування
наземного транспорту №130530Га/12п (далі
за текстом - Договір), за умовами якого
був застрахований транспортний засіб
марки «Audi A4», державний номер ВІ3343АМ
(далі по тексту - застрахований
транспортний засіб).

Відповідно до Договору страхування
страховик повинен відшкодовувати
шкоду, що трапилась в результаті
страхового випадку, а саме:
пошкодження, втрата або знищення
транспортного засобу або додаткового
обладнання внаслідок ДТП -
дорожньо-транспортної пригоди за
участю транспортного засобу.

З матеріалів справи слідує, що 29.04.2013
року в м. Києві по вул. Ватутіна від вул.
Пушкіна в напрямку вул. Зигіна в м.
Полтава, сталося ДТП, в результаті
якого зіткнулися застрахований
транспортний засіб, та транспортний
засіб марки «Nissan Note», державний номер
ВІ2000ВК, яким керував Квіта П.В., у
результаті чого застрахованому
транспортному засобу було завдано
пошкодження (Відомості про ДТП №9192555
від 18.05.2014 року; наявні у матеріалах
справи).

Відповідно до Страхового акту
№1.002.13.05536/VESKO16073 від 07.05.2013 року вартість
матеріального збитку, завданого
застрахованому транспортному засобу
склала 9 703,28 грн. (копія страхового акту
в матеріалах справи).

У зв'язку зі зверненням страхувальника
до позивача з заявою про виплату
страхового відшкодування в порядку
регресу (копія заяви в матеріалах
справи), позивачем було визнано
вищезазначену дорожньо-транспортну
пригоду страховим випадком, про що
складено відповідний страховий акт,
видано наказ на здійснення виплати
страхового відшкодування
страхувальникові (зазначені документи
містяться в матеріалах справи) у
розмірі 9 703,28 грн.

Відповідно до ст. 22, 1166 ЦК України особа,
якій завдано збитків в результаті її
цивільного права, має право на їх
відшкодування. Шкода, завдана майну
фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала, і звільняється
від її відшкодування, якщо доведе, що
шкоду завдано не з її вини.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Договір укладений між позивачем та
страхувальником за своєю правовою
природою є договором страхування.
Правовідносини щодо страхування
регулюються нормами Цивільного
кодексу України, зокрема, главою 67 ЦК
України.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Майнова шкода, завдана
страхувальникові позивача була
відшкодована позивачем відповідно до
умов Договору, однак постановами
Київського районного суду м. Полтави
(суддя Колько О.С.) від 24.05.2013 року справа
№552/3426/13-п, винним у ДТП визнано: 1) водія
транспортного засобу марки «Audi A4»,
державний номер ВІ3343АМ, Тронько Ю.В. та
2) водія транспортного засобу марки
«Nissan Note», державний номер ВІ2000ВК, Квіта
П.В., відповідно до єдиної
централізованої бази даних МТСБУ
цивільно-правова відповідальність
Бульба О.В. (власника транспортного
засобу марки «Nissan Note», державний номер
ВІ2000ВК) на момент
дорожньо-транспортної пригоди була
застрахована в Відкритого
акціонерного товариства Національна
акціонерна страхова компанія «ОРАНТА»,
відповідно до Полісу серія АВ №4290449, що
в свою чергу є підставою для
відшкодування завданої майнової шкоди
відповідачем.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1188 ЦК України
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме за наявності вини
всіх осіб, діяльністю яких було завдано
шкоди, розмір відшкодування
визначається у відповідній частці
залежно від обставин, що мають істотне
значення.

Пунктом 3 Постанови № 6 від 27.03.1992
Пленуму Верховного Суду України „Про
практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування
шкоди" передбачено, що шкода, заподіяна
кількома особами, відшкодовується
кожною з них в частині, заподіяної нею
(в порядку часткової відповідальності).
Особи, які спільно заподіяли шкоду,
тобто заподіяли неподільну шкоду
взаємопов'язаними, сукупними діями, або
діями з єдністю наміру, несуть
солідарну відповідальність перед
потерпілими. У такому ж порядку
відповідають володільці джерел
підвищеної небезпеки за шкоду,
заподіяну внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки іншим
особам.

Отже, виходячи із того, що шкода була
заподіяна транспортним засобам в
результаті ДТП, яке сталося внаслідок
спільних дій Тронько Ю.В. та Квіта П.В.,
які визнанні винними у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого статтею 124 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, і до обох суб'єктів
застосовано однакову міру
відповідальності, суд дійшов висновку,
що розміри часток ступенів їх вини є
рівними, тобто становить 50 %.

Згідно до ст. 27 Закону України «Про
страхування» та ст. 993 ЦК України до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

У відповідності до вимог ст.1191 ЦК
України особа, яка відшкодувала шкоду,
завдану іншою особою, має право
зворотної вимоги (регресу) до винної
особи у розмірі виплаченого
відшкодування, якщо інший розмір не
встановлений законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про
страхування» франшиза - частина
збитків, що не відшкодовується
страховиком згідно з договором
страхування.

Судом встановлено, що страховик
виконав своє грошове зобов'язання
(сплатив страхове відшкодування Квіти
П.В) 08.05.2013 року на підтвердження чого
позивач надав суду платіжне доручення
№29612 від 08.05.2013 року на суму 9 703,28 грн. (
копія платіжного доручення міститься в
матеріалах справи).

Відповідно до Полісу АВ №4290449 ліміт
відповідальності відповідача: за шкоду
по життю та здоров'ю 100 000,00 грн., за шкоду
по майну 50 000,00 грн., франшиза 510,00 грн.
(копія Полісу міститься в матеріалах
справи).

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Зважаючи на встановлені обставини
справи та вимоги правових норм
викладених вище, господарський суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги в частині стягнення
матеріальної шкоди в порядку регресу в
розмірі 9 193,28 грн. підлягають
частковому задоволенню і за
розрахунком суду становлять 4 341,64 грн.
(сума виплаченого страхового
відшкодування 9 703,28 грн. * ступінь вини
обох учасників ДТП 50%- 510,00 грн. франшизи
= 4 341,64 грн.).

Відповідно до статті 49 ГПК України
судові витрати покладаються судом на
відповідача пропорційно розміру
задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.
32, 33, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суддя,
-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства Національна акціонерна
страхова компанія "ОРАНТА" (02081, м. Київ,
ВУЛИЦЯ ЗДОЛБУНІВСЬКА, будинок 7-Д, ) на користь Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування» (04070, м. Київ,
ВУЛИЦЯ ІЛЛІНСЬКА, будинок 8, ) 4 341 (чотири тисячі триста сорок
одну) грн. 64 коп. - суми сплаченого
страхового відшкодування, 862 (вісімсот
шістдесят дві) грн. 82 коп. - судового
збору.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя
Якименко М.М.

Дата складання (підписання) повного
тексту рішення: 27.11.2014 року.