ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 року Справа № 904/762/14

Вищий господарський суд України
у складі колегії суддів:

Головуючого судді
Малетича М.М.

суддів
Мамонтової О.М.

Круглікової К.С.

За участю представників сторін:

від позивача не з'явилися

від відповідача не з'явилися

розглянувши касаційну скаргу
приватної виробничо-комерційної фірми
"Дніпрорембуд" на рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 18.03.14р. та постанову
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 31.07.14р.

у справі № 904/762/14

за позовом комунального підприємства
"Теплоенерго" Дніпропетровської
міської ради, м. Дніпропетровськ

до приватної виробничо-комерційної
фірми "Дніпрорембуд", м.
Дніпропетровськ

про стягнення 48257,02 грн

В С Т А Н О В И
В:

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 18.03.14р. у
справі № 904/762/14 (суддя Євстигнеєва Н.М.)
позов задоволено повністю, з
відповідача на користь позивача
стягнуто 32161,83 грн основного боргу та
16095,19 грн пені.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
31.07.14р. (головуючий Білецька Л.М., судді
Парусніков Ю.Б., Тищик І.В.) вказане
рішення залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятими судовими
актами, відповідач звернувся з
касаційною скаргою, в якій просить
рішення від 18.03.14р. та постанову від
31.07.14р. скасувати, у позові відмовити. В
обґрунтування касаційної скарги
заявник посилається на неправильне
застосування судами норм
матеріального права, зокрема, ч. 2 ст. 509,
ст.ст. 549, 610, ч. 1 і 2 ст. 1212, ч. 2 ст. 1213,
Цивільного кодексу України ч. 2 ст. 275 ГК
України, ч. 1 ст. 19 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги".

Колегія суддів Вищого господарського
суду України, на підставі встановлених
фактичних обставин справи, перевіривши
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
дійшла висновку що касаційна скарга не
підлягає задоволенню, з огляду на
слідуюче.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступне.

Відповідач на підставі договору
купівлі-продажу від 17.10.97р. є власником
нежитлового вбудованого приміщення
площею 232 м2, розташованого за адресою:
м. Дніпропетровськ, вул. Новоорловска, 4.

01.03.07р. між комунальним
підприємством "Теплоенерго"
Дніпропетровської міської ради
(Постачальник) та приватною
виробничо-комерційною фірмою
"Дніпрорембуд" (Споживач) укладений
договір № 982 на відпуск теплової
енергії для потреб опалення та
гарячого водопостачання, за умовами
якого постачальник здійснює відпуск
теплової енергії для потреб
центрального опалення та гарячого
водопостачання споживачу на об'єкті за
адресою: вул. Новоорловська, 4 від
джерела теплопостачання вул. Х. Грімау,
3.

Угодою від 11.01.10р. зазначений
договір сторонами розірвано.

24.11.11р. відповідач звернувся до
позивача з листом (а.с. 97 т. 1), в якому
просив розглянути оплату за теплову
енергію по тарифам для фізичних осіб,
оскільки теплова енергія поступає по
одній тепловій мережі як на житловий
будинок так і на його приміщення.

26.12.13р. за підсумком обстеження
мережі опалення та наявності приборів
опалення по приватній
виробничо-комерційній фірмі
"Дніпрорембуд", комісією було складено
акт (а.с. 48 т. 1), яким встановлено, що
наявні прибори опалення підключені до
загальної мережі опалення житлового
будинку по вул. Новоорловській, 4.

В період з жовтня 2011 року по
грудень 2013 року позивач надав
відповідачу послуги з теплопостачання
на загальну суму 58581,71 грн, про що
складені акти здачі-приймання теплової
енергії: за листопад 2011 року на суму 4
165,34 грн., за грудень 2011 року на суму 3 996,55
грн., за січень 2012 року на суму 6 032,87 грн.,
за лютий 2012 року на суму 7 656,70 грн., за
березень 2012 року на суму 4 276,45 грн., за
квітень 2012 року на суму 235,56 грн., за
жовтень 2012 року на суму 56,41 грн., за
листопад 2012 року на суму 2 788,93 грн., за
грудень 2012 року на суму 5 689,51 грн., за
січень 2013 року на суму 5 187,50 грн., за
лютий 2013 року на суму 4 026,04 грн., за
березень 2013 року на суму 4 090,46 грн., за
квітень 2013 року на суму 269,00 грн., за
жовтень 2013 року на суму 1 439,12 грн., за
листопад 2013 року на суму 2 414,70 грн., за
грудень 2013 року на суму 5 103,86 грн. Акти №
712 від 31.01.13р., № 1596 від 28.02.13р., № 2258 від
31.03.13р., № 3234 від 30.04.13р. підписані
сторонами.

Відповідач послуги оплатив
частково, в сумі 26419,88 грн, що
підтверджується платіжними
дорученнями № @2PL912429 від 02.02.12р. на суму
4165,34 грн (оплата за листопад 2011 року); №
@2PL483278 від 13.03.12р. на суму 3996,55 грн (оплата
за грудень 2011 року), № 41 від 10.04.12р. на
суму 6032,87 грн (оплата за січень 2012 року);
№ @2PL486743 від 06.06.12р. на суму 4000 грн
(оплата за лютий 2012 року); № @2PL486736 від
06.06.12р.на суму 235,56 грн (оплата за квітень
2012 року); № @2PL759560 від 13.07.12р. на суму 2700
грн. (оплата за лютий 2012 року); № 701 від
07.08.12р. на суму 956,70 грн (оплата за лютий
2012 року); № 937 від 19.09.12р. на суму 2000 грн
(оплата за березень 2012 року); № 9602612 від
08.11.12р. на суму 2000 грн (оплата за
березень 2012 року); № 1211 від 06.11.12р. на
суму 276,45 грн (оплата за березень 2012
року); № 1243 від 12.11.12р. на суму 56,41 грн
(оплата за жовтень 2012 року).

08.02.14р. комунальне підприємство
"Теплоенерго" Дніпропетровської
міської ради звернулося з позовом до
приватної виробничо-комерційної фірми
"Дніпрорембуд" про стягнення 32161,83 грн
заборгованості за період з жовтня 2011
року по грудень 2013 року та 16095,19 грн
пені.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 18.03.14р. у
справі № 904/762/14, залишеним без змін
постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
31.07.14р., позовні вимоги задоволено
повністю на підставі ч. 1 і 2 ст. 1212, ч. 2
ст. 1213 ЦК України, п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону
України "Про житлово-комунальні
послуги".

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Частинами п'ятою-шостою ст. 19 Закону
України "Про теплопостачання" (далі -
Закон) передбачено, теплотранспортуюча
організація не має права відмовити
споживачу теплової енергії у
забезпеченні його тепловою енергією за
наявності технічних можливостей на
приєднання споживача до теплової
мережі. Споживач повинен щомісячно
здійснювати оплату теплопостачальній
організації за фактично отриману
теплову енергію.

Абзацом першим ч. 3 ст. 24 Закону
визначено, що своєчасне укладання
договору з теплопостачальною
організацією на постачання теплової
енергії є основним обов'язком
споживача теплової енергії.

У разі несвоєчасної сплати платежів за
споживання теплової енергії споживач
сплачує пеню за встановленими
законодавством або договором
розмірами (ч. 5 ст. 25 Закону).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
відповідальність суб'єктів
підприємницької діяльності за
несвоєчасне внесення плати за спожиті
комунальні послуги та утримання
прибудинкових територій", суб'єкти
підприємницької діяльності, які
використовують нежилі будинки і
приміщення, належні їм на праві
власності або орендовані ними на
підставі договору, для провадження
цієї діяльності за несвоєчасні
розрахунки за спожиті комунальні
послуги сплачують пеню в розмірі
одного відсотка від суми простроченого
платежу за кожний день прострочення,
якщо інший розмір пені не встановлено
угодою сторін, але не більше 100
відсотків загальної суми боргу.

Касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази (ч. 2 ст.
1117 ГПК України).

Як встановлено судами, позивачем
фактично надані послуги з
теплопостачання у нежитловому
приміщенні відповідача за адресою: вул.
Новоорловська, 4 у м. Дніпропетровську,
подача теплової енергії у вказаний
будинок в період з жовтня 2011 року по
грудень 2013 року підтверджується
рапортами про роботу котельних
теплового району № 10, наявних в
матеріалах справи (а.с. 49-80 т. 1). З 11.01.10р.
між сторонами відсутні договірні
правовідносини. Позивачем в
односторонньому порядку складені акти
здачі-приймання теплової енергії за
вищевказаний період, які разом з
рахунками на оплату, від отримання яких
відповідач відмовився, були надіслані
27.02.14р. останньому поштою, про що
свідчить фіскальний чек та опис
вкладення. Акти № 712, № 1596, № 2258, № 3234 за
січень-квітень 2013 року відповідач
підписав, надані протягом
листопада-грудня 2011 року, січня-квітня,
жовтня 2012 року послуги оплатив. За
таких обставин, суди обгрунтовано
задовольнили вимоги про стягнення
боргу та пені з наведених підстав.

Враховуючи викладене, колегія вважає,
що оскаржені рішення і постанова
прийняті з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підлягають залишенню в силі.

Керуючись ст.ст. 1117, 1119 - 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу приватної
виробничо-комерційної фірми
"Дніпрорембуд" залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 18.03.14р.
та постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
31.07.14р. у справі № 904/762/14 залишити без
змін.

Поновити виконання рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 18.03.14р. у даній справі.

Головуючий суддя
М.М. Малетич

Судді:
О.М. Мамонтова

К.С. Круглікова