ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.11.2014 Справа № 920/1840/14

За позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "ФРУНЗЕ-ЕЛЕКТРОД"
м. Суми

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "М-Логістик", м. Суми

про стягнення 27 482 грн. 41 коп.

Суддя Зражевський
Ю.О.

Представники сторін:

від позивача: Тищенко А.В. за
довіреністю № 2/13Д від 13.10.2014

від відповідача: не з'явився

при секретарі судового засідання
Кас`яні А.О.

Суть спору: позивач у позовній заяві
просить суд стягнути з відповідача на
свою користь заборгованість за
поставлений товар в сумі 27 482 грн. 41 коп.,
з яких: 24053 грн. 50 коп. основного боргу за
договором поставки № 54/01-13Ф, 681 грн. 61
коп. пені, 350 грн. 38 коп. 3% річних, 2396 грн.
92 коп. інфляційних збитків та витрати
по сплаті судового збору у розмірі 1827
грн. 00 коп.

Відповідач відзив на позовну заяву
суду не надав, в засідання суду не
з'явився, належним чином був
повідомлений про час і місце
проведення судового засідання.

12.11.2014 відповідачем подана заява № 50, в
якій просить суд перенести дату
розгляду судового засідання на іншу
дату у зв'язку з відрядженням директора
підприємства.

Представник позивача в судовому
засіданні заперечував проти заяви
відповідача про відкладення розгляду
даної справи, вважаючи, що такі дії
відповідача направлені на
безпідставне затягування судового
розгляду.

Господарський суд зазначене
клопотання відхиляє, оскільки не
вбачає для відкладення розгляду даної
справи необхідних підстав та в
матеріалах справи достатньо доказів
для розгляду її по суті.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача та оцінивши надані докази, суд
встановив:

15.08.2013 року між позивачем - Товариством
з обмеженою відповідальністю
"ФРУНЗЕ-ЕЛЕКТРОД" та відповідачем -
Товариством з обмеженою
відповідальністю "М-Логістик" був укла
дений договір поставки № 54/01-13Ф,
відповідно до умов якого позивач
зобов'язався передати у власність
відповідача, а відповідач зобов'язався
прийняти та оплатити на умовах
договору товар, відповідно до рахунків
фактур та видаткових накладних, які
надаються позивачем.

Відповідно до п. 1 Додаткової угоди № 1
до Договору, сторони виклати п. 3.1
Договору в наступній редакції:
«покупець (відповідач) здійснює оплату
шляхом банківського переказу на
поточний рахунок Постачальника
(позивача), визначений у Договорі.
Покупець (відповідач) здійснює оплату
протягом 30-ти календарних днів від дати
поставки.

Відповідно до вимог ст. 712 ЦК
України, за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у
встановлений строк (строки) товар у
власність покупця для використання
його у підприємницькій діяльності або
в інших цілях, не пов'язаних з
особистим, сімейним, домашнім або іншим
подібним використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

На виконання умов договору, відповідно
до рахунку № 822.01.140303 від 04.04.2014 позивач
поставив, а відповідач прийняв товар на
суму 26053 грн. 50 коп., що підтверджується
видатковою накладною № 822.01/239 від 04.04.2014
року.

Відповідно до умов Договору, кінцевий
строк оплати поставленого Товару
складає 04.05.2014 року.

Станом на 16.10.2014 відповідач
зобов'язання по оплаті за поставлений
по Договору товар виконав частково,
сплатив 2000,00 грн., що підтверджується
платіжним дорученням № 352 від 26.09.2014
року.

Таким чином, станом на 16.10.2014 вартість
неоплаченого товару за Договором
становить 24053грн. 50 коп.

Відповідно до приписів статті 11
Цивільного кодексу України, цивільні
права та обов'язки виникають з дій осіб,
що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені актами цивільного
законодавства, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки,
а як визначено приписами статті 509
цього ж Кодексу, зобов'язання виникають
із підстав встановлених вищевказаною
правовою нормою.

Згідно із статтею 173 Господарського
кодексу України, господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

За змістом статті 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цивільного кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Оскільки відповідачем не надано суду
доказів сплати боргу в сумі 24053 грн. 50
коп. та не надано суду доказів в
обґрунтування заперечень по позову,
вимоги позивача в цій частині
визнаються судом обґрунтованими, і
такими, що підлягають задоволенню на
підставі статей 525, 526 Цивільного
кодексу України.

Правові наслідки порушення
зобов'язання по договору встановлені
ст.611 ЦК Украї ни, в т.ч. сплата
неустойки.

Згідно 8.3 Договору у разі прострочення
оплати Товару за Договором відповідач
сплачує постачальнику пеню у розмірі
0,1% вартості Товару за кожен день
прострочення, але не більше 3%
простроченого платежу.

Згідно розрахунку позивача розмір пені
за порушення відповідачем строків
оплати за товар з 05.05.2014 по 16.07.2014,
розрахований у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ та складає 681 грн.
61 коп.

Пунктом 6 ст. 232 ГК України передбачено,
що нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Відповідно до Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань» за
несвоєчасну оплату нараховується пеня
в розмірі подвійної облікової ставки
НБУ від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен
календарний день прострочення.

Оскільки вимоги позивача по стягненню
681 грн. 61 коп. пені за договором поставки
№ 54/01-13Ф є правомірними і
обґрунтованими, господарський суд
визнає вимоги позивача в даній частині
позову такими, що підлягають
задоволенню.

Позивачем заявлені вимоги по стягненню
з відповідача 3% річних в сумі 350 грн. 38
коп. за прострочення відповідачем
виконання грошового зобов'язання, 2396
грн. 92 коп. інфляційних збитків,
нараховані за період з 05.05.2014 по 16.09.2014.

Статтею 625 Цивільного кодексу України
передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимоги кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3% річних від простроченої суми,
якщо інший розмір процентів не
встановлено договором, або законом.

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги стосовно стягнення 350 грн. 38 коп.
- 3% річних, 2396 грн. 92 коп. інфляційних
збитків за порушення терміну виконання
грошових зобов'язань є обґрунтованими,
правомірними та такими, що підлягають
задоволенню на підставі ст. 625
Цивільного кодексу України.

Згідно ст. ст. 44, 49 ГПК України з
відповідача підлягають стягненню
витрати позивача по сплаті судового
збору.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
82 - 85 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
"М-Логістик" (40031, м. Суми, вул. Курська, 147,
код 37654885) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"ФРУНЗЕ-ЕЛЕКТРОД" (40004, м. Суми, вул.
Горького, 58, код 36066802) 24053 грн. 50 коп.
боргу, 681 грн. 61 коп. пені, 350 грн. 38 коп. - 3%
річних, 2396 грн. 92 коп. інфляційних
збитків, 1827 грн. 00 коп. витрати по сплаті
судового збору.

Повне рішення складено 19.11.2014 року.

Суддя Ю.О. Зражевський