ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2014 року
Справа № 23/183-08

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів: головуючого судді
Широбокової Л.П. - доповідач,

суддів Пруднікова В.В.,
Орєшкіної Е.В.

При секретарі судового засідання:
Валяр М.Г.

за участю представників сторін:

від позивача: Герасимчук С.С., дов.
№4/10-104 від 22.02.14, представник;

від відповідача: представник не
з'явився, про час та місце судового
засідання повідомлений належним чином,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Дніпропетровської міської ради, м.
Дніпропетровськ на рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 03.09.2014р. у справі №23/183-08

за позовом Дніпропетровської міської
ради, м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ІКП-Київ-1",

м. Дніпропетровськ

про визнання недійсним договору оренди
земельної ділянки (кадастровий номер
:02:405:0021)

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 03.09.2014р.
(колегія суддів: головуючий суддя
Дубінін І.Ю., судді: Назаренко Н.Г.,
Ліпинський О.В.) позов задоволено
частково, визнано недійсним договір
оренди земельної ділянки від 07.11.2007р.,
укладений між Дніпропетровською
міською радою та Товариством з
обмеженою відповідальністю "ІКП-Київ-1",
яка знаходиться за адресою: по просп. К.
Маркса між вулицями Леніна та Артема
(Бабушкінський район) і зареєстрована в
Державному реєстрі земель за
кадастровим номером :02:405:0021;
стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ІКП-Київ-1" на
користь Дніпропетровської міської
ради - 85,00 грн. державного мита та 118,00
грн на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу. В решті
позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням,
Дніпропетровська міська рада
звернулась з апеляційною скаргою, в
якій, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить рішення скасувати,
прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити повністю. В обґрунтування
апеляційної скарги посилається на
ст.ст. 42, 82, 84 Господарського
процесуального кодексу України щодо
повного та всебічного з'ясування
обставин справи. Вказує, що акт
приймання-передачі об'єкта оренди є
невід'ємною частиною договору
відповідно до п. 14.3 договору, складався
між сторонами, а суд дійшов помилкового
висновку про те, що спірна земельна
ділянка відповідачу не передавалася.

Від позивача надійшло повторне
клопотання про відстрочення сплати
судового збору мотивоване тим, що рух
коштів по рахунках Ради призупинено.

Відповідач не забезпечив явку
повноважного представника в судове
засідання, не зважаючи на те, що
належним чином був повідомлені про час
та місце розгляду справи (поштове
повідомлення вручено 29.10.2014р.), причин
неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, обговоривши доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, виходячи
з наступного.

Судом при розгляді справи встановлено,
що 17.09.2007 року на засіданні виконавчого
комітету Дніпропетровської міської
ради було прийнято рішення №3124 "Про
проект рішення міської ради "Про
передачу ТОВ "ІКП-Київ-1", , земельних ділянок по пр. Карла
Маркса між вулицями Леніна та Артема
(Бабушкінський район) в оренду та
спільну оренду для проектування та
будівництва підземного торговельного
комплексу".

07 листопада 2007 року між
Дніпропетровською міською радою
(орендодавець) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "ІКП-Київ-1",
(орендар) укладено договір оренди
землі, за умовами якого орендодавець
передає, а орендар приймає у строкове
платне користування земельну ділянку,
яка знаходиться за адресою: по пр.
К.Маркса між вулицями Леніна та Артема
(Бабушкінський район) і зареєстрована в
державному реєстрі земель за
кадастровим номером :02:405:0021.

Відповідно до п. 1.3 договору оренди
землі підставою для надання земельної
ділянки в оренду є рішення міської ради
від 19.09.2007 року № 82/19.

Акт приймання-передачі об'єкта оренди,
відповідно до п. 14.3 договору оренди
землі є невід'ємною частиною договору.

Спірний договір оренди землі
посвідчений нотаріусом та
зареєстрований у Державному реєстрі
земель із вчиненням запису 21.11.2007р. за
№16.

Дніпропетровська міська рада 17.04.2008р.
звернулася до господарського суду з
позовом про визнання вказаного
договору недійсним і зобов'язання
відповідача повернути земельну
ділянку. Вимоги позивача ґрунтувались
на тому, що проект спірного договору
оренди земельної ділянки було
підготовлено на підставі неіснуючого
рішення міської ради, що
підтверджується рішенням
Дніпропетровської міської ради №2/24
від 22.11.2007р. «Про ситуацію стосовно пл.
В.І. Леніна».

В цьому рішенні зазначено: «На
засіданні виконавчого комітету 17.09.2007р.
було прийнято рішення №3124 «Про проект
рішення міської ради «Про передачу ТОВ
«ІКП-Київ-1», , земельних
ділянок по прос. Карла Маркса між
вулицями Леніна та Артема
(Бабушкінський район) в оренду та
спільну оренду для проектування та
будівництва підземного торговельного
комплексу». При цьому, на розгляд
постійних комісій та пленарних
засідань міської ради вище зазначений
проект рішення не вносився та не
розглядався. Однак, на підставі
неіснуючого рішення міської ради
начальником земельного управління
Дніпропетровської міської ради Зайцем
Є.І. було підготовлено проект договору
оренди земельних ділянок, що були
нібито передані в оренду ТОВ
«ІКП-Київ-1». Першим заступником
міського голови Крупським А.Ф. цей
проект договору було підписано».

Пунктами 1 і 3 цього рішення міська рада
скасувала рішення виконавчого
комітету міської ради від 17.09.2007р. №3124
та зобов'язала заступника міського
голови Афанасьєву О.А. вжити заходи
щодо розірвання з ТОВ «ІКП-Київ-1»
договору оренди земельних ділянок по
пр. Карла Маркса між вулицями Леніна та
Артема (Бабушкінський район).

Розгляд справи неодноразово зупинявся
до закінчення розслідування у
кримінальній справі, яка була закрита
відповідно до Постанови про закриття
кримінального провадження від 29.09.2013р.

Відповідно до ст. 13 Конституції
України, земля є об'єктом права
власності Українського народу. Від
імені Українського народу права
власника здійснюють органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування в межах, визначених
цією Конституцією.

Відповідно до п. 34 ст. 26 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
від 21.05.1997р. №280/97-ВР (із змінами і
доповненнями), виключно на пленарних
засіданнях сільської, селищної,
міської ради вирішуються, зокрема,
питання щодо розпорядження землями
комунальної власності.

Частиною 1 ст. 116 Земельного
кодексу України встановлено, що
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом.

Згідно ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу
України, господарські договори
укладаються за правилами,
встановленими Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом, іншими
нормативно-правовими актами щодо
окремих видів договорів.

За приписами ч. 1 ст. 124 Земельного
кодексу України (в редакції на час
укладання спірного договору), передача
в оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній власності,
здійснюється на підставі рішення
відповідного органу виконавчої влади
шляхом укладення договору оренди
земельної ділянки.

Таким чином, правовою підставою
укладення договору оренди земельної
ділянки має бути рішення органу
місцевого самоврядування, прийняте у
відповідності з вимогами чинного
законодавства.

Підстави визнання правочинів
недійсними містяться в ст. 215
Цивільного кодексу України, зокрема,
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам. Особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності. Волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним (ст. 203 ЦК).

В оспорюваному договорі зазначено, що
підставою для надання земельної
ділянки в оренду є рішення
Дніпропетровської міської ради від
19.09.2007р. № 82/19.

Разом з тим, Дніпропетровська міська
рада спростувала наявність такого
рішення (Рішення Дніпропетровської
міської ради №2/24 від 22.11.2007р. «Про
ситуацію стосовно пл. В.І. Леніна»),
тобто були відсутні правові підстави
для укладання спірного договору
оренди.

Наявна в матеріалах світлокопія
рішення Дніпропетровської міської
ради від 19.09.2007р. №82/19 «Про передачу ТОВ
«ІКП-Київ-1» , земельних
ділянок по пр. Карла Маркса між
вулицями Леніна та Артема
(Бабушкінський район) в оренду та
спільну оренду для проектування та
будівництва підземного торгівельного
комплексу», яка також була надана в
аналогічних справах №№18/93-08, 18/94-08,18/95-08,
18/96-08, 18/97-08, правомірно не прийнята
судом першої інстанції до уваги в
зв'язку з відсутністю такого рішення та
не відповідності копії вимогам щодо
доказів.

Таким чином, враховуючи, що рішення про
передачу ТОВ «ІКП-Київ-1» земельних
ділянок по пр. Карла Маркса між
вулицями Леніна та Артема
(Бабушкінський район) в оренду та
спільну оренду для проектування та
будівництва підземного торгівельного
комплексу на розгляд сесії міської
ради не виносилось і не приймалось, суд
апеляційної інстанції погоджується з
висновком суду першої інстанції про
визнання договору оренди землі від
07.11.2007р. недійсним.

В силу ст. 216 Цивільного кодексу
України, ст. 34 Закону України «Про
оренду землі» наслідком визнання
правочину недійсним, тобто припинення
договору оренди землі, є обов'язок
орендаря повернути орендодавцеві
орендовану земельну ділянку.

Як вбачається із протоколу вилучення
від 18.01.2008р. в Додатку №1 під №177
значиться «Акт приймання-передачі
земельної ділянки №:02:405:0021» на
1-му аркуші (а.с.25).

Суд першої інстанції не звернув на це
увагу, не витребував від сторін і не
дослідив у судовому засіданні Акту
приймання-передачі, та прийшов до
помилкового висновку, що спірна
земельна ділянка не передавалася
відповідачу у користування. Внаслідок
чого неправомірно відмовив у
задоволенні вимог щодо її повернення.

При таких обставинах, апеляційний суд
вважає за необхідне прийняти до уваги
Акт приймання-передачі від 07.11.2007р.,
яким підтверджується передача спірної
земельної ділянки відповідачу у
користування. Відтак, вимоги позивача
про повернення земельної ділянки також
підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 104
Господарського процесуального кодексу
України, розгляд справи господарським
судом за відсутністю будь-якої із
сторін, не повідомленої належним чином
про місце засідання суду є в будь-якому
випадку підставою для скасування
рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 79, ст. 87
Господарського процесуального кодексу
України про зупинення провадження у
справі та його поновлення судом
виноситься ухвала, яка надсилається
сторонам.

Як підтверджується матеріалами справи
ухвала про поновлення провадження у
справі була прийнята судом 03.09.2014р.,
відправлена сторонам 09.09.2014р., судове
засідання було призначено на 03.09.2014р. та
в цей же день і було прийняте
оспорюване рішення суду за відсутності
представників сторін, які не були
повідомлені належним чином про час і
місце розгляду справи.

Лист суду від 12.08.2014р. за №23/183-08/40978/14
щодо необхідності забезпечити явку
представників сторін 03.09.2014р. о 12.50год.
та надання додаткових доказів з метою
поновлення провадження у справі. (а.с.
137) не може бути прийнятий до уваги як
доказ належного повідомлення сторін
про час і місце судового засідання,
оскільки такий процесуальний документ
не передбачений Господарським
процесуальним кодексом України та в
ньому не йшлося про призначене судове
засідання.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що судом першої інстанції
допущено порушення процесуальних норм,
справа розглянута за відсутності
сторін, які не були повідомлені
належним чином про час і місце розгляду
справи, що є безумовною підставою для
скасування рішення місцевого
господарського суду Вказане
узгоджується із правовою позицією,
викладеною у п. 3.9. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції». Вказане порушення
також призвело до неповного з'ясування
обставин справи та прийняття
помилкового рішення в частині відмови
у позові.

Враховуючи вище викладене, рішення
суду як прийняте з порушенням норм
матеріального права при неповному
з'ясуванні обставин, що мають значення
для справи, в силу п. 1 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 104
Господарського процесуального кодексу
України, підлягає скасуванню з
прийняттям нового рішення про
задоволення позову повністю.

Судові витрати по справі покладаються
на Відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 99, 101-105
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Дніпропетровської
міської ради - задовольнити.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 03.09.2014р.
у справі №23/183-08 - скасувати.

Прийняти нове рішення.

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним договір оренди
земельної ділянки від 07.11.2007р., яка
знаходиться за адресою: по просп. К.
Маркса між вулицями Леніна та Артема
(Бабушкінський район) і зареєстрована в
Державному реєстрі земель за
кадастровим номером :02:405:0021,
укладений між Дніпропетровською
міською радою та Товариством з
обмеженою відповідальністю "ІКП-Київ-1".

Зобов'язати Товариство з обмеженою
відповідальністю "ІКП-Київ-1" (49038, м.
Дніпропетровськ, вул. Столярова, 1; ) повернути
Дніпропетровській міській раді (49000, м.
Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 75;
) земельну ділянку, яка
знаходиться по пр. К. Маркса між
вулицями Леніна та Артема
(Бабушкінський район) і зареєстрована в
Державному реєстрі земель за
кадастровим номером :02:405:0021.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ІКП-Київ-1" (49038, м.
Дніпропетровськ, вул. Столярова, 1; ) на користь
Дніпропетровської міської ради (49000, м.
Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 75; р/р
5004 обласної дирекції "Укрсоцбанк",
МФО 305017, ) - 85,00 грн.
(вісімдесят п'ять грн.) державного мита
та 118,00 грн. (сто вісімнадцять грн.) на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Стягнути з Дніпропетровської міської
ради (49000, м. Дніпропетровськ, пр. Карла
Маркса, 75; , р/р 5004 в
Обласній дирекції «Укрсоцбанку», МФО
305017) в доход Державного бюджету України
(Отримувач коштів - Управління
Державної казначейської служби
України у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровській
області, код одержувача (код за ЄДРПОУ) -
37989274, банк одержувача - ГУ ДКСУ у
Дніпропетровській області, м.
Дніпропетровська, код банку одержувача
(МФО) - 805012, Рахунок одержувача - 2004,
код класифікації доходів бюджету -
22030001) судовий збір за розгляд
апеляційної скарги - 609,00 грн. (шістсот
дев'ять грн.).

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ІКП-Київ-1" (49038, м.
Дніпропетровськ, вул. Столярова, 1; ) на користь
Дніпропетровської міської ради (49000, м.
Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 75; р/р
5004 обласної дирекції "Укрсоцбанк",
МФО 305017, ) - витрати по
сплаті судового збору за розгляд
апеляційної скарги - 609,00 грн. (шістсот
дев'ять грн.).

Видачу наказів на виконання постанови
доручити господарському суду
Дніпропетровської області.

Постанова набирає чинності з часу її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України протягом
двадцятиденного строку з дати її
прийняття.

Повний текст постанови складений
21.11.2014р.

Головуючий суддя
Л.П. Широбокова

Суддя
В.В. Прудніков

Суддя
Е.В. Орєшкіна