ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2014 р.
Справа № 914/3737/14

За позовом: приватного підприємства
«Беркут», м. Львів,до
відповідача:Квартирно-експлуатаційног
о відділу міста Львова, м. Львів,про:
стягнення боргу, Суддя Т. РимЗа участю
представників:позивача:Домінік П.П. -
довіреність №5 від 10.10.2014
р.,відповідача:Куцак В.Л. - довіреність
№4042 від 20.08.2014 р.На розгляд
Господарського суду Львівської
області подано позов приватного
підприємства «Беркут» до
Квартирно-експлуатаційного відділу
міста Львова про стягнення коштів.
Ухвалою Господарського суду
Львівської області від 21.10.2014 року
провадження у справі порушено, позовну
заяву прийнято до розгляду, справу
призначено до судового розгляду на
05.11.2014 р. Рух справи відображено в
попередніх ухвалах суду.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
відповідач у порушення умов договору
№09/08/13 від 09.08.2013 р. не оплатив у повному
обсязі вартості отриманого товару,
внаслідок чого виникла заборгованість
у сумі 7.919,82 грн. Крім того, відповідачу
нараховано 1.469,83 грн. пені, 265,59 грн. - 3%
річних, 1.370,13 грн. інфляційних втрат.

Відповідач у поданому відзиві вказує
на безпідставність нарахування пені за
період з 19.02.2014 року по 01.09.2014 року з
огляду на необхідність дотримання
приписів частини 6 статті 232
Господарського кодексу України. В
решті заявлених позовних вимог
відповідач не заперечив.

В судове засідання 19.11.2014 р.
представником позивача у заяві (вх.
№50231/14 від 19.11.2014 р.) та представником
відповідача у заяві (вх. №50354/14 від
19.11.2014 р.) повідомлено про сплату
основного боргу. Відповідачем у
підтвердження проплати долучено до
матеріалів справи платіжне доручення
від 13.11.2014 р. №1984 на суму 7.919,82 грн.

Вислухавши представників сторін,
проаналізувавши матеріали справи, суд
установив таке.

Між сторонами у справі укладено
договір №09/08/13 від 09.08.2013 р. (надалі -
Договір). Згідно з умовами цього
договору продавець (позивач у справі)
зобов'язується передати у власність
покупцеві (відповідач у справі), а
покупець зобов'язується прийняти та
сплатити за товар (надалі - товар)
згідно з накладною.

На виконання умов цього договору
позивачем передано, а відповідачем
прийнято товару на суму 7.919,82 грн., про
що свідчить видаткова накладна №12 від
09.08.2013 р. на суму 7.919,82 грн. та
довіреність №130 від 01.08.2013 р. Жодних
претензій щодо обсягу та якості
переданого товару відповідачем не
заявлено.

Сторонами погоджено стан взаємних
розрахунків, про що складено акт від
01.10.2014 р. Згідно з цим актом
заборгованість відповідача перед
позивачем становить 7.919,82 грн.

Відповідачем оплачено суму основного
боргу після порушення провадження у
справі, про що свідчить платіжне
доручення від 13.11.2014 р. №1984 на суму 7.919,82
грн.

При ухваленні рішення суд керувався
таким.

Між сторонами у справі виникли
зобов'язання з приводу поставки товару
на підставі Договору купівлі-продажу в
силу пункту 1 частини другої статті 11
Цивільного кодексу України.

Відповідно до частин першої та другої
статті 712 Цивільного кодексу України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Частиною першою статті 530 Цивільного
кодексу України визначено, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Пунктом 3.2 Договору передбачено, що
розрахунки за товари здійснюються
покупцем по безготівковому розрахунку
на розрахунковий рахунок продавця на
протязі 5 банківських днів з дня
отримання товару.

Суд при розгляді позовних вимог
враховує наступне. Відповідно до
пункту 1-1 частини 1 статті 80
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору. Згідно з пунктом 4.4
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" від
26.12.2011 р. №18 господарський суд припиняє
провадження у справі у зв'язку з
відсутністю предмета спору (пункт 1-1
частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у
випадку припинення існування предмета
спору (наприклад, сплата суми боргу,
знищення спірного майна, скасування
оспорюваного акта державного чи іншого
органу тощо), якщо між сторонами у
зв'язку з цим не залишилося
неврегульованих питань. Припинення
провадження у справі на підставі
зазначеної норми ГПК можливе в разі,
коли предмет спору існував на момент
виникнення останнього та припинив
існування в процесі розгляду справи.
Якщо ж він був відсутній і до порушення
провадження у справі, то зазначена
обставина тягне за собою відмову в
позові, а не припинення провадження у
справі.

Таким чином, оскільки відповідачем
борг у сумі 7.919,82 грн. погашено після
подання позову до суду, провадження у
справі в цій частині потрібно
припинити.

Згідно з пунктом 6.2 Договору у випадку
прострочення покупцем оплати вартості
товару покупець сплачує пеню в розмірі
подвійної облікової ставки
Національного Банку України за кожен
день прострочення. Однак суд, провівши
перерахунок пені з урахуванням
обмежень, визначених частиною 6 статті
232 Господарського кодексу України (в
частині шестимісячного строку
нарахування), дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог про
стягнення пені частково, в сумі 521,84 грн.

Сума боргу (грн)Період
простроченняКількість днів
простроченняРозмір облікової ставки
НБУРозмір подвійної облікової ставки
НБУ в деньСума пені за період
прострочення7919.8219.08.2013 - 19.02.20141856.5000 %0.036
%*521.84В задоволенні решти вимог в цій
частині потрібно відмовити.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом. За таких
обставин вимоги позивача про стягнення
з відповідача 1.370,13 грн. інфляційних
втрат, 265.59 грн. - 3% річних, є
обґрунтованими та такими, що
підлягають до задоволення.

Відповідно до статей 33, 38
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
Сторона або прокурор у разі
неможливості самостійно надати докази
вправі подати клопотання про
витребування господарським судом
доказів. У разі задоволення клопотання
суд своєю ухвалою витребовує необхідні
докази.

Зазначені вище норми процесуального
закону спрямовані на реалізацію статті
43 Господарського процесуального
кодексу України. Згідно з положеннями
цієї статті судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Господарський суд створює сторонам та
іншим особам, які беруть участь у
справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

За таких обставин суд дійшов висновку
про те, що відповідачем частково
спростовано доводи позовної заяви, а
тому позову підлягає до задоволення
частково.

Відповідно до частини першої статті 49
Господарського процесуального кодексу
України судовий збір покладається у
спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав, - на
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, керуючись
статтями 80, 82, 83, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити
частково.

2. Стягнути з
Квартирно-експлуатаційного відділу
міста Львова (адреса: вулиця Шевченка,
будинок 3-А, місто Львів, Львівська
область, 79016; ідентифікаційний код 07638027)
на користь приватного підприємства
«Беркут» (адреса: вулиця Драгана,
будинок 30, квартира 42, місто Львів,,
Львівська область, 79049;
ідентифікаційний код 23267591) 521,84 грн.
пені, 1.370,13 грн. інфляційних втрат, 265.59
грн. - 3% річних, 1.669,88 грн. відшкодування
витрат на оплату судового збору.

3. Припинити провадження у справі в
частині стягнення 7.919,82 грн. основного
боргу.

4. В задоволенні решти позовних
вимог відмовити.

Повне рішення складено 21.11.2014 р.

Суддя
Рим Т.Я.