ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2014 року Справа №
904/9229/13

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Лисенко О.М.
(доповідач)

суддів: Джихур О.В., Виноградник О.М.

секретар судового засідання Ситникова
М.Ю.

Представники сторін:

від позивача: Касьян А.М., довіреність №
13 від 01.11.13, представник;

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
повідомлений належним чином.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу фізичної
особи - підприємця Благодарової Лідії
Андріївни, м.Кривий Ріг на рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 23 січня 2014 року у справі
№ 904/9229/13

за позовом комунального підприємства
теплових мереж «Криворіжтепломережа»,
м.Кривий Ріг

до фізичної особи - підприємця
Благодарової Лідії Андріївни, м.Кривий
Ріг

про стягнення 4054,22 грн. боргу за теплову
енергію

В судовому засіданні було проголошено
вступну та резолютивну частину
постанови (статті 85, 99, 105
Господарського процесуального кодексу
України).

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 23 січня
2014 року по справі № 904/9229/13 (суддя Юзіков
С.Г.) задоволені позовні вимоги
Комунального підприємства теплових
мереж «Криворіжтепломережа», м.Кривий
Ріг до Фізичної особи - підприємця
Благодарової Лідії Андріївни, м.Кривий
Ріг про стягнення 4054,22 грн.
заборгованості, з яких 3792,08 грн. боргу
за теплову енергію за період з 25 лютого
2011 року по 24 жовтня 2013 рік, яка виникла
за поставлену теплову енергію за
Договором від 01 жовтня 2009 року
№ 6375, укладеному між сторонами по
справі; 114,46 грн.- пені,147,68 грн. - 3% річних
, нарахованих за несвоєчасну оплату.

Рішення обґрунтоване виконанням
позивачем зобов'язань по поставці
відповідачу теплової енергії згідно до
умов Договору від 01 жовтня 2009 року №
6375, та несвоєчасним виконанням
відповідачем умов Договору по оплаті
позивачу отриманої теплової енергії,
вимогами статей 173-175,193,230-213,275
Господарського кодексу України, 525, 526,
530, 610, 612 Цивільного кодексу України.

Не погодившись із вказаним рішенням,
до господарського суду з апеляційною
скаргою звернувся відповідач - Фізична
особа - підприємець Благодарова Лідія
Андріївна, м.Кривий Ріг, в якій просить
рішення скасувати, а в задоволенні
позовних вимог відмовити, посилаючись
на те, що після виконання видимого
розриву труби гарячого постачання та
припинення подачі тепла до приміщення (
Довідка позивача від 18 лютого 2010 року),
позивачу було направлено листа про
розірвання Договору на постачання
тепла від 01 жовтня 2009 року.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
повідомлений належним чином ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 23.10.2014р. (
рекомендоване повідомлення про
вручення поштового відправлення а.с.115),
зі штампом канцелярії суду про
розсилку, вчиненим згідно з
Інструкцією з діловодства в
господарських судах України,
затверджену Наказом Державної судової
адміністрації України від 20.02.2013р. № 28.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
правильність юридичної оцінки
встановлених фактичних обставин
справи, застосування господарським
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
при прийнятті ним рішення, колегія
суддів дійшла висновку, що оскаржуване
рішення господарського суду
Дніпропетровської області не підлягає
скасуванню з наступних підстав.

Відносини, що виникли між сторонами у
справі на підставі Договору, є
господарськими зобов'язаннями, тому,
згідно зі статтями 4, 173-175 і частиною 1
статті 193 Господарського кодексу
України, до цих відносин мають
застосовуватися відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей передбачених
Господарським кодексом України.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті
11 Цивільного кодексу України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Відповідно до статті 275 Господарського
кодексу України за договором
енергопостачання енергопостачальне
підприємство відпускає електричну
енергію, пару, гарячу і перегріту воду
споживачеві, який зобов'язаний
оплатити прийняту енергію та
дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

01 жовтня 2009 року сторонами по справі
укладено Договір № 6375 на постачання
теплової енергії для потреб опалення,
вентиляції, гарячого водопостачання та
пару (надалі Договір) ( а.с.7).

Згідно з дислокацією до Договору
об'єктом теплоспоживання є нежитлове
приміщення за адресою: вул.
Кемеровська, 35 у м. Кривий Ріг, яке
відповідач займає відповідно до
договору оренди нерухомого майна
спільної власності територіальних
громад Дніпропетровської області від 20
серпня 2012року.

Облік споживання теплової енергії
проводиться розрахунковим способом з
урахуванням приладу обліку, що
обумовлено пунктом 2.1 Договору.

Тарифи теплової енергії, передбачені
постановою НКРЕ України №119 від
30 вересня 2011року, за якою
вартість 1 гКал становить 795,04 грн. без
ПДВ.

Згідно з пунктом 3.1 Договору споживач
проводить оплату щомісяця наданих
послуг по постачанню гарячої води та
опалення приміщення, самостійно, в
грошовій формі, та іншими формами
розрахунку за згодою сторін до 15-го
числа місяця наступного за
розрахунковим та згідно пункту 3.4
Договору повинна проводитись
передоплата, у розмірі 75% планового
місячного споживання у строк до 20 числа
кожного місяця.

Позивач договірні зобов'язання
виконував, постачаючи теплоносій
(опалення приміщення) протягом всього
періоду, передбаченого Договором, з
урахуванням щорічних розпоряджень
Виконавчого комітету Криворізької
міської ради Дніпропетровської
області "Про початок та закінчення
опалювального періоду". Про подачу
теплоносія й припинення подачі
свідчать відповідні акти.

Позивач направляв відповідачу рахунки
на оплату поставленої теплової
енергії, що підтверджується реєстрами
рахунків або списками рекомендованих
листів.

За період з 25 лютого 2011року по 24 жовтня
2013 рік позивач поставив відповідачу
теплову енергію ( послуги по
центральному опаленню) на суму 4227,68
грн., з яких сплачено 435,60 грн., борг
складає 3792,08 грн.

Позовні вимоги за надання послуг
по постачанню гарячої води відповідачу
у даній справі не виставлялися,
оскільки відповідачем був виконаний
видимий розрив труби гарячого
водопостачання.

Відповідно до статей 525, 526
Цивільного кодексу України
одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше
не встановлено договором або законом.
Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 193 Господарського кодексу
України визначено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону та
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Доказів сплати боргу відповідач до
суду не надав.

За вказаних обставин позовні вимоги в
частині основного боргу у сумі 3792,08грн.,
що складають заборгованість за
опалення підлягають стягненню.

Згідно з пунктом 3.3 Договору за
несвоєчасну оплату за теплової
енергії відповідач повинен сплатити
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки Національного банку України за
кожен день прострочення оплати. Розмір
пені за розрахунком позивача становить
- 114,46 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України відповідачу
нараховані три проценти річних від
простроченої суми - 147,68 грн.

Доводи апеляційної скарги щодо
неврахування судом першої інстанції
Довідки позивача від 18 лютого 2010 року (
а.с.95) про не нарахування відповідачу
за центральне опалення з 04 січня 2010
року, у зв'язку з виконанням видимого
розриву труби та Заяви від 05 січня 2010
року про розірвання Договору від 01
жовтня 2009 року № 6375 до уваги не
приймаються з наступних підстав.

Згідно до частини 1 статті 101
Господарського процесуального кодексу
України у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за
наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.
Додаткові докази приймаються судом,
якщо заявник обґрунтував неможливість
їх подання суду першої інстанції з
причин, що не залежали від нього.

Як вбачається із матеріалів справи,
судом належним чином відправлені
відповідачу всі процесуальні
документи прийняті судом до справи, які
повернені згідно до поштових
повідомлень до суду, у зв'язку зі
спливом строку зберігання.

Поважних причин ненадання зазначених
Довідки позивача від 18 лютого 2010 року
та Заяви відповідача від 05 січня 2010
року ( а.с.94) до суду першої інстанції
відповідачем не наведено, і доказів
таких причин не надано.

Але, колегія суддів, вважає за
необхідне зазначити, що Довідка
позивача від 18 лютого 2010 року не може
бути прийнята як доказ відключення
відповідача від центрального опалення,
оскільки відповідачем не надано
належних доказів такого відключення в
будь-який спосіб, а саме не надано,
підписаного двома сторонами по справі
Акту.

Згідно до пункту 6.1 Договору сторони
узгодили, що Договір діє з 01 жовтня 2009
року по 01 жовтня 2010 року і вважається
продовженим, у разі коли за місяць до
закінчення його строку ні одна із
сторін не подасть заяву про відмову
від Договору чи його перегляду. При
заяві одної із сторін про його
розірвання за один місяць і при
відсутності заборгованості у
відповідача за надані послуги, Договір
може бути розірвано ( а.с.9).

Заява від 05 січня 2010 року отримана
відповідачем 30 липня 2014 року.

Інших доказів розірвання Договору,
передбачених Договором чи чинним
законодавством, відповідачем до суду
не надано.

З урахуванням наведеного, доводи
апеляційної скарги не спростовують
ніяким чином вищенаведену правову
оцінку матеріалів, обставин справи,
отже, не є правовими підставами зміни
чи скасування оскаржуваного рішення
господарського суду
Дніпропетровської області від 23 січня
2014 року.

Підстави для зміни або скасування
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 23 січня
2014 року по справі № 904/9229/13, які
передбачені статтею 104
Господарського процесуального кодексу
України, відсутні.

Судовий збір за перегляд справи в
апеляційному порядку покладається на
скаржника відповідно до статті 49
Господарського процесуального кодексу
України.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, апеляційний господарський суд
-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної
особи - підприємця Благодарової Лідії
Андріївни, м.Кривий Ріг - залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 23
січня 2014 року у справі № 904/9229/13-
залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до
Вищого господарського суду України
через Дніпропетровський апеляційний
господарський суд протягом двадцяти
днів.

Матеріали справи повернути до
господарського суду Дніпропетровської
області.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 24 листопада 2014 року.

Головуючий суддя
О.М.Лисенко

Суддя
О.В.Джихур

Суддя
О.М.Виноградник