ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2014 р.
Справа № 5015/3554/12

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії

Головуючого судді
Давид Л.Л.

суддів
Данко Л.С.

Юрченко Я.О.

при секретарі судового засідання
Шкребій А.В.

розглянувши матеріали апеляційної
скарги Приватного акціонерного
товариства «По виробництву інсулінів
«Індар», від 03.07.2014 р. №1750/121-04-50 (вх. №
апеляційного суду 01-05/3599/14)

на рішення Господарського суду
Львівської області від 17.06.2014 р.

у справі № 5015/3554/12 (головуючий суддя -
Матвіїв Р.І., судді - Мазовіта А.Б.,
Петрашко М.М.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Індар», м. Київ

до відповідача 1 Товариства з обмеженою
відповідальністю «Пластфарма», м.
Львів

до відповідача 2 Приватного
акціонерного товариства «По
виробництву інсулінів «Індар», м. Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача 2 - Товариства з
обмеженою відповідальністю «Торговий
дім «Індар», м. Вінниця

про стягнення 5 410 750,00 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Мортук О.В.- представник
(довіреність б/н від 28.02.2014 р.);

від відповідача 1: не з»явились;

від відповідача 2: Черняк Т.М. -
начальник юридичного департаменту
(довіреність від 10.10.2014 р. №2541/1/121-10-50);

третя особа: не з»явились;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду
Львівської області від 17.06.2014 р.
задоволено позовні вимоги ТзОВ
«Індар», м. Київ (надалі - Позивач) до
відповідачів - ТзОВ «Пластфарма», м.
Львів (надалі - Відповідач 1) та ПАТ «По
виробництву інсулінів «Індар», м. Київ
(надалі - Відповідач 2) за участю третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, на стороні
відповідача 2 - ТзОВ «Торговий дім
«Індар», м. Вінниця (надалі - третя
особа) про стягнення 5 410 750,00 грн.
Стягнуто з Відповідача 2 на користь
Позивача 5 400 750,00 грн. та 63 736,20 грн. в
рахунок відшкодування сплаченого
судового збору, а також стягнуто з
Відповідача 1 на користь Позивача - 10 000
грн. та 643,80 грн. в рахунок відшкодування
сплаченого судового збору.

Відповідач 2 - ПАТ «По виробництву
інсулінів «Індар», не погодившись з
винесеним рішенням, подав апеляційну
скаргу від 03.07.2014 р. №1750/121-04-50 (вх. №
апеляційного суду 01-05/3599/14), в якій
посилається на те, що останнє прийнято
з порушенням норм чинного
законодавства та з неповним
дослідженням матеріалів та обставин
справи, а саме:

Cудом, на думку Скаржника, не з»ясовано
тих обставин, що ТзОВ «ТД «Індар», що є
первісним кредитором за договором
№2007-1 від 20.07.2011 р. на момент прийняття
рішення мав заборгованість перед ним в
розмірі 17 270 398,27 грн.; ТзОВ «Індар», що
є новим кредитором за Договором, на
момент прийняття рішення має
заборгованість перед ним в розмірі 5 285
103,77 грн.; ТзОВ «ТД «Індар» постановою
Господарського суду Вінницької
області від 06.08.2013 р. у справі №5/30/2012/5003
визнано банкрутом. Відповідно до цього
вважає, що дані обставини є підставою
для припинення зобов»язань Скаржника
за Договором в порядку ст. 601 ЦК України,
наслідком якого стане відсутність
спору в даній справі;

Cудом помилково зазначено, що ТзОВ «ТД
«Індар» передало новому кредитору
(Позивачу у справі) документи, які
засвідчують право вимоги за Договором,
оскільки Позивач не надав суду для
огляду оригінали видаткової накладної
№ТД-0000265 від 29.07.2011 р. та довіреності
№228289 від 29.07.2011 р. і які відсутні в
матеріалах справи;

Також Скаржник вважає, що судом
порушено норми матеріального права, а
саме: ст. ст. 515, 517 ЦК України. Вважає, що
заміна кредитора за Договором є
протиправною, а не надання Позивачем
доказів переходу до нього прав у
зобов»язанні за Договором дає право
Скаржнику не виконувати свого
зобов»язання за Договором новому
кредитору;

На думку Скаржника, судом також
порушено норми процесуального права, а
саме: ч. 1 ст. 79 ГПК України, оскільки
поновлено провадження у справі, не
дочекавшись результату розгляду справ
№902/235/14 про визнання недійсними
договору від 16.02.2012 р. про відступлення
права вимоги в сумі 5 410 750,00 грн. та
справи №5/30/2012/5003 визнання недійсним
договору про відступлення права вимоги
в сумі 5 410 750,00 грн. недійсним.

Дані обставини Скаржник вважає
підставою для скасування рішення
місцевого господарського суду та
просить прийняти нове, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Позивач - ТзОВ «Індар» - у відзиві б/н і
б/д (вх. № суду 01-04/4719/14 від 18.08.14 р.)
заперечує доводи апеляційної скарги
посилаючись на те, що твердження
Скаржника про ненадання суду
оригіналів первинних документів є
неправдивим, оскільки Позивач
неодноразово надавав для огляду всі
оригінали документів та наполягав на
внесення цієї процесуальної дії до
протоколу судового засідання. Щодо
твердження Скаржника про протиправну
заміну кредитор, вважає, що такий
висновок спростовується рішенням
Господарського суду м. Києва щодо
відсутності підстав для визнання
недійсним договору відступлення права
вимоги від 16.02.2012 р. Крім цього,
зазначає, що на дату укладення Договору
ТзОВ «ТД «Індар» не перебував у
процедурі банкрутства. Відповідно до
цього, просить рішення місцевого
господарського суду залишити без змін,
апеляційну скаргу - без задоволення, як
безпідставну і необґрунтовану.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 31.07.2014 р.
прийнято апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «По
виробництву інсулінів «Індар», від
03.07.2014 р. №1750/121-04-50 (вх. № апеляційного
суду 01-05/3599/14) на рішення Господарського
суду Львівської області від 17.06.2014 р. у
справі № 5015/3554/12 та призначено до
розгляду в судовому засіданні на 18.08.2014
р. в складі колегії : головуючого судді
Давид Л.Л., суддів Гриців В.М. та Данко
Л.С. (Т-2, а.с.70-71).

01.08.2014 р. в канцелярію суду від ПРАТ
«Індар» (Скаржника) надійшла заява про
відмову від апеляційної скарги в
порядку ст. 100 ГПК України (Т-2, а.с.95).

Розпорядженням голови суду від 18.08.2014 р.
у зв»язку із перебуванням судді Гриців
В.М. у відпустці, в склад колегії суддів
для розгляду справи №5015/3554/12
Господарського суду Львівської
області введено суддю Кордюк Г.Т. (Т-2,
а.с.114).

Ухвалою суду від 18.08.2014 р. за
клопотанням третьої особи розгляд
справи відкладено в судове засідання
на 29.09.2014 р. в складі колегії :
головуючого судді Давид Л.Л., суддів -
Данко Л.С. та Кордюк Г.Т. (Т-2, а.с.124-125).

24.09.2014 р. в канцелярію суду від ПАТ «По
виробництву інсулінів «Індар»
поступило клопотання від 22.09.14 р.
№2369/121-04-50 про зупинення провадження у
даній справі до вирішення
Господарським судом Вінницької
області у справі №5/30/2012/5003 заяви ПрАТ
«По виробництву інсулінів «Індар» про
визнання договору від 16.02.2012 р. про
відступлення права вимоги в сумі 5 410
750,00 грн. недійсним (Т-2, а.с.126-128).

29.09.2014 р. від представника Скаржника
поступило клопотання, б/н від 29.09.2014 р.
про витребування у ТзОВ «Індар»
первинних бухгалтерських документів
щодо боргу перед ТзОВ «ТД «Індар» в
розмірі 14 234 002,00 грн. та відкладення
розгляду справи (Т-2, а.с.139-140).

Розпорядженням голови суду від 29.09.2014 р.
у зв»язку з перебуванням судді Кордюк
Г.Т. у відпустці, в склад колегії суддів
по розгляду справи №5015/3554/12
Господарського суду Львівської
області введено суддю Гриців В.М. (Т-2,
а.с.163).

В судове засідання 29.09.2014 р. з»явився
представник Позивача та Відповідача 2
(Скаржник).

Зз ініціативи суду здійснюється
технічна фіксація судового процесу у
справі №5015/3554/12 за допомогою технічних
засобів, а саме: програмно-апаратного
комплексу "Оберіг".

Ухвалою суду від 29.09.2014 р. розгляд
справи відкладено в судове засідання
на 03.11.2014 р. в складі колегії :
головуючого судді Давид Л.Л., суддів -
Гриців В.М. та Данко Л.С. (Т-2, а.с.167-168) та
зазначено, що клопотання про зупинення
провадження у справі, про
витребовування додаткових доказів по
справі та відмови від апеляційної
скарги, яка була подана раніше, будуть
вирішенні в наступному судовому
засіданні.

13.10.2014 р. в канцелярію суду від Голови
правління ПрАТ «Індар» Вишневської Л.В.
поступили пояснення від 03.10.2014 р.
№2472/121-04-50 щодо поданої заяви про
відмову від апеляційної скарги, в якій
вказано, що заява надрукована не на
бланку Скаржника, вона не має
реєстраційного номеру, підписана
шляхом факсимільного відтворення
підпису голови правління Вишневської
Л.А., скріпленого печаткою Скаржника.
Відтак, голова правління ПрАТ «Індар» -
Вишневська Л.В. пояснює, що зазначеної
відмови від апеляційної скарги не
підписувала і факсиміле свого підпису
не використовує. Крім цього, зазначає,
що заява має ознаки підробки, бо
складена не на бланку Скаржника, не
зареєстрована в журналі реєстрації
вхідних документів і факсимільне
відтворення підпису скріплене
печаткою, яка не використовується
Скаржником. Вважає, що заява не є
належним і допустимим доказом тих
обставин, що Скаржник відмовився від
своєї апеляційної скарги у справі
№5015/3554/12. Відповідно до цього, вказує,
що підтримує свою апеляційну скаргу,
просить її розглянути і задоволити.

В судове засідання 03.11.2014 р. з»явились
представники Позивача та Відповідача 2
(Скаржник), який підтримав пояснення
голови правління ПрАТ «Індар» від
03.10.2014 р. №2472/121-04-50.

Також, безпосередньо перед судовим
засіданням, 03.11.2014 р. представником
Відповідача 2 додатково подано
клопотання про зупинення провадження у
справі (Т-2, а.с.176-241).

Судова колегія 03.11.2014 р. ухвалила
відмовити в задоволенні заяви голови
правління ПрАТ «Індар» (вх. № суду
01-04/4348/14 від 01.08.2014 р.) про відмову від
апеляційної скарги у даній справі (Т-2,
а.с.244-246), а також відкласти розгляд
справи в судове засідання на 17.11.2014 р.
зазначивши при цьому, що клопотання
Скаржника про зупинення провадження у
даній справі, буде вирішено в
наступному судовому засіданні, з
огляду на його об»ємність (66 аркушів) та
подання безпосередньо перед судовим
засіданням, а відтак потребує часу для
його вивчення в тому числі учасниками
судового процесу (Т-2, а.с.247-248).

Розпорядженням в.о. голови суду від
17.11.2014 р. у зв»язку з відпусткою судді
Гриців В.М., в склад колегії суддів по
розгляду справи №5015/3554/12 введено суддю
Юрченка Я.О.

В судове засідання 17.11.2014 р. з»явились
представники Позивача та Відповідача 1.
Відповідач 2 та третя особа участі
уповноважених представників в судове
засідання 17.11.2014 р., як і в попередні
судові засідання, не забезпечили,
причин неявки не повідомили, хоча
належним чином були повідомлені про
час та місце розгляду справи ухвалою
суду від 03.11.2014 р., що підтверджується
штампом на звороті ухвали (Т-2, а.с.247-248).

Перед початком судового засідання
17.11.2014 р. представником Позивача подано
заяву, б/н і б/д (вх. № суду 01-04/6814/14 від
17.11.2014 р. в редакції заяви, б/н від 17.11.2014
р. (вх. № суду 01-04/6820/14) про відвід суддів
Давид Л.Л. та Данко Л.С.

В задоволенні даної заяви відмовлено з
підстав, викладених в ухвалі суду від
17.11.2014 р.

В подальшому представник Відповідача 1
в судовому засіданні підтримав
клопотання про зупинення провадження у
даній справі та витребування
додаткових доказів по справі, а
представник Позивача, відповідно,
заперечив проти задоволення таких.

Судова колегія, заслухавши прояснення
представників сторін щодо клопотань
про зупинення провадження у даній
справі до вирішення Господарським
судом Вінницької області у справі
№5/30/2012/5003 заяви ПрАТ «Індар» про
визнання Договору про відступлення
права вимоги від 16.02.2012 р. недійсним (Т-2,
а.с.126-128, 176-241) ухвалила відмовити в
задоволенні таких з огляду, на
наступне:

В п. 3.16 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 року "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" статтею 79 ГПК
встановлено вичерпний перелік підстав
зупинення провадження у справі.
Зупинення провадження у справі з інших
підстав є неправомірним. Зокрема,
відповідно до частини першої статті 79
ГПК господарський суд зупиняє
провадження у справі в разі
неможливості розгляду даної справи до
вирішення пов'язаної з нею іншої
справи, що розглядається іншим судом.
При цьому пов'язаною з даною справою є
така інша справа, у якій інший суд
встановлює обставини, що впливають чи
можуть вплинути на подання і оцінку
доказів у даній справі; в тому числі
йдеться про факти, які мають
преюдиціальне значення (частини друга -
четверта статті 35 ГПК). Під
неможливістю розгляду даної справи
слід розуміти неможливість для даного
господарського суду самостійно
встановити обставини, які
встановлюються іншим судом в іншій
справі, - у зв'язку з непідвідомчістю
або непідсудністю іншої справи даному
господарському суду, одночасністю
розгляду двох пов'язаних між собою
справ різними судами або з інших
причин.

Матеріалами справи встановлено, що
підставами для зупинення провадження у
даній справі, представник відповідача
2, як і в суді першої інстанції, так і
апеляційної інстанції вважає розгляд
Господарським судом Вінницької
області справи № 902/235/14 за позовом
Приватного акціонерного товариства "По
виробництву інсулінів "Індар" до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім "Індар"
та до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Індар" про визнання
недійсним договору про відступлення
права вимоги та розгляд заяви
Приватного акціонерного товариства "По
виробництву інсулінів "Індар" про
визнання недійсним договору про
відступлення права вимоги у справі №
5/30/2012/5003.

В матеріалах справи наявні докази, що
підтверджують дійсність договору про
відступлення права вимоги від 16.02.2012 р. ,
а саме: рішенням Господарського суду
міста Києва від 20.11.2013 року, залишеним
без змін Постановою Київського
апеляційного господарського суду від
25.02.2014 року та Постановою Вищого
господарського суду України від 14.04.2014
року у задоволенні позовних вимог
Приватного акціонерного товариства "По
виробництву інсулінів "Індар" до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Індар" та Товариства
з обмеженою відповідальністю "Торговий
дім "Індар" про визнання недійсним
договору відступлення права вимоги на
суму 5 410 750 грн. від 16.02.2012 року
відмовлено повністю, що також доводить
правомірність укладення і дійсність
договору.

Відповідно до цього, враховуючи
достатність належних доказів, що
відповідно дають змогу вирішити спір
по суті та неодноразове зупинення
провадження у даній праві в суді першої
інстанції, судовою колегією
Львівського апеляційного
господарського суду відхиляються
клопотання про зупинення провадження в
даній справі. При цьому, судова колегія
зазначає, що місцевим господарським
судом також правомірно відмовлено в
задоволенні повторних клопотань про
зупинення провадження в даній справі, з
мотивів зазначених вище.

Щодо клопотання Відповідача про
витребування додаткових доказів (Т-2,
а.с.139-140), а саме: первинних
бухгалтерських документів щодо боргу
перед ТзОВ «Торговий дім «Індар» в
розмірі 14 234 002,00 грн., судова колегія
ухвалила відмовити, з огляду на те, що
предметом в даній справі є сума
заборгованості 5 410 750, 00 грн., яка
підтверджена видатковою накладною
№ТД-0000265 від 29.07.2011 р. (Т-1, а.с.17) та
довіреністю №228289 від 29.07.2011 р. (Т-1, а.с.18).
Крім цього, представником Відповідача 1
у відповідності до вимог ст. 38 ГПК
України не наведено підстав
неможливості самостійного одержання
таких відомостей.

Після заслуховування клопотань,
представники сторін підтримали свої
доводи і заперечення, з мотивів
наведених в апеляційній скарзі та
відзиві на неї.

Вивчивши матеріали справи в сукупності
з апеляційною скаргою та відзивом на
неї, оцінивши зібрані докази у справі,
заслухавши пояснення представників
Позивача та Відповідача 2, судова
колегія Львівського апеляційного
господарського суду прийшла до
висновку про відповідність рішення
Господарського суду Львівської
області нормам чинного законодавства,
матеріалам та обставинам справи,
керуючись наступним.

У відповідності до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 11
Цивільного кодексу України - цивільні
права та обов»язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов»язки. Підставою виникнення
цивільних прав та обов»язків , зокрема,
є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено,
що кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов»язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов»язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

20.07.2011 р. ТзОВ «Торговий дім «Індар»
(Продавець) та ПАТ «По виробництву
інсулінів «ІНДАР» (Покупець) уклали
договір №2007-1 купівлі-продажу (Т-1,
а.с.13-14), згідно п.1.1. якого Продавець
зобов»язується передати у власність
Покупця субстанцію інсуліну людини
(товар), а Покупець зобов»язується
прийняти та оплатити його на умовах
даного Договору. Кількість та ціна
вказуються в Специфікації, яка є
невід»ємною частиною даного Договору
(п.1.2).

Пунктом 2.1. Договору встановлено, що
передача товару здійснюється від
Продавця до Покупця після підписання
сторонами даного договору та у
відповідності з документами щодо
купівлі-продажу.

Розділом 3 Договору визначено, що ціна
товару в специфікації вказується в
гривнях. Покупець здійснює оплату
протягом 20 робочих днів після
отримання товару шляхом перерахування
грошових коштів на розрахунковий
рахунок Продавця.

Даний Договір набирає чинності з
моменту його підписання і діє до
моменту виконання сторонами своїх
зобов»язань (п.7.1.).

Згідно з специфікацією №1 до Договору
№2007-1 визначено загальну суму товару на
20 466 750 грн. (Т-1, а.с.15)

Додатком №1 до Договору №2007-1 від 21.07.2011
р. сторони внесли зміни до специфікації
№1 та визначили загальну суму товару в
розмірі 7 929 750 грн. (Т-1, а.с.16).

У відповідності до вимог ст. 526 ЦК
України зобов»язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор
у зобов»язанні може бути замінений
іншою особою внаслідок передання ним
своїх прав іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги).

16.02.2012 р. ТзОВ «ТД «Індар» («первісний
кредитор») та ТзОВ «Індар» («новий
кредитор») уклали договір відступлення
права вимоги (Т-1, а.с.21-23) в п. 1.1 якого
зазначено, що в порядку та на умовах,
встановлених даним Договором,
первісний кредитор відступає, а новий
кредитор набуває право вимоги за
забов»язанням між первісним
кредитором та Приватним акціонерним
товариством «По виробництву інсулінів
«Індар» (надалі - Боржник), яке виникло
за Договором №2007-1 від 20.07.2011 р. в сумі 5
410 750.

Згідно п.1.2. Договору від 16.02.2012 р. -
відступлене право вимоги складає собою
право Первісного кредитора на
погашення Боржником заборгованості за
Договором в сумі 5 410 750,00 грн., а також
право пред»являти до Боржника вимоги
про стягнення пені за прострочення
виконання зобов»язання завдані
порушенням зобов»язання за Договором.

Крім цього, п.1.3. Договору за
відступлення права вимоги Новий
кредитор зобов»язується сплатити
Кредиторові кошти в сумі 5 410 750,00 грн.
в 3-х місячний строк з моменту
добровільної сплати Боржником коштів
на користь Нового кредитора за даними
Договорами в сумі 5 410 750,00 грн., або ж
їх стягнення в примусовому порядку,
відповідно до вимог чинного
законодавства України.

Згідно п.п.2.1.1 п.2.1. Договору - Первісний
кредитор зобов»язується у 2-х денний
строк з моменту підписання даного
Договору передати Новому кредитору
оригінали документів, що підтверджують
право вимоги до Боржника з оформленням
акту прийому-передачі.

Скаржник як і в суді першої інстанції,
так і в апеляційній інстанції
посилається на відсутність відомостей,
які б підтверджували перехід права
вимоги від первісного кредитора до
нового, що є порушенням ч. 1 ст. 617 ЦК
України, однак, дане твердження
спростовується наступним.

16.02.2012 р. на виконання умов
вищенаведеного Договору, сторонами
складено акт приймання-передачі
документів до Договору про
відступлення права вимоги від 16.02.2012 р.,
згідно якого Первісний кредитор з
однієї сторони та Новий кредитор
посвідчують факт передачі кредитором
новому кредиторові: оригіналу Договору
№2007-1 від 20.07.2011 р., видаткову накладну
№ТД-0000265 від 29.07.2011 р. та довіреність
№228289 від 29.07.2011 р. (Т-1, а.с.24). Даний акт
підписаний та скріплений печатками
сторін.

В подальшому, з метою забезпечення
виконання ПрАТ «По виробництву
інсулінів «Індар» зобов»язань за
договором купівлі-продажу ТзОВ «Індар»
та ТзОВ «Пластфарма» уклали договір
поруки від 17.02.2012 р., згідно умов якого
Поручитель в обсязі 10 000 грн.
поручається перед новим кредитором за
виконання ПрАТ «По виробництву
інсулінів «Індар» зобов»язань за
договором №2007-1 від 21.07.2011 р. в сумі 5 410
750 грн. та договором про відступлення
права вимоги від 16.02.2012 р., а саме:
погашення заборгованості в сумі 5 410
750 грн.

Як вбачається з матеріалів та обставин
справи, рішенням Господарського суду
міста Києва від 20.11.2013 р. (залишеним без
змін постановою Київського
апеляційного господарського суду від
25.02.2014 р. та постановою Вищого
господарського суду України від 14.04.2014
р.) відмовлено у задоволенні позовних
вимог ПрАТ «По виробництву інсулінів
«Індар» до ТзОВ «Індар» та ТзОВ
«Торговий дім «Індар» про визнання
недійсним договору відступлення права
вимоги від 16.02.2012 р. , що відповідно
доводить правомірність його укладення
та дійсність

У відповідності до вимог ст.. 629
Цивільного кодексу України договір є
обов»язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням
зобов»язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов»язання
(неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України передбачено,
що боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов»язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

На виконання умов договору №2007-1 від
29.07.2011 р., згідно видаткової накладної
№ТД-0000265 від 29.07.2011 р. ТзОВ «ТД «Індар»
поставило ПрАТ «Індар» субстанцію
інсуліну людини на суму 5 410 750,00 грн.
(Т-1, а.с.17).

Докази оплати за поставлений товар в
матеріалах справи відсутні. Договором
сторони визначили строк оплати - 20
робочих днів після отримання товару
тобто, як вірно зазначено місцевим
господарським судом - з 30.08.2011 р.
Покупець вважається таким, що
прострочив виконання зобов»язання.

Матеріалами справи встановлено, що
позовні вимоги заявлені Позивачем до
ТзОВ «Пластфарма» як поручителя та
ПрАТ «По виробництву інсулінів «Індар»
як боржника.

Частиною 1 ст. 554 ЦК України встановлено,
що у разі порушення зобов»язангня,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
(субсидіарну) відповідальність
поручителя.

Згідно з пп.2.2.1 Договором поруки
сторони визначили, що у випадку
невиконання боржником обов»язку за
основними договорами та договором про
відступлення права вимоги, поручитель
виступає солідарним боржником перед
новим кредитором і сплачує йому 10 000
грн. Підпунктом 2.2.2 Договору
встановлено, що у разі одержання вимоги
від нового кредитора Поручитель
зобов»язаний повідомити про це
боржника, а у разі пред»явлення до
нього позову - подати клопотання про
залучення до участі у справі боржника.
Відповідно до цього вбачається
альтернативне право позивача
звертатися до поручителя з вимогою чи
пред»являти позов.

В матеріалах справи відсутні та не
подані такі суду апеляційної інстанції
докази надіслання поручителю вимоги
про невиконання боржником
зобов»язання та необхідність
виконувати умови Договору поруки, при
цьому, Відповідачами не спростовується
та не оспорюється не вчинення
Позивачем таких дій.

Крім цього, у відповідності до вимог
ст.. 555 ЦК України поручитель має право
висунути проти вимоги кредитора
заперечення, які міг би висунути сам
боржник , за умови, що ці заперечення не
пов»язані з особою боржника.
Поручитель має право висунути ці
заперечення також у разі, якщо боржник
відмовився від них або визнав свій
борг.

Згідно ч. 1 ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень
(ч.1 ст. 33 ГПК України).

Згідно з п.5 Договору поруки, такий
вступає в силу з моменту його
підписання сторонами і діє два роки
тобто до 17.02.2014 р. Позовні вимоги
заявлено 23.08.2012 р., тобто в межах дії
Договору поруки.

Відтак, судова колегія зазначає, що
згідно ст.. ст.. 540 та 541 ЦК України
правовим наслідком укладення
Відповідачем 1 Договору поруки від
17.02.2012 р. є визнання останнім своїх
солідарних зобов»язань перед
Позивачем у розмірі 10 000 грн., а відтак
правомірно місцевим господарським
судом стягнуто з Відповідача 1 на
користь Позивача 10 000, 00 грн. оскільки
Відповідачем 2 не виконано своїх
зобов»язань щодо оплати поставленого
товару, згідно видаткової накладеної
№ТД-0000265 від 29.07.2011 р.

Враховуючи вищенаведене, судова
колегія Львівського апеляційного
господарського суду вважає
правомірним висновок місцевого
господарського суду про задоволення
позовних вимог ТзОВ «Індар» про
стягнення з Відповідача 2 - 5 410 750,00
грн.

У відповідності до вимог ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об"єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що
доводами апеляційної скарги
правомірності висновків суду першої
інстанції не спростовано, обставини,
які відповідно до статті 104 ГПК України
є підставами для скасування рішення
суду першої інстанції, в порядку
статтей 33,34 ГПК України, апелянтом не
доведено, а оскаржуване судове рішення
прийняте у відповідності з нормами
матеріального та процесуального права,
фактичними обставинами та матеріалами
справи, апеляційний господарський суд
підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування рішення місцевого
господарського суду не вбачає.

Зважаючи на те, що апеляційну скаргу
залишено без задоволення, витрати по
сплаті судового збору за перегляд
рішення місцевого господарського суду
в апеляційному порядку, у
відповідності до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
відносяться на Скаржника.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України,

Львівський апеляційний господарський
суд, - ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду
Львівської області від 17.06.2014 р. у
справі № 5015/3554/12 залишити без змін,
апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «По
виробництву інсулінів «Індар», від
03.07.2014 р. №1750/121-04-50 (вх. № апеляційного
суду 01-05/3599/14) - без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили
з дня її прийняття.

3. Постанова може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України в порядку
та строки, передбачені статтями 109-110
Господарського процесуального кодексу
України.

4. Справу №5015/3554/12 повернути
Господарському суду Львівської
області.

Повний текст постанови складено та
підписано 20.11.2014 р.

Головуючий суддя
Давид Л.Л.

Суддя
Данко Л.С.

Суддя
Юрченко Я.О.