номер провадження справи 23/51/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2014
Справа №908/4345/14

Господарський суд Запорізької області
у складі судді Шевченко Т.М., при
секретарі Ракович С.І.,

за участю:

представника позивача - Литвиненка А.С.,
довіреність №726 від 13.10.2014;

представника відповідача - Мироненка
В.Г. (голова профспілкової організації),
виписка з ЄДР від 06.08.2014;

розглянув матеріали справи №908/4345/14

за позовом: Якимівського орендного
підприємства «Виробниче об'єднання
житлово-комунального господарства та
побутового обслуговування» (72503,
Запорізька область, Якимівський район,
смт. Якимівка, вул. 50 років Жовтня, буд.
2А; ідент. код - 03345455)

до відповідача: Якимівської районної
організації профспілки працівників
агропромислового комплексу України
(72500, Запорізька область, Якимівський
район, смт. Якимівка, вул. Леніна, 99;
ідент. код - 02666967)

про стягнення 18871,39 грн.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької
області звернулось Якимівське орендне
підприємство «Виробниче об'єднання
житлово-комунального господарства та
побутового обслуговування» (скорочено
- Якимівське орендне підприємство
«ВОЖКГ та ПО», позивач у справі) з
позовною заявою до відповідача -
Якимівської районної організації
профспілки працівників
агропромислового комплексу України
про стягнення 18871,39 грн. боргу за надані
комунальні послуги (з централізованого
опалення). Судові витрати по сплаті
судового збору позивач просить
покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 28.10.2014 у справі
№908/4345/14 прийнято позовну заяву до
розгляду та порушено провадження у
справі, присвоєно справі номер
провадження - 23/51/14, призначено судове
засідання на 18.11.2014.

Позовні вимоги мотивовані обставинами,
викладеними у позовній заяві та
обґрунтовані умовами договору про
надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної води,
водовідведення та вивозу сухого сміття
№103/08 від 14.12.2010, приписами ст.ст. 525, 610,
611, 629, 901 Цивільного кодексу України
(далі - ЦК України), ст.ст. 1, 2, 7, 20, 173, 174, 193
Господарського кодексу України (далі -
ГК України), ст.ст. 1, 2, 12, 54, 61, 82
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України).

Позивач на заявлених позовних вимогах
наполягає, з підстав, зазначених у
позові, просить їх задовольнити у
повному обсязі.

Відповідач, з підстав, викладених у
письмових запереченнях (вх.№09-06/25854 від
17.11.2014, вх.№09-06/25942 від 18.11.2014), проти
позову заперечує, вважає договір про
надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної води,
водовідведення та вивозу сухого сміття
№103/08 від 14.12.2010 розірваним на підставі
його письмової заяви від 19.04.2012 про
припинення теплопостачання, у
відповідності з п.п.31, 32 та п.1.1 додатку
№3 до договору, та письмового звернення
до голови Якимивської селищної ради
від 31.07.2012.

За клопотанням представників сторін
розгляд справи здійснювався без
застосування засобів фіксації
судового процесу.

У відповідності до ст. 85 ГПК України в
судовому засіданні 18.11.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши матеріали справи та
вислухавши пояснення представників
сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

14.12.2010 між позивачем (Якимівським
орендним підприємством «ВОЖКГ та ПО»,
Виконавець) та відповідачем
(Якимівською районною організацією
профспілки працівників
агропромислового комплексу
України,Споживач) укладено договір про
надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної води,
водовідведення та вивозу сухого сміття
№103/08 (далі - Договір). За умовами
Договору позивач зобов'язався надавати
відповідачеві вчасно та відповідної
якості послуги з централізованого
опалення, постачання холодної води,
водовідведення, та згідно з графіком
надавати послуги з вивезення побутових
відходів, а відповідач зобов'язався
своєчасно оплачувати надані послуги за
встановленими тарифами у строки і на
умовах, передбачених договором (п.1
Договору).

Відповідно до п. 3 Договору опалювальна
площа приміщення становить 47,6 кв. м (109,5
куб. метрів).

Обсяги постачання теплової енергії
Споживачу визначено у Додатку 1 до
Договору. За умовами п. 1.4 даного
додатку розподіл теплової енергії
відбувається по кварталах, зокрема, для
споживачів без приладів обліку
розрахунковим методом.

Тарифи на послуги та їх загальна
вартість встановлені в пункті 5
Договору на дату укладення договору.

Пунктом 9 Договору визначено, що тарифи
на послуги, що надаються Виконавцем
можуть змінюватись в установленому
законодавством порядку.

В пункті 10 Договору обумовлено, що
розрахунковим періодом є календарний
місяць. У разі застосування щомісячної
системи оплати послуг платежі
вносяться не пізніше 5 числа місяця, що
настає за розрахунковим.

Договір укладено строком на один рік.
Договір вважається щороку продовженим,
якщо за місяць до закінчення строку
його дії однією із сторін не буде
письмово заявлено про його розірвання
або необхідність перегляду (п.31
Договору).

У період від лютого 2012 року по квітень
2014 року позивач надав відповідачу
послуги з централізованого опалення, у
зв'язку із чим оформлено рахунки: №448 на
суму 1528,40 грн. (лютий 2012 року); №2045 на
суму 235,14 грн. (жовтень 2012 року); №2706 на
суму 1175,69 грн. (листопад 2012 року); №3071 на
суму 1881,10 грн. (грудень 2012 року); №282 на
суму 1645,97 грн. (січень 2013 року); №573 на
суму 1645,97 грн. (лютий 2013 року); №862 на
суму 1881,10 грн. (березень 2013 року); №922 на
суму 352,71 грн. (квітень 2013 року); №2683 на
суму 1058,12 грн. (жовтень 2013 року); №2968 на
суму 1293,26 грн. (листопад); №3260 на суму
1881,10 грн. (грудень 2013 року); №244 на суму
1428,62 грн. (січень 2014 року); №521 на суму
1333,37 грн. (лютий 2014 року); №793 на суму 1142,89
грн. (березень 2014 року); №862 на суму 285,72
грн. (квітень 2014 року).

В порушення умов Договору відповідач
не оплатив надані послуги в сумі 18871,39
грн.

На час розгляду справи борг є
несплаченим.

Стягнення з відповідача 18871,39 грн. боргу
стало предметом розгляду у даній
справі.

Проаналізувавши фактичні обставини
справи, оцінивши представлені докази,
заслухавши представників сторін, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 175 ГК
України майново-господарськими
визнаються цивільно-правові
зобов'язання, що виникають між
учасниками господарських відносин при
здійсненні господарської діяльності, в
силу яких зобов'язана сторона повинна
вчинити певну господарську дію на
користь другої сторони або
утримуватися від певної дії, а
управнена сторона має право вимагати
від зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку. Майнові зобов'язання, які
виникають між учасниками
господарських відносин, регулюються
Цивільним кодексом України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Правовідносини сторін є
господарськими, що виникли з договору
про надання житлово-комунальних
послуг.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»
житлово-комунальні послуги - це
результат господарської діяльності,
спрямованої на забезпечення умов
проживання та перебування осіб у жилих
і нежилих приміщеннях, будинках і
спорудах, комплексах будинків і споруд
відповідно до нормативів, норм,
стандартів, порядків і правил.

Виходячи з положень статей 12, 13 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги», житлово-комунальні послуги
поділяються за: функціональним
призначенням; порядком затвердження
цін/тарифів. Залежно від
функціонального призначення
житлово-комунальні послуги
поділяються, зокрема, на комунальні
послуги (централізоване постачання
холодної води, централізоване
постачання гарячої води,
водовідведення (з використанням
внутрішньобудинкових систем), газо- та
електропостачання, централізоване
опалення, а також вивезення побутових
відходів тощо).

Відносини у сфері житлово-комунальних
послуг здійснюються виключно на
договірних засадах (ч. 1 ст. 19 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги»).

За приписами статті 901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона, виконавець, зобов'язується за
завданням другої сторони, замовника,
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Згідно із пунктом п'ятим частини
третьої статті 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» споживач
зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

За умовами укладеного між сторонами
Договору оплата послуг передбачає
внесення платежів не пізніше 5 числа
місяця, що настає за розрахунковим.

Відповідно до вимог статей 525, 526, 629 ЦК
України та статті 193 ГК України, договір
є обов'язковим для виконання сторонами,
а зобов'язання мають виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цих Кодексів, інших
актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що відповідач своє
зобов'язання щодо оплати послуг з
централізованого опалення, всупереч
вимог закону та умов Договору, не
виконав.

Внаслідок неналежного виконання своїх
договірних зобов'язань у відповідача
утворилась заборгованість в сумі 18871,39
грн.

На час розгляду справи борг є
несплаченим.

Враховуючи вимоги статті 599 ЦК України,
згідно з якою зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином, суд приходить до
висновку про доведеність заявлених
позивачем вимог про стягнення 18871,39 грн.
боргу згідно Договору, і, з огляду на
викладені норми законодавства, вбачає
підстави для їх задоволення.

Щодо доводів відповідача про
розірвання Договору суд зазначає таке.

У пункті 32 Договору передбачено
випадки розірвання договору
достроково, а саме: зниження потреби в
отриманні послуги або відмови
споживача від користування послугами
виконавця; переходу права власності
(користування) на квартиру (будинок
садибного типу) до іншої особи;
невиконання умов договору сторонами
договору.

Відповідно до частини шостої статті 26
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги» у разі зникнення потреби в
отриманні послуги або відмови
споживача від користування послугою
виконавця/виробника споживач має право
розірвати договір у порядку,
встановленому законом.

Порядок зміни та розірвання
господарських договорів визначено
статтею 188 ГК України.

Зміна та розірвання господарських
договорів в односторонньому порядку не
допускаються, якщо інше не передбачено
законом або договором (ч. 1 ст. 188 ГК
України).

За приписом частин другої-четвертої
статті 188 ГК України сторона договору,
яка вважає за необхідне змінити або
розірвати договір, повинна надіслати
пропозиції про це другій стороні за
договором;

сторона договору, яка одержала
пропозицію про зміну чи розірвання
договору, у двадцятиденний строк після
одержання пропозиції повідомляє другу
сторону про результати її розгляду;

у разі якщо сторони не досягли згоди
щодо зміни (розірвання) договору або у
разі неодержання відповіді у
встановлений строк з урахуванням часу
поштового обігу, заінтересована
сторона має право передати спір на
вирішення суду.

Доказів розірвання Договору в
установленому законом порядку
відповідачем не надано.

Щодо письмового звернення відповідача
про припинення (відключення)
теплопостачання, суд зазначає
наступне.

Пунктом 26 Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затвердженого
постановою Кабінету міністрів України
від 21 липня 2005 N 630, передбачено, що
відключення споживачів від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води здійснюється у
разі, коли технічна можливість такого
відключення передбачена затвердженою
органом місцевого самоврядування
відповідно до Закону України «Про
теплопостачання» схемою
теплопостачання, за умови забезпечення
безперебійної роботи інженерного
обладнання будинку та вжиття заходів
щодо дотримання в суміжних приміщеннях
вимог будівельних норм і правил з
питань проектування житлових будинків,
опалення, вентиляції, кондиціонування,
будівельної теплотехніки; державних
будівельних норм з питань складу,
порядку розроблення, погодження та
затвердження проектної документації
для будівництва, а також норм
проектування реконструкції та
капітального ремонту в частині
опалення.

Згідно із пунктом 25 Правил надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення, затвердженого
постановою Кабінету міністрів України
від 21 липня 2005 N630, відключення
споживачів від мереж централізованого
опалення та постачання гарячої води
здійснюється у порядку, що
затверджується центральним органом
виконавчої влади з питань
житлово-комунального господарства.
Самовільне відключення від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води забороняється.

Порядком відключення окремих житлових
будинків від мереж централізованого
опалення та постачання гарячої води
при відмові споживачів від
централізованого теплопостачання,
затвердженим наказом Міністерства
будівництва, архітектури та
житлово-комунального господарства
України від 22.11.2005 №4 і зареєстрованим у
Міністерстві юстиції України 09.12.2005 за
№1478/11758, встановлено, що таке
відключення відбувається на підставі
рішення постійно діючої міжвідомчої
комісії, створеної органом місцевого
самоврядування або місцевим органом
виконавчої влади.

Листом №6 від 19.04.2012 відповідач
звернувся до позивача з проханням
відключити приміщення від
теплопостачання.

На вказаний лист відповідач повідомив,
що відключення приміщення відповідача,
яке розташоване на третьому поверсі, є
неможливим, оскільки це призведе до
розбалансування системи опалення
будівлі Управління сільського
господарства (лист №282 від 28.04.2012).

В подальшому, листом №335 від 23.05.2012
позивач запропонував відповідачу з
приводу відключення від мереж
централізованого опалення звернутись
до Якимівської селищної ради.

Відповідач звернувся з таким проханням
до Якимівської селищної ради. В
підтвердження надає копію листа №13 від
31.07.2012.

За поясненнями відповідача, він вважав,
що, звернувшись із даним листом,
питання відключення від мереж
централізованого опалення було
вирішено, у зв'язку із чим оплату не
здійснював.

Втім, чинним законодавством
встановлено чіткий порядок
користування тепловою енергією та
порядок відключення окремих житлових
будинків, приміщень від мереж
централізованого опалення, які
забезпечують належне функціонування
відносин між суб'єктом господарювання,
предметом діяльності якого є надання
житлово-комунальних послуг, та
споживачами таких послуг.

Доказів відключення від внутрішньої
системи опалення у встановленому
чинним законодавством порядку
відповідачем не надано (дозволу
комісії, акту про відключення та інше).

Судові витрати покладаються на
відповідача, відповідно до статті 49 ГПК
України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Якимівської районної
організації профспілки працівників
агропромислового комплексу України
(72500, Запорізька область, Якимівський
район, смт. Якимівка, вул. Леніна, 99;
ідент. код - 02666967) на користь
Якимівського орендного підприємства
«Виробниче об'єднання
житлово-комунального господарства та
побутового обслуговування» (72503,
Запорізька область, Якимівський район,
смт. Якимівка, вул. 50 років Жовтня, буд.
2А; ідент. код - 03345455) 18871 (вісімнадцять
тисяч вісімсот сімдесят одну) грн. 39
коп. боргу, 1827 (одну тисячу вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 21.11.2014.

Суддя
Т.М. Шевченко