КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2014 р. Справа№
5011-71/13110-2012

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ропій Л.М.

суддів: Коршун Н.М.

Сітайло Л.Г.

за участю представників сторін:

від стягувача: Черей О.В. - представник,
дов. № 1230/12 від 21.09.2012;

від боржника: Андрусенко Ю.С. -
представник, дов. № 23-06/153-Д;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Державного підприємства "Вугілля
України"

на ухвалу Господарського суду міста
Києва від 24.07.2014

винесену за результатом розгляду заяви
Державного підприємства "Вугілля
України"

про відстрочку виконання рішення
Господарського суду міста Києва від
21.11.2012

у справі № 5011-71/13110-2012 (суддя Нечай О.В.)

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Альфа-Банк"

до Державного підприємства "Вугілля
України"

про стягнення заборгованості за
договором про відкриття кредитної
лінії № 81/11 від 22.07.2011 в розмірі 401 888 875,13
грн.

Ухвалами Київського апеляційного
господарського суду від 11.08.2014 та від
06.10.2014 розгляд питання про прийняття до
розгляду апеляційної скарги
Державного підприємства "Вугілля
України" на ухвалу Господарського суду
міста Києва від 24.07.2014 у справі №
5011-71/13110-2012 відкладався до розгляду
Вищим господарським судом касаційної
скарги на постанову Київського
апеляційного господарського суду від
23.06.2014 у справі № 5011-71/13110-2012.

ВСТАНОВИВ:

24.11.2014 подано клопотання журналіста
"Судово-юридичної газети" Бєлінського
Миколи від 24.11.2014 про надання дозволу на
здійснення звукозапису портативним
аудіотехнічним засобом в залі судового
засідання під час розгляду справи №
5011-71/13110-2012, з метою підготовки
репортажу.

24.11.2014 подано клопотання Головного
редактора проекту "Економічна правда"
"Українська правда" Лямця Сергія про
надання дозволу бути присутнім у
судовому засіданні 25.11.2014
кореспонденту Дубінському Олександру.

25.11.2014 подано клопотання редактора
редакції інформаційних проектів
телекомпанії "Ера" Сидоренко Олени від
24.11.2014 № 22 про надання дозволу
працівникам комунікаційної групи ESG
проведення теле-, відеозапису судового
засідання у справі № 5011-71/13110-2012, з метою
підготовки відео- або фоторепортажу.

Розглянувши подані клопотання,
заслухавши представників сторін,
керуючись положеннями Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод від 04.11.1950 № ETS N 005, Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" від 07.07.2010 № 2453-У1, ст.4-4 ГПК
України, колегія суддів задовольнила
подані клопотання.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 24.07.2014 у справі № 5011-71/13110-2012 у
задоволенні заяви Державного
підприємства "Вугілля України" про
відстрочку виконання рішення
Господарського суду міста Києва від
21.11.2012 у справі № 5011-71/13110-2012 за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Альфа-Банк" до Державного підприємства
"Вугілля України" про стягнення
заборгованості за договором про
відкриття кредитної лінії № 81/11 від
22.07.2011 в розмірі 401 888 875,13 грн. на три роки
відмовлено.

Ухвалу мотивовано тим, що відстрочка
виконання рішення Господарського суду
міста Києва від 21.11.2012 у справі №
5011-71/13110-2012 на 3 роки, тобто до 2017 року, є
неможливою, оскільки може призвести до
невиконання зазначеного рішення суду,
враховуючи Указ Президента України від
12.03.2012 № 187/2012, що, в свою чергу призведе
до порушення прав та законних
інтересів стягувача; підстав для
відстрочки виконання вищезазначеного
рішення на менший строк з матеріалів
справи також не вбачається.

В апеляційній скарзі боржник просить
ухвалу Господарського суду міста Києва
від 24.07.2014 у справі № 5011-71/13110-2012
скасувати з підстав неповного
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, невідповідності висновків,
викладених у рішенні місцевого
господарського суду, обставинам
справи, порушення норм матеріального і
процесуального права та прийняти нове
рішення, яким задовольнити заяву
боржника про надання відстрочки
виконання рішення Господарського суду
міста Києва від 21.11.2012 у справі №
5011-71/13110-2012 строком на 1 рік.

Підстави апеляційної скарги
обґрунтовуються наступними доводами.

Скаржник стверджує, що у разі
примусового виконання рішення на
умовах, визначених судом в рішенні від
21.11.2012, робота боржника буде повністю
заблокована; беручи до уваги те, що
боржник є єдиним оператором Оптового
ринку вугільної продукції України,
ситуація із блокуванням його роботи
призведе до негативних наслідків по
зупинці відвантаження енергетичного
вугілля до ТЕС енергогенеруючих
компаній, що по суті буде підривом
енергетичної безпеки країни в умовах
обмеженості газових ресурсів та ще
більш дестабілізує ситуацію в східних
регіонах держави; що останні зміни
дають підстави робити позитивний
прогноз подальшої роботи підприємства,
за умови відсутності додаткових
ускладнень такої роботи у вигляді
примусового виконання рішення у даній
справі; що частково рішення суду
боржник намагається виконувати,
сплативши 15 201 522,345 грн.; що боржник
надав повні та достовірні відомості
щодо свого фінансового стану, стосовно
ж фінансового стану стягувача, то
останній входить в 10 найбільших банків
України, чистий дохід якого за 1 квартал
2014р. склав понад 9 000 000,00 грн. згідно із
звітом про прибуток і збитки та інший
сукупний дохід, опублікованим на
офіційному сайті; що відсутні достатні
правові підстави стверджувати, що
боржник буде ліквідований до грудня
2015р., оскільки 04.06.2014 наказом
Міністерства енергетики та вугільної
промисловості України № 407 було
скасовано наказ цього міністерства №
554 від 02.08.2013 "Про затвердження плану
ліквідації державного підприємства
"Вугілля України".

На думку скаржника, судом першої
інстанції порушено вимоги ст.4-2 ГПК
України щодо рівності всіх учасників
судового процесу перед законом і судом.

Скаржник посилається на право на
підставі ст.22 ГПК України та заявляє
про зменшення строку відстрочки
виконання судового рішення і просить
надати відстрочку на 1 рік.

Стягувач заперечує проти доводів
апеляційної скарги, посилаючись,
зокрема, на те, що згідно із Указом
Президента України від 12.03.2012 № 187/2012
"Про Національний план дій на 2012 рік
щодо впровадження Програми
економічних реформ на 2010-2014 роки
"Заможне суспільство,
конкурентоспроможна економіка,
ефективна держава" затверджено План
ліквідації Державного підприємства
"Вугілля України" до грудня 2015 року,
отже боржник не має наміру виконувати
рішення суду, оскільки вже через 18
місяців заплановано припинити його
діяльність; відповідно до п.138.1
зазначеного Указу затверджено
зниження регуляторного впливу держави
на ринку вугільної продукції та
припинення операторської функції
боржника на ринку вугільної продукції;
з наданих боржником документів
вбачається, що у порівнянні з
попереднім періодом, у звітному
періоді у боржника зменшилися доходи,
проте дане не може однозначно свідчити
про наявність скрутного фінансового
становища; також наявність
заборгованості контрагентів перед
боржником не є належним доказом
наявності скрутного фінансового
становища останнього; сепаратиські
процеси, які відбуваються у державі, не
можуть вважатися належними доказами,
що підтверджують винятковість
обставин, які ускладнюють виконання
рішення суду, оскільки вказані дії
впливають на підприємницьку
діяльність як боржника так і стягувача.

У судовому засіданні 25.11.2014 позивач
подав усне клопотання про зупинення
апеляційного провадження та
скерування справи № 5011-71/13110-2012 до
Вищого господарського суду України для
розгляду касаційної скарги.

Враховуючи подання зазначеного
клопотання у судовому засіданні 25.11.2014,
після початку розгляду апеляційної
скарги, наявність у справі № 5011-71/13110-2012
матеріалів для розгляду апеляційної
скарги на ухвалу господарського суду
міста Києва від 24.07.2014, колегія суддів
вважає за можливе залишити зазначене
усне клопотання без задоволення.

Відповідно до ст.106 ГПК України
апеляційні скарги на ухвали місцевого
господарського суду розглядаються у
порядку, передбаченому для розгляду
апеляційних скарг на рішення місцевого
господарського суду.

Згідно із ст.ст.99 ГПК України в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.

Розглянувши апеляційну скаргу,
перевіривши матеріали справи,
заслухавши представників сторін,
враховуючи доводи відзиву на
апеляційну скаргу, колегія суддів
встановила.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 21.11.2012 у справі № 5011-71/13110-2012,
залишеним без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 19.03.2013 та
постановою Вищого господарського суду
України від 24.07.2013, позов задоволено
повністю, з відповідача на користь
позивача стягнуто заборгованість по
кредиту в розмірі 390 000 000,00 грн., пеню за
прострочення повернення кредиту в
розмірі 8 950 819,67 грн., заборгованість по
процентах за користування кредитом в
розмірі 2 909 016,39 грн., пеню за
прострочення сплати процентів в
розмірі 29 039,07 грн., витрати по сплаті
судового збору в розмірі 64 380,00 грн.

12.09.2013 боржником подано до суду першої
інстанції заяву про розстрочення
виконання рішення Господарського суду
міста Києва у справі № 5011-71/13110-2012 в сумі
401 953 255,13 грн. на двадцять років, рівними
частинами по 1 674 805,23 грн. щомісячно.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 02.10.2013 у справі № 5011-71/13110-2012 у
задоволенні заяви боржника про
розстрочку виконання рішення
Господарського суду міста Києва від
21.11.2012 у справі № 5011-71/13110-2012 на 20 років
(240 місяців) відмовлено.

13.05.2014 боржником до суду першої
інстанції подано заяву у справу №
5011-71/13110-2012 про відстрочення виконання
рішення строком на три роки.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 21.05.2014 у справі № 5011-71/13110-2012,
залишеною без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 23.06.2014, у
задоволенні заяви боржника, про
відстрочку виконання рішення
Господарського суду міста Києва від
21.11.2012 у справі № 5011-71/13110-2012 на три роки,
відмовлено.

25.06.2014 боржником до суду першої
інстанції подано заяву про
відстрочення виконання рішення у
справі № 5011-71/13110-2012 строком на три роки.

22.07 2014 боржником до суду першої
інстанції подано доповнення до заяви
про відстрочення виконання
вищезазначеного рішення.

Статтею 121 ГПК України встановлено, що
при наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
виняткових випадках, залежно від
обставин справи, може, відстрочити або
розстрочити виконання рішення, ухвали,
постанови, змінити спосіб та порядок їх
виконання.

Підставою для відстрочки, розстрочки,
зміни способу та порядку виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
визначений строк або встановленим
господарським судом способом;
господарський суд законодавчо не
обмежений будь-якими конкретними
термінами відстрочки чи розстрочки
виконання рішення; проте, вирішуючи
питання про відстрочку чи розстрочку
виконання рішення, зміну способу і
порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо (п.7.2
постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 17.10.2012
№ 9 "Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України").

Як вбачається із матеріалів справи,
виконання боржником рішення
Господарського суду міста Києва від
21.11.2012 у справі № 5011-71/13110-2012, враховуючи
дату прийняття постанови Вищого
господарського суду України, у
будь-якому разі має тривати з 25.07.2013.

Згідно із даними про результати
фінансової діяльності боржника,
відображеними у консолідованих звітах
про фінансові результати (Звіт про
сукупний дохід) форма № 2-к, за періоди:
2013р, 1 квартал 2014р., 1 півріччя 2014р.,
наданими до матеріалів справи
боржником, розміри збитків боржника
протягом фінансово-господарської
діяльності у цьому періоді
змінювались, зниження їх розміру не
спостерігається.

Слід зазначити, що у період із жовтня
2013р. по жовтень 2014р. мають місце
інфляційні процеси у економіці
держави, отже, відстрочення виконання
судового рішення негативно вплине на
фінансовий стан стягувача, який свого
часу кредитував боржника.

Із матеріалів справи не вбачається
наявності виняткового випадку, який
стався по відношенню лише до боржника,
не зачіпаючи інтереси стягувача. Щодо
відомих обставин, які створилися у
східних областях країни, то ці
обставини мають негативний вплив на
фінансовий стан обох сторін у справі №
5011-71/13110-2012.

Указом Президента України "Про
Національний план дій на 2012 рік щодо
впровадження Програми економічних
реформ на 2010-2014 роки "Заможне
суспільство, конкурентноспроможна
економіка, ефективна держава" від 12.03.2012
№ 187/2012 затверджено Національний план
дій на 2012 рік щодо впровадження
Програми економічних реформ на 2010-2014
роки "Заможне суспільство,
конкурентноспроможна економіка,
ефективна держава".

Згідно із п.138, пп.138.1.2, 138.1.3 п.138
згаданого Національного плану,
передбачено зниження регуляторного
впливу держави на ринку вугільної
продукції, припинення операторської
функції державного підприємства
"Вугілля України" на ринку вугільної
продукції, затвердження плану
ліквідації не пізніше 2015 року
державного підприємства "Вугілля
України".

Докази втрати чинності зазначеного
Указу Президента України від 12.03.2012 №
187/2012 у даний час, відсутні. Отже, доводи
скаржника в апеляційній скарзі про
виключно важливу роль боржника у
діяльності відповідної галузі
промисловості, у тому числі в 2015р.,
матеріалами справи не підтверджені.

Та обставина, що наказом Міністерства
енергетики та вугільної промисловості
України від 04.06.2014 № 407 "Про визнання
таким, що втратив чинність, наказ
Міненерговугілля від 02.08.2013 № 554"
визнано таким, що втратив чинність
наказ Міненерговугілля від 02.08.2013 № 554
"Про затвердження Плану ліквідації
державного підприємства "Вугілля
України", не свідчить про те, що Указ
Президента України від 12.03.2012 № 187/2012 не
є обов'язковим до виконання, оскільки
на даний момент немає доказів його
нечинності.

Таким чином, зазначена судом першої
інстанції така обставина, як те, що
відстрочка може привести до
невиконання вищезгаданого рішення
суду, враховуючи Указ Президента
України від 12.03.2012 № 187/2012, існувала на
момент прийняття оскаржуваної ухвали
та продовжує існувати.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку про відсутність
підстав, встановлених нормами
законодавства та відповідно до
матеріалів справи, для задоволення
заяви боржника про відстрочення
виконання рішення Господарського суду
міста Києва від 21.11.2012 у справі №
5011-71/13110-2012 ані на три роки ані на один
рік, або інший строк.

Судом апеляційної інстанції не
виявлено порушення судом першої
інстанції норми процесуального права,
на яке посилається скаржник.

У зв'язку з викладеним, немає підстав
для задоволення апеляційної скарги та
скасування або зміни ухвали суду
першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу Господарського суду
міста Києва від 24.07.2014 у справі №
5011-71/13110-2012 залишити без змін,
апеляційну скаргу Державного
підприємства "Вугілля України" без
задоволення.

2. Справу № 5011-71/13110-2012 повернути до
Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя
Л.М. Ропій

Судді
Н.М. Коршун

Л.Г. Сітайло