ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2014 р.
Справа № 911/3511/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Бацуци В. М.

при секретарі судового засідання Щур О.
Д.

за участю представників учасників
процесу:

від позивача: Грабовський О. О.
(довіреність № 38/30В від 28.12.2013 р.);

від відповідача: не з'явились;

від третьої особи-1: не з'явились;

від третьої особи-2: не з'явились;

розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного
товариства „Українська страхова
компанія „Омега", м. Київ

до Управління житлово-комунального
господарства Білоцерківської міської
ради, м. Біла Церква

за участю третіх осіб, що не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача:

1) Білоцерківської міської ради, м.
Біла Церква;

2) Виконавчого комітету
Білоцерківської міської ради, м. Біла
Церква;

про стягнення 5 152, 13 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ПРАТ „Українська страхова компанія
„Омега" звернулось в господарський суд
Київської області із позовом до
Управління житлово-комунального
господарства Білоцерківської міської
ради про стягнення 5 152, 13 грн
виплаченого страхового відшкодування
в порядку регресу - збитків.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем
невиконанням відповідачем свого
обов'язку щодо відшкодування позивачу
у повному обсязі виплаченого
страхового відшкодування в порядку
регресу - збитків за страховим
випадком, а саме дорожньо-транспортною
пригодою, що відбулась 22.11.2013 р. о 20
годині 30 хвилин по вул. 1-ша Піщана, 29, у
м. Біла Церква за участю транспортного
засобу - автомобіля „Ford Mondeo",
реєстраційний номер НОМЕР_1, що належав
фізичній особі ОСОБА_2 і перебував під
керуванням фізичної особи ОСОБА_3,
майнові інтереси якого, пов'язані із
володінням, користуванням і
розпорядженням вказаним транспортним
засобом, були застраховані згідно
договору № 012-07-0469-10 від 24.04.2013 р.
добровільного страхування наземного
транспорту, укладеного між власником
вказаного транспортного засобу -
фізичною особою ОСОБА_2 та ПРАТ
„Українська страхова компанія
„Омега", що здійснив наїзд на вибойну
та руйнування автомобільної дороги на
вищезазначеній вулиці, відповідальним
за стан і якість якої є Управління
житлово-комунального господарства
Білоцерківської міської ради,
внаслідок чого було завдано механічні
пошкодження вищевказаному
транспортному засобу.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 21.08.2014 р. порушено
провадження у справі № 911/3511/14 за
позовом ПРАТ „Українська страхова
компанія „Омега" до Управління
житлово-комунального господарства
Білоцерківської міської ради про
стягнення 5 152, 13 грн і призначено її
розгляд у судовому засіданні за участю
представників учасників процесу на
10.09.2014 р.

10.09.2014 р. перед судовим засіданням до
канцелярії суду від відповідача
надійшов відзив б/н від 10.09.2014 р. на
позовну заяву, у якому він просить суд
відмовити позивачу у задоволенні
позову повністю.

10.09.2014 р. за наслідками судового
засідання судом винесено ухвалу, якою
відкладено розгляд справи на 24.09.2014 р.
Також, даною ухвалою суду витребувано у
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області матеріали справи про
адміністративне правопорушення №
357/18408/13-п відносно фізичної особи
ОСОБА_4

24.09.2014 р. за наслідками судового
засідання судом винесено ухвалу, якою
відкладено розгляд справи на 08.10.2014 р.

30.09.2014 р. до канцелярії суду на
відповідний запит суду від
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області надійшли матеріали
справи про адміністративне
правопорушення № 357/18408/13-п відносно
фізичної особи ОСОБА_4, копії яких
долучені до матеріалів справи.

08.10.2014 р. за наслідками судового
засідання судом винесено ухвалу, якою
відкладено розгляд справи на 22.10.2014 р.

22.10.2014 р. за наслідками судового
засідання судом винесено ухвалу, якою
відкладено розгляд справи на 05.11.2014 р.
Також, даною ухвалою суду залучено до
участі у справі у якості третьої особи,
що не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача, -
Білоцерківську міську раду, Виконавчий
комітет Білоцерківської міської ради.

05.11.2014 р. у судовому засіданні
представник позивача надав усні
пояснення щодо своїх позовних вимог,
позовні вимоги підтримав, вважає їх
обґрунтованими і правомірними та
такими, що підлягають задоволенню з
підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, хоча про судове
засідання був повідомлений належним
чином, про причини своєї неявки у
судове засідання суд не повідомив,
документи, витребувані судом, надав.

Представники третіх осіб у судове
засідання не з'явились, хоча про судове
засідання були повідомлені належним
чином, про причини своєї неявки у
судове засідання суд не повідомили,
документи, витребувані судом, не
надали.

За наслідками судового засідання судом
оголошено вступну і резолютивну
частини рішення у даній справі.

Заслухавши пояснення представників
учасників процесу, дослідивши наявні у
матеріалах справи докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

22.11.2013 р. о 20 годині 30 хвилин по вул. 1-ша
Піщана, 29, у м. Біла Церква відбулась
дорожньо-транспортна пригода (надалі -
дтп) за участю транспортного засобу -
автомобіля „Ford Mondeo", реєстраційний
номер НОМЕР_1, що належав фізичній особі
ОСОБА_2 і перебував під керуванням
фізичної особи ОСОБА_3, що здійснив
наїзд на вибойну та руйнування
автомобільної дороги на
вищезазначеній вулиці, відповідальним
за стан і якість якої є Управління
житлово-комунального господарства
Білоцерківської міської ради,
внаслідок чого було завдано механічні
пошкодження вищевказаному
транспортному засобу.

У процесі розгляду справи судом
встановлено, що на момент скоєння дтп
право власності фізичної особи ОСОБА_2
на транспортний засіб - автомобіль „Ford
Mondeo", реєстраційний номер НОМЕР_1,
підтверджується свідоцтвом про
реєстрацію транспортного засобу серії
НОМЕР_2, наявним у матеріалах справи.

У процесі розгляду справи судом
встановлено, що на момент скоєння дтп
відповідальною особою за стан і якість
автомобільної дороги по вул. 1-ша
Піщана, 29, у м. Біла Церква було
Управління житлово-комунального
господарства Білоцерківської міської
ради, що підтверджується Положенням
про Управління житлово-комунального
господарства Білоцерківської міської
ради, затвердженим рішенням № 515-21-11 від
01.03.2012 р. Білоцерківської міської ради,
довідкою № 9306121 від 05.12.2013 р. ВДАІ
Білоцерківського МВ ГУ МВС України в
Київській області, протоколом № 8812 від
05.12.2013 р. про адміністративне
правопорушення, наявними у матеріалах
справи.

Крім того, вищевказані обставини та
обставини дтп і наявність вини
Управління житлово-комунального
господарства Білоцерківської міської
ради у скоєнні вищевказаної дтп та у
завданні майнової шкоди фізичній особі
ОСОБА_2 внаслідок скоєння дтп
підтверджуються постановою
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 30.12.2013 р. у справі
№ 357/18408/13-п та іншими матеріалами
вказаної справи, наявними у матеріалах
справи.

У процесі розгляду справи судом
встановлено, що на момент скоєння дтп
майнові інтереси фізичної особи
ОСОБА_2, пов'язані із володінням,
користуванням і розпорядженням
транспортним засобом - автомобілем „Ford
Mondeo", реєстраційний номер НОМЕР_1, були
застраховані згідно договору №
012-07-0469-10 від 24.04.2013 р. добровільного
страхування наземного транспорту,
укладеного між власником вказаного
транспортного засобу - фізичною особою
ОСОБА_2 та ПРАТ „Українська страхова
компанія „Омега".

Вартість відновлювального ремонту
транспортного засобу - автомобіля „Ford
Mondeo", реєстраційний номер НОМЕР_1,
пошкодженого внаслідок дтп, що сталась
22.11.2013 р. з вини Управління
житлово-комунального господарства
Білоцерківської міської ради, склала 5
776, 96 грн, що підтверджується висновком
№ 312 від 26.12.2013 р. експертного
автотоварознавчого дослідження про
визначення матеріального збитку,
заподіяного ушкодженням колісного
транспортного засобу автомобіля Ford Mondeo
д.н.з. НОМЕР_1, проведеним і складеним
фізичною особою - підприємцем,
оцінювачем ОСОБА_5, наявним у
матеріалах справи.

Відповідно до умов договору
страхування, на підставі заяви б/н від
22.11.2013 р. про настання страхового
випадку та виплату страхового
відшкодування, розрахунку суми
страхового відшкодування, страхового
акту № 10146-Т від 20.01.2014 р., позивачем було
виплачено страхове відшкодування
фізичній особі ОСОБА_2 у розмірі 5 152, 13
грн (розмір франшизи згідно договору
страхування - 0, 00 %), що підтверджується
платіжним дорученням № 212 від 03.02.2014 р.
на суму 5 152, 13 грн, наявним у матеріалах
справи.

У квітні 2014 р. позивач звернувся до
відповідача із досудовою вимогою № 840
від 17.04.2014 р., у якій він просив
відповідача сплатити 5 152, 13 грн.
страхового відшкодування в порядку
регресу.

Регулювання відносин страхування
здійснюється Цивільним кодексом
України, Законом України „Про
страхування" та іншими
нормативно-правовими актами і
безпосередньо договором страхування,
правилами страхування, затвердженими
страховою компанією.

Згідно з ст. 979 Цивільного кодексу
України за договором страхування одна
сторона (страховик) зобов'язується у
разі настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Відповідно до ст. 990 цього ж кодексу
страховик здійснює страхову виплату
відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта (аварійного сертифіката).

Статтею 993 цього ж кодексу закріплено
положення, згідно з яким до страховика,
який виплатив страхове відшкодування
за договором майнового страхування, у
межах фактичних витрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні вищевказані норми
Цивільного кодексу України закріплені
у ст. ст. 16, 25, 27 Закону України „Про
страхування".

Згідно з ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу
України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 1 ст. 1172 цього ж кодексу
передбачено, що юридична особа
відшкодовує шкоду, завдану їхнім
працівником під час виконання ним
своїх трудових (службових) обов'язків.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 6 від 27.03.1992 р. „Про
практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування
шкоди" передбачено, що при розгляді
справ про відшкодування шкоди за ст. 441
ЦК суди повинні мати на увазі, що крім
загальних підстав, передбачених ст. 440
ЦК, відповідальність юридичної особи
настає лише у випадках, коли особа, з
вини якої заподіяна шкода, знаходиться
з даною організацією в трудових
відносинах, і шкода, заподіяна нею у
зв'язку з виконанням трудових
(службових) обов'язків, незалежно від
того, постійним, сезонним, тимчасовим
за трудовим договором чи на інших
умовах вона була працівником цієї
організації.

Пунктом 6 Роз'яснення Вищого
господарського суду України № 02-5/215 від
01.04.1994 р. „Про деякі питання практики
вирішення спорів пов'язаних з
відшкодуванням шкоди" передбачено, що
для правильного вирішення спорів,
пов'язаних з відшкодуванням шкоди,
важливе значення має розподіл між
сторонами обов'язку доказування, тобто
визначення, які юридичні факти повинен
довести позивач або відповідач.

За загальними правилами судового
процесу кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і заперечень
(стаття 33 ГПК України). Виходячи з цього,
відповідно до статті 1172 ЦК України
позивач повинен довести, що шкода
заподіяна працівником відповідача
саме під час виконання ним своїх
трудових (службових) обов'язків,
безпосередній причинний зв'язок між
правопорушенням та заподіянням шкоди і
розмір відшкодування.

Відповідно до ст. 16 Закону України „Про
автомобільні дороги" вулиці і дороги
міст та інших населених пунктів
знаходяться у віданні органів
місцевого самоврядування і є
комунальною власністю.

Ділянки вулиць і доріг міст та інших
населених пунктів, що суміщаються з
автомобільними дорогами державного
значення, належать до Єдиної
транспортної системи України і не
підлягають приватизації. Питання
виробничої діяльності комунальних
служб на них, пов'язані із закриттям або
обмеженням руху, погоджуються з
органом державного управління
автомобільними дорогами загального
користування та відповідними
державними органами з безпеки
дорожнього руху.

Вулиці і дороги міст та інших населених
пунктів поділяються на магістральні
дороги (безперервного руху та
регульованого руху), магістральні
вулиці загальноміського значення
(безперервного руху та регульованого
руху), магістральні вулиці районного
значення, а також вулиці і дороги
місцевого значення.

Проїзна частина доріг, штучні споруди
(мости і шляхопроводи), технічні засоби
організації дорожнього руху та
зовнішнє освітлення на вулицях і
дорогах міст та інших населених
пунктів можуть передаватися
безоплатно в державну власність, а
також з державної в комунальну
власність за рішенням відповідних
органів місцевого самоврядування та
Кабінету Міністрів України.

Статтею 21 цього ж закону передбачено
що, органи місцевого самоврядування, що
управляють функціонуванням та
розвитком вулиць і доріг міст та інших
населених пунктів, відповідають за:

1) стан вулиць і доріг міст та інших
населених пунктів відповідно до діючих
норм, у тому числі щодо безпеки руху
транспортних засобів і пішоходів;

2) якість робіт з проектування,
будівництва, реконструкції, ремонту та
утримання вулиць і доріг міст та інших
населених пунктів;

3) розміщення технічних засобів
організації дорожнього руху, об'єктів
дорожнього сервісу та рекламоносіїв;

4) відшкодування збитків користувачам
вулиць і доріг міст та інших населених
пунктів, що виникли через їх
незадовільний стан, у порядку,
визначеному законом.

Згідно з ст. 9 Закону України „Про
дорожній рух" до компетенції власників
автомобільних доріг, вулиць та
залізничних переїздів або
уповноважених ними органів у сфері
дорожнього руху належить:

розробка програм та здійснення заходів
щодо розвитку, удосконалення, ремонту
та утримання у безпечному для
дорожнього руху стані доріг, вулиць та
залізничних переїздів, зон відчуження;

визначення структур управління,
проектування, будівництва та утримання
доріг, вулиць та залізничних переїздів;

участь у розробці положень про
спеціальні структури управління
дорожнім рухом;

компенсація витрат власникам
транспортних засобів, якщо
дорожньо-транспортні пригоди сталися з
причин незадовільного
експлуатаційного утримання
автомобільних доріг, вулиць та
залізничних переїздів, за рішеннями
судових органів;

забезпечення безпечних, економічних та
комфортних умов дорожнього руху;

організація і здійснення заходів,
спрямованих на захист навколишнього
природного середовища;

забезпечення учасників дорожнього
руху інформацією з питань стану
аварійності та дорожнього покриття,
гідрометеорологічних та інших умов;

вирішення питань експлуатації
автомобільних доріг, вулиць та
залізничних переїздів у надзвичайних
ситуаціях;

передача права на експлуатаційне
утримання доріг, вулиць та залізничних
переїздів іншим юридичним особам;

визначення нормативів та виділення
необхідних коштів на будівництво,
реконструкцію, ремонт та утримання
автомобільних доріг, вулиць та
залізничних переїздів;

передача права на будівництво
комунальних та інших споруд,
прокладання комунікацій, на захисні
роботи і споруди, сервісні споруди та
обладнання відповідно до чинного
законодавства;

проведення робіт по створенню і
утриманню придорожніх зелених
насаджень та інше;

термінове усунення пошкоджень на
автомобільних дорогах, вулицях та
залізничних переїздах;

влаштування місць для зупинок
транспортних засобів, стоянок і
відпочинку учасників дорожнього руху
та створення інших об'єктів дорожнього
сервісу;

розробка та облаштування
автомобільних доріг, вулиць та
залізничних переїздів системами
термінового зв'язку для виклику
міліції, екстреної медичної допомоги
та технічної допомоги;

обладнання доріг, вулиць та
залізничних переїздів технічними
засобами регулювання дорожнього руху
та їх утримання;

проведення лінійного аналізу
аварійності на підвідомчих
автомобільних дорогах, вулицях та
залізничних переїздах;

виявлення аварійно-небезпечних
ділянок та місць концентрації
дорожньо-транспортних пригод і
впровадження у таких місцях
відповідних заходів щодо
удосконалення організації дорожнього
руху;

забезпечення роботи спеціалізованих
служб по здійсненню заходів щодо
організації дорожнього руху;

своєчасне виявлення перешкод
дорожньому руху та їх усунення, а у разі
неможливості - невідкладне позначення
дорожніми знаками, огороджувальними і
направляючими засобами;

організація виконання встановлених
вимог щодо забезпечення безпеки
дорожнього руху;

вирішення інших питань дорожнього руху
згідно з чинним законодавством.

Частиною 3 ст. 12 цього ж закону
передбачено, що посадові особи, які
відповідають за будівництво,
реконструкцію, ремонт, експлуатацію та
облаштування автомобільних доріг,
вулиць та залізничних переїздів,
мостів, шляхопроводів, інших споруд,
зобов'язані:

забезпечувати утримання їх у стані, що
відповідає встановленим вимогам щодо
забезпечення безпеки дорожнього руху;

при виникненні умов, що створюють
загрозу безпеці дорожнього руху,
здійснювати заходи для своєчасної
заборони або обмеження руху, а також
відновлення безпечних умов для руху;

впроваджувати у повному обсязі заходи
щодо безпеки дорожнього руху при
здійсненні будівництва, реконструкції
та ремонту доріг, вулиць та залізничних
переїздів;

позначати місця виконання робіт, місця,
де залишено на дорозі, вулиці,
залізничному переїзді машини і
механізми, будівельні матеріали тощо,
відповідними дорожніми знаками,
огороджувальними і направляючими
засобами, а в темний час доби і при
тумані - сигнальними вогнями,
передбаченими діючими нормами;

по закінченні робіт на дорозі, вулиці,
залізничному переїзді негайно
привести їх у стан, що забезпечує
безперешкодний і безпечний рух
транспортних засобів і пішоходів, та
впорядкувати зони відчуження;

у разі забруднення проїзної частини
доріг, вулиць, залізничних переїздів
невідкладно здійснювати заходи для їх
очищення і своєчасного попередження
учасників дорожнього руху про загрозу
безпеці руху, що виникла;

обладнувати їх технічними засобами
регулювання дорожнього руху;

виявляти аварійно-небезпечні ділянки
та місця концентрації
дорожньо-транспортних пригод та
забезпечувати здійснення у таких
місцях відповідних заходів щодо
удосконалення умов та організації
дорожнього руху для забезпечення його
безпеки;

своєчасно виявляти перешкоди
дорожньому руху та забезпечувати їх
усунення, а у разі неможливості -
невідкладно позначати дорожніми
знаками, огороджувальними і
направляючими засобами;

щомісяця проводити лінійний аналіз
аварійності.

З урахуванням того, що, як було
зазначено вище та встановлено судом у
процесі розгляду справи, шкоду
транспортному засобу - автомобілю „Ford
Mondeo", реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належав фізичній особі ОСОБА_2 і
перебував під керуванням фізичної
особи ОСОБА_3, було завдано з вини
Управління житлово-комунального
господарства Білоцерківської міської
ради, суд дійшов висновку, що у зв'язку
із виплатою фізичній особі ОСОБА_2
страхового відшкодування у розмірі 5 152,
13 грн відповідно до умов договору
страхування, до позивача перейшло
право вимоги виплаченого фізичній
особі ОСОБА_2 страхового відшкодування
у розмірі 5 152, 13 грн до Управління
житлово-комунального господарства
Білоцерківської міської ради, що є в
даному випадку відповідальною особою
за заподіяну шкоду так, як було
відповідальною особою станом на момент
скоєння дтп за стан і якість
автомобільної дороги по вул. 1-ша
Піщана, 29, у м. Біла Церква, і дтп сталася
з його вини.

Отже, вимоги позивача про стягнення із
відповідача в порядку регресу суми
виплаченого страхового відшкодування -
збитків у розмірі 5 152, 13 грн є законними
і обґрунтованими, та такими, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
обставини справи, позовні вимоги
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Управління
житлово-комунального господарства
Білоцерківської міської ради
(ідентифікаційний код 03346696) на користь
Приватного акціонерного товариства
„Українська страхова компанія „Омега"
(ідентифікаційний код 21626809) 5 152 (п'ять
тисяч сто п'ятдесят дві) грн 13
(тринадцять) коп. збитків та судові
витрати 1 827 (одна тисяча вісімсот
двадцять сім) грн 00 (нуль) коп. судового
збору.

Суддя
В.М.Бацуца

Повний текст рішення підписаний

10 листопада 2014 р.