ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2014 р.
Справа № 914/3420/14

Господарський суд Львівської області у
складі судді Сухович Ю.О. при секретарі
судових засідань Мак Л.Б., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Укртелеком" в особі
Львівської філії ПАТ "Укртелеком", м.
Львів

до відповідача Львівського
міжрегіонального центру
соціально-трудової професійної та
медичної реабілітації інвалідів,
м.Львів

про стягнення 7 330,21 грн.

За участю представників сторін:

від позивача Добуш-Вербіцька Н.Ю.-
юрисконсульт 1 категорії відділу
правового забезпечення ЛФ ПАТ
"Укртелеком" (довіреність №907 від
11.12.2013р.);

від відповідача не з'явився.

Права та обов'язки сторін передбачені
ст.ст. 20, 22 ГПК України роз'яснено, заяви
про відвід судді не поступали,
клопотання про технічну фіксацію
судового процесу не надходили. В
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Позов заявлено Публічним
акціонерним товариством „Укртелеком"
в особі Львівської філії Публічного
акціонерного товариства "Укртелеком"
до Львівського міжрегіонального
центру соціально-трудової професійної
та медичної реабілітації інвалідів про
стягнення 7 330,21 грн., з яких 6 783,37 грн.
сума основного боргу, 69,56 грн. три
проценти річних та 477,29 грн. інфляційні
нарахування.

Ухвалою суду від 26.09.2014р. прийнято
позовну заяву до розгляду, порушено
провадження у справі та призначено її
до судового розгляду на 22.10.2014р.

В судовому засіданні від 22.10.2014р. судом
оголошено перерву до 03.11.2014р.

Ухвалою суду від 03.11.2014р. розгляд справи
відкладено на 17.11.2014р., з підстав
наведених в даній ухвалі.

Представник позивача подав клопотання
(вх.№49550/14 від 17.11.2014р.), в якому просить
суд припинити провадження у справі в
частині стягнення основного боргу, у
зв'язку з його оплатою відповідачем.
Крім того, просить суд стягнути з
відповідача 69,56 грн. три проценти
річних, 477,29 грн. інфляційних нарахувань
та 1 827,00 грн. судового збору. В
підтвердження сплати основного боргу
долучив до матеріалів справи платіжне
доручення №352 від 07.11.2014р. на суму 8 292,92
грн.

У судовому засіданні представник
позивача подане клопотання (вх.№49550/14
від 17.11.2014р.) підтримав повністю.

Відповідач явку уповноваженого
представника у судове засідання
повторно не забезпечив, причин неявки
представника не повідомив. Про
відкладення розгляду спору на 17.11.2014р.
був належним чином повідомлений, що
підтверджується повідомленням про
вручення рекомендованого поштового
відправлення №79 0 від 07.11.2014р. -
вручено 10.11.2014р. (вх.№48816/14 від 12.11.2014р.).

Станом на 17.11.2014р. від відповідача
відзив, заяви, клопотання, в тому числі
про відкладення розгляду справи не
надходили.

Суд вважає за можливе розглянути
справу відповідно до ст.75 ГПК України
при відсутності представника
відповідача за наявними у ній
матеріалами, яких достатньо для
вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази та заслухавши пояснення
представника позивача, суд,-

встановив:

01.09.2005р. між ВАТ „Укртелеком" в особі
Львівської філії Відкритого
акціонерного товариства "Укртелеком"
(підприємство зв'язку) та Львівським
міжрегіональним центром
соціально-трудової професійної та
медичної реабілітації інвалідів
(споживач) було укладено договір №12717
про надання послуг електрозв'язку, за
умовами якого підприємство зв'язку
надає послуги електрозв'язку,
перераховані в додатку 1, і безплатні
послуги, перераховані в додатку 2.

Відповідно до п.3.2.8. договору споживач
зобов'язувався своєчасно вносити плату
за користування телефоном, міжміські
та міжнародні телефонні розмови,
подані в кредит телеграми та інші
послуги, надані по телефону.

Згідно п.4.5. договору розрахунки за
фактично отримані в кредит послуги
електрозв'язку за кожний попередній
місяць проводяться споживачем
протягом десяти днів з дня одержання
рахунка, але не пізніше 20-го числа
місяця, наступного за розрахунковим.

Позивач згідно умов договору надав
відповідачу послуги електрозв'язку.
Проте, відповідач порушив свої
зобов'язання, оплату за надані послуги
електрозв'язку не здійснив.

Станом на дату подання позову до суду у
відповідача існував борг по договору
№12717 від 01.09.2005р. за період з листопада
2013р. по липень 2014р. в сумі 6 783,37 грн.

Відтак, позивач при поданні позовної
заяви, просив стягнути з відповідача
основний борг в сумі 6 783,37 грн.

Позивач керуючись ст.625 ЦК України
нарахував відповідачу 69,56 грн. 3% річних
та 477,29 грн. інфляційних нарахувань.

Основний борг був сплачений
відповідачем після порушення
провадження у справі, у зв»язку з чим
позивач просить припинити провадження
у справі в сумі 6 783,37 грн. основного
боргу та стягнути 69,56 грн. 3% річних і
477,29 грн. інфляційних нарахувань.

При прийнятті рішення суд виходить із
наступного.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України,
однією з підстав виникнення цивільних
прав та обов'язків, зокрема є договори
та інші правочини. Згідно ст.174
Господарського кодексу України однією
з підстав виникнення господарського
зобов'язання є господарський договір
та інші угоди, передбачені законом, а
також угоди не передбачені законом, але
такі, які йому не суперечать.

Положеннями ст.ст.627, 628, 629 ЦК України
визначено, що відповідно до ст.6 цього
Кодексу сторони є вільні в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості. Зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.
Договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до умов ч.1 ст.901 ЦК України
за договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Факт виконання позивачем своїх
зобов'язань по договору №12717 від
01.09.2005р. підтверджується матеріалами
справи та не заперечується
відповідачем.

Згідно ст.530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно п.4.5. договору розрахунки за
фактично отримані в кредит послуги
електрозв'язку за кожний попередній
місяць проводяться споживачем
протягом десяти днів з дня одержання
рахунка, але не пізніше20-го числа
місяця, наступного за розрахунковим.

Відповідач своїх зобов'язань перед
позивачем належним чином не виконав,
внаслідок чого станом на дату подання
позову у нього виникла заборгованість
за період з листопада 2013р. по липень
2014р. в сумі 6 783,37 грн.

У відповідності із ст.193 ГК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Аналогічно відповідно до
ст.526 ЦК України зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

За умовами ст.612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання свого
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Після порушення провадження у справі
відповідач оплатив основний борг в
сумі 6 783,37 грн., факт оплати
підтверджується платіжним дорученням
№352 від 07.11.2014р. на суму 8 292,92 грн.

Решта оплаченої відповідачем суми
згідно платіжного доручення №352 від
07.11.2014р. зарахована позивачем в оплату
наступних періодів, оскільки
відповідач не звертався до позивача із
листом про зарахування решти сплаченої
суми в рахунок погашення 3% річних та
інфляційних втрат по даній справі, а
самостійно, без згоди відповідача,
позивач не може змінити підставу
платежу.

Відтак, в частині позовних вимог про
стягнення 6 783,37 грн. основного боргу
провадження у справі підлягає
припиненню на підставі п.1-1 ст.80 ГПК
України, у зв'язку з відсутністю
предмету спору відносно цієї суми.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Слід зазначити, що інфляційні та річні
є окремим видом цивільних зобов'язань,
які існують в силу прострочення
боржником терміну виконання грошового
зобов'язання та є за своєю правовою
природою відшкодуванням матеріальних
втрат кредитора від знецінення
грошових коштів внаслідок інфляційних
процесів та отриманні компенсації
(плати) від боржника за користування
утримуваними ним грошовими коштами,
належними до сплати кредиторові.

Відтак, позивачем правомірно
нараховано відповідачу інфляційні
втрати три проценти річних.

Позивач просить стягнути з відповідача
69,56 грн. 3% річних і 477,29 грн. інфляційних
нарахувань.

Однак, перевіривши наданий позивачем
розрахунок, суд не погоджується із
сумами, які просить стягнути позивач,
оскільки вони є дещо завищеними.

Згідно проведеного судом розрахунку до
стягнення з відповідача підлягає 69,52
грн. 3% річних та 477,16 грн. інфляційних
втрат.

Дослідивши матеріали справи та
оцінивши представлені докази, суд
вважає позов таким, що підлягає до
задоволення частково. З відповідача
слід стягнути 69,52 грн. 3% річних та 477,16
грн. інфляційних втрат. В частині
стягнення 6 783,37 грн. основного боргу
провадження у справі слід припинити. В
частині стягнення 0,04 грн. 3% річних та 0,13
грн. інфляційних втрат відмовити.

Відповідно до ст.43 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами
у справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
встановленому законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно із ст.34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст.43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Сплата судового збору підтверджується
платіжним дорученням №5925 від 21.05.2014р.
на суму 1 827,00 грн., який відповідно до
ст.49 ГПК України підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача
пропорційно до задоволеної суми
позову, з врахуванням того, що основний
борг був сплачений відповідачем після
порушення провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 11, 525, 526, 530, 551, 610-612, 625,
627-629,901 ЦК України, ст.ст. 174, 193 ГК
України, ст.ст. 43, 33, 34, 43, 49, 75, п.1-1 ст.80,
82-85, 87, 115, 116 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Львівського
міжрегіонального центру
соціально-трудової професійної та
медичної реабілітації інвалідів (79070,
м.Львів, вул.Хуторівка, 38; ) на користь Публічного
акціонерного товариства "Укртелеком" в
особі Львівської філії Публічного
акціонерного товариства "Укртелеком"
(79000, м.Львів, вул.Дорошенка, буд.43; ) 69,52 грн. 3% річних, 477,16 грн.
інфляційних нарахувань та
1 826,96 грн. судового збору.

3. В частині стягнення 6 783,37 грн.
основного боргу провадження у справі
припинити.

4. В частині стягнення 0,04 грн. 3% річних
та 0,13 грн. інфляційних втрат відмовити.

5. Наказ видати згідно вимог ст.116 ГПК
України, після набрання рішенням суду
законної сили.

6. Рішення набирає законної сили
відповідно до ст.85 ГПК України, може
бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду в
порядку і строки, передбачені ст.ст.91-93
ГПК України.

Згідно ст.87 ГПК України повне рішення
та ухвали надсилаються сторонам,
прокурору, третім особам, які брали
участь в судовому процесі, але не були
присутні у судовому засіданні,
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення не пізніше трьох днів з
дня їх прийняття або за їх зверненням
вручаються їм під розписку
безпосередньо у суді.

Повний текст рішення

виготовлено 24.11.2014р.

Суддя
Сухович Ю.О.