ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
"10" листопада 2014 р.
Справа № А6/393-07
Господарський суд Київської області у
складі судді Бабкіної В.М., розглянувши
справу
за позовомФізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до Фастівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Київської областіпро скасування
податкових повідомлень-рішень
секретар судового засідання:
за участю представників:
від позивачаОСОБА_1 - паспортвід
відповідачане з'явився
На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в
судовому засіданні 10.11.2014 р.
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Виготовлення
постанови у повному обсязі відкладено
на 17.11.2014 р., про що повідомлено позивача
після проголошення вступної та
резолютивної частини постанови.
Обставини справи:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі
- позивач) звернулась з
адміністративним позовом до
Фастівської об'єднаної державної
податкової інспекції Київської
області (далі - відповідач) про
скасування податкових
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначав, що відповідачем безпідставно
були винесені оскаржувані податкові
Ухвалою господарського суду Київської
області від 01.08.2007 р. було відкрито
провадження у справі.
Ухвалою господарського суду Київської
області від 24.09.2007 р. провадження у
справі № А6/393-07 за позовом Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 до
Фастівської об'єднаної державної
податкової інспекції про скасування
податкових повідомлень - рішень було
зупинено на підставі ст. 156 Кодексу
адміністративного судочинства
Ухвалою Голови господарського суду
Київської області від 12.11.2009 р. у зв'язку
із призначенням судді А.В. Маляренка
суддею Київського міжобласного
апеляційного господарського суду
справу № А6/393-07 було передано судді В.М.
У відповідь на запит господарського
суду Київської області № А6/393-07 від
18.08.2014 р. позивач у справі № А6/393-07
повідомила, що ухвалою від 17.07.2014 р.
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ кримінальна справа відносно неї
направлена на новий апеляційний
розгляд на підставі ст.ст. 394-396
Кримінально-процесуального кодексу
України 1960 року, п.п. 11, 15 розділу ХІ
«Перехідні положення» КПК України.
Ухвалою господарського суду Київської
області від 14.10.2014 р. провадження у
справі № А6/393-07 було поновлено, справу
було прийнято до провадження суддею
Бабкіною В.М., сторони було зобов'язано
надати суду письмові пояснення щодо
адміністративного позову у даній
справі станом на час її розгляду.
Розгляд справи відкладався.
З наданих позивачем пояснень
вбачається, що під час здійснення
провадження у кримінальній справі щодо
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
(справа № 02-2369), за ініціативою
податкової міліції, Київським
науково-дослідним інститутом судових
експертиз було проведено
бухгалтерську експертизу діяльності
підприємця, за результатами якої
експертом КНДІСЕ був зроблений
висновок № 2747/2748 від 24.04.2008 р. про те, що
порушення податкового законодавства,
які виступали підставою для прийняття
оспорюваних у даній справі № А6/393-07
податкових повідомлень-рішень,
нормативно та документально не
Ухвалою господарського суду Київської
області від 27.10.2014 р. було витребувано
від Київського науково-дослідного
інституту судових експертиз належним
чином засвідчену копію висновку №
2747/2748 від 24.04.2008 р. бухгалтерської
експертизи діяльності Фізичної особи -
07.11.2014 р. до господарського суду
Київської області від Київського
науково-дослідного інституту судових
від 31.10.2014 р., відповідно до якого було
повідомлено, що відповідний висновок №
2747/2748 від 24.04.2008 р. знищено у
встановленому порядку.
Позивач у судовому засіданні 10.11.2014 р.
позовні вимоги підтримав, вважає їх
обґрунтованими і правомірними та
такими, що підлягають задоволенню з
підстав, викладених у позовній заяві;
представник відповідача не з'явився.
Враховуючи, що представник відповідача
в судові засідання 27.10.2014 р. та 10.11.2014 р.
не з'явився, хоча про день, час і місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином ухвалами та повістками
суду про виклик, справа відповідно до
частини 4 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
розглядається за наявними в ній
матеріалами, без участі представника
Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення позивача, суд
У 2006 році Фастівською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Київської області (на даний час -
Фастівське відділення Васильківської
ОДПІ ГУ ДФС у Київській області), на
підставі направлення № 375 від 14.08.2006 р.,
було проведено планову податкову
перевірку дотримання вимог
податкового законодавства Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 за період з
01.01.2005 р. до 31.12.2005 р., за результатами
На підставі зазначеного вище акту
начальником Фастівської ОДПІ
Київської області були прийняті
рішення про стягнення з ФОП ОСОБА_1
податкового боргу в сумі 1258718,36 грн., на
підставі податкових
повідомлень-рішень: № /0 від 12.10.2006
р. з податкового зобов'язання за
платежем податок на додану вартість по
вітчизняних товарах на суму 944971,50 грн.,
у тому числі - за основним платежем в
сумі 629981,00 грн. та за штрафними
(фінансовими санкціями) в сумі 314990,50
грн.; № /0 від 12.10.2006 р. з
податкового зобов'язання за платежем
прибутковий податок з доходів фізичних
осіб - суб'єктів підприємницької
діяльності і незалежної професійної
діяльності за основним платежем у сумі
312726,86 грн. та № /0 від 12.10.2006 р. з
податку на додану вартість по
вітчизняних товарах за фінансовими
санкціями у сумі 1020,00 грн.

За твердженням позивача, податкова
перевірка ФОП ОСОБА_1 проводилась без
належного повідомлення про
призначення і проведення податкової
перевірки позивача, у зв'язку з чим
підприємець особистої участі в
проведенні податкової перевірки не
приймала і не змогла надати
заперечення.

Фастівська ОДПІ у Київській області в
п. 2.1.4 розділу 2 акту № 73/1702-/460 від
30.08.2006 р. вказує, що витрати, зазначені у
деклараціях про доходи за 2005 p.,
безпосередньо пов'язані з отриманням
доходу, в ході проведення перевірки не
підтверджені документально, чим
порушено вимоги абзацу 2 ст. 13 Декрету
КМУ від 26.12.1992 р. за № 13-92 «Про
прибутковий податок з громадян».

Податковий орган під час перевірки при
визначенні чистого оподатковуваного
доходу визначив суму одержаного
валового доходу за 2005 рік, яка
нараховувалась на підставі декларацій,
поданих ФОП ОСОБА_1 до Фастівської ОДПІ.
Витрати підприємця перевіркою
нараховані у відсотках до валового
доходу, визначених Головною державною
податковою адміністрацією України та
Державним комітетом України по
сприянню малим підприємствам та
підприємництву, згідно додатку № 6
Інструкції про оподаткування доходів
фізичних осіб від зайняття
підприємницькою діяльністю,
затвердженої наказом ДПА України від
16.07.2003 р. № 352 (із змінами та
доповненнями), за ставкою 25 відсотків
як для інших видів діяльності,
включаючи торговельну.

Позивач зазначала, що для вирахування
відхилень контролюючий орган із
декларацій про доходи фізичних осіб за
2005 р. взяв суми одержаного валового
доходу за 2005 рік, але відображені в
деклараціях витрати, пов'язані з
одержанням доходу, взагалі не взяв до
уваги і відобразив їх як такі, що
взагалі не вказані в декларації про
доходи.

Водночас, сума чистого доходу, що
відображена в деклараціях про доходи,
одержані за період 2005 р. ФОП ОСОБА_1, є
вірною, складає різницю між сумою
одержаного валового доходу 7420255,00 грн.
та витратами, пов'язаними з одержанням
доходу, в сумі 7404753,00 грн. і відповідає
сумі чистого доходу 15502,00 грн., а сума
сплаченого податку, заявленого в
декларації, становить 2015,26 грн.

Крім того, в п. 2.3.1 розділу 2.3 акту
податкової перевірки ФОП ОСОБА_1
контролюючий орган визначає, що
податкові декларації з податку на
додану вартість за липень 2005 р., серпень
2005 р., вересень 2005 р., жовтень 2005 р.,
листопад 2005 р. та грудень 2005 р. до
Фастівської ОДПІ ФОП ОСОБА_1 подано
несвоєчасно, з порушенням вимог п.п. 4.1.7
п. 4.1 ст. 4 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платниками
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами», тому контролюючим
органом було донараховано штрафні
санкції в сумі 1020,00 грн.

Водночас, позивач посилалась на те, що
для віднесення сум дозволеного
податкового кредиту з ПДВ, які
складаються із сум придбання товарів
(робіт, послуг), єдиною підставою є
наявність податкової накладної чи
митної декларації. Перевіркою
виключено з податкового кредиту
податкових декларацій по ПДВ
дозволений податковий кредит у сумі
632878,00 грн., оскільки ФОП ОСОБА_1
податкові накладні на придбаний товар
(роботи, послуги) на перевірку не
надавались.

Як зазначалось вище, фактично
податкова перевірка проводилась без
участі ФОП ОСОБА_1, що відповідно до
вимог пп. 7.4.5 п. 7.4 та пп. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7
Закону України «Про податок на додану
вартість» і призвело до виключення
контролюючим органом дозволеного
податкового кредиту у сумі 632878,00 грн., у
зв'язку з придбанням товарів (послуг),
які нібито не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями.

ФОП ОСОБА_1, в свою чергу, вважає, що суми
податкових зобов'язань з ПДВ
працівниками контролюючого органу
донараховані помилково і не
узгоджуються з податковими
деклараціями з ПДВ та обсягами
поставки і придбання товарів (робіт і
послуг) з ПДВ за весь 2005 рік, а
дозволений податковий кредит повністю
підтверджується податковими
накладними.

Крім того, податковий орган не взяв до
уваги сум дозволеного податкового
кредиту і відобразив їх у таблиці по
нульовій ставці, що вплинуло на
збільшення суми податкових зобов'язань
з ПДВ.

Дані, вказані в декларації з ПДВ за 2005
р., податковий орган не взяв до уваги, у
зв'язку з чим і донарахував 632878,00 грн.

За даними ФОП ОСОБА_1, податкове
зобов'язання з ПДВ за 2005 рік становить
2897,00 грн. і відображене в деклараціях з
ПДВ помісячно, а визначена
контролюючим органом чиста сума
податкових зобов'язань з ПДВ - 632878,00
грн., не відповідає дійсності.

За твердженням позивача, ФОП ОСОБА_1
порушень податкового законодавства не
допускала і донарахування податку на
додану вартість у сумі 629881,00 грн. та
штрафних (фінансових) санкцій в сумі
314990,50 грн., а також прибуткового податку
з доходів фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності і
незалежної професійної діяльності у
сумі 312726,86 грн., штрафні санкції - 1020,00
грн., за весь 2005 рік є помилковими і
спростовуються первинними
бухгалтерськими документами та
документами офіційної звітності, у
зв'язку з чим позивач і звернувся з
даним позовом до суду про скасування
повідомлень-рішень № /0, № /0
та № /0 від 12.10.2006 р.

Згідно з пунктом 1.7 статті 1 Закону
України «Про податок на додану
вартість» (у редакції, що діяла на
момент виникнення спірних
правовідносин) податковий кредит - це
сума, на яку платник податку має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного періоду, визначена згідно з
цим Законом.

Відповідно до пп. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 Закону
України «Про податок на додану
вартість» (у редакції, що діяла на
момент виникнення спірних
правовідносин) об'єктом оподаткування
є операції платників податку, зокрема,
з поставки товарів та послуг, місце
надання яких знаходиться на митній
території України.

Пунктом 7.1 ст. 7 Закону України «Про
податок на додану вартість» (у
редакції, що діяла на момент виникнення
спірних правовідносин) поставка
товарів (робіт, послуг) здійснюється за
договірними (контрактними) цінами з
додатковим нарахуванням податку на
додану вартість.

Водночас, пп. 7.2.1 п. 7.2 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» (у редакції, що діяла на
момент виникнення спірних
правовідносин) встановлено, що платник
податку зобов'язаний надати покупцю
податкову накладну, що має містити
зазначені окремими рядками: порядковий
номер податкової накладної; дату
виписування податкової накладної;
повну або скорочену назву, зазначену у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість; г)
податковий номер платника податку
(продавця та покупця); місце
розташування юридичної особи або місце
податкової адреси фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість; опис (номенклатуру)
товарів (робіт, послуг) та їх кількість
(обсяг, об'єм); повну або скорочену
назву, зазначену у статутних
документах отримувача; ціну поставки
без врахування податку; ставку податку
та відповідну суму податку у цифровому
значенні; загальну суму коштів, що
підлягають сплаті з урахуванням
податку.

У відповідності з пп. 7.2.6 п. 7.2 ст. 7
Закону України «Про податок на додану
вартість» (у редакції, що діяла на
момент виникнення спірних
правовідносин) податкова накладна
видається платником податку, який
поставляє товари (послуги), на вимогу їх
отримувача, та є підставою для
нарахування податкового кредиту.

Згідно з пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України
«Про податок на додану вартість» (у
редакції, що діяла на момент виникнення
спірних правовідносин) податковий
кредит звітного періоду складається із
сум податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 81 цього Закону, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари (послуги) та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Згідно з приписами пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7
Закону України «Про податок на додану
вартість» (у редакції, що діяла на
момент виникнення спірних
правовідносин) не підлягають включенню
до складу податкового кредиту суми
сплаченого (нарахованого) податку у
зв'язку з придбанням товарів (послуг),
не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту). У разі
коли на момент перевірки платника
податку органом державної податкової
служби суми податку, попередньо
включені до складу податкового
кредиту, залишаються не підтвердженими
зазначеними цим підпунктом
документами, платник податку несе
відповідальність у вигляді фінансових
санкцій, установлених законодавством,
нарахованих на суму податкового
кредиту, не підтверджену зазначеними
цим підпунктом документами.

Відповідно до пп. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» (у редакції, що діяла на
момент виникнення спірних
правовідносин) датою виникнення права
платника податку на податковий кредит
вважається: дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку
в оплату товарів (робіт, послуг), дата
виписки відповідного рахунку
(товарного чека) - в разі розрахунків з
використанням кредитних дебетових
карток або комерційних чеків, або дата
отримання податкової накладної, що
засвідчує факт придбання платником
податку товарів (робіт, послуг).

Згідно з пп. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону України
«Про податок на додану вартість» (у
редакції, що діяла на момент виникнення
спірних правовідносин) сума податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
бюджету або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
податкового періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
податкового періоду. При позитивному
значенні суми, розрахованої згідно з
підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума
підлягає сплаті (перерахуванню) до
бюджету у строки, встановлені законом
для відповідного податкового періоду.
При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1
цього пункту, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
цього податку, що виник за попередні
податкові періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до закону), а при його
відсутності - зараховується до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Як встановлено судом, 23.01.2007 р.
Фастівським ВПМ УПМ ДПА в Київській
області на підставі акту № 73/1702-/460
від 30.08.2006 р. було порушено проти ФОП
ОСОБА_1 кримінальну справу № 02-2369 за
ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст.
212 Кримінального кодексу України
(умисне ухилення від сплати податків,
зборів, інших обов'язкових платежів, що
входять в систему оподаткування, що
призвело до фактичного ненадходження
до бюджетів чи державних цільових
фондів в особливо великих розмірах).

Позивачем до матеріалів справи було
надано висновок № 7175
спеціаліста-бухгалтера Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз за листом СПД - фізичної
особи ОСОБА_1 від 14.09.2007 р., відповідно до
якого формування СПД - фізичною особою
ОСОБА_1 валових витрат за 2004 рік та
податкового кредиту за період з 01.01.2005
р. по 31.12.2006 р. відповідає вимогам
чинного законодавства та нормативних
актів України.

Окрім того, як з'ясовано судом, під час
здійснення провадження у кримінальній
справі щодо Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (справа № 02-2369), за ініціативою
податкової міліції, Київським
науково-дослідним інститутом судових
експертиз було проведено
бухгалтерську експертизу діяльності
підприємця, за результатами якої
експертом КНДІСЕ був зроблений
висновок № 2747/2748 від 24.04.2008 р. про те, що
порушення податкового законодавства,
які виступали підставою для прийняття
оспорюваних у даній справі № А6/393-07
податкових повідомлень-рішень,
нормативно та документально не
підтверджуються.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 27.10.2014 р. було витребувано
від Київського науково-дослідного
інституту судових експертиз належним
чином засвідчену копію висновку №
2747/2748 від 24.04.2008 р. бухгалтерської
експертизи діяльності Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1.

07.11.2014 р. до господарського суду
Київської області від Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз надійшов лист № 07/01-12/13599-14
від 31.10.2014 р., відповідно до якого було
повідомлено, що вказаний висновок №
2747/2748 від 24.04.2008 р. знищено у
встановленому порядку за спливом
терміну зберігання.

Водночас, з постанови Першого
заступника прокурора м. Біла Церква
Турчинова С.О. про зміну обвинувачення
в суді від 29.11.2013 р., копію якої долучено
до матеріалів справи, вбачається, що в
ході судового розгляду кримінальної
справи № 02-2369 було встановлено, що
згідно з висновком
судово-бухгалтерської експертизи №
2747/2748 від 24.04.2008 р. висновки Фастівської
ОДПІ, викладені в акті перевірки №
73/1702-/460 від 30.08.2006 р., щодо несплати
ФОП ОСОБА_1 податку з доходів фізичних
осіб в сумі 320726,86 грн. за період з 01.10.2005
р. до 31.12.2005 р. документально та
нормативно не підтверджуються.

У зв'язку з наведеним прокурор у
кримінальній справі відмовився від
відповідної частини обвинувачення ФОП
ОСОБА_1 за ознаками злочину,
передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Відповідно до статті 67 Конституції
України кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Згідно з приписами статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З урахуванням викладеного вище, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги ФОП
ОСОБА_1 до Фастівської ОДПІ підлягають
задоволенню, а податкові
повідомлення-рішення № /0, №
/0 та № /0 від 12.10.2006 р.
підлягають скасуванню.

Відповідно до вимог частини першої ст.
94 КАС України, якщо судове рішення
ухвалене на користь сторони, яка не є
суб'єктом владних повноважень, суд
присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України.

Згідно з п. 3 Прикінцевих та перехідних
положень КАС України до набрання
чинності законом, який регулює порядок
сплати і розмір судового збору, розмір
цього збору за подання позовів
немайнового характеру визначається
відповідно до пп. «б» п. 1 ст. 3 Декрету
Кабінету Міністрів України «Про
державне мито», тобто - 3,40 грн.

У зв'язку з викладеним відшкодуванню
позивачеві з Державного бюджету
України підлягають судові витрати в
сумі 3,40 грн. судового збору, сплаченого
квитанцією від 25.07.2007 р.

Керуючись ст.ст. 71, 94, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

п о с т а н о в и в :

1. Позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі.

2. Скасувати податкові
повідомлення-рішення Фастівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Київської області № /0,
№ /0 та № /0 від 12.10.2006 р.

3. Стягнути з Державного бюджету
України на користь Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (08500, Київська
обл., АДРЕСА_1 іден. номер НОМЕР_1) - 3,40
грн. (три гривні 40 коп.) судового збору.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС
України набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, встановленого
цим Кодексом, якщо таку заяву не було
подано.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів з дня її складення в повному
обсязі за правилами, встановленими ст.
ст. 185-187 КАС України.

Дата підписання постанови в повному
обсязі - 17.11.2014 року.

Суддя
Бабкіна В.М.