РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2014 р.
Справа № 918/1191/14

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючий суддя
Павлюк І. Ю.

суддя
Бригинець Л.М. ,

суддя
Миханюк М.В.

при секретарі
Ільчук Н.О.

за участю представників сторін:

від позивача за первісним позовом: не
з'явився

від відповідача за первісним позовом:
Гуз С.Б. - представник за довіреністю
від 16.12.2013р. №570-ЮВ

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Рівненського
апеляційного господарського суду
апеляційні скарги Публічного
акціонерного товариства "Рівнеазот",
м.Рівне та Іноземного підприємства
"Торговий дім "ЄПК-Запоріжжя",
м.Запоріжжя

на рішення господарського суду
Рівненської області

від 14.10.14 р. у справі № 918/1191/14 (суддя
Бережнюк В.В.)

за первісним позовом Іноземного
підприємства "Торговий дім
"ЄПК-Запоріжжя", м.Запоріжжя

до Публічного акціонерного товариства
"Рівнеазот", м.Рівне

про стягнення заборгованості в сумі 101
255,52 грн.

та за зустрічним позовом Публічного
акціонерного товариства "Рівнеазот",
м.Рівне

до Іноземного підприємства "Торговий
дім "ЄПК-Запоріжжя", м.Запоріжжя

про стягнення штрафу в сумі 63 781,87 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Рівненської області від 14.10.2014р. у
справі №918/1191/14 первісний позов
Іноземного підприємства "Торговий дім
"ЄПК-Запоріжжя" до Публічного
акціонерного товариства "Рівнеазот"
про стягнення заборгованості в сумі
101255,52грн. задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного
товариства "Рівнеазот" на користь
Іноземного підприємства "Торговий дім
"ЄПК-Запоріжжя" 46400,03грн. основного
боргу, 2988,67грн. пені, 476,71грн. 3% річних,
4036,80грн. інфляційних втрат, 1077,97грн.
витрат по сплаті судового збору.

В задоволенні решти вимог первісного
позову відмовлено.

Зустрічний позов Публічного
акціонерного товариства "Рівнеазот" до
Іноземного підприємства "Торговий дім
"ЄПК-Запоріжжя" про стягнення штрафу в
сумі 63781,87грн. задоволено частково.

Стягнуто з Іноземного підприємства
"Торговий дім "ЄПК-Запоріжжя" на користь
Публічного акціонерного товариства
"Рівнеазот" 31890,94грн. штрафу, 913,50грн.
витрат по сплаті судового збору.

В задоволенні решти вимог зустрічного
позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
Публічне акціонерне товариство
"Рівнеазот" звернулося до суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
оскаржене рішення скасувати в частині
відмови у задоволенні решти зустрічних
позовних вимог про стягнення штрафу,
прийняти нове, яким зустрічний позов
Публічного акціонерного товариства
"Рівнеазот" до Іноземного підприємства
"Торговий дім "ЄПК-Запоріжжя"
задоволити повністю та стягнути з
останнього 63781,87грн. штрафу, витрати по
сплаті судового збору.

Мотивуючи апеляційну скаргу, Публічне
акціонерне товариство "Рівнеазот"
зазначає, зокрема, наступне:

- вважає рішення місцевого
господарського суду в частині відмови
в задоволенні решти зустрічних
позовних вимог таким, що прийняте з
порушенням норм чинного законодавства;

- зазначає, що відповідно до ч.2 ст.193
Господарського Кодексу України, кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором. Штрафними
санкціями визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання (ст.230 ГК
України). При цьому, зменшуючи розмір
штрафу до 50%, місцевий господарський
суд керувався ч.1 ст.233 ГК України, у разі
якщо належні до сплати штрафні санкції
надмірно великі порівняно із збитками
кредитора, суд має право зменшити
розмір санкцій. При цьому повинно бути
взято до уваги: ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу. Однак, судом при застосуванні
даної норми закону, неповно з'ясовано
обставини, що мають значення для
справи, зокрема не взято до уваги
майновий стан позивача за зустрічним
позовом, який на час виконання
зобов'язань по договорах знаходився в
дуже скрутному фінансовому становищі і
на даний час ситуація не змінилася, але
попри це він знайшов можливість
розрахуватися за отриманий товар;

- водночас, судом не взято до уваги
ступінь виконання зобов'язання
боржником, зокрема випадки поставки
відповідачем за зустрічним позовом
неякісного товару ПАТ "Рівнеазот", за
поставку якого штрафні санкції ІП
"Торговий дім "ЄПК-Запоріжжя" не
нараховувалися;

- також, місцевий господарський суд в
обґрунтування зменшення розміру
штрафу в рішенні зазначив, що
прострочка поставки товару на 27 днів по
договору №1209 не є значною, при цьому не
зрозуміло, з яких підстав суд виходив
вважаючи прострочку 27 днів не значною,
а тому ПАТ "Рівнеазот" вважає, що таке
твердження суду є лише припущенням, яке
не ґрунтується на належних доказах.
Крім того, умовами договорів
передбачено конкретні строки поставки
товару і прострочка навіть на один день
передбачає застосування до
постачальника штрафу в розмірі 20% від
вартості непоставленого товару. Отже,
судом зменшено розмір нарахованого по
договорах штрафу безпідставно,
оскільки неповно з'ясовано обставини,
що мають значення для справи.

Також, не погоджуючись з прийнятим
рішенням, Іноземне підприємство
"Торговий дім "ЄПК-Запоріжжя"
звернулося до суду з апеляційною
скаргою, в якій просить оскаржене
рішення скасувати, прийняти нове, яким
первісний позов задоволити частково та
стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Рівнеазот" на користь
Іноземного підприємства "Торговий дім
"ЄПК-Запоріжжя" 46400,03грн. основного
боргу, 23592,96грн. пені, 6187,53грн. 3% річних,
10441,34грн. інфляційних втрат, 2320,00грн.
штрафу та 1778,84грн. витрат по сплаті
судового збору. В задоволені решти
вимог первісного позову відмовити. В
задоволенні зустрічного позову
відмовити повністю. Також, просить
стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Рівнеазот" судові витрати,
пов'язані з розглядом даної справи.

Мотивуючи апеляційну скаргу, Іноземне
підприємство "Торговий дім
"ЄПК-Запоріжжя" зазначає, зокрема,
наступне:

- вважає рішення місцевого
господарського суду незаконним та
необґрунтованим, таким, що прийняте з
порушенням норм матеріального права;

- вказує, що оскаржене рішення прийняте
з порушенням Багатосторонньої угоди
від 01.01.2000р. №560 "ІНКОТЕРМС. Офіційні
правила тлумачення торговельних
термінів Міжнародної торгової палати
(редакція 2000р.)", ст.625 ЦК України, ст.232 ГК
України, ст.3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань",
Постанови Верховної Ради України від
12.09.1991р. № 1545-ХП "Про порядок тимчасової
дії на території України окремих актів
законодав ства Союзу РСР", Постанови
№888 від 25.07.1988р. і судом першої
інстанції безпідставно зменшені
штрафні санкції, які підлягають до
стягнення з ПАТ "Рівнеазот" на користь
ІП "Торговий дім "ЄПК-Запоріжжя": пені з
23592,96грн. до 2988,67грн., 3% річних з 6187,53грн.
до 476,71грн., інфляційних витрат з
10441,34грн. до 4036,80грн.; штрафу в розмірі 5%
з 2320,00грн. до 00,00грн.;

- зазначає, що при виконанні вказаних
вище договорів ІП "Торговий дім
"ЄПК-Запоріжжя" іноді несвоєчасно
здійснювало поставки товару, однак
такі порушення сталися з вини ПАТ
"Рівнеазот", яке несвоєчасно і не в
повному обсязі сплачувало за
поставлений товар і як наслідок
заборгованість відповідача за
первісним позовом перед позивачем за
первісним позовом по договорах
складала до 923520,00грн., а тому місцевим
господарським судом безпідставно і
незаконно стягнуто з ІП "Торговий дім
"ЄПК-Запоріжжя" на користь ПАТ
"Рівнеазот" штраф в розмірі 31980,94грн.;

- вважає, що рішення господарського
суду Рівненської області прийняте з
порушенням ст.ст.22, 551, 616 ЦК України,
ст.233 ГК України, яким з ІП "Торговий дім
"ЄПК-Запоріжжя" за несвоєчасну поставку
товару стягнуто на користь ПАТ
"Рівнеазот" штрафу в розмірі 31980,94грн..

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 06.11.2014р.
прийнято до провадження апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства "Рівнеазот" на рішення
господарського суду Рівненської
області від 14.10.2014р. у справі №918/1191/14 та
призначено її розгляд на 25.11.2014р..

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 12.11.2014р.
апеляційну скаргу Іноземного
підприємства "Торговий дім
"ЄПК-Запоріжжя" рішення господарського
суду Рівненської області від 14.10.2014р. у
справі №918/1191/14 прийнято до провадження
та призначено її розгляд на 25.11.2014р. та
прийнято її до спільного розгляду з
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства "Рівнеазот".
Також, вказаною ухвалою зобов'язано ІП
"Торговий дім "ЄПК-Запоріжжя" надати
Рівненському апеляційному
господарському суду докази доплати
176,63грн. судового збору за подання
апеляційної скарги на оскаржене
рішення.

24.11.2014р. на електронну адресу суду від
ІП "Торговий дім "ЄПК-Запоріжжя"
надійшло клопотання, в якому останнє
просить долучити до матеріалів справи
докази доплати судового збору за
подання апеляційної скарги згідно
платіжного доручення №1251 від 24.11.2014р. в
сумі 176,63грн.. Також, покликаючись на те,
що у зв'язку із важкою хворобою юриста,
а іншого на підприємстві не має,
просить відкласти розгляд справи.

Представник ІП "Торговий дім
"ЄПК-Запоріжжя" в судове засідання
25.11.2014р. не з'явився.

Згідно абз.1 п.3.9.2 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у випадку нез'явлення
в засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Стаття 22 Господарського
процесуального кодексу України
зобов'язує сторони добросовісно
користуватись належними їм
процесуальними правами. Оскільки явка
в судове засідання представників
сторін - це право, а не обов'язок, справа
може розглядатись без їх участі, якщо
нез'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що
господарський суд відкладає в межах
строків, встановлених статтею 69 цього
Кодексу розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, основною умовою
для якого є не відсутність у судовому
засіданні представників сторін, а
неможливість вирішення спору у
відповідному судовому засіданні.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів в судовому засіданні 25.11.2014р.
ухвалила відмовити у задоволенні
клопотання ІП "Торговий дім
"ЄПК-Запоріжжя" про відкладення
розгляду апеляційної скарги, оскільки
належних доказів на підтвердження
викладених у ньому обставин останнім
не надано.

Водночас, ухвалами суду від 06.11.2014р. та
від 12.11.2014р. про прийняття апеляційних
скарг до провадження участь учасників
судового процесу в судовому засіданні
визначалась на власний розсуд, нові
докази не витребовувались та
повідомлено, що неявка уповноважених
представників сторін в судове
засідання не є перешкодою для розгляду
апеляційної скарги по суті за наявними
у ній матеріалами.

Представник відповідача за первісним
позовом у письмовому відзиві від
21.11.2014р. №344 та в судовому засіданні
25.11.2014р. підтримав доводи апеляційної
скарги, надав пояснення в
обґрунтування своєї позиції та
заперечив проти доводів та вимог
апеляційної скарги ІП "Торговий дім
"ЄПК-Запоріжжя". Просить рішення
господарського суду Рівненської
області від 14.10.2014р. у справі №918/1191/14
скасувати в частині відмови у
задоволенні решти зустрічних позовних
вимог про стягнення штрафу, прийняти
нове, яким зустрічний позов Публічного
акціонерного товариства "Рівнеазот" до
Іноземного підприємства "Торговий дім
"ЄПК-Запоріжжя" задоволити повністю та
стягнути з останнього 63781,87грн. штрафу.

Іноземне підприємство "Торговий дім
"ЄПК-Запоріжжя" не скористловся правом
подачі письмового відзиву на
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Рівнеазот",
що, у відповідності до ч.2 ст.96 ГПК
України, не перешкоджає перегляду
рішення місцевого господарського суду.

Враховуючи приписи ст.101 ГПК України
про межі перегляду справ в апеляційній
інстанції та той факт, що неявка в
засідання суду представника позивача
за первісним позовом, належним чином та
відповідно до законодавства
повідомленого про дату, час та місце
розгляду справи, не перешкоджає
перегляду оскарженого судового акту,
судова колегія розглянула апеляційні
скарги за відсутності представника
останнього.

Заслухавши пояснення представника
Публічного акціонерного товариства
"Рівнеазот", обговоривши доводи
апеляційних скарг, дослідивши
матеріали справи, перевіривши повноту
з'ясування та доведеність всіх
обставин, що мають значення для справи,
відповідність висновків, викладених у
рішенні місцевого господарського суду,
обставинам справи, правильність
застосування господарським судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права при прийнятті
оскарженого рішення, судова колегія
вважає, що апеляційні скарги не
підлягають задоволенню, а рішення
місцевого господарського суду
підлягає зміні, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
05.02.2013р. між Іноземним підприємством
"Торговий дім "ЄПК-Запоріжжя"
(постачальник) та Публічним
акціонерним товариством "Рівнеазот"
(покупець) укладено договір поставки
товару №208 (далі - договір поставки №208),
згідно п.1.1 якого, постачальник
зобов'язується поставити покупцю
підшипники (далі - товар), а покупець
зобов'язується прийняти товар та
оплатити його вартість на умовах
даного договору (а.с.27-29).

Найменування, кількість та ціна товару
визначається згідно специфікації
(додаток №1), яка підписується
сторонами та є невід'ємною частиною
даного договору (п.2.1 договору поставки
№208).

Відповідно до п.п.3.1, 3.2 договору
поставки №208, загальна сума договору
складає 71518,03грн., в тому числі ПДВ -
11919,67грн.; розрахунки за товар
здійснюються покупцем шляхом
перерахування коштів на розрахунковий
рахунок постачальника на протязі 14
календарних днів з моменту отримання
товару та позитивних висновків
вхідного контролю якості товару по
показниках, передбачених в п.6.1. даного
договору.

Розділом 4 договору поставки №208 (п.п.4.1,
4.2, 4.3) сторони передбачили, що поставка
товару здійснюється на умовах СРТ
(ІНКОТЕРМС - Офіційні правила
тлумачення торговельних термінів
Міжнародної торгової палати, редакція
2000р.) склад покупця, що знаходиться за
адресою: м.Рівне-17, ПАТ "Рівнеазот";
строк поставки: 90 календарних днів з
моменту підписання договору; при
поставці товару постачальник
зобов'язаний передати покупцю наступні
документи: видаткову накладну,
податкову накладну, паспорт заводу
виробника.

У відповідності до п.6.2 договору
поставки №208, у випадку виявлення
недоліків товару по результатах
вхідного контролю, проведеного
покупцем або на протязі гарантійного
строку, постачальник зобов'язується за
свій рахунок в строк 30 календарних днів
з моменту отримання вимог покупця
замінити товар на якісний або
повернути покупцю сплачені за нього
грошові кошти.

Згідно п.8.2 договору поставки №208, у
випадку порушення строку поставки або
строку заміни товару відповідно до п.6.2.
договору, постачальник зобов'язаний
сплатити покупцю штраф у розмірі 20% від
вартості несвоєчасно поставленого або
несвоєчасно заміненого товару.

У випадку прострочення оплати за
фактично поставлений товар покупець
сплачує постачальнику пеню в розмірі
0,1% від простроченої суми за кожен день
прострочення (п.8.3 договору поставки
№208).

Договір набирає чинності з моменту
його підписання сторонами і діє до
31.12.2013 р., а в частині гарантійних
зобов'язань - до закінчення строку
гарантії (п.12.1 договору поставки №208).

Договір поставки товару №208 від 05.02.2013р.
підписано уповноваженими
представниками сторін та скріплено
відбитками їх печаток.

У специфікації №1 до договору поставки
сторони узгодили найменування товару,
його кількість та ціну (а.с.30).

На виконання умов договору поставки
товару №208 від 05.02.2013р. Іноземне
підприємство "Торговий дім
"ЄПК-Запоріжжя" поставило Публічному
акціонерному товариству "Рівнеазот"
товар - підшипники на загальну суму
86818,96грн., що стверджується видатковими
накладними, а саме: №179 від 05.02.2013р. на
суму 31008,67грн., №388 від 04.03.2013р. на суму
739,68грн., №1139 від 05.06.2013р. на суму
12471,48грн., №1155 від 10.06.2013р. на суму
704,42грн., №1514 від 26.07.2013р. на суму
40360,32грн., №2117 від 15.10.2013р. на суму
149,04грн., №2611 від 23.12.2013р. на суму 1385,33грн.
та довіреностями на отримання
товарно-матеріальних цінностей
(а.с.11-13,17-22, 61-63, 80, 82-85, 87-88).

Однак, ПАТ "Рівнеазот" свої зобов'язання
по оплаті вартості отриманого товару
за договором поставки товару №208 від
05.02.2013р. виконав несвоєчасно, оплату
провів в сумі 86818,93грн., що
підтверджується наявними у маріалах
справи платіжними дорученнями (а.с.93-109).
Таким чином, несплаченими лишилися
00,03грн..

Також, 10.09.2013р. між Іноземним
підприємством "Торговий дім
"ЄПК-Запоріжжя" (постачальник) та
Публічним акціонерним товариством
"Рівнеазот" (покупець) укладено договір
поставки товару №1209 (далі - договір
поставки №1209), згідно п.1.1 якого
постачальник зобов'язується поставити
покупцю підшипники (далі - товар), а
покупець зобов'язується прийняти товар
та оплатити його вартість на умовах
даного договору (а.с. 23-25).

Найменування, кількість та ціна товару
визначається згідно специфікації
(додаток №1), яка підписується
сторонами та є невід'ємною частиною
даного договору (п.2.1 договору поставки
№1209).

Відповідно до п.п.3.1, 3.2 договору
поставки №1209, загальна сума договору
складає 1201920,00грн., в тому числі ПДВ -
200320,00грн..; розрахунки за товар
здійснюються покупцем шляхом
перерахування коштів на розрахунковий
рахунок постачальника на протязі 14
календарних днів з моменту отримання
товару та позитивних висновків
вхідного контролю якості товару по
показниках, передбачених в п.6.1. даного
договору.

Розділом 4 договору поставки №1209 (п.п.4.1,
4.2, 4.3) сторони передбачили, що поставка
товару здійснюється на умовах СРТ
(ІНКОТЕРМС- Офіційні правила
тлумачення торговельних термінів
Міжнародної торгової палати, редакція
2000р.) склад покупця, що знаходиться за
адресою: м.Рівне-17, ПАТ "Рівнеазот";
строк поставки: підшипник 1097784 - 8 шт. та
підшипник 3656 - 16 шт. на протязі 14
календарних днів з моменту підписання
договору; підшипник 1097784 - 6 шт. до
31.12.2013р.; при поставці товару
постачальник зобов'язаний передати
покупцю наступні документи: видаткову
накладну, податкову накладну, паспорт
заводу виробника.

У відповідності до п.6.2 договору
поставки №1209, у випадку виявлення
недоліків товару по результатах
вхідного контролю, проведеного
покупцем або на протязі гарантійного
строку, постачальник зобов'язується за
свій рахунок в строк 90 календарних днів
з моменту отримання вимог покупця
замінити товар на якісний або
повернути покупцю сплачені за нього
грошові кошти.

Згідно п.8.2 договору поставки №1209, у
випадку порушення строку поставки або
строку заміни товару відповідно до п.6.2.
договору, постачальник зобов'язаний
сплатити покупцю штраф у розмірі 20% від
вартості несвоєчасно поставленого або
несвоєчасно заміненого товару.

У випадку прострочення оплати за
фактично поставлений товар покупець
сплачує постачальнику пеню в розмірі
0,1% від простроченої суми за кожен день
прострочення (п.8.3 договору поставки
№1209).

Даний договір набирає чинності з
моменту його підписання сторонами і
діє до повного виконання сторонами
зобов'язань за даним договором, а в
частині гарантійних зобов'язань - до
закінчення строку гарантії (п.12.1
договору поставки №1209).

Договір поставки товару №1209 від
10.09.2013р. підписано уповноваженими
представниками сторін та скріплено
відбитками їх печаток.

У специфікації №1 до договору поставки
сторони узгодили найменування товару,
його кількість та ціну (а.с.26)

На виконання умов договору поставки
товару №1209 від 10.09.2013р. Іноземне
підприємство "Торговий дім
"ЄПК-Запоріжжя" поставило Публічному
акціонерному товариству "Рівнеазот"
товар - підшипники на загальну суму
1201920,00грн., що стверджується
видатковими накладними №135 від 27.01.2014р.
на суму 278400,00грн., №2116 від 15.10.2013р. на
суму 139200,00грн., №1861 від 11.09.2013р. на суму
784320,00грн. та довіреностями на отримання
товарно-матеріальних цінностей (а.с.14-16,
68-70, 90-92).

Проте, ПАТ "Рівнеазот" свої зобов'язання
по оплаті вартості отриманого товару
за договором поставки товару №1209 від
10.09.2013р. виконав не своєчасно, оплату
провів частково в сумі 1155520,00грн., що
підтверджується наявними у матеріалах
справи платіжними дорученнями (а.с.93-109).
Таким чином, несплаченими лишилися
46400,00грн..

Водночас, ПАТ "Рівнеазот" звернувся до
ІП "Торговий дім "ЄПК-Запоріжжя" із
претензією №809 від 18.02.2014р., у якій
вказав, що у зв'язку з невчасною
поставкою товару на суму 232000,00грн. на
підставі п.8.2 договору поставки товару
№1209 від 10.09.2013р. останньому нараховано
штраф в розмірі 20% від вартості
недопоставленого товару, що склав
46400,00грн. (а.с.71).

Листом відповіддю №370 від 25.02.2014 р. ІП
"ТД "ЄПК-Запоріжжя" нарахування штрафу
не визнало та повідомило, що ПАТ
"Рівнеазот" несвоєчасно оплачує
отриманий товар - підшипники, тим самим
порушуючи умови укладених договорів та
провокуючи постачальника на
здійснення нарахувань покупцю
оперативно-господарських санкцій
(а.с.129).

В подальшому ПАТ "Рівнеазот" звернувся
до ІП "Торговий дім "ЄПК-Запоріжжя" із
заявою №1470 від 26.03.2014р. про зарахування
(залік) зустрічних однорідних вимог, у
якій повідомлено, що оскільки ІП
"Торговий дім "ЄПК-Запоріжжя"
заборгувало ПАТ "Рівнеазот" грошову
суму в розмірі 46400,00грн. за порушення
строку поставки товару, та водночас ПАТ
"Рівнеазот" є боржником ІП "Торговий дім
"ЄПК-Запоріжжя" у зв'язку з неповним
розрахунком за отриманий товар у сумі
206199,32грн., тому зобов'язання в сумі
46400,00грн. припиняються внаслідок
зарахування зустрічних однорідних
вимог (а.с.110).

Натомість ІП "Торговий дім
"ЄПК-Запоріжжя" листом №528 від 04.04.2014р.
надало відповідь на вказану вище заяву,
зазначивши, що запропонований залік не
може бути здійснено, оскільки вимоги,
про які йдеться, не є однорідними
(а.с.131).

Крім того, ІП "Торговий дім
"ЄПК-Запоріжжя" звертався до ПАТ
"Рівнеазот" із претензією №818 від
22.05.2014р., якою повідомлено, що станом на
22.05.2014 р. заборгованість ПАТ "Рівнеазот"
перед постачальником становить
58720,37грн., у зв'язку з чим покупцю
нараховано санкції у розмірі 28531,35грн.
та просило сплатити вказані суми
коштів на рахунок ІП "Торговий дім
"ЄПК-Запоріжжя" (а.с.133-134). Відповідь на
дану претензію у матеріалах справи
відсутня.

За вказаних обставин, Іноземне
підприємство "Торговий дім
"ЄПК-Запоріжжя" звернулося до
господарського суду Рівненської
області з позовом до Публічного
акціонерного товариства "Рівнеазот"
про стягнення заборгованості в сумі
101255,52грн., з яких 58720,37грн. основний борг,
42535,15грн. оперативно-господарські
санкції, що складаються з: 19798,77грн.
пені, 7290,96грн. 3% річних, 12509,40грн.
інфляційних втрат, 2936,02грн. штрафу, на
обґрунтування яких покликається на
невиконання ПАТ "Рівнеазот" умов
договорів поставки товару №208 від
05.02.2013р. та №1209 від 10.09.2013р. в частині
оплати вартості отриманого товару -
підшипників різної номенклатури та
асортименту (а.с.2-3).

Зокрема, за несвоєчасне виконання умов
договору №208 ІП "Торговий дім
"ЄПК-Запоріжжя", керуючись п.8.3.
Договору, ст.625 ЦК України, нарахував
ПАТ "Рівнеазот" 11872,29грн. пені за період
з 20.06.2013 р. по 30.07.2014р., 949,78грн. 3% річних та
1976,08грн. інфляційних втрат. Також,
враховуючи п.66 "Положення про поставки
продукції виробничого призначення"
затвердженого Постановою Ради
Міністрів СРСР №888 від 25.07.1988р. ІП
"Торговий дім "ЄПК-Запоріжжя" нарахувло
для ПАТ "Рівнеазот" 616,02грн. штрафу у
розмірі 5% від суми основного
зобов'язання (а.с.31-33).

Крім того, за несвоєчасне виконання
умов договору №1209 ІП "Торговий дім
"ЄПК-Запоріжжя", керуючись п.8.3.
Договору, ст.625 ЦК України, нарахував
ПАТ "Рівнеазот" 7926,48грн. пені за період
з 25.09.2013р. по 30.07.2014р., 6341,18грн. 3% річних та
10533,32грн. інфляційних втрат та
враховуючи п.66 "Положення про поставки
продукції виробничого призначення"
затвердженого Постановою Ради
Міністрів СРСР №888 від 25.07.1988р. ІП
"Торговий дім "ЄПК-Запоріжжя"
нарахувало ПАТ "Рівнеазот" 2320,00грн. -
штрафу у розмірі 5% від суми основного
зобов'язання (а.с.31-33).

Також, до початку розгляду
господарським судом справи по суті,
відповідно до ст.60 Господарського
процесуального кодексу України,
Публічним акціонерним товариством
"Рівнеазот" подано зустрічний позов до
Іноземного підприємства "Торговий дім
"ЄПК-Запоріжжя" про стягнення штрафу в
сумі 63781,87грн. за порушення строків
поставки товару - підшипників різної
номенклатури та асортименту,
обумовлених у договорах поставки
товару №208 від 05.02.2013р. та №1209 від
10.09.2013р. (а.с.54-56), який ухвалою
господарського суду Рівненської
області від 24.09.2014р. прийнято для
спільного розгляду з первісним позовом
у справі №918/1191/14 (а.с.119).

Таким чином, з огляду на несвоєчасну
поставку підшипників, ПАТ "Рівнеазот",
покликаючись на п.4.2 договору поставки
товару №208 від 05.02.2013р., зважаючи, що
товар на суму 40509,36грн. з ПДВ був
поставлений 26.07.2013р. та 15.10.2013р.,
нарахувало ІП "Торговий дім
"ЄПК-Запоріжжя" 20% штрафу від вартості
несвоєчасно поставленого товару, що
склав 8101,87грн..

Водночас, враховуючи п.4.2. договору
поставки товару №1209 від 10.09.2013р.,
зважаючи, що згідно накладної №135 від
27.01.2014р. ІП "Торговий дім "ЄПК-Запоріжжя"
було з порушенням строків поставлено 4
підшипника 1097784 на загальну суму
278400,00грн. з ПДВ, ПАТ "Рівнеазот"
нараховано штраф в розмірі 20% від
вартості несвоєчасно поставленого
товару, що становить 55680,00грн., всього
63781,87грн. штрафу.

Як вже зазначалося, рішенням
господарського суду Рівненської
області від 14.10.2014р. у справі №918/1191/14
первісний та зустрічний позови
задоволені частково (а.с.161-166).

Колегія суддів апеляційного
господарського суду погоджується з
висновком суду першої інстанції про
часткове задоволення первісного та
зустрічного позову та при цьому вважає,
що оскаржене рішення підлягає зміні в
частині стягнення з відповідача за
зустрічним позовом на користь позивача
за зустрічним позовом судових витрат
по сплаті судового збору, з огляду на
таке.

Статтею 11 Цивільного кодексу України
встановлено, що підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема є
договори та інші правочини.

Згідно ст.509 ЦК України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Пунктом 1 ст.193 Господарського кодексу
України та ст.526 ЦК України передбачено,
що суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства (част.1 ст.628
ЦК України).

Згідно із статтею 629 ЦК України договір
є обов'язковим до виконання сторонами.

У відповідності до ч.1, 2 ст.712 ЦК України,
за договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму;
до договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Приписами ч.1, 6 ст.265 ГК України
встановлено, що за договором поставки
одна сторона - постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій стороні
- покупцеві товар (товари), а покупець
зобов'язується прийняти товар (товари)
і сплатити за нього певну грошову суму.
До відносин поставки, не врегульованих
цим Кодексом, застосовуються
відповідні положення Цивільного
кодексу України про договір
купівлі-продажу.

Статтею 655 ЦК України встановлено що, за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно ч.1 ст.692 ЦК України, покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Згідно ч.2 ст.193 ГК України кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання.

Стаття 663 ЦК України передбачає, що
продавець зобов'язаний передати товар
покупцеві у строк, встановлений
договором купівлі-продажу, а якщо зміст
договору не дає змоги визначити цей
строк, - відповідно до положень статті
530 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено,
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п.3.2 договору поставки
товару від 05.02.2013р. №208, загальна сума
договору складає 71518,03грн., в тому числі
ПДВ - 11919,67грн.; розрахунки за товар
здійснюються покупцем шляхом
перерахування коштів на розрахунковий
рахунок постачальника на протязі 14
календарних днів з моменту отримання
товару та позитивних висновків
вхідного контролю якості товару по
показниках, передбачених в п.6.1. даного
договору.

У відповідності п.4.2 договору поставки
товару від 05.02.2013р. №208, строк поставки:
90 календарних днів з моменту
підписання договору.

Відповідно до п.п.3.2 договору поставки
товару від 10.09.2013р. №1209, розрахунки за
товар здійснюються покупцем шляхом
перерахування коштів на розрахунковий
рахунок постачальника на протязі 14
календарних днів з моменту отримання
товару та позитивних висновків
вхідного контролю якості товару по
показниках, передбачених в п.6.1. даного
договору.

Згідно п.4.2 договору поставки товару
від 10.09.2013р. №1209, строк поставки:
підшипник 1097784 - 8 шт. та підшипник 3656 - 16
шт. на протязі 14 календарних днів з
моменту підписання договору; підшипник
1097784 - 6 шт. до 31.12.2013р.

Як свідчать матеріали справи, на
виконання умов договору поставки
товару №208 від 05.02.2013р. Іноземне
підприємство "Торговий дім
"ЄПК-Запоріжжя" поставило Публічному
акціонерному товариству "Рівнеазот"
товар - підшипники на загальну суму
86818,96грн., що стверджується видатковими
накладними, а саме: №179 від 05.02.2013р. на
суму 31008,67грн., №388 від 04.03.2013р. на суму
739,68грн., №1139 від 05.06.2013р. на суму
12471,48грн., №1155 від 10.06.2013р. на суму
704,42грн., №1514 від 26.07.2013р. на суму
40360,32грн., №2117 від 15.10.2013р на суму
149,04грн., №2611 від 23.12.2013р. на суму 1385,33грн.
та довіреностями на отримання
товарно-матеріальних цінностей та на
виконання договору поставки товару
№1209 від 10.09.2013р. позивач за первісним
позовом поставило відповідачу за
первісним позовом товар - підшипники на
загальну суму 1201920,00грн., що
стверджується видатковими накладними
№135 від 27.01.2014р. на суму 278400,00грн., №2116
від 15.10.2013р. на суму 139200,00грн., №1861 від
11.09.2013р. на суму 784320,00грн. та
довіреностями на отримання
товарно-матеріальних цінностей

Відповідач за первісним позовом не
надав господарському суду належних
доказів на підтвердження виконання в
повному обсязі свого зобов'язання щодо
сплати заборгованості за договором
поставки товару №208 від 05.02.2013р. в сумі
00,03грн. та заборгованості в сумі
46400,00грн. по договору поставки товару
від 10.09.2013р. №1209, всього - 46400,03грн., і не
спростував наявність заборгованості у
вказаному розмірі.

З врахуванням наведеного вище, вимоги
Іноземного підприємства "Торговий дім
"ЄПК-Запоріжжя" до Публічного
акціонерного товариства "Рівнеазот"
щодо стягнення з Публічного
акціонерного товариства "Рівнеазот"
46400,03грн. боргу правомірно задоволені
судом першої інстанції.

Статтею 525 ЦК України, ч.7 ст.193 ГК
України передбачено, що одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Також, згідно ст.ст.610, 612 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

В силу ст.625 ЦК України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Перевіривши, здійснений місцевим
господарським судом розрахунок
розміру інфляційних втрат та 3% річних
за прострочення виконання грошового
зобов'язання щодо оплати поставленого
товару згідно договору поставки товару
від 05.02.2013р. №208 в сумі 949,78грн. 3% річних,
1976,08грн інфляційних втрат, та договору
поставки товару від 10.09.2013р. №1209 в сумі
6341,18грн. 3% річних, 10533,32грн. інфляційних
втрат, колегія суддів апеляційної
інстанції зазначає, що задоволенню
підлягає вимога Іноземного
підприємства "Торговий дім
"ЄПК-Запоріжжя" про стягнення з
Публічного акціонерного товариства
"Рівнеазот" 476,71грн. 3% річних та 4036,80грн.
інфляційних втрат, а у стягненні
8472,60грн. інфляційних втрат та 6814,25грн. 3%
річних на підставі ст.625 ЦК України слід
йому відмовити.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у
разі порушення зобов'язання настають
встановлені договором правові
наслідки, зокрема сплата неустойки -
штрафу, пені, які обчислюється
відповідно до ст.549 цього Кодексу.

У відповідності до ст.549 ЦК України,
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно ч.1 ст.550 ЦК України встановлено,
кредитор має право на стягнення
неустойки у всіх випадках порушення
боржником зобов'язання, незалежно від
того, виникли чи ні у зв'язку з цим
порушенням збитки на стороні
кредитора.

Згідно ст.551 ЦК України предметом
неустойки може бути грошова сума,
рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом
неустойки є грошова сума, її розмір
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1. ст.230 ГК України
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання. Отже,
одним із видів господарських санкцій
згідно з ч.2 ст.217 ГК України є штрафні
санкції, до яких віднесено штраф та
пеню.

Розмір штрафних санкцій відповідно до
ч.4 ст.231 ГК України встановлюється
законом, а в разі якщо розмір штрафних
санкцій законом не визначено, санкції
застосовуються в передбаченому
договором розмірі. При цьому розмір
санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні до
суми невиконаної частини зобов'язання
або в певній, визначеній грошовій сумі,
або у відсотковому відношенні до суми
зобов'язання незалежно від ступеня
його виконання, або у кратному розмірі
до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно ст.ст.1,3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" від
22.11.1996р. №543/96-ВР платники грошових
коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочку
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені, передбачений статтею 1
цього Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

В силу п.8.3 договорів поставки товарів
від 05.02.2013р. №208 та від 10.09.2013р. №1209, у
випадку прострочення оплати за
фактично поставлений товар покупець
сплачує постачальнику пеню в розмірі
0,1% від простроченої суми за кожен день
прострочення.

Оскільки несвоєчасне виконання
відповідачем за первісним позовом
обов'язку по оплаті поставленого
товару має місце, то позовні вимоги про
стягнення пені є підставними. При
цьому, розмір пені за розрахунком
Іноземного підприємства "Торговий дім
"ЄПК-Запоріжжя" за період з 20.06.2013р. по
30.07.2014р. за невчасне виконання умов
договору поставки товарів від 05.02.2013р.
№208 в сумі 11872,29грн. та 7926,48грн. пені за
період з 25.09.2013 р. по 30.07.2014р. за
порушення умов договору поставки
товарів від 10.09.2013р. №1209, визнані судом
помилковими та необґрунтованими.

Водночас, згідно проведених
господарським судом розрахунків,
розмір пені у визначених судом
періодах становить 2988,67грн.. Відтак,
місцевий господарський суд дійшов
вірного висновку про відмову у позові в
частині стягнення 16810,10грн. пені у
зв'язку з невірним обрахуванням
Іноземним підприємством "Торговий дім
"ЄПК-Запоріжжя" вказаних сум пені.

Також, як встановлено господарським
судом Рівненської області, позивач за
первісним позовом неправомірно
нарахував 616,02грн. - штрафу в розмірі 5%
від суми основного боргу по договору
поставки товарів від 05.02.2013р. №208 та
2320,00грн. - штрафу у розмірі 5% від суми
основного боргу по поставки товарів
від 10.09.2013р. №1209, оскільки останній
нарахований з посиланням на Постанову
Ради Міністрів СРСР №888 від 25.07.1988р.,
якою затверджено "Положення про
поставки продукції
виробничо-технічного призначення,
Положення про поставки товарів
народного споживання і Основних умов
регулювання договірних відносин при
здійсненні експортно-імпортних
операцій", нарахування яких визнані
судом необґрунтованими. Таким чином,
колегія суддів погоджується з
висновком господарського суду про
відмову в задоволенні первісних
позовних вимог в частині стягнення з
ПАТ "Рівнеазот" 616,02грн. та 2320,00грн.
штрафів (всього 2936,02грн.) за вказаними
договорами.

Як вже зазначалось, у відповідності до
п.4.2. договору поставки товару №208 від
05.02.2013р., строк поставки товару: 90
календарних днів з моменту підписання
договору. Так, ІП "Торговий дім
"ЄПК-Запоріжжя" повинно було поставити
підшипники у строк до 06.05.2013р.. Однак,
відповідно до видаткових накладних
№1514 та №2117 товар (підшипники) на суму
40360,32грн. були поставлені 26.07.2013р., а
товар (підшипники) на суму 149,04грн.
поставлені 15.10.2013р..

Таким чином, матеріалами справи
підтверджено, що товар по договору від
05.02.2013р. №208 на суму всього 40509,36грн.
доставлено ПАТ "Рівнеазот" з порушенням
строків поставки, а тому враховуючи п.8.2
даного договору останнім правомірно
нараховано штраф 20% від вартості
несвоєчасно поставленого товару, що
складає 8101,87грн. (40509,36грн. * 20% = 8101,87грн.).

Також, згідно п. 4.2 договору поставки
товару №1209 від 10.09.2013р., строк поставки
товару: підшипник 1097784 - 8 шт. та
підшипник 3656 - 16 шт. на протязі 14
календарних днів з моменту підписання
договору; підшипник 1097784 - 6 шт. до
31.12.2013р.. Однак, ІП "Торговий дім
"ЄПК-Запоріжжя" повинно було поставити
підшипник 1097784 - 8 шт. та підшипник 3656 - 16
шт. у строк до 24.09.2013р., підшипник 1097784 - 6
шт. до 31.12.2013р.. При цьому, відповідно до
видаткової накладної №135 підшипники
1097784 у кількості 4 шт. на суму 278400,00грн.
були поставлені ПАТ "Рівнеазот" 27.01.2014р.,
тобто з порушенням строків поставки, а
тому на підставі п.8.2. договору останнім
правомірно нараховано штраф у розмірі
20% від вартості несвоєчасно
поставленого товару, що склав 55680,00грн.
(278400,00грн. * 20% = 55680,00грн.).

Всього розмір 20% штрафу по договорах
становить 63781,87грн. (8101,87грн. + 55680,00грн. =
63781,87грн.).

Водночас місцевим господарським судом
враховано, що ІП "Торговий дім
"ЄПК-Запоріжжя" визнало факт
несвоєчасної поставки товарів до ПАТ
"Рівнеазот" та зазначило, що таке
прострочення відбулося у зв'язку з
невчасними розрахунками зі сторони ПАТ
"Рівнеазот" за отримані підшипники.

Згідно ч.3 ст.551 ЦК України, розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

При цьому судова колегія зазначає, що
зменшення неустойки відповідає
вимогам співрозмірності та враховує
інтереси позивача, що у свою чергу, не
суперечить принципу рівності сторін у
господарському процесі, оскільки
боржник допустив неправомірну
поведінку, тобто невиконавши
зобов'язання у строк, він в будь-якому
разі не повинен отримувати перевагу зі
своєї неправомірної поведінки.

Враховуючи те, що у випадку нарахування
пені, які є явно завищеними, не
відповідають передбаченим у п.6 ст.3,
част.3 ст.509 та ч.ч.1-2 ст.627 ЦК України
засадам справедливості,
добросовісності, розумності як
складовим елементам загального
конституційного принципу верховенства
права, суд має право її зменшувати. При
цьому, наявність у кредитора
можливості стягувати із боржника
надмірні грошові суми як неустойку,
спотворює її дійсне правове
призначення, оскільки із засобу
розумного стимулювання боржника
виконувати основне грошове
зобов'язання неустойка перетворюється
на несправедливо непомірний тягар для
боржника та джерело отримання
невиправданих додаткових прибутків
кредитором.

Відповідно до п.1 ст.233 ГК України
встановлено, що суд має право зменшити
розмір санкцій, якщо належні до сплати
штрафні санкції надмірно великі
порівняно із збитками кредитора.

Аналогічні приписи містить п.3 ч.1 ст.83
ГПК України.

При цьому, повинно бути взято до уваги:
ступінь виконання зобов'язання
боржником; майновий стан сторін, які
беруть участь у зобов'язанні; не лише
майнові, але й інші інтереси сторін, що
заслуговують на увагу.

Пунктом 3.17.4 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" №18
від 26.12.2011р. (з подальшими змінами та
доповненнями) роз'яснено, що вирішуючи,
в тому числі й з власної ініціативи,
питання про зменшення розміру
неустойки (штрафу, пені), яка підлягає
стягненню зі сторони, що порушила
зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК),
господарський суд повинен об'єктивно
оцінити, чи є даний випадок винятковим,
виходячи з інтересів сторін, які
заслуговують на увагу, ступеню
виконання зобов'язання, причини
(причин) неналежного виконання або
невиконання зобов'язання, незначності
прострочення виконання, наслідків
порушення зобов'язання,
невідповідності розміру стягуваної
неустойки (штрафу, пені) таким
наслідкам, поведінки винної сторони (в
тому числі вжиття чи невжиття нею
заходів до виконання зобов'язання,
негайне добровільне усунення нею
порушення та його наслідків) тощо.

Враховуючи вище зазначене, колегія
суддів вважає обґрунтованим висновок
місцевого господарського суду про
зменшення розміру штрафу до 50% від
заявленої суми штрафу в 63781,87грн. за
несвоєчасну поставку товару, та
стягнення його в сумі 31890,94грн..

Також, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
необґрунтованість заяви №1470 від
26.03.2014р. ПАТ "Рівнеазот", якою
запропоновано ІП "Торговий дім
"ЄПК-Запоріжжя" зарахувати (залік)
зустрічних однорідних вимог на суму
46400,00грн., оскільки таки вимоги є не
однорідними.

Відповідно до ч.5 ст.49 ГПК України при
частковому задоволенні позову судові
витрати покладаються на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Згідно, ч.4 п. 3.17.4 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. N18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", у разі зменшення
судом розміру неустойки судовий збір
покладається на відповідача повністю,
без урахування зменшення неустойки.

Враховуючи вище вказане до стягнення з
Іноземного підприємства "Торговий дім
"ЄПК-Запоріжжя" на користь Публічного
акціонерного товариства "Рівнеазот"
підлягає 1827,00грн. витрат по сплаті
судового збору за подання зустрічної
позовної заяви, тоді як господарським
судом Рівненської області стягнуто
913,50грн. за його сплату.

У відповідності до ст.32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно вимог ст.33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

З огляду на викладене, місцевий
господарський суд дійшов правильного
висновку, що первісні позовні вимоги
Іноземного підприємства "Торговий дім
"ЄПК-Запоріжжя" та зустрічні позовні
вимоги Публічного акціонерного
товариства "Рівнеазот" підлягають
частковому задоволенню.

Інші доводи скаржників, наведені в
апеляційних скаргах, спростовуються
матеріалами справи, наведеним вище, а
тому відсутні підстави для їх
задоволення.

За наведених обставин, позовні вимоги
за первісним позовом ІП "ТД
"ЄПК-Запоріжжя" до ПАТ "Рівнеазот"
підлягають частковому задоволенню, а
саме в частині стягнення: 46400,03грн.
основного боргу, 2988,67грн. пені, 476,71грн. 3%
річних та 4036,80грн. інфляційних втрат,
всього - 53902,21грн., а в задоволенні решти
вимог первісного позову слід йому
відмовити.

При цьому, позовні вимоги за зустрічним
позовом про стягнення з ІП "ТД
"ЄПК-Запоріжжя" на користь ПАТ
"Рівнеазот" штрафу підлягають
частковому задоволенню в сумі 31890,94грн.,
в задоволенні решти вимог зустрічного
позову необхідно відмовити.

Враховуючи вищевикладене, керуючись п.3
ч.1 ст.104 Господарського процесуального
кодексу України, рішення
господарського суду Рівненської
області від 14.10.2014р. у справі №918/1191/14
слід змінити.

Керуючись ст.ст.101, 103 - 105 Господарського
процесуального кодексу України,
Рівненський апеляційний господарський
суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Публічного
акціонерного товариства "Рівнеазот",
м.Рівне та Іноземного підприємства
"Торговий дім "ЄПК-Запоріжжя",
м.Запоріжжя залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду
Рівненської області від 14.10.2014р. у
справі №918/1191/14 змінити в частині
стягнення судових витрат за зустрічним
позовом.

Пункт 5 резолютивної частини рішення
викласти в наступній редакції:

"5. Стягнути з Іноземного підприємства
"Торговий дім "ЄПК-Запоріжжя" (69600,
м.Запоріжжя, вул.Димитрова, 52,
ідентифікаційний код 35300916) на користь
Публічного акціонерного товариства
"Рівнеазот" (33017, м.Рівне-17,
ідентифікаційний код 05607824) - 31890грн.
94коп. штрафу, 1827грн. 00коп. витрат по
сплаті судового збору. Видати наказ
після набрання рішенням законної
сили.".

В решті рішення залишити без змін.

3. Видачу наказу на виконання даної
постанови доручити господарському
суду Рівненської області.

4. Справу №918/1191/14 повернути до
господарського суду Рівненської
області.

Головуючий суддя
Павлюк І. Ю.

Суддя
Бригинець Л.М.

Суддя
Миханюк М.В.

Віддрук. прим.:

1 - до справи,

2 - ІП "Торговий дім "ЄПК-Запоріжжя" (69600,
м.Запоріжжя, вул.Димитрова, 52),

3 - ПАТ "Рівнеазот" (33017, м.Рівне, 17),

4 - в наряд.