КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2014 р. Справа№ 910/11789/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

За участю представників:

Від позивача:Лук"янова О.В.-
представник;

Корчагіна М.П.-
представник;

Олещенко І.В.- представник;

Від відповідача : не з"явився ;

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Хенкель Україна"

на рішення Господарського суду міста
Києва від 12.09.2014

у справі № 910/11789/14 (головуючий суддя
Блажівська О.Є.,

судді: Бондарчук В.В., Ярмак О.М.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Хенкель Україна"

до Київського міського
територіального відділення
Антимонопольного комітету України

про визнання недійсним рішення
Антимонопольного комітету України від
29.04.2014 № 39/02-р/к у справі № 149-03/11.13.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Хенкель Україна"
звернулось до Господарського суду
міста Києва з вказаним позовом.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 12.09.2014 у позові відмовлено
повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Хенкель Україна"
звернулось до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
оскаржуване рішення суду першої
інстанції по цій справі та прийняти
нове, яким позов задовольнити.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Хенкель Україна" у
справі №910/11789/14 передано на розгляд
колегії суддів у складі: Головуючого
судді Отрюха Б.В, суддів Михальської
Ю.Б. та Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 10.10.2014
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Хенкель
Україна" прийнято до провадження,
розгляд справи призначено на 11.11.2014.

10.11.2014 від представника Київського
міського територіального відділення
Антимонопольного комітету України
через відділ документального
забезпечення суду надійшов відзив на
апеляційну скаргу.

В судовому засіданні 11.11.2014 оголошено
перерву до 20.11.2014.

19.11.2014 від представника Товариства з
обмеженою відповідальністю "Хенкель
Україна" через відділ документального
забезпечення суду надійшли додаткові
пояснення по справі.

В судовому засіданні 20.11.2014
представники позивача надали свої
пояснення по справі.Представник
відповідача в судове засідання 20.11.2014
не з"явився, про причини неявки суд не
повідомив.

Враховуючи те, що у матеріалах справи
містяться докази належного
повідомлення відповідача про дату, час
і місце проведення судового засідання
по розгляду апеляційної скарги, а саме
повідомлення про вручення поштового
відправлення, а також розписка про
відкладення розгляду справи від 11.11.2014,
колегія суддів вважає можливим
здійснити перевірку рішення суду
першої інстанції в апеляційному
порядку за наявними матеріалами справи
та без участі представника
відповідача.

Беручи до уваги межі перегляду справи у
апеляційній інстанції, обговоривши
доводи апеляційної скарги,
проаналізувавши на підставі фактичних
обставин справи застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права при прийнятті
оскаржуваного рішення суду,
апеляційний господарський суд
встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
Київським міським територіальним
відділенням Антимонопольного комітету
України у ході здійснення контролю за
дотриманням законодавства про захист
від недобросовісної конкуренції, в
торговельній мережі міста Києва
виявлено рідкий засіб для миття посуду
"Пур П'юр енд Нейчуралз" (в асортименті)
(далі - Засіб), імпортером та
дистриб'ютором якого є ТОВ "Хенкель
Україна".

29.04.2014 Адміністративна колегія
відповідача за цим позовом - Київського
міського територіального відділення
Антимонопольного комітету України
(далі - відповідач) прийняла рішення
№39/02-р/к у справі №149- 03/11.13 (далі -
рішення) про порушення законодавства
про захист від недобросовісної
конкуренції ТОВ «Хенкель Україна»
(далі - позивач) у вигляді поширення
інформації, що вводить в оману, щодо
властивостей рідких засобів для миття
посуду «Пур П'іор енд Нейчуралз» (в
асортименті).

Вказаним Рішенням Адміністративної
колегії Відповідача було:

1) визнано дії позивача, що полягають у
поширенні на етикетці невизначеному
колу осіб неправдивих відомостей про
характеристики рідкого засобу для
миття посуду «Пур П'юр енд Нейчуралз» (в
асортименті), внаслідок обраного
способу їх викладення, а саме
зазначення на етикетці про наявність у
складі натуральних квіткових
екстрактів магнолії та ароматичних
масел лимону та апельсину, зеленого чаю
та жасміну, в той час як у складі
відповідні складові відсутні, разом із
зображенням відповідних квітів, що
може вплинути на наміри споживачів
щодо придбання цього товару,
порушенням, передбаченим ст. 15 і Закону
України «Про захист від
недобросовісної конкуренції», у
вигляді поширення інформації, що
вводить в оману;

2) за вчинене порушення накладено на
позивача штраф у розмірі 68
000,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
зазначає, що оскаржуване рішення
прийняте за неповного з'ясування
обставин, які мають значення для
справи, а обставини, які мають значення
для справи, є недоведеними, а висновки,
викладені у рішенні, не відповідають
обставинам справи, у зв'язку з чим
просить суд визнати недійсним
оскаржуване рішення АМК.

Згідно ст. 1 Закону України "Про
Антимонопольний комітет України"
Антимонопольний комітет України є
державним органом із спеціальним
статусом, метою діяльності якого є
забезпечення державного захисту
конкуренції у підприємницькій
діяльності та у сфері державних
закупівель. Особливості спеціального
статусу Антимонопольного комітету
України обумовлюються його завданнями
та повноваженнями, в тому числі роллю у
формуванні конкурентної політики, та
визначаються цим Законом, іншими
актами законодавства і полягають,
зокрема, в особливому порядку
призначення та звільнення Голови
Антимонопольного комітету України,
його заступників, державних
уповноважених Антимонопольного
комітету України, голів територіальних
відділень Антимонопольного комітету
України, у спеціальних процесуальних
засадах діяльності Антимонопольного
комітету України, наданні соціальних
гарантій, охороні особистих і майнових
прав працівників Антимонопольного
комітету України на рівні з
працівниками правоохоронних органів, в
умовах оплати праці.

Відповідно до частин 1, 7 ст. 6 ЗУ "Про
Антимонопольний комітет України"
Антимонопольний комітет України
утворюється у складі Голови та восьми
державних уповноважених;
Антимонопольний комітет України,
адміністративні колегії
Антимонопольного комітету України,
державні уповноважені
Антимонопольного комітету України,
адміністративні колегії
територіальних відділень
Антимонопольного комітету України є
органами Антимонопольного комітету
України.

Приписами ст. 4 ЗУ "Про Антимонопольний
комітет України" визначено, що
Антимонопольний комітет України будує
свою діяльність на принципах:
законності; гласності; захисту
конкуренції на засадах рівності
фізичних та юридичних осіб перед
законом та пріоритету прав споживачів.

Відповідно до ст. 5 ЗУ "Про
Антимонопольний комітет України"
Антимонопольний комітет України
здійснює свою діяльність відповідно до
Конституції України, законів України
"Про захист економічної конкуренції",
"Про захист від недобросовісної
конкуренції", цього Закону, інших
законів та нормативно-правових актів,
прийнятих відповідно до цих законів.

Частиною 1 статті 7 ЗУ "Про
Антимонопольний комітет України"
визначено, що у сфері здійснення
контролю за дотриманням законодавства
про захист економічної конкуренції
Антимонопольний комітет України має
повноваження, в тому числі:

- розглядати заяви і справи про
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції та проводити
розслідування за цими заявами і
справами;

- приймати передбачені законодавством
про захист економічної конкуренції
розпорядження та рішення за заявами і
справами, перевіряти та переглядати
рішення у справах, надавати висновки
щодо кваліфікації дій відповідно до
законодавства про захист економічної
конкуренції;

- перевіряти суб'єкти господарювання,
об'єднання, органи влади, органи
місцевого самоврядування, органи
адміністративно-господарського
управління та контролю щодо дотримання
ними вимог законодавства про захист
економічної конкуренції та під час
проведення розслідувань за заявами і
справами про порушення законодавства
про захист економічної конкуренції;

- при розгляді заяв і справ про
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції, проведенні
перевірки та в інших передбачених
законом випадках вимагати від
суб'єктів господарювання, об'єднань,
органів влади, органів місцевого
самоврядування, органів
адміністративно-господарського
управління та контролю, їх посадових
осіб і працівників, інших фізичних та
юридичних осіб інформацію, в тому числі
з обмеженим доступом, тощо.

Частиною 1 статті 48 ЗУ "Про захист
економічної конкуренції" визначено, що
за результатами розгляду справ про
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції органи
Антимонопольного комітету України
приймають рішення, в тому числі про
визнання вчинення порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції; накладення штрафу тощо.

Відповідно до частини 1 статті 60 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції", заявник, відповідач,
третя особа мають право оскаржити
рішення органів Антимонопольного
комітету України повністю або частково
до господарського суду у двомісячний
строк з дня одержання рішення.

Статтею 1 ЗУ «Про захист від
недобросовісної конкуренції»
унормовано, що недобросовісною
конкуренцією є будь-які дії у
конкуренції, що суперечать торговим та
іншим чесним звичаям у господарській
діяльності.

Дії позивача були визнані
правопорушенням, що передбачене ст.15-1
ЗУ « Про захист від недобросовісної
конкуренції».

Згідно ч. 1 ст.15-1 ЗУ « Про захист від
недобросовісної конкуренції»
поширенням інформації, що вводить в
оману, є повідомлення суб'єктом
господарювання, безпосередньо або
через іншу особу, одній, кільком особам
або невизначеному колу осіб, у тому
числі в рекламі, неповних, неточних,
неправдивих відомостей, зокрема
внаслідок обраного способу їх
викладення, замовчування фактів чи
нечіткості формулювань, що вплинули
або можуть вплинути на наміри цих осіб
щодо придбання (замовлення) чи
реалізації (продажу,
поставки,виконання , надання) товарів,
робіт, послуг цього суб'єкта
господарювання.

Відповідно до ч. 2 ст. 15-1 ЗУ «Про захист
від недобросовісної конкуренції»
інформацією, що вводить в оману, є,
зокрема, відомості, які містять
неповні, неточні або неправдиві дані
про походження товару, виробника,
продавця, спосіб виготовлєння, джерела
та спосіб придбання, реалізації,
кількість, споживчі властивості,
якість,комплектність, придатність до
застосування,
стандарти,характеристики, особливості
реалізації товарів, робіт, послуг, ціну
і знижки на них, а також про істотні
умови договору.

Таким чином, об'єктивна сторона
вказаного у Рішенні правопорушення в
обов'язковому порядку включає:

1) факт повідомлення суб'єктом
господарювання неповних, неточних,
неправдивих відомостей про товар

2) факт того, що вказані відомості
вплинули або можуть вплинути на наміри
споживачів щодо придбання товару. Отже,
Рішення може вважатися обґрунтованим
тільки у тому випадку, коли під час його
прийняття вказані факти були
встановлені на підставі належних
доказів.

Згідно п. 29, п. 32 Правил розгляду заяв і
справ про порушення законодавства про
захист економічної конкуренції,
затверджених розпорядженням
Антимонопольного комітету України №5
від 19.04.1994 р. (далі - «Правила»), при
доведенні вчинення порушення залежно
від обставин у справі може бути
прийнято одне чи декілька рішень
згідно зі статтею 48 Закону України «Про
захист економічної конкуренції». У
рішенні наводяться мотиви рішення,
зазначаються встановлені органом
Комітету обставини справи з посиланням
на відповідні докази, а також положення
законодавства, якими орган Комітету
керувався, приймаючи рішення.

В силу приписів ст. 59 Закону України
«Про захист економічної конкуренції»
підставами для зміни, скасування чи
визнання недійсними рішень органів
Антимонопольного комітету України є:

неповне з'ясування обставин, які мають
значення для справи; недоведення
обставин, які мають значення для справи
і які визнано встановленими;

невідповідність висновків, викладених
у рішенні, обставинам справи; порушення
або неправильне застосування норм
матеріального чи процесуального права.
Порушення або неправильне
застосування норм процесуального
права може бути підставою для зміни,
скасування чи визнання недійсним
рішення тільки за умови, якщо це
порушення призвело до прийняття
неправильного рішення.

Матеріали справи свідчать про те, що
під час прийняття оскаржуваного
Рішення відповідач виходив з того, що
на етикетках засобів зазначено «+ natural
flower extracts Magnolia» (українською: «+
натуральні квіткові екстракти
Магнолія»), «+ natural essential oil Green Tea & Jasmine»
(українською: «+ натуральні ароматичні
масла Зелений чай та жасмін»), «+ natural
essential oil Lemon & Orange Flower» (українською: «+
натуральні ароматичні масла Лимонний
та апельсиновий цвіт»), що на думку
відповідача може створити у
споживачів уявлення про те, що дана
продукція є продукцією з додаванням
натуральних ароматичних масел лимону
та апельсину, зеленого чаю та жасмину.

Як зазначалося в листах позивача
№3110114-01 від 31.01.2014 та №170414-01 від 17.04.2014,
позначення на етикетах «Magnolia», «Green Tea &
Jasmine», «Lemon & Orange Flower» є частиною назви
відповідних видів засобів «Пур», що
відповідають кольору та запаху засобу.

Так, вказані у Рішенні засоби мають
назви: «Пур П'юр енд Нейчуралз
Магнолія», «Пур П'юр енд Нейчуралз
Зелений Чай і Жасмин», «Пур П'юр енд
Нейчуралз Лимонний та Апельсиновий
цвіт», що підтверджується сертифікатом
відповідності № UA 1.094.0056656-13 від 22.03.2013 ,
Висновком державної
санітарно-епідеміологічної експертизи
№05.03.02-03/63485 від 26.06.2012 , Висновком
державної санітарно-епідеміологічної
експертизи №05.03.02-03/120727 від 06.12.2012,
декларацією про відповідність мийного
засобу вимогам Технічного регламенту
№ UA.011.Д.02368-12 від
24.12.2012 та зворотним аркушем етикетки
вказаних засобів, які містять вказівку
на назву засобу.

При дослідженні етикетки вказаних
засобів колегіє суддів встановлено, що
на етикетці чітко візуально розділені
позначення «+natural flower extracts», «+natural essential
oils» та вказані назви мийного засобу
«Пур». Зокрема, назви розміщенні в
лівому нижньому куті етикетки, тоді як
позначення щодо вмісту натуральних
компонентів - у верхньому правому куті.
При цьому позначення чітко
відокремлюються один від одного
зображенням квітки на етикетці,
шрифтом різного розміру тощо.

Більше того, вказівки на вміст
натуральних компонентів містять знак
«+», у зв'язку із чим наявність
натуральних компонентів не
пов'язується із назвою самого засобу та
зображувальним елементом (квіткою,
листями тощо), а додається» до них.

Таким чином, всупереч безпідставним та
помилковим твердженням відповідача, на
етикетках засобів зазначено не зміст
натуральних ароматичних масел, що
міститься у продукції, а елемент
відповідних засобів «Пур» :«Pur Magnolia +
natural flower extracts» (українською: «Пур
Магнолія + натуральні квіткові
екстракти»), «Pur Green Tea & Jasmine + natural essential
oil» (українською: «Пур Зелений чай та
жасмин + натуральні ароматичні масла»),
«Pur Lemon & Orange Flower + natural essential oil»
(українською: «Пур Лимонний та
апельсиновий цвіт + натуральні
ароматичні масла»).

Ця назва прямо вказана на тильній
стороні етикетки спірних засобів.Крім
того, як вже зазначалось вище, саме під
цією назвою товари реєструвалися
органами державної влади України.Ці
засоби мають відповідні запахи, а тому
не можуть вважатись такими, що вводять
споживача в оману.

За змістом ст. 15-1 ЗУ «Про захист від
недобросовісної конкуренції»
обставиною, яка підлягає доведенню, є
факт того, що повідомлені суб'єктом
господарювання неправдиві відомості
вплинули або можуть вплинути на наміри
споживачів щодо придбання товару.

При прийнятті оскаржуваного Рішення
відповідач виходив з того, що
використання на етикетці словесних
позначень «Натуральний», «натуральні
квіткові екстракти», «Магнолія»,
зображення квітки магнолії та краплі,
що начебто виливається з квітки, може
створити у споживачів уявлення про те,
що дана продукція є продукцією з
додаванням натуральних екстрактів
магнолії. Використання на етикетці
словесних позначень «Натуральний»,
«натуральні ароматичні масла»,
«Зелений чай та жасмін», «Лимонний та
апельсиновий цвіт», зображення квітки
лимону та жасмину та краплі, що начебто
виливається з квітки, також може
створити у споживачів уявлення про те,
що дана продукція є продукцією з
додаванням натуральних ароматичних
масел лимону та апельсину, зеленого чаю
та жасмину.

В процесі розгляду справи судом
апеляційної інстанції позивачем
надавались для порівняння спірні
етикетки засобів позивача із
етикетками аналогічної за
призначенням продукції інших
виробників.З аналізу зазначених
етикеток вбачається, що ці краплі
покликані створити у споживачів чіткі
асоціації із рідкою формою засобу для
миття посуду і, як правило, із його
кольором.Схожий прийом доведення до
відома споживачів важливої інформації
про колір, запах та інші характеристики
товару використовується багатьма
виробниками.

З огляду на наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що наявність
квітки на етикетці і краплини, яка
стікає з квітки, жодним чином не
пов'язано та не асоціюється із вмістом
натуральних компонентів. На етикетці
обгрунтовано зображені квітки та
листки відповідно магнолії, зеленого
чаю, жасмину, лимону, апельсину - шо
відповідає назвам засобів «Пур».
Краплина символізує краплину самого
засобу, але аж ніяк не екстракти чи
ефірні олії. Крім того, краплина на
етикетці має колір самого засобу (що
нагадує колір відповідної квітки, за
якою названі засоби).

В своїй апеляційній скарзі скаржник, як
приклад, наводить назву "Морський бриз",
яка активно використовується різними
виробниками, та яка ніколи до цього
часу не сприймалась як така, що вказує
на наявність у складі засобу морського
бризу, оскільки це неможливо. Колегія
суддів погоджується, що в даному
випадку, якщо керуватись тією самою
логікою Антимонопольного комітету, що
і по цій справі, то можно пред"явити
аналогічні за змістом претензії до
осіб, що здійснюють продаж засобів з
назвою "Морський бриз" та подібними
назвами ("Лугова свіжість", " Гірський
запах") , з підстав відсутності в складі
цієї продукції такої складової, як
морський бриз.

Всупереч вимогам ЗУ «Про захист
економічної конкуренції» та Правилам
розгляду заяв і справ про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренці, викладені в рішенні
обставини з цього приводу не були
доведені відповідачем жодними
належним доказами. Вони становлять по
суті не факти, а висновки відповідача,
які, до того ж, ґрунтуються лише на
припущеннях.

Матеріали справи свідчать про те, що
скаржник не є виробником товару,
відносно якого відповідачем було
винесено рішення, що оскаржується у
даній справі. Скаржник здійснює лише
реалізацію відповідних товарів під
торговельною маркою PUR на підставі
ліцензійного договору від 02.01.2007
№02/01/2007.

З пояснень скаржника вбачається, що
товар, відносно якого відповідачем
було прийнято рішення, виробляється в
Європі, а саме в Сербії. Крім України,
цей товар із цією ж етикеткою
реалізується у Польщі, Естонії, Латвії,
Литві, Румунії, Молдові та Болгарії.

Матеріали справи не містять жодних
претензій щодо введення в оману
споживачів шляхом викладення
неправдивих відомостей на етикетці ані
з боку самих споживачів, ані з боку
конкурентів, ані з боку державних
органів країни-виробника товару та
європейських країн, у яких цей товар
розповсюджується.

На думку колегії суддів, політика
відповідача, яка полягає в діях, що
викладені в цій постанові, не може
сприяти інвестиціному клімату
економіки України.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Хенкель Україна"
підлягає задоволенню, а Рішення
Адміністративної колегії Київського
міського територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
29.04.2014 №39/02-р/к у справі №149- 03/11.13
підлягає визнанню недійсним.

Частина 1 ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачає, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Згідно з ч. 2 ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Проаналізувавши наявні в матеріалах
справи документи та заслухавши
пояснення представників сторін,
колегія суддів Київського
апеляційного господарського суду
приходить до висновку про скасування
рішення у даній справі та задоволенню
апеляційної скарги Товариства з
обмеженою відповідальністю "Хенкель
Україна".

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Хенкель
Україна" задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста
Києва від 12.09.2014 у справі №
910/11789/14 скасувати.

3. Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "Хенкель Україна"
задовольнити.

4. Визнати недійсним рішення
Адміністративної колегії Київського
міського територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
29.04.2014 №39/02-р/к у справі №149- 03/11.13

5. Стянути з Київського міського
територіального відділення
Антимонопольного комітету України (
01001, м.Київ, вул.Хрещатик, 50-б, ) на корисить Товариства з
обмеженою відповідальністю "Хенкель
Україна" (01032, м.Київ,
вул.Саксаганського,120, )
судовий збір за подання позовної заяви
у розмірі 1218 ( одна тисяча двісті
вісімнадцять) грн.00 коп.

6. Стянути з Київського міського
територіального відділення
Антимонопольного комітету України (
01001, м.Київ, вул.Хрещатик, 50-б, код
ЄДРПОУ-22873444) на корисить Товариства з
обмеженою відповідальністю "Хенкель
Україна" (01032, м.Київ,
вул.Саксаганського,120, )
судовий збір за подання апеляційної
скарги у розмірі 609 (шістсот дев"ять )
грн.00 коп.

7. Господарському суду міста Києва
видати відповідні накази.

8. Матеріали справи № 910/11789/14 повернути
до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку.

Головуючий суддя
Б.В. Отрюх

Судді
Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко