номер провадження справи 27/76/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2014
Справа № 908/3223/14

За позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Каскад, ЛТД" (69041
м. Запоріжжя, вул. Мінська, буд.
10)

до Публічного акціонерного товариства
"Запорізький автомобілебудівний завод"
(69600 м. Запоріжжя, пр. Леніна, 8)

про стягнення 74 884 грн. 61 коп.

Суддя Дроздова С.С.

Представники сторін:

від позивача: Бобров Д.Л., паспорт СА 349822
від 23.01.1997р. - ліквідатор,

від відповідача: Станкова Г.Ф., дов. № 24
від 01.02.2014р.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Каскад, ЛТД", м.
Запоріжжя звернулось до
господарського суду Запорізької
області з позовом до Публічного
акціонерного товариства "Запорізький
автомобілебудівний завод" про
стягнення 74 884 грн. 61 коп.
заборгованості за поставлену
продукцію.

Відповідно до Положення про
автоматизовану систему документообігу
суду, затвердженого рішенням Ради
суддів України № 30 від 26.11.2010р.,
протоколом автоматичного розподілу
справи між суддями від 05.09.2014р., справу
№ 908/3223/14 передано на розгляд судді
Дроздовій С.С.

Ухвалою суду від 08.09.2014р. позовну заяву
прийнято до розгляду, порушено
провадження у справі № 908/3223/14,
присвоєно справі номер провадження
27/76/14 та призначено судове засідання на
06.10.2014р.

У судовому засіданні 06.10.2014р.
оголошувалася перерва до 05.11.2014р., на
підставі ст. 77 ГПК України, для
необхідності надання сторонами
додаткових доказів та документів, які
необхідні для повного, всебічного та
об'єктивного розгляду справи по суті.

Ухвалою суду від 05.11.2014р. продовжено
строк розгляду справи № 908/3223/14 на
п'ятнадцять днів, відповідно до ст. 69
ГПК України. Судове засідання
призначено на 19.11.2014р.

19.11.2014р. продовжено розгляд справи №
908/3223/14.

До початку розгляду справи
представники позивача та відповідача
заявили клопотання щодо відмови від
здійснення технічної фіксації
судового процесу.

Головуючим суддею оголошено яка справа
розглядається, склад суду, та
роз'яснено представникам сторін, які
прибули в судове засідання, їх права, у
тому числі право заявляти відводи.

Відводів складу суду не заявлено.

У судовому засіданні 19.11.2014р.
представник позивача надав суду
письмову заяву про зменшення розміру
позовних вимог, в якій просить суд,
стягнути з відповідача заборгованості
в розмірі 70 828 грн. 61 коп. Пояснив суду,
що поставка продукції за рахунками №
СФ-0000127 від 11.11.2011 р. на суму 1 248 грн. 00
коп. та № СФ-0000145 на суму 2 808 грн. 00 коп.
не підтверджена видатковими
накладними.

Заява позивача про зменшення розміру
позовних вимог прийнята та задоволена
судом, відповідно до ст. 22 ГПК України,
оскільки позивач у справі вправі до
прийняття рішення по справі збільшити
або зменшити розмір позовних вимог.

Розгляду підлягають позовні вимоги про
стягнення з відповідача 70 828 грн. 61 коп.
заборгованості за поставлену
продукцію.

Представник відповідача в засіданні
суду 19.11.2014р. проти позову заперечив, на
підставах викладених у відзиву на
позовну заяву, наданого до канцелярії
суду 03.10.2014р. та письмових поясненнях,
наданих до канцелярії суду 04.11.2014р.
(містяться в матеріалах справи), вважає,
що вимоги позивача незаконними та
безпідставними, у зв'язку з чим, просить
суд відмовити у задоволені позовних
вимог.

Розглянувши матеріали та фактичні
обставини справи, оцінивши надані
докази, вислухавши позивача та
відповідача, суд вважає позовні вимоги
такими, що підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу, способами захисту цивільних
прав та інтересів може бути - визнання
права.

Згідно з ч. 1 ст. 13, ч. 1, 2 ст. 14 Цивільного
кодексу України цивільні права особа
здійснює у межах, наданих їй договором
або актами цивільного законодавства.

Цивільні обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства. Особа не
може бути примушена до дій, вчинення
яких не є обов'язковим для неї.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.
Відповідно до ст. 4-1 ГПК України
господарські суди вирішують спори у
порядку позовного провадження.

Позов - це вимога позивача про захист
порушеного або оспорюваного
суб'єктивного права чи охоронюваного
законом інтересу, яка здійснюється у
визначеній законом процесуальній
формі. Згідно з господарським
процесуальним законодавством предмет
позову це матеріально - правова вимога
позивача до відповідача, відносно якої
суд повинен винести рішення.
Матеріально-правова вимога позивача
повинна опиратися на певні обставини,
якими позивач обґрунтовує свої вимоги,
а саме на підставу позову.

Згідно з ст. 20 ГК України право на
захист особа здійснює на свій розсуд.

Господарським судом встановлено, що
10.01.2011р. між ТОВ "Каскад, ЛТД"
(постачальник) до ПАТ "Запорізький
автомобілебудівний завод" (покупець)
укладено договір поставки (з
використанням давальницької сировини)
№ 10/01/11.

Відповідно до п. 1.1 договору
постачальник зобов'язується в
узгоджені сторонами строки, на умовах,
визначених договором, поставити товар
виготовлений з власного матеріалу,
відповідно до специфікації № 2 та із
власного матеріалу з використання
давальницької сировини покупця,
відповідно до специфікації № 3, а
покупець зобов'язується прийняти та
оплатити товар.

Згідно п. 2.1 договору поставка товару, в
рамках цього договору, здійснюється
транспортом покупця на умовах ЕХW -
резервуар нафтобази зберігання,
вказаний постачальником (70421
Запорізька обл., Запорізький р-н., с.
Петрівське, вул. Східна, 6), вивіз товару
транспортом та за рахунок покупця.

Відповідно до розділу 2 договору
поставка товару здійснюється по
узгодженим цінам, які зазначені у
специфікаціях, які є невід'ємною
частиною даного договору.

Відповідно до п. 4.1 договору строки,
об'єми поставки товару визначаються
специфікаціями №№ 2-3 по узгодженню із
сторонами.

Згідно п. 4.3 договору поставки
давальницької сировини постачальнику
здійснюється транспортом покупця та за
рахунок покупця за 10 днів до початку
строку поставки готового товару.

Пунктом 4.4 договору визначено, що
поставка готового товару здійснюється
на умовах ЕХW - м. Лисичанськ (ІНКОТЕРМС
2000). Поставка товару здійснюється
постачальником протягом 10 днів з
моменту отримання давальницької
сировини.

Протягом листопада-грудня 2011 року ТОВ
«Каскад, ЛТД» на користь ПАТ «ЗАЗ» була
поставлена продукція - рукава
гідрогальмівні, на загальну суму 70 828
грн. 61 коп. з ПДВ, при цьому зазначена
продукція була прийнята з боку ПАТ
«ЗАЗ», що підтверджується наступними
документами:

- рахунком-фактурою № СФ-0000143 від
13.12.2011р. на суму 2 970 грн. 24 коп. та
видатковою накладною № РН-0000147 від
13.12.2011р.;

- рахунком-фактурою № СФ-0000142 від
08.12.2011р. на суму 1 185 грн. 60 коп. та
видатковою накладною № РН-0000146 від
08.12.2011р.;

- рахунком-фактурою № СФ-0000141 від
05.12.2011р. на суму 3 432 грн. 00 коп. та
видатковою накладною № РН-0000145 від
05.12.2011р.;

- рахунком-фактурою № СФ-0000140 від
02.12.2011р. на суму 3 702 грн. 41 коп. та
видатковою накладною № РН-0000143 від
02.12.2011р.;

- рахунком-фактурою № СФ-0000139 від
28.11.2011р. на суму 5 781 грн. 00 коп. та
видатковою накладною № РН-0000142 від
28.11.2011р.;

- рахунком-фактурою № СФ-0000138 від
25.11.2011р. на суму 3 413 грн. 28 коп. та
видатковою накладною № РН-0000140 від
25.11.2011р.;

- рахунком-фактурою № СФ-0000137 від
24.11.2011р. на суму 7 050 грн. 00 коп. та
видатковою накладною № РН-0000139 від
24.11.2011р.;

- рахунком-фактурою № СФ-0000135 від
22.11.2011р. на суму 3 101 грн. 28 коп. та
видатковою накладною № РН-0000138 від
23.11.2011р.;

- рахунком-фактурою № СФ-0000134 від
21.11.2011р. на суму 3 712 грн. 80 коп. та
видатковою накладною № РН-0000137 від
21.11.2011р.;

- рахунком-фактурою № СФ-0000133 від
21.11.2011р. на суму 14 100 грн. 00 коп. та
видатковою накладною № РН-0000136 від
21.11.2011р.;

- рахунком-фактурою № СФ-0000132 від
18.11.2011р. на суму 2 028 грн. 00 коп. та
видатковою накладною № РН-0000135 від
18.11.2011р.;

- рахунком-фактурою № СФ-0000131 від
17.11.2011р. на суму 8 460 грн. 00 коп. та
видатковою накладною № РН-0000134 від
17.11.2011р.;

- рахунком-фактурою № СФ-0000130 від
16.11.2011р. на суму 8 460 грн. 00 коп. та
видатковою накладною № РН-0000133 від
16.11.2011р.;

- рахунком-фактурою № СФ-0000129 від
15.11.2011р. на суму 2 184 грн. 00 коп. та
видатковою накладною № РН-0000131 від
15.11.2011р.;

- рахунком-фактурою № СФ-0000128 від
14.11.2011р. на суму 1 248 грн. 00 коп. та
видатковою накладною № РН-0000130 від
14.11.2011р.

Отже, позивач поставив відповідачу
продукцію на загальну суму 70 828 грн. 61
коп. (з урахуванням заяви позивача про
зменшення розміру позовних вимог).

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого
Господарського Суду України № 6 від
23.03.12р. «Про судове рішення», якщо про
зміну предмета або підстав позову,
збільшення або зменшення розміру
позовних вимог, якщо відповідну заяву
прийнято господарським судом,
зазначається в описовій частині
рішення, і подальший виклад рішення, в
тому числі його резолютивної частини,
здійснюється з урахуванням такої
заяви. При цьому у господарського суду
відсутні підстави для припинення
провадження у справі в частині, на яку
зменшився розмір позовних вимог.

Всі видаткові накладні підписані обома
сторонами без зауважень, а отже
кількість, якістю та вартістю
відповідач згоден в повному обсязі.

Постановою господарського суду
Запорізької області від 17.05.2013р.
визнано Товариство з обмеженою
відповідальністю "Каскад, ЛТД", м.
Запоріжжя банкрутом. Відкрито
ліквідаційну процедуру. Ліквідатором
призначено арбітражного керуючого
Боброва Дениса Леонідовича (ліцензія
Міністерства юстиції України АД № 077574
від 31.10.2012р.).

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
(в редакції станом на 18.01.2013р.) у
постанові про визнання боржника
банкрутом та відкриття ліквідаційної
процедури, господарський суд призначає
ліквідатора банкрута з урахуванням
вимог, установлених цим Законом, з
числа арбітражних керуючих, якщо інше
не передбачено цим Законом.

Ліквідатор виконує свої повноваження
до завершення ліквідаційної процедури
в порядку, встановленому цим Законом та
іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ст. 41 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
(в редакції станом на 18.01.2013р.)
ліквідатор - фізична особа, яка
відповідно до судового рішення
господарського суду організовує
здійснення ліквідаційної процедури
боржника, визнаного банкрутом, та
забезпечує задоволення вимог
кредиторів у встановленому цим Законом
порядку.

З дня призначення ліквідатора до нього
переходять права керівника (органів
управління) юридичної особи - банкрута.

19.03.2014р. ліквідатором Бобровим Д.Л. на
адресу ПАТ «ЗАЗ» був направлений лист
вих. № 03-190314 від 19.03.2014р. з проханням
повідомити про наявну кредиторську
заборгованість ПАТ «ЗАЗ» перед ТОВ
«Каскад, ЛТД».

ПАТ «ЗАЗ» листом від 15.04.2014р. № 454/ЗППоб
повідомило ліквідатора Боброва Д.Л. про
неможливість підтвердження
кредиторської заборгованості перед
ТОВ «Каскад, ЛТД».

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу
України, цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.
Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є: договори та
інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утримуватися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку. Майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Статтями 11 та 509 Цивільного кодексу
України визначено, що однією із підстав
виникнення цивільних прав і обов'язків
(зобов'язань), які мають виконуватись
належним чином і в установлений строк,
є договір.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України та ст. 526 Цивільного
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським Кодексом
України.

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Відповідно до ст. 530 ЦК
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України,
порушення зобов'язань однією із сторін
договору зволікає як правові наслідки
можливість розірвання договору,
вимагати відшкодування завданих
збитків, а також стягнення неустойки.

Ст. 218 ГК України встановлено, що
підставою господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.
Учасник господарських відносин
відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання, якщо не доведе, що ним
вжито усіх залежних від нього заходів
для недопущення господарського
правопорушення.

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено,
що договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до статті 6 Цивільного
кодексу України, сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору, згідно ч. 1
статті 627 Цивільного кодексу України.

Зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства, на підставі
ч.1 статті 628 Цивільного кодексу
України.

Правовідносини сторін врегульовано
договором поставки.

Відповідно до ст. 712 ЦК України, за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у
встановлений строк (строки) товар у
власність покупця для використання
його у підприємницькій діяльності або
в інших цілях, не пов'язаних з
особистим, сімейним, домашнім або
іншим подібним використанням, а
покупець зобов'язується прийняти товар
і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 265 ГК України передбачено, що за
договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу
України за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно у
власність другій стороні (покупцю), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно і сплатити за нього
певну грошову суму.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України
зобов`язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
виконання зобов`язання не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Аналогічний
припис містять п.п. 1, 7 ст. 193
Господарського кодексу України.

Відповідачем не надано доказів, в
підтвердження відсутності вини та
доказів вжиття всіх залежних від нього
заходів щодо належного виконання
зобов'язання у повному обсязі.

З урахуванням наведеного, заяви
позивача про зменшення розміру суми
позовних вимог, вимоги позивача про
стягнення з відповідача 70 828 грн. 61 коп.
заборгованості є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 96 Цивільного кодексу
України юридична особа самостійно
відповідає за своїми зобов'язаннями
усім належним їй майном.

Відповідно до статті 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування, ст. 34 ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 85 ГПК України, в
судовому засіданні 19.11.2014р. судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України,
судовий збір, в частині задоволених
вимог, пропорційно, слід покласти на
відповідача, так як спір з його вини
доведено до судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 44, 49, 82, 84, 85 ГПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Каскад, ЛТД",
м. Запоріжжя до Публічного
акціонерного товариства "Запорізький
автомобілебудівний завод", м. Запоріжжя
задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Запорізький
автомобілебудівний завод" (69600 м.
Запоріжжя, пр. Леніна, 8, )
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Каскад, ЛТД" (69041м.
Запоріжжя, вул. Мінська, буд. 10, ) 70 828 (сімдесят тисяч
вісімсот двадцять вісім) грн. 61 коп.
заборгованості, 1 728 (одна тисяча сімсот
двадцять вісім) грн. 04 коп. судового
збору. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Суддя
С.С. Дроздова

Рішення оформлено та підписано 21.11.2014р.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.