ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 року
Справа № 915/1368/14

Господарський суд
Миколаївської області у складі судді
Васильєвої Л.І. при секретарі судового
засідання Цуріці І.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Миколаєві справу

за позовом: Виконавчого комітету
Миколаївської міської ради, /54001, м.
Миколаїв, вул. Адміральська, 20/

до відповідача: Миколаївського
обласного Територіального відділення
Антимонопольного комітету України,
/54030, м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 41/

про: визнання недійсним та скасування
рішення від 12.06.2014р. № 23-ріш по справі №
1-26.217/12-2014.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

від позивача: Сапожник А.А. дов. від
18.06.2014р.

від відповідача: Войтенкова І.О., дов.
№ 2 від 09.01.2014р.

Виконавчий комітет Миколаївської
міської ради звернувся до
господарського суду Миколаївської
області з позовними вимогами до
Миколаївського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України про
визнання недійсним та скасування
рішення від 12.06.2014р. № 23-ріш по справі №
1-26.217/12-2014.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 01.09.2014р. було
прийнято позовну заяву та порушено
провадження у справі.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, просив суд позов
задовольнити. В обґрунтування
заявлених позовних вимог зазначив
наступне.

Адміністративною колегією
Миколаївського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України за
результатами розгляду справи №
1-26.217/12-2014 прийнято рішення від 12.06.2014 №
23-ріш, яким визнано, що бездіяльність
виконавчого комітету Миколаївської
міської ради, яка полягає у не
врегулюванні порядку здійснення
повірки квартирних приладів обліку
води, які належать споживачам, їх
обслуговування та ремонту, у тому числі
демонтажу, транспортування та монтажу
після повірки, оплати за ці послуги, у
відповідності до вимог чинного
законодавства, що створює умови для
вчинення порушення законодавства про
захист економічної конкуренції,
передбаченого пунктом 2 статті 50,
частиною першою статті 13 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції", у вигляді зловживання
монопольним становищем на ринку
житлово-комунальних послуг з боку
житлово-експлуатаційних підприємств
(організацій) м. Миколаєва, які є
виконавцями послуг з централізованого
водопостачання та водовідведення, а
також послуг з утримання будинків та
прибудинкових територій, є порушенням,
передбаченим пунктом 7 статті 50 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції", у вигляді вчинення дій,
заборонених згідно зі статтею 17 цього
Закону, а саме: бездіяльність органу
місцевого самоврядування, що полягає у
створенні умов для вчинення порушень
законодавства про захист економічної
конкуренції.

Зобов'язано виконком
Миколаївської міської ради протягом
трьох місяців з дня набуття законної
сили рішенням у справі припинити
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції шляхом
приведення у відповідність до норм
чинного законодавства порядку
проведення в місті Миколаєві повірки
квартирних лічильників води, у тому
числі їх демонтажу, транспортування до
місця проведення повірки та монтажу
після проведення повірки.

Зобов'язано виконком
Миколаївської міськради оприлюднити
за власні кошти резолютивну частину
цього рішення в офіційному
друкованому засобі масової інформації
Миколаївської міської ради в місячний
строк з дня набуття ним законної сили,
про що повідомити відділення з
наданням всіх підтверджуючих
документів в п'ятиденний строк з дня
розміщення публікації.

Виконавчий комітет Миколаївської
міської ради не погоджується з
рішенням відповідача та просить
визнати його недійсним і скасувати з
наступних підстав.

- відповідач, при прийнятті
оскаржуваного рішення не довів
обставин, які визнав встановленими та
порушив норми матеріального права;

- відносини, що склалися в сфері повірки
засобів обліку води, їх повірка, ремонт,
монтаж та демонтаж жодним чином не
впливають та не можуть вплинути на
засади економічної конкуренції;

- після 25.04.14 набрав чинності Закон
України "Про внесення змін до деяких
законів України щодо удосконалення
розрахунків за енергоносії" № 1198-УП
від 10.04.14р., відповідно до якого
виконавцем послуг з централізованого
постачання холодної води та послуг з
водовідведення (з використанням
внутрішньобудинкових систем) для
об'єктів усіх форм власності є суб'єкт
господарювання, що провадить
господарську діяльність з
централізованого водопостачання та
водовідведення;

- Порядок формування тарифів на
централізоване водопостачання та
водовідведення, затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
від 01.06.11 №869, дійсний на час звернення
із позовом до суду, не передбачає
включення витрат на діяльність
водоканалу, як виконавця послуг з
централізованого постачання холодної
води та водовідведення (з
використанням внутрішньобудинкових
систем), і тому на цей час МКП
"Миколаївводоканал" не може мати склад
працівників (штатний розпис), які
повинні здійснювати обслуговування
внутрішньобудинкових систем,
абонентське обслуговування,
обслуговування та ремонт (включаючи
демонтаж, транспортування і монтаж)
квартирних засобів обліку, та не має
права нести матеріальні витрати
пов'язані з виконанням даних робіт;

- на момент винесення Відділенням свого
рішення, відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України від 21.08.2013 №
602 «Деякі питання формування та
встановлення тарифів на
житлово-комунальні послуги» та п. 32
постанови Кабінету Міністрів України
від 01.06.2011 № 869 «Про забезпечення
єдиного підходу до формування тарифів
на житлово-комунальні послуги», для
отримання можливості встановлення
тарифів на послуги з утримання
будинків, споруд та прибудинкових
територій кожен виконавець (виробник)
такої послуги повинні отримати
висновок щодо їх економічної
обґрунтованості, який видається
Держцінінспекцією, яка знаходиться в м.
Києві. При цьому, на законодавчому
рівні фактично не визначено Порядок
отримання такого висновку, що обмежує
право виконавця або виробника послуги
отримати, а орган місцевого
самоврядування затвердити тариф, який
відповідав би економічній ситуації в
країні.

- згідно офіційних роз'яснень
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України, які містяться в
листах від 21.06.2011 та від 01.03.2013 р., якщо
органом місцевого самоврядування
витрати на здійснення періодичної
повірки та ремонту квартирних засобів
обліку не внесено до тарифу на послуги
з утримання будинків, споруд та
прибудинкових територій, то оплата
споживачем цих послуг має
здійснюватися згідно з укладеним
договором між споживачем та виконавцем
послуг або із спеціалізованою
організацією з періодичної повірки та
ремонту квартирних лічильників;

Відповідач надав відзив, в якому
проти задоволення позовних вимог
заперечує. Вказує, що розгляд справи
№1-26.217/12-2014, визначення відповідача у
ній та кваліфікація його дій як
порушення конкуренційного
законодавства, було здійснено
Відділенням з дотриманням
процесуальних засад, визначених
розділом 7 Закону України „Про захист
економічної конкуренції" та Правилами.

Зазначає, що в діючих на час розгляду
справи у м. Миколаєві тарифах на
послуги з утримання будинків і споруд
та прибудинкових територій
затверджених рішенням виконавчого
комітету Миколаївської міської ради
від 27.02.2009р. №638, не враховано витрати з
періодичної повірки, обслуговування і
ремонту квартирних засобів обліку
води, у тому числі їх демонтажу,
транспортування та монтажу після
повірки.

Виконком Миколаївської міської ради,
не встановивши такий порядок
здійснення повірки квартирних
лічильників води, який відповідає
чинному законодавству, створив умови
для вчинення порушень законодавства
про захист економічної конкуренції
житлово-експлуатаційними
підприємствами м. Миколаєва, у вигляді
зловживання ними монопольним
становищем на ринку, передбаченого
пунктом 2 статті 50, частиною першою
статті 13 Закону України "Про захист
економічної конкуренції", які в
договорах на надання послуг з
централізованого постачання холодної
води і водовідведення, укладених з
мешканцями багатоквартирних житлових
будинків, неправомірно встановили, що
споживач зобов'язаний самостійно
здійснювати періодичну повірку
засобів обліку води, їх обслуговування
та ремонт, у тому числі демонтаж,
транспортування та монтаж, за умови,
якщо засоби вимірювальної техніки не
передавалися споживачем на баланс
виконавця, тоді як чинним
законодавством передбачено виконання
цих робіт за рахунок власників
(балансоутримувачів) будинків, споруд,
житлового комплексу або комплексу
будинків і споруд, незалежно від того,
чи знаходяться вони на балансі
виконавця, з подальшим включенням суми
витрат на повірку лічильників до
тарифів на утримання будинків та
прибудинкових територій.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши та оцінивши усі подані у
справу докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, та
враховуючи, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, суд -

встановив:

розпорядженням адміністративної
колегії Миколаївського обласного
територіального відділення від 10.04.2014
року № 13-р за заявою гр. Линьова
Руслана Олександровича (м. Миколаїв,
вул. Дзержинського, 51-б кв. 59) від
01.04.2014р., який скаржився на ущемлення
його прав та законних інтересів у
питаннях, пов'язаних з повіркою засобів
обліку води, було розпочато розгляд
справи № 1-26.217/12-2014 за ознаками вчинення
виконавчим комітетом Миколаївської
міської ради порушення, передбаченого
пунктом 7 статті 50 Закону України "Про
захист економічної конкуренції", у
вигляді вчинення дій, заборонених
згідно із статтею 17 зазначеного закону
а саме: бездіяльність органу місцевого
самоврядування, що полягає у створенні
умов для вчинення порушень
законодавства про захист економічної
конкуренції. До матеріалів даної
справи, на підставі пункту 19 Правил
розгляду заяв і справ про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції, затверджених
розпорядженням Антимонопольного
комітету України від 19.04.1994р. N 5, було
приєднано також заяву гр. Фурман Лідії
Валентинівни, що мешкає за адресою: м.
Миколаїв, вул. Миколаївська, 9, кв. 108, яка
звернулася до територіального
відділення з аналогічних питань.

За результатами розгляду справи
№1-26.217/12-2014 Адміністративна колегія
Миколаївського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України
прийняла рішення від 12.06.2014р., яким
визнала, що бездіяльність виконавчого
комітету Миколаївської міської ради,
яка полягає у не врегулюванні порядку
здійснення повірки квартирних
приладів обліку води, які належать
споживачам, їх обслуговування та
ремонту, у тому числі демонтажу,
транспортування та монтажу після
повірки, оплати за ці послуги, у
відповідності до вимог чинного
законодавства, що створює умови для
вчинення порушення законодавства про
захист економічної конкуренції,
передбаченого пунктом 2 статті 50,
частиною першою статті 13 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції", у вигляді зловживання
монопольним становищем на ринку
житлово-комунальних послуг з боку
житлово-експлуатаційних підприємств
(організацій) м. Миколаєва, які є
виконавцями послуг з централізованого
водопостачання та водовідведення, а
також послуг з утримання будинків та
прибудинкових територій, є порушенням,
передбаченим пунктом 7 статті 50 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції", у вигляді вчинення дій,
заборонених згідно зі статтею 17 цього
Закону, а саме: бездіяльність органу
місцевого самоврядування, що полягає у
створенні умов для вчинення порушень
законодавства про захист економічної
конкуренції.

Пунктом 2 та 3 рішення зобов'язано
виконком Миколаївської міської ради
вчинити певні дії, а саме: протягом
трьох місяців з дня набуття законної
сили рішенням у справі припинити
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції шляхом
приведення у відповідність до норм
чинного законодавства порядку
проведення в місті Миколаєві повірки
квартирних лічильників води, у тому
числі їх демонтажу, транспортування до
місця проведення повірки та монтажу
після проведення повірки, оприлюднити
за власні кошти резолютивну частину
цього рішення в офіційному
друкованому засобі масової інформації
Миколаївської міської ради в місячний
строк з дня набуття ним законної сили,
про що повідомити відділення з
наданням всіх підтверджуючих
документів в п'ятиденний строк з дня
розміщення публікації.

Проаналізувавши наявні у справі
докази та надавши їм правову оцінку,
суд дійшов висновку про часткове
задоволення позову виходячи з
наступного.

Виконавчий комітет Миколаївської
міської ради відповідно до статті 1
Закону України "Про місцеве
самоврядування" є виконавчим органом,
який створений Миколаївською міською
радою для здійснення її виконавчих
функцій і повноважень у межах,
визначених чинним законодавством.

Згідно статей 2 та 4 Закону України «Про
захист економічної конкуренції» на
виконавчий комітет Миколаївської
міської ради поширюється дія Закону
України "Про захист економічної
конкуренції".

Відповідно з підпунктом 1 пункту "а"
статті 30 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні» до відання
цих виконавчих органів належать такі
власні (самоврядні) повноваження, як
управління об'єктами
житлово-комунального господарства, що
перебувають у комунальній власності
відповідних територіальних громад,
забезпечення їх належного утримання та
ефективної експлуатації, необхідного
рівня та якості послуг населенню.

У відповідності з підпунктом 2 пункту
"б" цієї ж статті вказаного вище закону
до делегованих повноважень зазначених
виконавчих органів належить, зокрема,
здійснення відповідно до
законодавства контролю за належною
експлуатацією та організацією
обслуговування населення
підприємствами житлово-комунального
господарства усіх форм власності.

В статті 1 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» визначено,
що житлово-комунальні послуги - це
результат господарської діяльності,
спрямованої на забезпечення умов
проживання та перебування осіб у жилих
і нежилих приміщеннях, будинках і
спорудах, комплексах будинків і споруд
відповідно до нормативів, норм,
стандартів, порядків і правил;
комунальні послуги - результат
господарської діяльності, спрямованої
на задоволення потреби фізичної чи
юридичної особи у забезпеченні
холодною та гарячою водою,
водовідведенням, газо- та
електропостачанням, опаленням, а також
вивезення побутових відходів у
порядку, встановленому законодавством.

Статтею 13 цього ж Закону передбачено,
що до житлово-комунальних послуги
відносяться

1) комунальні послуги (централізоване
постачання холодної та гарячої води,
водовідведення (з використанням
внутрішньобудинкових систем) , газо- та
електропостачання, централізоване
опалення, а також вивезення побутових
відходів тощо);

2) послуги з утримання будинків і споруд
та прибудинкових територій (прибирання
внутрішньобудинкових приміщень та
прибудинкової території,
санітарно-технічне обслуговування,
обслуговування внутрішньобудинкових
мереж, утримання ліфтів, освітлення
місць загального користування,
поточний ремонт, вивезення побутових
відходів тощо);

3) послуги з управління будинком,
спорудою або групою будинків
(балансоутримання, укладання договорів
на виконання послуг, контроль
виконання умов договору тощо);

4) послуги з ремонту приміщень,
будинків, споруд (заміна та підсилення
елементів конструкцій та мереж, їх
реконструкція, відновлення несучої
спроможності несучих елементів
конструкцій тощо).

Відповідно до пункту 4 статті 7 Закону
України "Про житлово-комунальні
послуги" та Порядку визначення
виконавця житлово-комунальних послуг у
житловому фонді, затвердженого наказом
Держжитлокомунгоспу України 25.04.2005р. N60,
органами місцевого самоврядування
здійснюється визначення виконавців
житлово-комунальних послуг.

Згідно нормам статті 1 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»,
виконавець - це суб'єкт господарювання,
предметом діяльності якого є надання
житлово-комунальної послуги споживачу
відповідно до умов договору.

Виконавчий комітет Миколаївської
міської ради рішенням від 26.05.2006р. N 1081
визначив, що виконавцями послуг з
централізованого постачання холодної
води і водовідведення в житловому
фонді усіх форм власності в м.
Миколаєві є балансоутримувачі
багатоквартирних будинків, споруд
житлового комплексу або комплексу
будинків і споруд та виконавцями
послуг з управління будинків і споруд
та прибудинкових територій на об'єктах
комунальної власності визначено
житлово-експлуатаційні організації м.
Миколаєва, в повному господарському
віданні чи оперативному управлінні
яких перебуває відповідний житловий
фонд.

Статтею 28 Закону України „Про місцеве
самоврядування в Україні" та пунктом 2
статті 7 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" визначено,
що до повноважень виконавчих органів
міських рад належить встановлення
тарифів на побутові, комунальні
послуги, окрім тих, які встановлюються
Національною комісією, що здійснює
державне регулювання у сфері
комунальних послуг.

За приписами частини 2 статті 31 Закону
України "Про житлово-комунальні
послуги" виконавці/виробники
здійснюють розрахунки економічно
обґрунтованих витрат на виробництво
(надання) житлово-комунальних послуг і
подають їх органам, уповноваженим
здійснювати встановлення тарифів.

Діючі на даний час у м. Миколаєві тарифи
на послуги з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій
затверджені рішенням виконавчого
комітету Миколаївської міської ради
від 27.02.2009р.N 638.

Порядок формування тарифів на
зазначені послуги встановлено
постановою Кабінету Міністрів України
від 01.06.2011 № 869 „Про забезпечення
єдиного підходу до формування тарифів
на житлово-комунальні послуги".

Згідно з Додатком до Порядку
формування тарифів на дані послуги, до
переліку послуг з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій
входить також і періодична повірка,
обслуговування і ремонт квартирних
засобів обліку води та теплової
енергії, у тому числі їх демонтаж,
транспортування та монтаж після
повірки.

Як встановлено відповідачем, у
вказаних тарифах, не враховано витрати
з періодичної повірки, обслуговування
і ремонту квартирних засобів обліку
води, у тому числі їх демонтажу,
транспортування та монтажу після
повірки.

Про це свідчить, в тому числі й
відповідь Департаменту
житлово-комунального господарства
Миколаївської міськради від 13.03.2014 р.
N955/0803.

Суд погоджується з доводами
відповідача, що вказаний підхід органу
місцевого самоврядування до
формування та встановлення
зазначеного тарифу суперечить чинному
законодавству та тягне ущемлення чи
можливість ущемлення інтересів
споживачів на одержання
житлово-комунальних послуг в порядку
та на підставах, визначених чинним
законодавством, оскільки дозволяє
житлово-експлуатаційним організаціям,
які діють у м. Миколаєві, перекладати у
повному обсязі на споживача свої
обов'язки по виконанню робіт щодо
повірки лічильників води, у тому числі
їх демонтаж, транспортування для
повірки та монтаж після проведення
такої повірки.

Порядок проведення повірки засобів
вимірювальної техніки, в тому числі
лічильників води, встановлений Законом
України "Про метрологію та
метрологічну діяльність"

Як встановлено відповідачем в ході
розгляду справи на території м.
Миколаєва роботи з державної повірки
водолічильників у 2013-2014 роках
здійснювались/здійснюються
атестованими державними повірниками
ДП "Миколаївстандартметрологія" на
власній установці типу УП-1, на
установках МКП "Миколаївводоканал"
типу УВП- 15 Г та КУВ та на установках
СПД Левченко Ю.Г. типу ППУ УВЛ 15/25 та УПП
- 151, яку він орендує у Водоканалу згідно
договору оренди окремого
індивідуально визначеного майна від
11.12.2013р.

Статтею 46 даного Закону передбачено, що
підприємства, організації та фізичні
особи оплачуть метрологічні роботи,
пов'язані із здійсненням на
госпрозрахункових засадах усіх видів
державного метрологічного контролю,
визначених статтею 21, а також послуги,
передбачені частиною четвертою статті
15 цього Закону, у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Окрім цього, ДСТУ 2708:2005 "Повірка ЗВТ.
Організація та порядок проведення,
також визначено, що заявники оплачують
роботи, пов'язані з проведенням на
госпрозрахункових засадах всіх видів
повірки відповідно до порядку,
встановленого Кабінетом Міністрів
України.

Тобто, роботи з періодичної повірки
засобів вимірювальної техніки повинні
бути оплачені (компенсовані витрати на
їх проведення) підприємствами,
організаціями та фізичними особами.

Пунктом 5.4.5 ДСТУ 2708 також передбачено,
що порядок подання фізичними особами -
власниками засобів вимірювальної
техніки, результати вимірювань якими
застосовують для розрахунків, зокрема,
за спожиту для побутових потреб воду,
на періодичну повірку цих засобів,
встановлює Кабінет Міністрів України
(надалі - КМУ).

Пунктом 9 постанови Кабінету Міністрів
України від 21.07.2005р. N 630 «Про
затвердження Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної і гарячої води і
водовідведення» (надалі - Правила),
визначено, що періодична повірка,
обслуговування та ремонт ЗВТ (у тому
числі демонтаж, транспортування та
монтаж), проводяться за рахунок
виконавця.

Пунктом 5.15 Правил передбачено, що
повірка, ремонт та обслуговування
засобів обліку, що належать споживачам
(крім квартирних), виконуються за їх
рахунок.

Кабінет Міністрів України постановою N
869 від 01/06/2011р. затвердив Порядок
формування тарифів на послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій.

Пунктом 24 вказаного Порядку
передбачено, що витрати з періодичної
повірки, обслуговування і ремонту
засобів обліку води, у тому числі їх
демонтажу, транспортування та монтажу
після перевірки, визначаються
відповідно до укладених договорів між
виконавцем і субпідрядником, який
виконує зазначені послуги, з
розрахунку на один квартирний засіб
обліку води і нараховуються щомісяця
споживачеві у складі послуги залежно
від кількості таких засобів обліку
шляхом додавання плати за проведення
періодичної повірки, обслуговування і
ремонту квартирних засобів обліку води
і теплової енергії, у тому числі їх
демонтажу, транспортування та монтажу
після повірки, до загальної вартості
послуг. Цим же пунктом визначено, що
розмір плати за проведення періодичної
повірки, обслуговування і ремонт
одного засобу обліку води, у тому числі
його демонтаж, транспортування та
монтаж після повірки, визначається
згідно з кошторисом, затверджується
(погоджується) органами місцевого
самоврядування і розподіляється за
місяцями міжповірочного інтервалу, що
встановлюється Держспоживстандартом
для відповідного засобу обліку води та
теплової енергії.

Отже, за змістом пункту 24 Порядку,
послуги (роботи), які стосуються
періодичної повірки, обслуговування і
ремонту засобів обліку води, у тому
числі їх демонтажу, транспортування та
монтажу після перевірки, входять до
складу (переліку) послуг саме з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій.

Як вказано вище, виконавцями послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій на об'єктах
комунальної власності визначено
житлово-експлуатаційні організації м.
Миколаєва, в повному господарському
віданні чи оперативному управлінні
яких перебуває відповідний житловий
фонд.

Положення статті 24 Житлового кодексу
України встановлюють, що житловий
будинок може експлуатуватися тільки
однією житлово-експлуатаційною
організацією.

Проведене відповідачем дослідження
ринку послуг з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій,
відповідно до Методики визначення
монопольного (домінуючого) становища
суб'єктів господарювання на ринку,
затвердженої розпорядженням
Антимонопольного комітету України від
05.03.2002 №49-р встановлено, що відповідно
до частини першої статті 12 Закону
України „Про захист економічної
конкуренції", кожна з
житлово-експлуатаційних організацій,
які діяли у місті Миколаєві протягом
2013 р. та трьох місяців 2014 року, є такою,
що займає монопольне (домінуюче)
становище на ринку послуги з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій в територіальних межах зони
обслуговування житлових будинків і
прибудинкових територій міста
Миколаєва, переданих їй на баланс, як
така, що на цьому ринку не мала жодного
конкурента.

Матеріали проведеного відділенням
дослідження свідчать, що у м. Миколаєві
склалася ситуація, коли усі
організаційні питання, пов'язані з
проведенням періодичної повірки
засобів обліку води, перекладено на
споживачів, а виконавці
житлово-комунальних послуг усунені від
виконання своїх законодавчо
визначених обов'язків у цій сфері.

На території м. Миколаєва діють п'ять
суб'єктів господарювання, які мають
устаткування - проливні установки для
здійснення повірки водяних
лічильників: ТОВ "Югтепломерсервіс",
ТОВ "Миколаївтепломонтаж", ДП
"Миколаївстандартметрологія", МКП
"Миколаївводоканал" та СПД Левченко.

Проведене відповідачем дослідження
свідчить про те, що загальна вартість
послуг (робіт), які споживач замовляє
для забезпечення проведення повірки
лічильника по його демонтажу,
транспортуванню до місця здійснення
повірки, самої повірки, послідуючого
монтажу після проведення повірки
лічильника, становить близько 150,0 грн.

Відповідачем встановлено, що для
забезпечення додержання вимог
законодавства, дотримання прав та
законних інтересів споживачів -
мешканців багатоквартирних будинків,
власників засобів обліку води,
виконкому Миколаївської міської ради
потрібно не лише визначити виконавців
житлово-комунальних послуг, а й
вирішити ряд інших питань у сфері
надання цих послуг згідно чинного
законодавства, що визначено
повноваженнями, передбаченими,
зокрема, пунктом 12 статті 7 Закону
України „Про житлово-комунальні
послуги". Так, потребує відповідного
унормування, виходячи з приписів
чинного законодавства України, порядок
здійснення повірки квартирних засобів
обліку води у м. Миколаєві.

Позивач пунктом 4 свого рішення від
26.05.2006 № 1081 „Про визначення виконавця
послуги з централізованого постачання
холодної води і водовідведення для
споживачів міста Миколаєва" передбачив
розроблення відділом координації та
контролю за утриманням
житлово-комунального господарства
Положення щодо встановлення,
обслуговування та ремонту квартирних і
будинкових засобів обліку води,
встановивши для цього термін до 20.06.2006р.
Разом з тим, як з'ясовано відповідачем
упродовж восьми років, вказане
Положення розроблено не було.

Департамент житлово-комунального
господарства Миколаївської міської
ради, як свідчить інформація, надана
ним 13.03.2014р. N 955/0803 на вимогу
територіального відділення, вважає, що
повірка водолічильників має
здійснюватися саме за рахунок
споживачів. В обґрунтування
посилається на статті 317, 322 Цивільного
кодексу України та на пункти 12 та 16
договорів про надання послуг з
централізованого постачання холодної
води і водовідведення, укладених між
житлово-експлуатаційними
підприємствами та мешканцями, згідно
яким споживач зобов'язаний самостійно
здійснювати періодичну повірку
засобів обліку води, їх обслуговування
та ремонт, у тому числі демонтаж,
транспортування та монтаж.

Разом з тим, вказана позиція позивача
суперечить положенням чинного
законодавства. Норми спеціального
законодавства, зокрема, Закону України
«Про метрологію та метрологічну
діяльність» прямо та однозначно
передбачають, що періодична повірка,
обслуговування та ремонт (у тому числі
демонтаж, обслуговування та монтаж )
зазначених засобів вимірювальної
техніки здійснюється за рахунок
підприємств і організацій, які надають
послуги з водопостачання, на
госпрозрахункових засадах, тобто з
подальшим відшкодуванням споживачем.
Те ж передбачено й підзаконними
нормативно-правовими актами Кабінету
Міністрів України.

Відповідач цілком обґрунтовано
зазначає, що положення договорів,
укладених з мешканцями, про які йдеться
у листі Департаменту, не відповідають
чинному законодавству і призводять або
можуть призвести до ущемлення
інтересів споживачів з боку виконавців
послуг - житлово-експлуатаційних
організацій (підприємств), які діють на
території м. Миколаєва, що надали для
підписання споживачам договори із
вказаною умовою.

Таке ущемлення чи можливість його
настання є кваліфікуючою ознакою
порушення у вигляді зловживання
монопольним становищем на ринку, що
передбачено частиною першою статті 13
Закону України „Про захист
економічної конкуренції".

Позивач, не встановивши такий порядок
здійснення повірки квартирних
лічильників води, який відповідає
чинному законодавству, створив умови
для вчинення порушень законодавства
про захист економічної конкуренції
житлово-експлуатаційними
підприємствами м. Миколаєва, у вигляді
зловживання ними монопольним
становищем на ринку, передбаченого
пунктом 2 статті 50, частиною першою
статті 13 Закону України "Про захист
економічної конкуренції", які в угодах
на надання послуг з централізованого
постачання холодної води і
водовідведення, укладених з мешканцями
багатоквартирних житлових будинків,
неправомірно встановили, що споживач
зобов'язаний самостійно здійснювати
періодичну повірку засобів обліку
води, їх обслуговування та ремонт, у
тому числі демонтаж, транспортування
та монтаж, за умови, якщо ЗОВТ не
передавалися споживачем на баланс
виконавця, тоді як чинним
законодавством передбачено виконання
цих робіт за рахунок власників
(балансоутримувачів) будинків, споруд,
житлового комплексу або комплексу
будинків і споруд, незалежно від того,
чи знаходяться вони на балансі
виконавця, з подальшим включенням
суми витрат на повірку лічильників до
тарифів на утримання будинків та
прибудинкових територій.

Таким чином ущемляються чи можуть бути
ущемлені права споживачів - власників
засобів вимірювальної техніки, на
одержання послуг, пов'язаних з повіркою
лічильників води, у тому порядку, який
встановлено чинним законодавством.

Статтею 17 Закону України „Про захист
економічної конкуренції"
забороняються дії чи бездіяльність
органів місцевого самоврядування,
органів
адміністративно-господарського
управління та контролю (колегіального
органу чи посадової особи), що
полягають у схиленні суб'єктів
господарювання, органів влади, органів
місцевого самоврядування, органів
адміністративно-господарського
управління та контролю до порушень
законодавства про захист економічної
конкуренції, створенні умов для
вчинення таких порушень чи їх
легітимації.

Відповідно до пункту 7 статті 50 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції" порушенням законодавства
про захист економічної конкуренції є
вчинення дій, заборонених згідно із
статтею 17 цього Закону.

Виходячи з вищенаведеного,
відповідачем обґрунтовано та
правомірно визнано, що бездіяльність
виконавчого комітету Миколаївської
міської ради, яка полягає у не
врегулюванні порядку здійснення
повірки квартирних приладів обліку
води, які належать споживачам, їх
обслуговування та ремонту, у тому числі
демонтажу, транспортування та монтажу
після повірки, оплати за ці послуги, у
відповідності до вимог чинного
законодавства, що створює умови для
вчинення порушення законодавства про
захист економічної конкуренції,
передбаченого пунктом 2 статті 50,
частиною 1 статті 13 Закону України "Про
захист економічної конкуренції у
вигляді зловживання монопольним
становищем на ринку
житлово-комунальних послуг з боку
житлово-експлуатаційних підприємств
(організацій) м. Миколаєва, які є
виконавцями послуг з централізованого
водопостачання та водовідведення а
також послуг з утримання будинків та
прибудинкових територій, є порушенням,
передбаченим пунктом 7 статті 50 Закону
України «Про захист економічної
конкуренції» у вигляді вчинення дій,
заборонених згідно зі статтею 17 цього
Закону, а саме - бездіяльність органу
місцевого самоврядування, що полягає у
створенні умов для вчинення порушень
законодавства про захист економічної
конкуренції.

За таких обставин, в частині визнання
недійсним та скасування пункту 1
рішення адміністративної колегії
Миколаївського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
12.06.2014р. № 23-ріш по справі № 1-26.217/12-2014
слід відмовити.

Разом з тим, суд погоджується з
доводами позивача щодо визнання
недійсним та скасування пунктів 2 та 3
рішення адміністративної колегії
Миколаївського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
12.06.2014р. № 23-ріш по справі № 1-26.217/12-2014.

Пунктами 2 та 3 рішення
адміністративної колегії
Миколаївського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
12.06.2014р. № 23-ріш по справі № 1-26.217/12-2014
було зобов'язано виконком
Миколаївської міської ради вчинити
певні дії, а саме: протягом трьох
місяців з дня набуття законної сили
рішенням у справі припинити порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції шляхом приведення у
відповідність до норм чинного
законодавства порядку проведення в
місті Миколаєві повірки квартирних
лічильників води, у тому числі їх
демонтажу, транспортування до місця
проведення повірки та монтажу після
проведення повірки, оприлюднити за
власні кошти резолютивну частину цього
рішення в офіційному друкованому
засобі масової інформації
Миколаївської міської ради в місячний
строк з дня набуття ним законної сили,
про що повідомити відділення з
наданням всіх підтверджуючих
документів в п'ятиденний строк з дня
розміщення публікації.

25.04.2014 року(тобто до дня прийняття
оспорюваного рішення) набрав чинності
Закон України «Про внесення змін до
деяких законів України щодо
удосконалення розрахунків за
енергоносії», яким виконавцем послуг з
централізованого постачання холодної
води та послуг з водовідведення (з
використанням внутрішньобудинкових
систем) для об'єктів усіх форм
власності визначено суб'єкт
господарювання, що провадить
господарську діяльність з
централізованого водопостачання та
водовідведення" (а не
житлово-експлуатаційні підприємства,
як це було раніше).

01.10.2014р. Кабінетом Міністрів України
була прийнята Постанова «Про внесення
змін до постанови Кабінету Міністрів
України від 01.06.2011р. № 869 «Про
забезпечення єдиного підходу до
формування тарифів на
житлово-комунальні». Вказаною
постановою було затверджено Порядок
формування тарифів на послуги з
централізованого постачання холодної
води, водовідведення (з використанням
внутрішньо будинкових систем).

Відповідно до п. 16 вказаного Порядку, до
складу витрат на збут послуг з
централізованого постачання холодної
води, водовідведення включаються
витрати, безпосередньо пов'язані із
збутом послуг споживачам, в тому
числі витрати на проведення планових
періодичних повірок, обслуговування і
ремонт квартирних засобів обліку
холодної води, у тому числі їх демонтаж,
транспортування та монтаж після
повірки, розпломбування та
опломбування, а також витрати на
формування обмінного фонду квартирних
засобів обліку холодної води.

Таким чином, Кабінет Міністрів України
у нормативному порядку визначив, що
зазначені витрати повинні бути
включені до тарифу на послуги з
централізованого постачання холодної
води, водовідведення (з використанням
внутрішньо будинкових систем), які
затверджуються Національною комісією,
що здійснює державне регулювання у
сферах енергетики та комунальних
послуг.

Виходячи з вищевикладеного, у позивача
відсутній обов'язок виконувати вимоги
рішення відповідача стосовно
здійснення відповідної публікації та
приведення у відповідність до норм
чинного законодавства порядку
проведення в місті Миколаєві повірки
квартирних лічильників води, оскільки
питання щодо механізму оплати
комплексу робіт на проведення
планових періодичних повірок,
обслуговування і ремонту квартирних
засобів обліку холодної води, у тому
числі їх демонтажу, транспортування та
монтажу після повірки, розпломбування
та опломбування, вже врегульовані на
законодавчому рівні Кабінетом
Міністрів України.

За таких обставин, позовні вимоги
підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати недійсним та скасувати пункти
2 та 3 рішення адміністративної
колегії Миколаївського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
12.06.2014р. № 23-ріш по справі № 1-26.217/12-2014.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення у відповідності зі ст.85
Господарського процесуального кодексу
України набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Сторони, які беруть участь у справі,
мають право оскаржити в апеляційному
порядку рішення повністю або частково
у порядку і строки встановлені ст.93
Господарського процесуального кодексу
України.

Суддя
Л.I. Васильєва

Повний текст рішення складено та
підписано 25.11.2014р.