м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Комунального підприємства з
утримання та експлуатації житлового
фонду спеціального призначення
"Спецжитлофонд" (вул. Оболонська, 34, м.
до Комунального підприємства "Центр
обслуговування споживачів
Шевченківського району" (вул.
про стягнення 5 254,18 грн.
Суддя Селівон А.М.
Представники сторін:
від позивача: Калінчук В.В., довіреність
№ 056/24-93 від 14.01.2014;
від відповідача: Денисюк В.В.,
довіреність № 89-Д від 25.12.2013.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Комунальне підприємство з утримання та
експлуатації житлового фонду
спеціального призначення
"Спецжитлофонд" звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Комунального підприємства
"Центр обслуговування споживачів
Шевченківського району" про стягнення 5
254,18 грн, а саме: 2 722,86 грн заборгованості
за оренду житлового приміщення, 2 428,35
грн заборгованості за постачання
комунальних послуг, 102,97 грн пені, а
також 1 827,00 грн витрат зі сплати
судового збору.
В обґрунтування позовних вимог позивач
в позовній заяві посилається на
неналежне виконання відповідачем умов
укладеного між сторонами договору
оренди жилого приміщення № 3525 від
01.01.2005, відповідно до розділів 2, 3 якого
відповідач зобов'язався вносити плату
за оренду приміщення за адресою: м.
Київ, вул. Борщагівська, 10, кв. 56 та
оплачувати комунальні послуги,
внаслідок чого утворилась
заборгованість за оренду житлового
приміщення в сумі 2 722,86 грн та
постачання комунальних послуг в сумі 2
428,35 грн, за наявності якої позивачем
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 21.10.2014 порушено провадження у
розгляду на 04.11.2014.
У судовому засіданні 04.11.2014
уповноваженим представником
відповідача подано суду клопотання б/н
від 04.11.2014 про долучення документів до
матеріалів справи, а саме: копії
платіжного доручення № 645 від 13.10.2014 про
сплату заборгованості по оренді
приміщення та постачання комунальних
послуг за адресою: вул. Борщагівська, 10,
кв. 56, за договорором № 3525 від 01.01.2005 за
період з 01.12.2013 по 31.08.2014 в сумі 5 151,21 грн.
Клопотання відповідача задоволено,
документи судом долучено до матеріалів
справи.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 04.11.2014 розгляд справи
відкладено на 18.11.2014.
У судове засідання 18.11.2014 з'явились
уповноважені представники сторін.
У судовому засіданні 18.11.2014 представник
позивача подав заяву про припинення
провадження у справі б/н від 18.11.2014,
відповідно до якої, у зв'язку зі сплатою
відповідачем 2 722,86 грн заборгованості
за оренду житлового приміщення та 2 428,35
грн заборгованості за постачання
комунальних послуг, на підтвердження
чого до заяви додано копію виписки ПАТ
"КБ "Банк Хрещатик" у м. Києві станом на
13.10.2014, позивач відмовився від позову в
частині стягнення пені в сумі 102,97 грн
та, керуючись приписами ст.ст. 78, 80
Господарського процесуального кодексу
України, просить суд припинити
провадження в частині стягнення 2 722,86
грн заборгованості за оренду житлового
приміщення та 2 428,35 грн заборгованості
за постачання комунальних послуг у
зв'язку з відсутністю предмета спору,
прийняти відмову позивача від позову в
частині стягнення 102,97 грн пені та
стягнути з відповідача на користь
позивача судовий збір у сумі 1 827,00 грн.
Заяву позивача судом долучено до
матеріалів справи.
Від відповідача заяв та клопотань
процесуального характеру на час
проведення судового засідання до суду
Документи, витребувані ухвалами суду
від 21.10.2014 та 04.11.2014 сторонами надано не
Інших доказів на підтвердження своїх
вимог та заперечень, окрім наявних в
матеріалах справи, на час проведення
судового засідання сторонами суду не
У п. 2.3 постанови пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" роз'яснено, якщо
стороною (або іншим учасником судового
процесу) у вирішенні спору не подано
суду в обґрунтування її вимог або
заперечень належні і допустимі докази,
в тому числі на вимогу суду, або якщо в
разі неможливості самостійно надати
докази нею не подавалося клопотання
про витребування їх судом (частина
перша статті 38 ГПК), то розгляд справи
господарським судом може
здійснюватися виключно за наявними у
справі доказами, і в такому разі у суду
вищої інстанції відсутні підстави для
скасування судового рішення з мотивів
неповного з'ясування місцевим
господарським судом обставин справи.
Перед початком розгляду справи по суті
18.11.2014 представників сторін було
ознайомлено з правами та обов'язками
відповідно до ст.ст. 20, 22, 60, 74 та ч. 5 ст.
81-1 Господарського процесуального
Представники сторін у судовому
засіданні повідомили суд, що права та
обов'язки зрозумілі.
Клопотання від представників сторін
про здійснення фіксації судового
засідання технічними засобами до суду
не надходило. Засідання господарського
суду по розгляду даної справи
проведено без фіксації технічними
засобами. Судовий процес відображено у
протоколі судового засідання.
В судовому засіданні 18.11.2014 представник
позивача підтримав подану ним заяву
про припинення провадження у справі і
відмову від позову в частині стягнення
пені та просив її задовольнити.
Представник відповідача у судовому
засіданні підтвердив відсутність
заборгованості по оренді приміщення та
постачання комунальних послуг, у
зв'язку з чим також підтримав подану
позивачем заяву про припинення
провадження у справі та відмову від
позову в частині стягнення пені.
Відводів судді представниками сторін
Дослідивши матеріали справи та подані
докази, заслухавши в судовому
засіданні пояснення представників
сторін, з'ясувавши обставини, що мають
значення для вирішення спору,
перевіривши надані сторонами докази та
оглянувши в судовому засіданні їх
оригінали, суд, -
Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного
кодексу України цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.
Частинами 1, 4 статті 202 Цивільного
кодексу України визначено, що
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Дво- чи
багатостороннім правочином є
погоджена дія двох або більше сторін.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського
кодексу України господарські
зобов'язання можуть виникати, зокрема,
з господарського договору та інших
угод, передбачених законом, а також з
угод, не передбачених законом, але
таких, які йому не суперечать.
Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу
України передбачає, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
01.01.2005 між Комунальним підприємством з
утримання та експлуатації житлового
фонду спеціального призначення
"Спецжитлофонд" (далі - орендодавець,
позивач) та УЖГ Шевченківського району
м. Києва (правонаступник - Комунальне
підприємство "Центр обслуговування
споживачів Шевченківського району")
(далі - орендар, відповідач) укладено
договір оренди жилого приміщення № 3525
Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 Договору
орендодавець надає, а орендар, на
визначений у п. 6.1 термін, приймає в
орендне користування жиле приміщення:
квартиру № 56 у будинку № 10 по вул.
Борщагівській з характеристикою:
житлова площа - 39,5 кв.м, загальна площа -
Будинок № 10 по вул. Борщагівській, як
будинок маневреного фонду, закріплено
за КП "Спецжитлофонд" відповідно до
Розпорядження Голови Київської
міської державної адміністрації № 2419
від 12.11.2001 "Про будинки комунального
підприємства з утримання та
експлуатації житлового фонду
спеціального призначення
"Спецжитлофонд" (додаток № 1 до даного
Розділами 2, 3, 4, 5, 7 Договору сторони
обумовили права, обов'язки та
відповідальність сторін, строк оплати
орендної плати та комунальних послуг.
Згідно з п.п. 6.1 Договору термін дії
договору: з 01.01.2005 до 01.07.2005.
Судом встановлено, що укладений
Договір за своїм змістом та правовою
природою є договором оренди, який
підпадає під правове регулювання норм
глави 58 Цивільного кодексу України та §
5 глави 30 Господарського кодексу
Водночас, орендоване майно є
комунальною власністю, тому на спірні
правовідносини поширюється також дія
спеціального закону, а саме Закону
України "Про оренду державного та
комунального майна".
Відповідно до ст. 283 Господарського
кодексу України за договором оренди
одна сторона (орендодавець) передає
другій стороні (орендареві) за плату на
певний строк у користування майно для
здійснення господарської діяльності. У
користування за договором оренди
передається індивідуально визначене
майно виробничо-технічного
призначення (або цілісний майновий
комплекс), що не втрачає у процесі
використання своєї споживчої якості
(неспоживна річ). В силу ч.6 названої
статті до відносин оренди
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.
Аналогічне визначення договору оренди
міститься і в ст.759 Цивільного кодексу
У відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону
України "Про оренду державного та
комунального майна" орендою є
засноване на договорі строкове платне
користування майном, необхідним
орендареві для здійснення
підприємницької та іншої діяльності.
Договір оренди відповідно до ст. 11
Закону України "Про оренду державного
та комунального майна", а також ст. 638
Цивільного кодексу України є укладеним
з моменту досягнення сторонами згоди з
Згідно ст. 10 Закону України "Про оренду
державного та комунального майна"
істотними умовами договору оренди є:
об'єкт оренди (склад і вартість майна з
урахуванням її індексації); термін, на
який укладається договір оренди;
орендна плата з урахуванням її
індексації; порядок використання
амортизаційних відрахувань;
відновлення орендованого майна та
умови його повернення; виконання
зобов'язань; забезпечення виконання
зобов'язань - неустойка (штраф, пеня),
порука, завдаток, гарантія тощо;
порядок здійснення орендодавцем
контролю за станом об'єкта оренди;
відповідальність сторін; страхування
орендарем взятого ним в оренду майна;
обов'язки сторін щодо забезпечення
пожежної безпеки орендованого майна.
Підунктом 2.1.5 Договору встановлено, що
орендні платежі сплачуються орендарем,
починаючи з моменту підписання цього
Договору та акта прийому-передачі
На виконання умов Договору сторонами
підписано акт прийому-передачі жилого
приміщення до договору № 3525 від 01.01.2005
(додаток № 1 до Договору), відповідно до
якого позивач передав, а відповідач
прийняв в оренду жиле приміщення:
квартиру № 56 у будинку № 10 по вул.
Борщагівській з характеристикою:
житлова площа - 39,5 кв.м, загальна площа -
Будь-які заперечення щодо порядку
укладення та досягнення згоди по всіх
істотних умовах договору на оренду
жилого приміщення № 3525 від 01.01.2005
станом на час його підписання з боку
представників сторін у суду відсутні.
За змістом ч. 1 ст. 763 Цивільного кодексу
України договір найму укладається на
строк, встановлений договором.
Як встановлено судом, пунктом 6.1
Договору визначено термін його дії: з
01.01.2005 до 01.07.2005.
Цей договір може бути продовжений за
згодою Головного управління житлового
забезпечення Київської міської
державної адміністрації, якщо не менше
ніж за 30 днів до закінчення терміну дії
договору від орендаря надійшло
письмове звернення з проханням
пролонгації договору. Після закінчення
терміну дії договору або у випадку
відмови орендаря від оренди жилого
приміщення, воно передається
орендодавцю за актом прийому-передачі
При цьому в п. 6.3 Договору сторонами
погоджено, що, зокрема, після
закінчення терміну дії договору воно
передається орендодавцю за актом
У постанові пленуму Вищого
господарського суду України № 12 від
29.05.2013 р. "Про деякі питання практики
застосування законодавства про оренду
(найм) майна" зазначено, що зі змісту
статей 759, 763 і 764 ЦК України, частини
другої статті 291 ГК України, частини
другої статті 17 та частини другої
статті 26 Закону України "Про оренду
державного та комунального майна"
вбачається, що після закінчення строку
договору оренди він може бути
продовжений на такий самий строк, на
який цей договір укладався, за умови,
якщо проти цього не заперечує
Відтак, якщо на дату закінчення строку
договору оренди і протягом місяця
після закінчення цього строку мали
місце заперечення орендодавця щодо
поновлення договору на новий строк, то
такий договір припиняється.
Оскільки зазначеними нормами
визначено умови, за яких договір оренди
вважається пролонгованим на строк,
який був раніше встановлений, і на тих
самих умовах, що були передбачені
договором, то для продовження дії
договору не вимагається обов'язкового
укладення нового договору або внесення
В контексті наведених норм про
припинення договору оренди будь-якій
із сторін достатньо заявити протягом
місяця після закінчення терміну дії
договору. Тому, будь-яке документальне
підтвердження факту здійснення такої
заяви на адресу контрагента припиняє
договір оренди, без урахування того, чи
отримано іншою стороною цю заяву,
оскільки нормами чинного
законодавства не передбачено обов'язку
орендодавців доводити факт отримання
орендарями листів (заяв, повідомлень
тощо) про припинення дії договорів
оренди або ж пересвідчуватися в тому,
чи отримував орендар повідомлення
(заяви тощо) про припинення дії
договору, які надсилаються, а
передбачений лише обов'язок довести
факт належного направлення такого
повідомлення-заяви орендарю, яке буде
свідчити про відсутність
волевиявлення на продовження орендних
Частиною другою статті 795 Цивільного
кодексу України визначено, що
повернення наймачем предмета договору
найму оформляється відповідним
документом (актом), який підписується
сторонами договору. З цього моменту
договір найму припиняється.
Доказів того, що сторонами
підписувався акт приймання-передачі
орендованого майна, а також наявності
листування щодо припинення дії
договору сторонами суду не надано.
Враховуючи відсутність будь-яких
доказів припинення дії спірного
договору станом на час розгляду даної
справи, господарський суд дійшов
висновку про те, що договір оренди не
припинив свою дію та вважається
продовженим. Відповідна правова
позиція щодо даних правовідносин між
тими ж сторонами та за вказаним
Договором оренди викладена у Постанові
Вищого господарського суду України від
Статтею 762 ЦК України та статтею 286 ГК
України визначено, що за користування
майном з наймача справляється плата,
розмір якої встановлюється договором
найму; плата за користування майном
вноситься щомісячно, якщо інше не
встановлено договором.
Згідно з ч. 3 ст. 18, ч.ч. 1, 3 ст. 19 Закону
України "Про оренду державного та
комунального майна" орендар
зобов'язаний вносити орендну плату
своєчасно і у повному обсязі, незалежно
від наслідків господарської
діяльності. Строки внесення орендної
плати визначаються у договорі.
У пп. 2.1.1 п. 2.1 Договору визначено, що на
підставі рішення Київради від 27.05.2004 №
262/1472 "Про орендне користування
житловими приміщеннями комунального
підприємства "Спецжитлофонд"",
договором встановлюється плата за
оренду жилого приміщення, яку сплачує
орендар у сумі 5,28 грн на місяць за 1 кв.м
загальної площі, що складає 302,54 грн, у
У пп. 2.1.2 п. 2.1 Договору визначено, що
орендні платежі сплачуються орендарем
орендодавцю щомісячно до 10-го числа
поточного місяця. За несвоєчаснє
внесення орендних платежів орендар
сплачує орендодавцю пеню із розрахунку
1 % від несплаченої суми за кожен
Згідно з пп. 2.1.4 п. 2.1 Договору розмір
орендної плати може бути змінено на
вимогу орендодавця у разі змін цін і
тарифів та інших випадках,
передбачених чиним законодавством
Пунктом 3.1 Договору визначено, що
оплату за постачання комунальний
послуг (опалення, гаряче та холоднее
водопостачання, електроенергія, газ та
ін.) здійснює орендар на підставі
рахунків орендодавця (Головного
інформаційно-обчислювального центру) у
термін до 20-го числа наступного за
поточним місяцем. За несвоєчасну
оплату комунальних послуг орендар
сплачує орендодавцю пеню із розрахунку
1 % від несплаченої суми за кожен
Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч. 1, 2 ст. 251 Цивільного кодексу
України строком є певний період у часі,
зі спливом якого пов'язана дія чи подія,
яка має юридичне значення. Терміном є
певний момент у часі, з настанням якого
пов'язана дія чи подія, яка має юридичне
Як зазначено в матеріалах справи,
відповідач в обумовлений Договором
термін орендні платежі та плату за
комунальні послуги не здійснив, у
зв'язку з чим за орендарем перед
орендодавцем обліковувалась
непогашена заборгованість по орендній
платі за період з 01.12.2013 по 31.08.2014, що
становить 2 722,86 грн та оплаті
комунальних послуг за період з 01.11.2013 по
31.08.2014, що складає 2 428,35 грн, яку позивач
просив стягнути в позовній заяві та за
наявності якої позивачем нараховано
пеню при зверненні з даним позовом до
суду.
Згідно ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим до
виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського
кодексу України господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
В силу ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу
України та ст. 193 Господарського
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів, умов договору та вимог цього
Кодексу, а за відсутності таких умов та
вимог - відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 2 ст. 193 Господарського
кодексу України кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).
Згідно зі ст. 612 Цивільного кодексу
України боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
У відповідності до ст. 124, п.п. 2, 3, 4 ч. 2 ст.
129 Конституції України, ст. 4-2,4-3
Господарського процесуального кодексу
України, основними засадами
судочинства є рівність всіх учасників
судового процесу перед законом та
судом, змагальність сторін та свобода в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
Обов'язок доказування, а отже і подання
доказів відповідно до ст. 33 ГПК України
покладено на сторони та інших
учасників судового процесу.
Доказів визнання недійсним чи
розірвання договору оренди жилого
приміщення № 3525 від 01.01.2005 суду
За приписами ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному та об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
Частиною першою ст. 35 Господарського
процесуального кодексу України
закріплено, що обставини, які
визнаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі,
можуть не доказуватися перед судом,
якщо в суду не виникає сумніву щодо
достовірності цих обставин та
добровільності їх визнання.
Під час розгляду даної справи
господарським судом відповідач надав
суду докази погашення вказаної
заборгованості, а саме: платіжне
доручення № 645 від 13.10.2014 на суму 5 151,21
Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
Пунктом 4.4 постанови пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" роз'яснено, що
припинення провадження у справі на
підставі зазначеної норми ГПК можливе
в разі, коли предмет спору існував на
момент виникнення останнього та
припинив існування в процесі розгляду
справи. Якщо ж він був відсутній і до
порушення провадження у справі, то
зазначена обставина тягне за собою
відмову в позові, а не припинення
провадження у справі.
Судом встановлено, що відповідачем
погашено існуючу заборгованість 13.10.2014
(платіжне доручення № 645 від 13.10.2014),
тоді як провадження у даній справі
порушено 21.10.2014.
Отже, з огляду на вищевикладене та
встановлений судом факт, який визнано
сторонами, що відповідачем, згідно з
наданого платіжного доручення,
сплачено заборгованість за договором
оренди житлового приміщення № 3525 від
01.01.2005 до порушення провадження у даній
справі, суд дійшов висновку про
наявність правових підстав для відмови
в позові в частині стягнення 2 722,86 грн
заборгованості за оренду житлового
приміщення та 2 428,35 грн заборгованості
за постачання комунальних послуг.
Разом з цим, відповідно до заяви б/н від
18.11.2014, у зв'язку зі сплатою
відповідачем заборгованості за
договором оренди житлового приміщення
№ 3525 від 01.01.2005, позивач, керуючись,
зокрема, приписами ст. 78 Господарського
процесуального кодексу України,
відмовився від позову в частині
стягнення 102,97 грн пені.
Судом встановлено, що дану заяву
підписано юрисконсультом Комунального
підприємства з утримання та
експлуатації житлового фонду
спеціального призначення
"Спецжитлофонд" Калінчуком В.В. на
підставі довіреності № 056/24-93 від 14.01.2014,
відповідно до якої представник
уповноважений, зокрема, правом
повністю або частково відмовитись від
За приписами ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України
позивач вправі до прийняття рішення по
справі відмовитись від позову.
Господарський суд не приймає відмови
від позову, зменшення розміру позовних
вимог, визнання позову відповідачем,
якщо ці дії суперечать законодавству
або порушують чиї-небудь права і
охоронювані законом інтереси.
Відповідно до ч. 1 ст. 78 Господарського
процесуального кодексу України
відмова позивача від позову
викладається в адресованій
господарському суду письмовій заяві.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо позивач
відмовився від позову і відмову
прийнято господарським судом.
Судом роз'яснено представнику
позивача, що відповідно до ч. 2 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України у випадках припинення
провадження у справі повторне
звернення до господарського суду зі
спору між тими ж сторонами, про той же
предмет і з тих же підстав не
Представник позивача у судовому
засіданні повідомив суд про те, що
наслідки відмови від позову йому
Дослідивши матеріали справи, приймаючи
до уваги той факт, що позивачу наслідки
відмови від позову відомі та зрозумілі,
суд приходить до висновку про
прийняття відмови позивача від
позовних вимог в частині 102,97 грн пені,
оскільки дана заява не суперечить
чинному законодавству та не порушує
права і охоронювані законом інтереси
інших осіб, у зв'язку з чим припиняє
провадження у справі в цій частині на
підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України.
Керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції
України, ст.ст. 4-2, 4-3, 33, 49, 64, 75, п. 4 ч. 1, ч. 2
ст. 80, ст.ст. 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -
У задоволенні позову Комунального
підприємства з утримання та
експлуатації житлового фонду
спеціального призначення
"Спецжитлофонд" до Комунального
підприємства "Центр обслуговування
споживачів Шевченківського району" про
стягнення 2 722,86 грн заборгованості за
оренду житлового приміщення та 2 428,35
грн заборгованості за постачання
комунальних послуг відмовити.
Припинити провадження у справі в
частині стягнення 102,97 грн пені.
Повне рішення складено 24.11.2014.
Суддя