ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2014 року
Справа № 904/8273/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Вечірка І.О.
(доповідач)

суддів: Кузнецова В.О.,
Науменка І.М.

Секретар: Петровська А.В.

за участю:

від скаржника: Гармаш О.О., представник,
довіреність № 6814/9/14-64-10-24 від 04.03.14;

інші учасники провадження у справі в
судове засідання не з'явились, про час
та місце судового засідання
повідомлені належним чином.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у Дніпропетровській області

на ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 23.10.2014
року

у справі № 904/8273/14

за заявою Лівобережної об'єднаної
державної податкової інспекції
м. Дніпропетровська
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України у
Дніпропетровській області

до боржника Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3, м.
Дніпропетровськ

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 23.10.2014
року у справі № 904/8273/14 (суддя - Полєв
Д.М.) повернуто заяву Лівобережної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Дніпропетровська
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України у
Дніпропетровській області про
порушення провадження у справі про
банкрутство Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3,
м. Дніпропетровськ і додані до неї
документи без розгляду.

Не погодившись із вказаною
ухвалою, Лівобережна об'єднана
державна податкова інспекція м.
Дніпропетровська Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у Дніпропетровській області подала
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати ухвалу господарського суду
від 23.10.2014 року та направити матеріали
справи на розгляд до господарського
суду.

Апеляційна скарга мотивована тим,
що:

- сума кредиторських вимог ОДПІ,
підтверджена судовим рішенням, яке
набрало законної сили, без урахування
штрафних санкцій складає 401 389,35 грн., що
станом на дату звернення до суду з
відповідною заявою перевищувало
триста мінімальних заробітних плат;

- судом першої інстанції при прийнятті
рішення про повернення заяви про
порушення провадження у справі про
банкрутство ФОП ОСОБА_3 не в повному
обсязі досліджено матеріали справи,
внаслідок чого прийнято
необґрунтоване рішення про
невідповідність поданої заяви вимогам
статті 11 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
13.11.2014 року апеляційну скаргу прийнято
до розгляду, розгляд справи призначено
у судовому засіданні на 26.11.2014 року.

Представник скаржника в судовому
засіданні надав пояснення в
обґрунтування доводів апеляційної
скарги, просив апеляційну скаргу
задовольнити.

Боржник наданими йому процесуальними
правами не скористався та не
забезпечив явку в судове засідання
свого повноважного представника, хоча
про час та місце судового засідання
повідомлений належним чином.

Беручи до уваги, що неявка боржника не
перешкоджає перегляду справи по суті,
матеріали справи є достатніми для
розгляду апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку про розгляд
справи по суті у відсутності боржника.

Заслухавши пояснення представника
скаржника, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
повноту з'ясування та доведеність всіх
обставин, що мають значення для справи,
судова колегія апеляційного
господарського суду приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

22.10.2014 року Лівобережна об'єднана
державна податкова інспекція м.
Дніпропетровська Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у Дніпропетровській області
звернулась до господарського суду
Дніпропетровської області з заявою про
порушення справи про банкрутство
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, м.
Дніпропетровськ (а. с. 2-39).

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 23.10.2014
року повернуто заяву Лівобережної
об'єднаної державної податкової
інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у Дніпропетровській області про
порушення провадження у справі про
банкрутство Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3, м. Дніпропетровськ і
додані до неї документи без розгляду
(а. с. 1).

Розглядаючи питання про законність та
обґрунтованість винесеної судом
першої інстанції ухвали від 23.10.2014 року,
суд апеляційної інстанції враховує
наступне.

Згідно із пунктом 1-1 Прикінцевих та
перехідних положень (Х розділ) Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (надалі -
Закон) (в редакції з 19.01.2013 року)
положення цього Закону застосовуються
господарськими судами під час розгляду
справ про банкрутство, провадження в
яких порушено після набрання чинності
цим Законом.

Відповідно до статті 4-1 Господарського
процесуального кодексу України
господарські суди розглядають справи
про банкрутство у порядку провадження,
передбаченому цим Кодексом, з
урахуванням особливостей,
встановлених Законом .

За вимогами частини 1 статті 2 Закону
провадження у справі про банкрутство
регулюється цим Законом, Господарським
процесуальним кодексом України, іншими
законодавчими актами України.

Відповідно до статті 9 Закону справи
про банкрутство юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців
розглядаються господарським судом за
правилами, передбаченими
Господарським процесуальним кодексом
України, з урахуванням особливостей,
визначених цим Законом.

Особливості застосування процедури
банкрутства фізичної особи -
підприємця передбачені статтями 90-92
Закону.

Відповідно до частини 2 статті 90 Закону
підставою для визнання фізичної особи -
підприємця банкрутом є його
нездатність задовольнити вимоги
кредиторів за грошовими зобов'язаннями
та/або виконати обов'язок із сплати
обов'язкових платежів.

Згідно з частиною 2 статті 10 Закону
право на звернення до господарського
суду із заявою про порушення справи про
банкрутство мають боржник, кредитори.

Частиною 3 статті 90 Закону встановлено,
що заява про порушення справи про
банкрутство фізичної особи -
підприємця може бути подана в
господарський суд фізичною особою -
підприємцем, який є боржником, або його
кредиторами. Заяву про порушення
справи про банкрутство фізичної особи -
підприємця можуть подати кредитори, за
винятком кредиторів, вимоги яких
пов'язані з зобов'язаннями, що виникли
внаслідок заподіяння шкоди життю та
здоров'ю громадян, кредиторів, які
мають вимоги щодо стягнення аліментів,
а також інші вимоги особистого
характеру.

Як вбачається з матеріалів справи,
22.10.2014 року Лівобережна об'єднана
державна податкова інспекція м.
Дніпропетровська Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у Дніпропетровській області
звернулась до господарського суду
Дніпропетровської області з заявою про
порушення справи про банкрутство
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, м.
Дніпропетровськ (а. с. 2-39).

Згідно із частиною 1 статті 15 Закону
господарський суд не пізніше п'яти днів
з дня надходження до господарського
суду заяви про порушення справи про
банкрутство повертає заяву та додані
до неї документи без розгляду, зокрема,
якщо заяву підписано особою, яка не має
права її підписувати, або особою,
посаду якої у заяві не зазначено.

Відповідно до частини 4 статті 15 Закону
про повернення заяви про порушення
провадження у справі про банкрутство
без розгляду суд виносить ухвалу.

Суд першої інстанції, ухвалою від 23.10.2014
року, повернув заяву про порушення
провадження у справі про банкрутство
та додані до неї документи без
розгляду, зокрема, на підставі частини
1 статті 15 Закону, зазначивши, що
заявником не подано доказів підписання
заяви належним чином, оскільки до суду
надано заяву із ксерокопією підпису
керівника кредитора.

Оглянута апеляційним господарським
судом заява Лівобережної ОДПІ про
порушення справи про банкрутство не
містить оригінального підпису
керівника кредитора.

В судовому засіданні апеляційного
господарського суду представник
скаржника пояснила, що заява про
порушення провадження у даній справі
про банкрутство містить факсимільний
підпис керівника ОДПІ.

Однак, слід звернути увагу, що в пункті
3.5 Постанови Вищого господарського
суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" (з
наступними змінами та доповненнями)
зазначено, що наявність на позовній
заяві факсимільного підпису означає,
що вона не підписана особою, яка має
право її підписувати, і підлягає
поверненню на підставі пункту 1 частини
1 статті 63 Господарського
процесуального кодексу України.

Відповідно подана у справі про
банкрутство заява, яка містить
факсимільний підпис, підлягає
поверненню з урахуванням норм
Господарського процесуального кодексу
України та Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Таким чином, місцевий господарський
суд правомірно прийшов до висновку про
повернення заяви про порушення
провадження у справі про банкрутство
на підставі частини 1 статті 15 Закону.

Поряд з цим, колегія суддів
апеляційного господарського суду не
може погодитись з посиланням в
оскаржуваній ухвалі суду першої
інстанції на наявність підстав для
повернення заяви, передбачених пунктом
3 статті 63 Господарського
процесуального кодексу України.

Як вбачається із матеріалів справи,
Лівобережна ОДПІ в заяві про порушення
провадження у даній справі, посилалась
на той факт, що ФОП ОСОБА_3 має
заборгованість перед бюджетом на
загальну суму 528 911,95 грн., в тому числі:
зі сплати податку на доходи фізичних
осіб в сумі 145 417,63 грн. (в тому числі пеня
- 7,85 грн.); зі сплати податку на додану
вартість в сумі 383 494,32 грн. (в тому числі
пеня - 34,71 грн.). В
обґрунтування наявності податкової
заборгованості кредитором надано
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
21.06.2010 року у справі № 2а-385/10/0470,
відповідно до якої задоволено
адміністративний позов прокурора
Індустріального району м.
Дніпропетровська в інтересах держави в
особі Лівобережної міжрайонної
державної податкової інспекції м.
Дніпропетровська до суб'єкта
підприємницької діяльності - Фізичної
особи ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості. Постановою звернуто
стягнення на активи суб'єкта
підприємницької діяльності - Фізичної
особи ОСОБА_3 на користь держави у сумі
528 862,83 грн. в рахунок погашення боргу у
сумі 383 427,10 грн. податку на додану
вартість із вироблених в Україні
товарів (робіт, послуг); у сумі 145 435,73
грн. податку з доходів фізичних осіб -
суб'єктів підприємницької діяльності
і незалежної професійної діяльності (а.
с. 20-22). До суду надано також постанову
державного виконавця Індустріального
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції від 11.05.2012 року про
відкриття виконавчого провадження (а.
с. 24).

Частиною 3 статті 10 Закону встановлено,
що справа про банкрутство порушується
господарським судом, якщо безспірні
вимоги кредитора (кредиторів) до
боржника сукупно становлять не менше
трьохсот мінімальних розмірів
заробітної плати, які не були
задоволені боржником протягом трьох
місяців після встановленого для їх
погашення строку, якщо інше не
передбачено цим Законом.

Безспірні вимоги кредиторів - грошові
вимоги кредиторів, підтверджені
судовим рішенням, що набрало законної
сили, і постановою про відкриття
виконавчого провадження, згідно з яким
відповідно до законодавства
здійснюється списання коштів з
рахунків боржника.

Із змісту заяви кредитора про
порушення справи та вищезазначеної
постанови Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
вбачається, що зобов'язання боржника з
податку на додану вартість в розмірі 383
427,10 грн. включає крім основної
заборгованості 127 197,90 грн. штрафних
санкцій. Крім цього, у боржника існує
заборгованість у сумі 145 417,63 грн. по
сплаті податку з доходів фізичних осіб
- суб'єктів підприємницької діяльності,
з якої пеня складає 7,85 грн.

Таким чином, сума кредиторських вимог
Лівобережної ОДПІ без урахування
штрафних санкцій та пені станом на дату
звернення до суду із заявою про
порушення провадження у справі про
банкрутство є більшою ніж 350 000,00 грн., що
складає триста мінімальних розмірів
заробітної плати.

За наведених обставин, суд першої
інстанції в ухвалі необґрунтовано
зазначив, що кредитором не подано
доказів того, що сума безспірних вимог
кредитора сукупно становить не менше
трьохсот мінімальних розмірів
заробітної плати.

У зв'язку із викладеним, апеляційний
господарський суд погоджується із
висновком місцевого господарського
суду про наявність правових підстав
для повернення заяви про порушення
провадження у справі про банкрутство
та доданих до неї документів без
розгляду відповідно до частини 1 статті
15 Закону. При цьому, колегія суддів
вважає за необхідне виключити з
мотивувальної частини ухвали
господарського суду посилання на норму
пункту 3 статті 63 Господарського
процесуального кодексу України, як
підставу повернення заяви кредитора.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів апеляційного господарського
суду вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, ухвала
господарського суду Дніпропетровської
області від 23.10.2014 року (з урахуванням
виключення з її мотивувальної частини
посилання на норму частини 3 статті 63
Господарського процесуального кодексу
України) має бути залишена без змін.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105, 106
Господарського процесуального кодексу
України, апеляційний господарський суд
-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у Дніпропетровській області залишити
без задоволення.

Ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 23.10.2014
року у справі № 904/8273/14 залишити
без змін.

Постанова може бути
оскаржена в касаційному порядку у
двадцятиденний строк до Вищого
господарського суду України.

Повний текст постанови
виготовлено та підписано 28.11.2014 року.

Головуючий суддя
І.О. Вечірко

Суддя
В.О. Кузнецов

Суддя
І.М. Науменко