РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2014 року
Справа №906/461/14

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді Дужич
С.П.

судді
Філіпова Т.Л. ,

судді
Василишин А.Р.

при секретарі Ткач Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача - Прокопенко М.А.
(довіреність №65 від 21.02.2014р.)

розглянувши апеляційну скаргу
відповідача Міського комунального
підприємства "Бердичівводоканал" на
ухвалу господарського суду
Житомирської області від 23 вересня 2014
року у справі №906/461/14 (суддя Кудряшова
Ю.В.)

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Енергопостачальна
компанія "Житомиробленерго"

до Міського комунального підприємства
"Бердичівводоканал"

про стягнення 2 426 419,81 грн.

Судом роз'яснено представникам сторін
права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20,
22 ГПК України. Клопотання про технічну
фіксацію судового процесу не
поступало, заяв про відвід суддів не
надходило.

ВСТАНОВИВ:

23 вересня 2014 року, ухвалою
господарського суду Житомирської
області було відмовлено в задоволенні
заяви МКП "Бердичівводоканал" про
визнання наказу господарського суду
Житомирської області від 13 червня 2014
року про примусове виконання рішення
господарського суду Житомирської
області від 29 травня 2014 року таким, що
не підлягає виконанню.

Відповідач, у своїй апеляційній скарзі
просить ухвалу скасувати та прийняти
нове рішення (ухвалу), яким задоволити
його заяву і визнати даний наказ
господарського суду Житомирської
області від 13 червня 2014 року таким, що
не підлягає виконанню, вважаючи, що
прийняті судом висновки не
відповідають обставинам справи, а
також порушено норми процесуального
права, оскільки МКП
"Бердичівводоканал", проводячи
взаєморозрахунок згідно Договору
№30Е/36 від 13 травня 2014 року, погасило
заборгованість за електроенергію по 01
травня 2014 року включно з боргом, який
стягувався позивачем в судовому
порядку, на підтвердження чого було
надано платіжне доручення №65 від 28
травня 2014 року, згідно якого був
проведений відповідний взаємозалік.

Позивач у своєму відзиві на апеляційну
скаргу вважає ухвалу такою, що прийнята
у чіткій відповідності до норм
матеріального та процесуального права,
а апеляційна скарга є необґрунтованою
та такою, що не підлягає задоволенню,
оскільки станом на 17 листопада 2014 року,
відповідач, крім сплаченої ним суми
заборгованості, залишив несплаченими
101 012,76 грн. - пені, 26 726,10 грн. - 3% річних, 27
654,28 грн. - інфляційних нарахувань та 48
528,40 грн. - судового збору, таким чином
існує заборгованість відповідача за
рішенням господарського суду
Житомирської області від 29 травня 2014
року.

03 листопада 2014 року, ухвалою
Рівненського апеляційного
господарського суду апеляційну скаргу
було прийнято до провадження та
призначено її розгляд на 12 листопада 2014
року.

12 листопада 2014 року, ухвалою
Рівненського апеляційного
господарського суду було продовжено
строк розгляду спору на 15 днів: до 03
грудня 2014 року та розгляд апеляційної
скарги відкладено на 27 листопада 2014
року.

У судовому засіданні представник
відповідача підтримала доводи,
викладені в апеляційній скарзі,
просить її задоволити, а ухвалу
господарського суду Житомирської
області скасувати, задоволити заяву
відповідача і визнати наказ
господарського суду Житомирської
області від 13 червня 2014 року про
примусове виконання рішення
господарського суду Житомирської
області від 29 травня 2014 року таким, що
не підлягає виконанню.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, хоча і був
завчасно повідомлений про час і місце
судового розгляду, на що вказує
повідомлення про вручення
рекомендованого поштового
відправлення.

Враховуючи вимоги ст.ст. 101, 102 ГПК
України про межі та строки перегляду
справи в апеляційній інстанції, а також
те, що сторони по справі належним чином
повідомлені про час і місце розгляду
апеляційної скарги, суд вважає за
можливе провести судове засідання за
відсутності представника позивача.

Колегія суддів, заслухавши пояснення
представника відповідача, обговоривши
доводи апеляційної скарги та відзиву
на неї, перевіривши повноту з'ясування
та доведеність всіх обставин, що мають
значення для справи, дослідивши
правильність застосування
господарським судом першої інстанції
норм процесуального та матеріального
права встановила, що:

28 травня 2014 року, платіжним дорученням
№65 з призначенням платежу: "#п.14-17 ст. 11
та п.24 ст. 14 ЗУ "Про Держбюджет України
на 2014 рік", дог. 30Е/36 від 13.05.2014р. погаш.
заборг. за електр. станом на 01.05.2014р. зг.
з дог. від 15.11.2006р. №1225, в т.ч. ПДВ 458983,83
грн." відповідач перерахував позивачу 2
753 903,00 грн. (а.с.87)

29 травня 2014 року, рішенням
господарського суду Житомирської
області було задоволено позов ПАТ
"Енергопостачальна компанія
"Житомиробленерго" до МКП
"Бердичівводоканал" про стягнення 2 426
419,81 грн. та стягнуто з відповідача на
користь позивача 2 271 029,67 грн. - боргу за
активну електричну енергію згідно
договору №1225 від 15 листопада 2006 року, 101
012,76 грн. - пені, 26 726,10 грн. - 3% річних, 27
651,28 грн. - інфляційних нарахувань та 48
528,40 грн. - судового збору. (а.с.66-67)

13 червня 2014 року, на примусове
виконання рішення від 29 травня 2014 року
господарським судом Житомирської
області було видано наказ №906/461/14.
(а.с.68)

28 серпня 2014 року, відповідач звернувся
до суду з заявою про визнання наказу
№906/461/14 від 29 травня 2014 року про
примусове виконання рішення
господарського суду Житомирської
області від 29 травня 2014 року у справі
№906/461/14 таким, що не підлягає виконанню
на підставі ст. 117 ГПК України,
мотивуючи її тим, що на час винесення
господарським судом Житомирської
рішення, у даній справі, і до набрання
останнім законної сили та видачі
наказу на примусове його виконання,
сума боргу МКП "Бердичівводоканал"
перед ПАТ "Енергопостачальна компанія
"Житомиробленерго" була погашена. (а.с.86)

23 вересня 2014 року, ухвалою
господарського суду Житомирської
області було відмовлено в задоволенні
заяви МКП "Бердичівводоканал" про
визнання наказу господарського суду
Житомирської області від 13 червня 2014
року про примусове виконання рішення
господарського суду Житомирської
області від 29 травня 2014 року таким, що
не підлягає виконанню. (а.с.119)

Дослідивши докази, наявні в матеріалах
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення з огляду на наступне.

Пунктом 18 ч.1 ст. 106 ГПК України, окремо
від рішення місцевого господарського
суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку, зокрема, ухвала
про визнання наказу таким, що не
підлягає виконанню.

Відповідно до ст. 124 Конституції
України, судові рішення є обов'язковими
до виконання на всій території України.

Згідно ст. 115 ГПК України, рішення,
ухвали, постанови господарського суду,
що набрали законної сили, є
обов'язковими на всій території
України і виконуються у порядку,
встановленому Законом України "Про
виконавче провадження".

Із змісту ч.1 ст. 116 ГПК України
вбачається, що виконання рішення
господарського суду провадиться на
підставі виданого ним наказу, який є
виконавчим документом.

Приписами ст. 117 ГПК України визначено
підстави, з яких наказ може бути
визнано таким, що не підлягає виконанню
повністю або частково, за заявами
стягувачів або боржників, а саме: якщо
його видано помилково; якщо обов'язок
боржника відсутній повністю чи
частково у зв'язку з його припиненням
добровільним виконанням боржником чи
іншою особою або з інших причин.

Як встановлено з матеріалів справи, 29
травня 2014 року, відповідач перерахував
позивачу 2 753 903,00 грн., згідно
платіжного доручення №65 з
призначенням платежу: "#п.14-17 ст. 11 та п.24
ст. 14 ЗУ "Про Держбюджет України на 2014
рік", дог. 30Е/36 від 13.05.2014р. погаш. заборг.
за електр. станом на 01.05.2014р. зг. з дог.
від 15.11.2006р. №1225, в т.ч. ПДВ 458983,83 грн."
відповідач перерахував позивачу 2 753
903,00 грн.

В той час, як 13 червня 2014 року, на
примусове виконання рішення від 29
травня 2014 року господарським судом
Житомирської області було видано наказ
№906/461/14 про стягнення з відповідача на
користь позивача 2 271 029,67 грн. - боргу за
активну електричну енергію згідно
договору №1225 від 15 листопада 2006 року, 101
012,76 грн. - пені, 26 726,10 грн. - 3% річних, 27
651,28 грн. - інфляційних нарахувань та 48
528,40 грн. - судового збору.

Проте, судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
відповідач не підтвердив того, за який
саме період ним було сплачено
вищенаведеним платіжним дорученням та,
неможливо встановити з даного
платіжного доручення, чи в дану суму
включено стягнуті за рішенням
господарського суду Житомирської
області від 29 травня 2014 року 101 012,76 грн. -
пені, 26 726,10 грн. - 3% річних, 27 654,28 грн. -
інфляційних нарахувань, 48 528,40 грн. -
судового збору.

Оскільки, відповідач не довів
відсутність його обов'язку по
виконанню рішення господарського суду
Житомирської області від 29 травня 2014
року, відсутні підстави, передбачені
ст. 117 ГПК України, щодо визнання наказу
господарського суду Житомирської
області №906/461/14 від 13 червня 2014 року
таким, що не підлягає виконанню, у
зв'язку з його добровільним
припиненням.

Інші заперечення відповідача,
викладені у апеляційній скарзі, також
не знайшли свого підтвердження під час
її розгляду, а тому відхиляються як
необґрунтовані.

Згідно ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, а обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

На підставі викладеного, враховуючи, що
перелік підстав визнання наказу таким,
що не підлягає виконанню визначений ч.4
ст. 117 ГПК України є вичерпним, суд
першої інстанції вірно дійшов висновку
і відмовив у задоволенні заяви МКП
"Бердичівводоканал" про визнання
наказу таким, що не підлягає виконанню
по рішенню господарського суду від 29
травня 2014 року, а тому ухвалу
господарського суду Житомирської
області слід залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати за подачу апеляційної
скарги, на підставі ст.ст. 49, 105 ГПК
України, у зв'язку з відмовою в її
задоволенні, покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 99, 101, 103, 105, 106 ГПК
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду
Житомирської області від 23.09.14 р. у
справі №906/461/14 залишити без змін, а
апеляційну скаргу Міського
комунального підприємства
"Бердичівводоканал" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може
бути оскаржено у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
постановою апеляційного
господарського суду законної сили.

Справу №906/461/14 повернути
господарському суду Житомирської
області.

Головуючий суддя
Дужич С.П.

Суддя
Філіпова Т.Л.

Суддя
Василишин А.Р.