номер провадження справи № 5/5/14-3/20/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10.11.2014
Справа № 908/154/14

м. Запоріжжя

Суддя Соловйов В.М., розглянувши
матеріали скарги Комунального
підприємства "Бердянськводоканал"
Бердянської міської ради

на дії органу Державної виконавчої
служби Бердянського міськрайонного
управління юстиції Запорізької
області

по виконанню наказу господарського
суду Запорізької області від 17.06.2014р.
№ 908/154/14 у справі

За позовом: Комунального підприємства
"Бердянськводоканал" Бердянської
міської ради (71112, Запорізька область, м.
Бердянськ, пр. Пролетарський, 97,
ідентифікаційний код 37622628)

до відповідача: Приватного
акціонерного товариства
"Приазовкурорт" (71100, Запорізька
область, м. Бердянськ, вул.
Котляревського-Волкова, 12/24,
ідентифікаційний код 02647763) в особі
Філії Приватного акціонерного
товариства "Приазовкурорт" "Комбінат
комунальних господарств "Курорт" (71100,
Запорізька область, м. Бердянськ, вул.
Волкова, 18, ідентифікаційний код 33484198)

про стягнення заборгованості з плати
за скид стічних вод з
понаднормативними забрудненнями в
сумі 149 401, 11 грн.

Представники:

від позивача (стягувача): Ігнатьєв Д.П.,
довіреність № 595 від 20.02.2014р.

від відповідача ( боржника): Черкас Ю.Є.,
начальник юридичного відділу,
довіреність № 08/1651/1 від 11.11.2013р.

від ВДВС (органу виконання): Марчевська
О.М., головний державний виконавець
Відділу державної виконавчої служби
Бердянського міськрайонного
управління юстиції Запорізької
області, довіреність № 46107 від 27.10.2014р.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Запорізької області від 02.06.2014р. по
справі № 908/154/14 позовні
вимоги КП "Бердянськводоканал"
Бердянської міської ради задоволено
частково та стягнуто з ПрАТ
"Приазовкурорт" в особі Філії ПрАТ
"Приазовкурорт" "Комбінат комунальних
господарств "Курорт" на користь КП
"Бердянськводоканал" Бердянської
міської ради 73 885, 00 грн. заборгованості
зі сплати за скид стічних вод з
понаднормативними забрудненнями, 73 885,
22 грн. пені, 1 624, 96 грн. - 3 % річних від
простроченої суми та 2 988, 02 грн. витрат
на судовий збір.

В частині стягнення 3 % річних в сумі 5, 71
грн. в задоволенні позову відмовлено.

17.06.2014р. на виконання рішення суду
видано наказ № 908/154/14.

03.07.2014р. у зв'язку із поданням ПрАТ
"Приазовкурорт" апеляційної скарги
№ 05/1366 від 24.06.14р. матеріали справи №
908/154/14 направлено до Донецького
апеляційного господарського суду.

До теперішнього часу матеріали справи
до суду першої інстанції не
повертались.

27.10.2014р. на адресу господарського суду
Запорізької області надійшла скарга КП
"Бердянськводоканал" Бердянської
міської ради від 22.10.2014р. № 3954 на дії
органу Державної виконавчої служби
Бердянського міськрайонного
управління юстиції Запорізької
області, в якій заявник просить суд:

визнати протиправною бездіяльність
Відділу державної виконавчої служби
Бердянського міськрайонного
управління юстиції Запорізької
області щодо нездійснення заходів
примусового виконання рішення
господарського суду Запорізької
області від 02.06.2014р. по
справі № 908/154/14;

зобов'язати Відділ державної
виконавчої служби Бердянської
міськрайонного управління юстиції
Запорізької області розпочати (негайно
після набрання законної сили ухвали
суду, яка постановлена за результатом
розгляду скарги) заходи примусового
виконання рішення господарського суду
Запорізької області від 02.06.2014р. по
справі № 908/154/14.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 28.10.2014р. у
справі № 908/154/14 скаргу КП
"Бердянськводоканал" Бердянської
міської ради прийнято до розгляду,
судове засідання по розгляду скарги
призначено на 10.11.2014р. о 12 год. 30 хв.

Під час розгляду скарги представники
учасники судового процесу вимогу про
здійснення фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не заявляли.

В судовому засіданні представник
позивача (стягувача) підтримав скаргу
та просить суд її задовольнити.

В обґрунтування скарги позивач,
зокрема, зазначив наступне.

Для примусового виконання наказу
господарського суду Запорізької
області від 17.06.2014р. № 908/154/14
стягувач 23.06.2014р. звернувся до органу
Державної виконавчої служби із заявою
про відкриття виконавчого провадження.

Постановою від 26.06.2014р. органом ДВС було
відкрито виконавче провадження. Цією ж
постановою боржнику був наданий строк
для самостійного виконання рішення
суду до 02.07.2014р.

Таким чином, з 03.07.2014р. орган ДВС повинен
був розпочати примусове виконання
рішення суду, проте жодної виконавчої
дії щодо стягнення боргу не було
здійснено.

Свої дії орган ДВС пояснює тим, що
боржник оскаржив в апеляційному
порядку рішення господарського суду
Запорізької області від 02.06.2014р. у
справі № 908/154/14. У зв'язку із чим орган
ДВС двічі відкладав провадження
виконавчих дій: до 25.07.2014р. - постановою
про відкладення виконавчих дій від
14.07.2014р. та до 08.08.2014р. - постановою про
відкладення провадження виконавчих
дій від 28.07.2014р.

Більше відкладень провадження
виконавчих дій не було. Не зважаючи на
це, орган ДВС не розпочинав примусове
виконання рішення суду, жодної
виконавчої дії щодо стягнення боргу не
було здійснено.

Також позивач зазначає, що звернення
боржника з апеляційною скаргою не є
перешкодою для виконання рішення суду,
оскільки відповідач звернувся з
апеляційною скаргою після набрання
зазначеного рішення законної сили.

Крім того, божник, зловживаючи своїми
правами, не звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою на рішення
господарського суду Запорізької
області від 02.06.2014р. по справі № 908/154/14 у
відповідності з розпорядженням голови
Вищого господарського суду України від
02.09.2014р. № 28-р, яким було змінено
територіальну підсудність
господарських справ.

Представник відповідача в судовому
засіданні 10.11.2014р. заперечила проти
скарги з підстав, наведених у відзиві
на скаргу від 05.11.2014р. № 05/2377. Зокрема
зазначила, що 25.06.2014р. відповідач
звернувся до Донецького апеляційного
господарського суду через
господарський суду Запорізької
області з апеляційною скаргою від
24.06.2014р. та клопотанням про поновлення
строку на апеляційне оскарження
рішення господарського суду від
02.06.2014р. по справі № 908/154/14.

01.07.2014р. відповідачем отримано копію
постанови ВДВС Бердянського
міськрайонного управління юстиції про
відкриття виконавчого провадження ВП
№ 43803205 на підставі наказу
господарського суду Запорізької
області № 908/154/14.

Відповідач листом від 01.07.2014р.
звернувся до ВДВС БМРУЮ з клопотання
про повернення виконавчого документу
до суду у зв'язку з поданням
апеляційної скарги на рішення, за яким
видано виконавчий документ.

21.07.2014р. відповідач отримав копію
постанови ВДВС БМРУЮ про відкладення
провадження виконавчих дій.

05.08.2014р. відповідач отримав копію
постанови ВДВС БМРУЮ про відкладення
провадження виконавчих дій.

Листом від 22.09.2014р. відповідач
звернувся до ВДВС БМРУЮ з наданням
отриманих з канцелярій Донецького
апеляційного господарського суду та
Харківського апеляційного
господарського суду про те, що справа
знаходиться у Донецькому апеляційному
господарському суді, підготовлена до
відправлення, до Харківського
апеляційного господарського суду не
надіслана.

Представник ВДВС Бердянського МРУЮ в
судовому засіданні 10.11.2014р. підтримала
пояснення від 07.11.2014р. № 46639 та просить
відмовити у задоволенні скарги з
підстав, наведених у них.

Розглянувши матеріали справи, суд
вважає, що скарга підлягає задоволенню
повністю з наступних підстав.

Як свідчать матеріали скарги, вступна
та резолютивна частини рішення
господарського суду Запорізької
області у справі № 908/154/14 проголошені в
судовому засіданні 02.06.2014р. У
відповідності до приписів ст. 82-85 ГПК
України повне рішення складено 06.06.2014р.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України,
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Частиною 1 статті 93 ГПК України
унормовано, що апеляційна скарга
подається на рішення місцевого
господарського суду протягом десяти
днів, а на ухвалу місцевого
господарського суду - протягом п'яти
днів з дня їх оголошення місцевим
господарським судом. У разі якщо в
судовому засіданні було оголошено лише
вступну та резолютивну частину
рішення, зазначений строк обчислюється
з дня підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Оскільки у строк, передбачений ч. 1 ст. 93
ГПК України, жодна із сторін не
звернулась до суду з апеляційною
скаргою, тому рішення господарського
суду Запорізької області у справі №
908/154/14 від 02.06.2014р. набрало законної сили
17.06.2014р.

Відтак, 17.06.2014р. господарським судом
Запорізької області на примусове
виконання вказаного судового рішення
виданий наказ № 908/154/14 про стягнення з
ПрАТ "Приазовкурорт" в особі Філії ПрАТ
"Приазовкурорт" "Комбінат комунальних
господарств "Курорт" на користь КП
"Бердянськводоканал" Бердянської
міської ради 73 885, 00 грн. заборгованості
зі сплати за скид стічних вод з
понаднормативними забрудненнями,
73 885, 22 грн. пені, 1 624, 96 грн. - 3 %
річних від простроченої суми та 2 988, 02
грн. витрат на судовий збір.

Частиною 5 ст. 124 Конституції України
закріплено, що судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Згідно ст. 115 ГПК України рішення,
ухвали, постанови господарського суду,
що набрали законної сили, є
обов'язковими на всій території
України і виконуються у порядку,
встановленому Законом України "Про
виконавче провадження ".

Частинами 1-2 статті 13 Закону України
від 07.07.2010р. № 2453-VI "Про судоустрій та
статус суддів" також визначено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в суді, ухвалюється
іменем України.

Судові рішення, що набрали законної
сили, є обов'язковими до виконання
усіма органами державної влади,
органами місцевого самоврядування, їх
посадовими та службовими особами,
фізичними і юридичними особами та їх
об'єднаннями на всій території України.
Обов'язковість урахування
(преюдиційність) судових рішень для
інших судів визначається
процесуальним законом.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 17
Закону України від 21.04.1999р. № 606-XIV "Про
виконавче провадження", накази
господарських судів віднесено до
виконавчих документів, що підлягають
виконанню державною виконавчою
службою відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 8 Закону України
"Про виконавче провадження", сторонами
у виконавчому провадженні є стягувач і
боржник.

Стягувачем є фізична або юридична
особа, на користь чи в інтересах якої
видано виконавчий документ. Боржником
є фізична або юридична особа, визначена
виконавчим документом.

За наказом господарського суду
Запорізької області від 17.06.2014р.
№ 908/154/14 стягувачем є КП
"Бердянськводоканал" Бердянської
міськради, боржником - ПрАТ
"Приазовкурорт" в особі Філії ПрАТ
"Приазовкурорт" "Комбінат комунальних
господарств "Курорт".

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про
виконавче провадження", державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, зазначеного в статті 17 цього
Закону за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 25 Закону України
"Про виконавче провадження", державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

Як встановлено господарським судом,
головним державним виконавцем
державної виконавчої служби
Бердянського міськрайонного
управління юстиції Марчевською О.М. на
виконання наказу господарського суду
Запорізької області від 17.06.2014р. №
908/154/14 винесено постанову ВП № 43803205 від
26.06.2014р. про відкриття виконавчого
провадження та надано боржнику Філії
ПрАТ "Приазовкурорт" "Комбінат
комунальних господарств "Курорт" строк
для добровільного виконання до 02.07.2014р.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 25 Закону України
"Про виконавче провадження", державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення
про примусове виселення боржника - у
строк до п'ятнадцяти днів) та
зазначає, що у разі ненадання
боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Згідно ч.1 ст. 27 Закону України "Про
виконавче провадження", у разі
ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

Доказів того, що боржником виконано в
добровільному порядку рішення
господарського суду Запорізької
області від 02.06.2014р. у справі № 908/154/14
учасниками судового процесу не надано.

Згідно ст. 32 Закону України "Про
виконавче провадження", заходами
примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб;

2) звернення стягнення на заробітну
плату (заробіток), доходи, пенсію,
стипендію боржника;

3) вилучення в боржника і передача
стягувачу певних предметів, зазначених
у рішенні;

4) інші заходи, передбачені рішенням.

Проте, постановою головного державного
виконавця ДВС Бердянського МРУЮ
Марчевської О.М. від 14.07.2014р. ВП № 43803205
"Про відкладення провадження
виконавчих дій" відкладено провадження
виконавчих дій з примусового виконання
наказу господарського суду
Запорізької області № 908/154/14 від
17.06.2014р. до 25.07.2014р.

Постанова винесена на підставі ст. 35
Закону України "Про виконавче
провадження" та мотивована тим, що до
відділу надійшла заява ПАТ
"Приазовкурорт", відповідно до якої
боржником подано апеляційну скаргу на
рішення господарського суду
Запорізької області від 02.06.2014р. у
справі № 908/154/14.

Надалі головним державним виконавцем
ДВС Бердянського МРУЮ Марчевською
О.М. виносились аналогічні постанови ВП
№ 43803205 "Про відкладення провадження
виконавчих дій" з примусового
виконання наказу господарського суду
Запорізької області № 908/154/14 від
17.06.2014р. з цих же підстав, а саме:

постановою від 11.08.2014р. - про
відкладення провадження виконавчих
дій до 08.08.2014р.;

постановою від 22.08.2014р. - про
відкладення провадження виконавчих
дій до 04.09.2014р.;

постановою від 05.09.2014р. - про
відкладення провадження виконавчих
дій до 18.09.2014р.;

постановою від 19.09.2014р. - про
відкладення провадження виконавчих
дій до 02.10.2014р.;

постановою від 03.10.2014р. - про
відкладення провадження виконавчих
дій до 16.10.2014р.;

постановою від 17.10.2014р. - про
відкладення провадження виконавчих
дій до 30.10.2014р.;

постановою від 31.10.2014р. - про
відкладення провадження виконавчих
дій до 13.11.2014р.

Частиною 1 ст. 35 Закону України "Про
виконавче провадження" визначено, що за
наявності обставин, що перешкоджають
провадженню виконавчих дій, або у разі
несвоєчасного одержання сторонами
документів виконавчого провадження,
внаслідок чого вони були позбавлені
можливості скористатися правами,
наданими їм цим Законом, державний
виконавець може відкласти виконавчі
дії за заявою стягувача чи боржника або
з власної ініціативи на строк до десяти
робочих днів. Про відкладання
провадження виконавчих дій державний
виконавець виносить відповідну
постанову, про що повідомляє сторонам.

Проте, головний державний виконавець, в
порушення цих приписів Закону, вісім
разів відкладав провадження
виконавчих дій з примусового виконання
наказу № 908/154/14 від 17.06.2014р. строком
значно більшим ніж 10 днів.

Причому суд звертає увагу на те, що у
розумінні ст. 35 Закону України "Про
виконавче провадження" звернення
боржника (відповідача по справі)
25.06.2014р. до Донецького апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою від 24.06.2014р. на рішення
господарського суду Запорізької
області від 02.06.2014р. у справі № 908/154/14
не є обставиною, що перешкоджає
провадженню виконавчих дій з
примусового виконання рішення суду,
яке набрало законної сили.

Частиною 1 ст. 48 Закону Законом України
"Про виконавче провадження"
передбачено, що виконавчий документ,
прийнятий державним виконавцем до
виконання, повертається до суду, який
його видав, у разі відновлення судом
строку для подання апеляційної скарги
на рішення, за яким видано виконавчий
документ, та прийняття такої
апеляційної скарги до розгляду (крім
виконавчих документів, що підлягають
негайному виконанню).

Жодних відомостей стосовно того, що
апеляційну скаргу від 24.06.2014р. прийнято
судом апеляційної інстанції
відповідачем не надано.

Господарський суд також роз'яснює
учасникам судового процесу наступне.

Верховною Радою України прийнятий
Закон України від 12.08.2014р. № 1632-VII "Про
здійснення правосуддя та
кримінального провадження у зв'язку з
проведенням антитерористичної
операції", який визначає заходи
правового реагування в районі
проведення антитерористичної операції
і спрямований на забезпечення доступу
громадян та юридичних осіб до суду.

Статтею 1 цього Закону передбачено
особливості визначення територіальної
підсудності в районі проведення
антитерористичної операції.

Зокрема, у зв'язку з неможливістю
здійснювати правосуддя окремими
судами в районі проведення
антитерористичної операції змінено
територіальну підсудність судових
справ, підсудних розташованим в районі
проведення антитерористичної операції
таким судам, та забезпечено розгляд:

господарських справ, підсудних
господарським судам, розташованим в
районі проведення антитерористичної
операції, - господарськими судами, що
визначаються головою Вищого
господарського суду України (ч.1).

Частиною 3 статті 1 Закону № 1632-VII
встановлено, що справи, розгляд яких не
закінчено і які перебувають у
провадженні апеляційних судів,
розташованих в районі проведення
антитерористичної операції, в разі
неможливості здійснювати правосуддя
передаються судам відповідно до
встановленої згідно з цим Законом
підсудності протягом десяти робочих
днів з дня прийняття розпорядження
головою відповідного вищого
спеціалізованого суду.

У разі неможливості передачі
матеріалів справи відповідно до
встановленої згідно з цим Законом
підсудності вчинення необхідних
процесуальних дій здійснюється за
документами і матеріалами, поданими
учасниками судового процесу, за умови,
що такі документи і матеріали є
достатніми для ухвалення відповідного
судового рішення.

Державна судова адміністрація України
складає перелік апеляційних судів, які
знаходяться в районі проведення
антитерористичної операції і в яких
неможливо здійснювати правосуддя, та
направляє відповідні подання до голів
вищих спеціалізованих судів для
прийняття рішень, передбачених
частинами першою і другою статті 1
цього Закону (ч.4).

Розпорядженням Голови Вищого
господарського суду України від 02.09.2014
№ 28-р "Про зміну
територіальної підсудності
господарських справ", у зв'язку з
неможливістю здійснювати правосуддя
господарськими судами Донецької і
Луганської областей, Донецьким
апеляційним господарським судом у
районі проведення антитерористичної
операції, на підставі подання
Державної судової адміністрації
України від 26.08.2014 № 8-4166/14 та від 29.08.2014
№ 8-4211/14, керуючись статтею 1 Закону
України "Про здійснення правосуддя та
кримінального провадження у зв'язку з
проведенням антитерористичної
операції", статтею 34 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів":

1. Визначити, що розгляд господарських
справ, підсудних господарським судам,
розташованим в районі проведення
антитерористичної операції,
здійснюється такими судами:

- господарських справ, підсудних
господарському суду Донецької області,
господарським судом Запорізької
області;

- господарських справ, підсудних
господарському суду Луганської
області, господарським судом
Харківської області;

- господарських справ, що підлягають
перегляду в апеляційному порядку
Донецьким апеляційним господарським
судом, - Харківським апеляційним
господарським судом.

2. Господарським судам Донецької і
Луганської областей, Донецькому
апеляційному господарському суду
справи, розгляд яких не закінчено і які
перебувають у провадженні цих судів,
передати господарським судам
відповідно до пункту першого цього
розпорядження протягом десяти робочих
днів з дня його прийняття.

Вищим господарським судом України
опублікований також Інформаційний
лист від 12.09.2014 № 01-06/1290/14 "Про Закон
України "Про здійснення правосуддя та
кримінального провадження у зв'язку з
проведенням антитерористичної
операції".

У цьому Листі зазначено, що справи,
розгляд яких не закінчено і які
перебувають у провадженні місцевих,
апеляційних судів, розташованих в
районі проведення АТО, в разі
неможливості здійснювати правосуддя
передаються судам відповідно до
встановленої згідно із Законом
підсудності протягом десяти робочих
днів з дня прийняття розпорядження
головою відповідного вищого
спеціалізованого суду (абзац перший
частини третьої статті 1 Закону).

Зазначена передача здійснюється
шляхом винесення відповідних ухвал на
підставі наведеної норми Закону та
частини першої статті 17 Господарського
процесуального кодексу України.

Розгляд переданих справ починається
спочатку (шляхом винесення ухвали про
прийняття справи до провадження).

Абзацом другим частини третьої статті 1
Закону передбачено, що у разі
неможливості передачі матеріалів
справи відповідно до встановленої
згідно із Законом підсудності вчинення
необхідних процесуальних дій
здійснюється за документами і
матеріалами, поданими учасниками
судового процесу, за умови, що такі
документи і матеріали є достатніми для
ухвалення відповідного судового
рішення.

Зазначені процесуальні дії вчиняються
господарськими судами, визначеними
Головою Вищого господарського суду
України згідно із статтею 1 Закону (див.
пункт 2 цього листа).

У випадках, про які йдеться в пунктах 3 і
4 даного листа, судовий збір за подання
позовних заяв та інших звернень,
сплачений при їх поданні до
господарських судів, які розташовані в
районі проведення АТО, повторно не
сплачується і не стягується. Якщо ж
такий збір сплачено не було, то його
сплата (стягнення) здійснюється на
загальних підставах відповідно до
Закону України "Про судовий збір".

При зверненні зі скаргою КП
"Бердянськводоканал" Бердянської
міської ради надано лист керівника
апарату Харківського апеляційного
господарського суду від
01.10.2014р. № 12-64/014670 з якого вбачається, що
станом на 01 жовтня 2014р. в
автоматизованій системі
документообігу Харківського
апеляційного господарського суду
відсутня реєстрація апеляційної
скарги по справі № 908/154/14.

Згідно листа Донецького апеляційного
суду від 08 вересня 2014р. № 01/702/14, в
зазначеному суді відсутня можливість
для виконання Розпорядження Голови
Вищого господарського суду України від
2 вересня 2014р. № 28 в частині передачі
справ в 10-денний строк до
Харківського апеляційного
господарського суду.

В разі надходження на адресу
Харківського апеляційного
господарського суду матеріалів
апеляційної скарги по справі № 908/154/14,
учасників процесу буде повідомлено про
таке у встановленому законом порядку.

Приймаючи скаргу КП
"Бердянськводоканал" Бердянської
міської ради до розгляду,
господарський суд Запорізької області
в ухвалі від 28.10.2014р. зобов'язав
відповідача:

надати докази того, що апеляційна
скарга № 05/1366 від 24.06.14р. по справі
№ 908/154/14 отримана Донецьким
апеляційним господарським судом та
прийнята цим судом до провадження.

Якщо апеляційна скарга прийнята до
провадження, надати докази звернення
до Харківського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою на рішення господарського суду
Запорізької області від 02.06.2014р. по
справі № 908/154/14 у зв'язку із
неможливістю направлення до
Харківського апеляційного
господарського суду справ, які
знаходяться в провадженні Донецького
апеляційного господарського суду.

Якщо апеляційна скарга від 24.06.14р. по
справі № 908/154/14 не була отримана
Донецьким апеляційним господарським
судом, надати докази звернення з
аналогічною апеляційною скаргою до
Харківського апеляційного
господарського суду.

Витребувані докази відповідачем
господарському суду Запорізької
області не надані.

Отже, за відсутності доказів про
прийняття апеляційною інстанцією
апеляційної скарги боржника та
поновлення строку на апеляційне
оскарження, рішення господарського
суду, яке вступило в законну силу,
державною виконавчою службою не
виконується.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції
України, чинні міжнародні договори,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України, є частиною
національного законодавства України.

Законом України від 17.07.1997р. № 457/97-ВР
"Про ратифікацію Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод 1950
року, Першого протоколу та протоколів N
2, 4, 7 та 11 до Конвенції", ратифіковано
конвенцію про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року,
підписану від імені України 9 листопада
1995 року, Перший протокол, протоколи N 4 і
N 7 до Конвенції, підписані від імені
України 19 грудня 1996 року, та протоколи N
2 і N 11 до Конвенції, підписані від імені
України 9 листопада 1995 року у м.
Страсбурзі, з відповідними заявами та
застереженнями.

За приписами ч.1 ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод (підписаної 04.11.1950р.,
ратифікованої 17.07.1997р. яка набула
чинності 11.09.1997р. із змінами і
доповненнями, внесеними Протоколом N 11
від 11 травня 1994 року, протоколом N 14
від 13 травня 2004 року), кожен має право на
справедливий і публічний розгляд його
справи упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом, який вирішить
спір щодо його прав та обов'язків
цивільного характеру або встановить
обґрунтованість будь-якого висунутого
проти нього кримінального
обвинувачення.

Згідно ст. 17 Закону України від 23.02.2006 №
3477-IV "Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини", суди застосовують
при розгляді справ Конвенцію та
практику Суду як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав
людини від 19.03.1997р. (п.40) по справі
"Горнсбі проти Греції" зазначено:
"…Право на звернення до суду було б
ілюзорним, якби національна правова
система Договірної Сторони дозволяла,
щоб остаточне, обов'язкове для
виконання судове рішення залишалося
невиконаним на шкоду одній зі сторін.
Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1
статті 6 докладно описував процедурні
Гарантії, що надаються сторонам
цивільного судового процесу - у
провадженні, що є справедливим,
відкритим і оперативним - і не
передбачав при цьому гарантій
виконання судових рішень; тлумачення
статті 6 як такої, що стосується
виключно права на звернення до суду і
проведення судового розгляду, могло б
призвести до ситуацій, несумісних із
принципом верховенства права, що його
Договірні сторони зобов'язалися
дотримуватися, коли вони ратифікували
Конвенцію.

Отже, виконання рішення, винесеного
будь - яким судом, має розглядатись як
невід'ємна частина "судового процесу"
для цілей статті 6".

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України
"Про виконавче провадження", сторони
виконавчого провадження мають право,
зокрема, оскаржувати рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця з
питань виконавчого провадження у
порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч.2, 4 ст. 82 цього ж Закону,
боржник має право оскаржувати рішення,
дії або бездіяльність державного
виконавця та інших посадових осіб
державної виконавчої служби виключно в
судовому порядку.

Рішення, дії чи бездіяльність
державного виконавця або іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання судового рішення
можуть бути оскаржені сторонами до
суду, який видав виконавчий документ, а
іншими учасниками виконавчого
провадження та особами, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

Частиною 1 ст. 121-2 ГПК України
встановлено, що скарги на дії чи
бездіяльність органів Державної
виконавчої служби щодо виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів можуть бути подані стягувачем,
боржником або прокурором протягом
десяти днів з дня вчинення
оскаржуваної дії, або з дня, коли
зазначеним особам стало про неї відомо,
або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Як зазначено в п. 9.13 постанови пленуму
Вищого господарського суду України,
від 17.10.2012, № 9 "Про деякі питання
практики виконання рішень, ухвал,
постанов господарських судів України",
за результатами розгляду скарги
виноситься ухвала, в якій
господарський суд або визнає доводи
заявника правомірними і залежно від їх
змісту визнає постанову державного
виконавця щодо здійснення заходів
виконавчого провадження недійсною, або
визнає дії чи бездіяльність органу
Державної виконавчої служби
незаконними, чи визнає недійсними
наслідки виконавчих дій, або зобов'язує
орган державної виконавчої служби
здійснити певні виконавчі дії, якщо він
ухиляється від їх виконання без
достатніх підстав, або визнає доводи
скаржника неправомірними і скаргу
відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі
самостійно вчиняти ті чи інші дії,
пов'язані із здійсненням виконавчого
провадження, замість державного
виконавця (наприклад, відкривати або
закінчувати виконавче провадження),
але може зобов'язати державного
виконавця здійснити передбачені
законом дії, від вчинення яких той
безпідставно ухиляється.

Приймаючи до уваги скаргу позивача,
враховуючи всі вищевикладені
обставини, суд задовольняє скаргу КП
"Бердянськводоканал" БМР повністю.

Керуючись ст. 86, 121-2 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу задовольнити повністю.

2. Визнати доводи Комунального
підприємства "Бердянськводоканал"
Бердянської міської ради правомірними
та визнати протиправною бездіяльність
Відділу державної виконавчої служби
Бердянської міськрайонного управління
юстиції Запорізької області по
виконавчому провадженню ВП № 43803205 щодо
нездійснення заходів примусового
виконання наказу № 908/154/14, виданого
17.06.2014р. господарським судом
Запорізької області.

3. Зобов'язати Відділ державної
виконавчої служби Бердянської
міськрайонного управління юстиції
Запорізької області негайно розпочати
заходи примусового виконання наказу
господарського суду Запорізької
області від 17.06.2014р. № 908/154/14 по
виконавчому провадженню ВП № 43803205.

Суддя
В.М. Соловйов