ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 року Справа № 916/3046/13
Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді:Губенко
Н.М.,суддів:Барицької Т.Л., Самусенко
С.С.,розглянувши касаційну
скаргуТовариства з обмеженою
відповідальністю "Яхт-клуб "Одеса-2009"на
постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 19.08.2014у
справі№916/3046/13 господарського суду
Одеської областіза позовомОСОБА_4до1.
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Яхт-клуб "Одеса-2009"; 2.
ОСОБА_5; 3. ОСОБА_6; 4. Відділу державної
реєстрації юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців Реєстраційної служби
Одеського міського управління
юстиції;провизнання недійсним рішення
та скасування реєстраційних записівв
судовому засіданні взяли участь
представники: - позивача повідомлений,
але з'явився; - відповідача -1
повідомлений, але з'явився; -
відповідача -2 повідомлений, але
з'явився; - відповідача -3 повідомлений,
але з'явився; - відповідача -4
повідомлений, але з'явився;
Розпорядженням секретаря першої
судової палати від 18.11.2014 №02-05/506
змінено склад колегії суддів, в
провадженні якої знаходилась дана
справа та сформовано наступний склад
суду для розгляду даної справи:
головуючий суддя - Губенко Н.М., судді:
Барицька Т.Л. (доповідач), Самусенко С.С.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Одеської
області від 16.12.2013 у справі №916/3046/13
(суддя Меденцев П.А.) відмовлено ОСОБА_4
у задоволенні позовних вимог про
визнання недійсними рішень загальних
зборів учасників ТОВ "Яхт - клуб
"Одеса-2009", що зафіксовані в протоколі
№26/1 від 27.09.2012 та в протоколі №26/2 від
27.09.2012; припинено провадження в частині
позовних вимог про визнання недійсними
рішень загальних зборів учасників ТОВ
"Яхт - клуб "Одеса-2009", що зафіксовані в
протоколі №26 від 27.09.2012 та про
скасування реєстраційних дій - запис
№17 №1003846 від 03.10.2012, запис №18
№2003846 від 03.10.2012.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 19.08.2014 (судді:
Лисенко В.А., Мацюра П.Ф., Ліпчанська Н.В.)
вказане рішення місцевого
господарського суду скасоване в
частині позовних вимог, в задоволенні
яких було відмовлено і в цій частині
прийнято нове рішення, яким позовні
вимоги задоволені; в іншій частині -
рішення місцевого господарського суду
залишено без змін.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Яхт-клуб "Одеса-2009"
(скаржник), не погоджуючись із
постановою суду апеляційної інстанції
в частині прийняття нового рішення,
яким позовні вимоги задоволені,
звернулося до Вищого господарського
суду України із касаційною скаргою, в
якій, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить постанову скасувати, а
рішення місцевого господарського суду
залишити без змін.

Сторони належним чином були
повідомлені про час та місце розгляду
даної справи, проте не скористалися
своїми процесуальними правами бути
присутніми у судовому засіданні.

19.11.2014 через канцелярію Вищого
господарського суду України від ОСОБА_4
надійшло клопотання, викладене у
телеграмі про відкладення розгляду
даної справи, яке колегією суддів було
відхилено з тих підстав, що при
порушенні касаційного провадження у
даній справі ухвалою Вищого
господарського суду України від 03.11.2014,
сторони належним чином повідомлялися
про те, що нез'явлення сторін або їх
уповноважених представників у судове
засідання не є підставою для
відкладення справи.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі
перегляду справи в касаційній
інстанції, проаналізувавши
застосування судом попередньої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
предметом даного спору (з урахуванням
заяви про уточнення позовних вимог) є
позовні вимоги ОСОБА_4 про визнання
недійсними рішень загальних зборів
учасників ТОВ "Яхт-клуб Одеса-2009",
оформлених протоколами від 27.09.2012 №№ 26,
26/1, 26/2, а також про скасування
реєстраційних записів №17 №1003846
від 03.10.2012 та №18 №2003846 від 03.10.2012.

Обґрунтовуючи підстави позову, ОСОБА_4
посилається на те, що всупереч тому, що
він має частку в статутному капіталі
ТОВ "Яхт-клуб Одеса-2009" у розмірі 30%, він
не був повідомлений про час та місце
проведення оспорюваних ним загальних
зборів учасників товариства, участі в
них не приймав, чим було порушено
приписи Закону України "Про
господарські товариства".

Суди попередніх інстанцій, розглядаючи
даний спір в частині позовних вимог про
визнання недійсними рішень загальних
зборів учасників ТОВ "Яхт-клуб
Одеса-2009", оформлених протоколом №26 від
27.09.2012 та про скасування реєстраційних
дій - записів 17 №1003846 та 18
№2003846 від 03.10.2012 та припиняючи
провадження за вказаними позовними
вимогами, виходили з того, що є рішення
господарського суду Одеської області
від 04.12.2012 у справі №5017/2917/2012, яким вже
відмовлено ОСОБА_4 у задоволенні
вказаних позовних вимог.

Вищий господарський суд України
погоджується із такими висновками
судів попередніх інстанцій, оскільки
відповідно до п. 2 ст. 80 ГПК України,
господарський суд припиняє
провадження у справі якщо є рішення
господарського суду або іншого органу,
який в межах своєї компетенції вирішив
господарський спір між тими ж
сторонами, про той же предмет і з тих же
підстав.

Враховуючи, що в матеріалах справи
міститься рішення господарського суду
Одеської області від 04.12.2012 у справі
№5017/2917/2012, досліджене судами
попередніх інстанцій, яке набрало
законної сили і яким ОСОБА_4 вже
відмовлено у задоволенні позовних
вимог про визнання недійсними рішень
загальних зборів учасників ТОВ
"Яхт-клуб Одеса-2009", оформлених
протоколом №26 від 27.09.2012 та про
скасування реєстраційних дій - записів
17 №1003846 та 18 №2003846 від 03.10.2012,
суди попередніх інстанцій правомірно
припинили провадження у зазначених
частинах позовних вимог на підставі п. 2
ст. 80 ГПК України.

Розглядаючи позовні вимоги в частині
інших позовних вимог позивача, а саме:
про визнання недійсними рішень
загальних зборів учасників ТОВ "Яхт -
клуб "Одеса-2009", що зафіксовані в
протоколі №26/1 від 27.09.2012 та в протоколі
№26/2 від 27.09.2012 та відмовляючи в їх
задоволенні, місцевий господарський
суд виходив з того, що вказані позовні
вимоги є похідними від вимог про
визнання недійсними рішень учасників
ТОВ "Яхт-клуб Одеса-2009", оформлених
протоколом №26 від 27.09.2012, а тому, в їх
задоволенні слід відмовити.

Апеляційний господарський суд не
погодився із такими висновками
місцевого господарського суду, та
встановивши, що ОСОБА_4 на підставі
договорів купівлі-продажу від 08.11.2004 та
рішення загальних зборів учасників ТОВ
"Яхт-клуб "Одеса-2009", оформлених
протоколом №11 від 28.10.2008, є власником
корпоративних прав ТОВ "Яхт-клуб
"Одеса-2009", що встановлено у постанові
Одеського апеляційного господарського
суду від 17.05.2012 у справі №26/17-5202-2011, у
розмірі 30%, задовольнив позовні вимоги
в частині визнання недійсними рішень
загальних зборів учасників ТОВ
"Яхт-клуб "Одеса-2009", оформлених
протоколами №26/1 та №26/2 від 27.09.2012, з чим
погоджується суд касаційної інстанції
з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

За змістом ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові
належать права володіння, користування
та розпоряджання своїм майном.

Право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом (ст. 328 ЦК України).

Статтею 1 Першого протоколу до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод встановлено
принцип мирного володіння майном, який
в контексті прецендентної практики
Європейського суду з прав людини
закріплює засади поваги до права
власності та забороняє безпідставне
позбавлення або обмеження володіння
особою своїм майном, інакше як в
інтересах суспільства та на умовах,
передбачених нормами міжнародного
права.

Згідно із ст. 41 Конституції України
ніхто не може бути протиправно
позбавлений права власності. Право
приватної власності є непорушним.

Як встановлено судом апеляційної
інстанції та вбачається з матеріалів
справи, постановою Одеського
апеляційного господарського суду від
17.05.2012 у справі №26/17-5202-2011 визнано за
ОСОБА_4 право власності на частку у
статутному капіталі ТОВ "Яхт-клуб
"Одеса-2009" у розмірі 30%; такий висновок у
вказаній справі, суд зробив за
результатами дослідження договорів
купівлі-продажу від 08.11.2004 та рішення
загальних зборів учасників ТОВ
"Яхт-клуб "Одеса-2009", оформлених
протоколом №11 від 28.10.2008.

Згідно з ст. 124 Конституції України
судові рішення ухвалюються судами
іменем України і є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Аналогічні приписи містяться і в ст. 115
ГПК України.

Відповідно до ст. 35 ГПК України факти,
встановлені рішенням господарського
суду (іншого органу, який вирішує
господарські спори), за винятком
встановлених рішенням третейського
суду, під час розгляду однієї справи, не
доводяться знову при вирішенні інших
спорів, в яких беруть участь ті самі
сторони.

Отже, як вірно зазначив суд апеляційної
інстанції, факт наявності у ОСОБА_4
права власності на частку в статутному
капіталі ТОВ "Яхт-клуб "Одеса-2009" у
розмірі 30% є встановленим та
додатковому доведенню чи встановленню
не підлягає.

Відповідно до ч. 3 п. 31 постанови Пленуму
Верховного Суду України №13 від 24.10.2008
"Про практику розгляду судами
корпоративних спорів" особа, яка
придбала частку в статутному капіталі
ТОВ чи ТДВ, здійснює права і виконує
обов'язки учасника товариства з
моменту набуття права власності на
частку в статутному капіталі.

Частиною 1 ст. 167 ГК України визначено,
що корпоративні права - це права особи,
частка якої визначається у статутному
капіталі (майні) господарської
організації, що включають
правомочності на участь цієї особи в
управлінні господарською
організацією, отримання певної частки
прибутку (дивідендів) даної
організації та активів у разі
ліквідації останньої відповідно до
закону, а також інші правомочності,
передбачені законом та статутними
документами.

Так, згідно з ст. 10 Закону України "Про
господарські товариства" учасники
товариства мають право: а) брати участь
в управлінні справами товариства в
порядку, визначеному в установчих
документах, за винятком випадків,
передбачених цим Законом; б) брати
участь у розподілі прибутку товариства
та одержувати його частку (дивіденди).
Право на отримання частки прибутку
(дивідендів) пропорційно частці
кожного з учасників мають особи, які є
учасниками товариства на початок
строку виплати дивідендів; в) вийти в
установленому порядку з товариства; г)
одержувати інформацію про діяльність
товариства. На вимогу учасника
товариство зобов'язане надавати йому
для ознайомлення річні баланси, звіти
товариства про його діяльність,
протоколи зборів; д) здійснити
відчуження часток у статутному
(складеному) капіталі товариства,
цінних паперів, що засвідчують участь у
товаристві, в порядку, встановленому
законом. Учасники можуть мати також
інші права, передбачені законодавством
і установчими документами товариства.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України
"Про господарські товариства" та ч. 1 ст.
145 ЦК України вищим органом товариства
з обмеженою відповідальністю є
загальні збори учасників. Вони
складаються з учасників товариства або
призначених ними представників.

Згідно з приписами ст. 61 Закону України
"Про господарські товариства" про
проведення загальних зборів
товариства учасники повідомляються
передбаченим статутом способом з
зазначенням часу і місця проведення
зборів та порядку денного.
Повідомлення повинно бути зроблено не
менш як за 30 днів до скликання
загальних зборів. Будь-хто з учасників
товариства вправі вимагати розгляду
питання на загальних зборах учасників
за умови, що воно було ним поставлено не
пізніш як за 25 днів до початку зборів.
Не пізніш як за 7 днів до скликання
загальних зборів учасникам товариства
повинна бути надана можливість
ознайомитися з документами, внесеними
до порядку денного зборів. З питань, не
включених до порядку денного, рішення
можуть прийматися тільки за згодою
всіх учасників, присутніх на зборах.

Згідно з приписами п. 17 постанови
Пленуму Верховного Суду України №13 від
24.10.2008 "Про практику розгляду судами
корпоративних спорів" судам необхідно
враховувати, що рішення загальних
зборів учасників (акціонерів) та інших
органів господарського товариства є
актами, оскільки ці рішення зумовлюють
настання правових наслідків,
спрямованих на регулювання
господарських відносин, і мають
обов'язковий характер для суб'єктів цих
відносин. У зв'язку з цим підставами для
визнання недійсними рішень загальних
зборів акціонерів (учасників)
господарського товариства можуть бути:
- порушення вимог закону та/або
установчих документів під час
скликання та проведення загальних
зборів товариства; - позбавлення
акціонера (учасника) товариства
можливості взяти участь у загальних
зборах; - порушення прав чи законних
інтересів акціонера (учасника)
товариства рішенням загальних зборів.

Отже, виходячи з наведеного, є вірними
висновок суду апеляційної інстанції
про те, що на момент проведення спірних
загальних зборів учасників ТОВ
"Яхт-клуб "Одеса-2009" 27.09.2012, ОСОБА_4 мав
частку в статутному капіталі вказаної
особи у розмірі 30%, тобто мав право
реалізовувати свої права як учасника
зазначеного товариства, в тому числі, й
приймати участь у загальних зборах
учасників. Водночас, як встановив суд, а
відповідачами не доведено
протилежного, ОСОБА_4 не був
повідомлений в установленому законом
та статутом порядку про проведення
спірних загальних зборів, що
правомірно розцінено судом
апеляційної інстанції, як порушення
його корпоративних прав, що включають,
зокрема, правомочність на участь цієї
особи в управлінні господарською
організацією (ТОВ "Яхт-клуб "Одеса-2009"), і
що, відповідно, до наведених приписів
постанови Пленуму Верховного Суду
України 13 від 24.10.2008 "Про практику
розгляду судами корпоративних спорів",
є підставою для визнання недійсними
рішень загальних зборів учасників ТОВ
"Яхт-клуб "Одеса-2009" від 27.09.2012,
оформлених протоколами №26/1 та 26/2 від
вказаної дати.

Відповідно до ст. 3 ЦК України
загальними засадами цивільного
законодавства є: 1) неприпустимість
свавільного втручання у сферу
особистого життя людини; 2)
неприпустимість позбавлення права
власності, крім випадків, встановлених
Конституцією України та законом; 3)
свобода договору; 4) свобода
підприємницької діяльності, яка не
заборонена законом; 5) судовий захист
цивільного права та інтересу; 6)
справедливість, добросовісність та
розумність.

Так, в касаційній скарзі скаржник
посилається, зокрема, на те, що
рішеннями судів у справі №20/17-1150-2011
встановлений факт, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5
є учасниками ТОВ "Яхт-клуб "Одеса-2009" з
рівними частками у його статутному
капіталі (50+50). Водночас, виходячи із
принципів цивільного законодавства,
наведеними вище, слід зазначити, що в
матеріалах справи наявні судові
рішення у справі №30/171-10-4698 (постанова
Одеського апеляційного господарського
суду від 17.03.2011 та постанова Вищого
господарського суду України від 08.06.2011),
якими визнані недійсними рішення
загальних зборів учасників ТОВ
"Яхт-клуб "Одеса-2009" від 04.06.2009, оформлені
протоколом №12, яким ОСОБА_4 в
примусовому порядку, зокрема,
виключено зі складу учасників
вказаного товариства; при цьому, суд
касаційної інстанції у вказаній справі
зазначив, що: "Підставою ж для визнання
вказаного рішення недійсним стало
порушення вимог чинного законодавства
щодо повідомлення позивача, який
одночасно є учасником і директором
товариства, про час та місце проведення
зборів та порядку денного.".

Тобто, поряд із судовими рішеннями, на
які посилається скаржник (зокрема у
справі №20/17-1150-2011), якими ОСОБА_4 було
відмовлено у задоволенні позову про
визнання недійсними рішень загальних
зборів учасників ТОВ "Яхт-клуб
"Одеса-2009", прийнятих після 04.06.2009,
наявне і судове рішення, яким фактично
ОСОБА_4 визнано учасником вказаного
товариства, оскільки визнані
недійсними рішення загальних зборів,
оформлені протоколом №12 від 04.06.2009 про
його виключення зі складу учасників
цього товариства, і яке (судове рішення)
не може не прийматися судом до уваги,
так само як і судове рішення у справі
№26/17-5202-2011, яким за ОСОБА_4 визнано право
власності на частку в статутному
капіталі ТОВ "Яхт-клуб "Одеса-2009" в
розмірі 30%, і що в сукупності дає
підстави дійти висновку про те, що
ОСОБА_4 є учасником вказаного
товариства з належною йому часткою в
статутному капіталі у розмірі 30%; і в
даному випадку, це не залежить від
державної реєстрації змін до
установчих документів, які (зміни
відомостей) спрямовані на захист
інтересів третіх осіб (ч. 5 ст. 89 ЦК
України), оскільки відсутність
реєстрації відповідних змін не
звільняє товариство від зобов'язань
перед учасником.

Інші доводи касаційної скарги також не
спростовують правомірних висновків
суду апеляційної інстанції, та не
свідчать про порушення ним норм
матеріального та процесуального права,
наслідком чого є залишення в силі
винесеної судом апеляційної інстанції
постанови. Крім того, в частині
встановлення фактичних обставин
справи та переоцінки наявних доказів
касаційна скарга не відповідає вимогам
статті 1117 ГПК України стосовно меж
перегляду справи в касаційній
інстанції.

Беручи до уваги межі перегляду справи в
суді касаційної інстанції та
повноваження останнього, колегія
суддів приходить до висновку, що
оскаржувана постанова відповідає
вимогам матеріального та
процесуального права і підстав для її
скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Яхт-клуб
"Одеса-2009" залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 19.08.2014 у справі
№916/3046/13 залишити без змін.

Головуючий суддя
Н.М. Губенко

Судді:
Т.Л. Барицька

С.С. Самусенко