ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.11.14р. Справа № 904/6955/14

За позовом Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДЗЕРЖИНСЬКЕ
УПРАВЛІННЯ РЕГІОНАЛЬНОГО БУДІВНИЦТВА"

про стягнення 87 910,04 грн. за спожитий
природний газ

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

Позивача - Букоємський Р.В., довіреність
№14-138 від 13.05.14р.

Відповідача - Бура М.О., довіреність №1441
від 17.10.14р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача
87 910,04 грн. за спожитий природний газ, з
яких: 56 073,55 - основного боргу, 12 075,88 грн. -
пені, 17 118,63 грн. - збитків від інфляції, 2
641,98 грн. - 3 % річних, мотивуючи
порушенням Відповідачем договірних
зобов'язань в частині розрахунків.

Відповідач позов заперечує, мотивуючи
тим, що станом на 10.09.14р., основний
боргом перед Позивачем погашено у
повному обсязі, що підтверджується
довідкою про проведення розрахунків за
договором та наданими до матеріалів
справи платіжними дорученнями. Про
остаточний розрахунок за фактично
переданий природний газ Позивач
повідомлений листом за вих. № 1255 від
17.09.14р. Відповідач просив зменшити
нараховані Позивачем штрафні санкції,
посилаючись на винятковість обставин
та врахувати, що борг споживачів
теплової енергії перед Відповідачем
складає 151 085,42 грн., де заборгованість
населення - 150 293,57 грн., інших
підприємств та підприємців - 791,85 грн., а
підприємство докладає значних зусиль
для поліпшення ситуації щодо зменшення
дебіторської заборгованості.
Відповідач є стратегічним
підприємством, основним контрагентом
якого є населення, дитячі садки, школи,
інші бюджетні організації, які, в свою
чергу, невчасно сплачують за надані
послуги.

Представник Позивача підтвердив, що
основний борг Відповідач погасив у
повному обсязі, з яких 5 164,44 грн. - до
порушення судом провадження у справі, 50
990,11 грн. - після порушення провадження у
справі.

Розгляд справи відкладався.

Позивач надав суду заперечення щодо
зменшення нарахованих Відповідачеві
штрафних санкцій.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін,
господарський суд

ВСТАНОВИВ:

19.11.13р. сторонами укладено договір
№13/4134-ТЕ-3 купівлі-продажу природного
газу (далі - Договір), за п. 1.1, 1.2, 2.1 якого
Продавець (Позивач) зобов'язався
поставити Покупцеві (Відповідачеві)
імпортований природний газ, у період з
01.12.13р. по 31.12.13р. виключно для
виробництва теплової енергії, яка
споживається населенням, релігійними
організаціями та національними
творчими спілками і їх регіональними
осередками (крім обсягів, що
використовуються для
виробничо-комерційної діяльності), а
Покупець зобов'язався прийняти та
оплачувати газ на умовах цього
Договору.

Пунктом 6.1. Договору визначено, що
оплата за газ здійснюється виключно
грошовими коштами шляхом 100% поточної
оплати протягом місяця поставки газу.

Остаточний розрахунок за фактично
переданий газ здійснюється до 14 числа
місяця, наступного за місяцем поставки
газу.

Пунктом 7.2 Договору обумовлено, що у
разі порушення Покупцем умов п 6.1.
Договору, покупець зобов'язується (крім
суми заборгованості) сплатити пеню у
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла в період, за який
сплачується пеня, від суми
простроченого платежу за кожен день
прострочення платежу.

На виконання умов Договору, у грудні
2013р. Позивач поставив, а Відповідач
прийняв природний газ в обсязі 261,955
тис. м2 на загальну суму 342 951,49 грн., що
підтверджуються актом приймання -
передачі природного газу від 24.01.14р.

Відповідач договірні зобов'язання
виконував належно, у зв'язку з чим, за
даними Позивача, станом на 20.08.14р., у
нього виник борг у розмірі 56 073,55 грн.

З посиланням на п. 7.2 Договору, на
прострочений борг Відповідача
нарахована пеня, - 12 075,88 грн. (за
період прострочення з 14.01.14р. по 11.08.14р.).

З посиланням на ч. 2 ст. 625 ЦК України, на
прострочений борг Відповідача
нараховані збитки від інфляції - 17 118,63
грн. (за період з січня 2014р. по червень
2014р. та 3 % річних - 2 641,98 грн. (за період
прострочення з 14.01.14р. по 11.08.14р.).

Наведені обставини стали причиною
звернення Позивачем з позовом та є
предметом спору у даній справі.

Відносини, що виникли між сторонами у
справі на підставі Договору, є
господарськими зобов'язаннями, тому,
згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК
України, до цих відносин мають
застосовуватися відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей передбачених
Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Статтею 193 ГК України визначено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону та інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог - відповідно до вимог, що у певних
умовах звичайно ставляться. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше
не встановлено договором або законом.
Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що
порушенням зобов'язання є його не
виконання або виконання з порушенням
умов, які визначені змістом
зобов'язання. Договір є обов'язковим
для виконання сторонами (ст. 629 ЦК
України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ст. 216-217, 230-231 ГК України
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання, шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідач до матеріалів справи надав
докази відсутності основного боргу.

Представник Позивача підтвердив, що
основний борг Відповідачем погашено у
повному обсязі, з яких 5 164,44 грн. - до
порушення судом провадження у справі, 50
990,11 грн. - після порушення провадження у
справі.

У зв'язку з цим, у частині вимог про
стягнення з Відповідача 50 990,11 грн.
провадження у справі підлягає
припиненню за відсутністю предмета
спору на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК
України, решта позову у частині
основного боргу задоволенню не
підлягає.

Відповідач просив зменшити нараховані
Позивачем штрафні санкції, посилаючись
на винятковість обставин та
врахувати, що борг споживачів теплової
енергії перед Відповідачем складає 151
085,42 грн., де заборгованість населення -
150 293,57 грн., інших підприємств та
підприємців - 791,85 грн., а підприємство
докладає значних зусиль для поліпшення
ситуації щодо зменшення дебіторської
заборгованості. Відповідач є
стратегічним підприємством, основним
контрагентом якого є населення, дитячі
садки, школи, інші бюджетні
організації, які, в свою чергу, невчасно
сплачують за надані послуги.

Позивач надав суду заперечення щодо
зменшення нарахованих Відповідачеві
штрафних санкцій.

Статтею 233 ГК України передбачено, що у
разі якщо належні до сплати штрафні
санкції надмірно великі порівняно зі
збитками кредитора, суд має право
зменшити розмір санкцій, аналогічні
положення містить ст. 551 ЦК України.

Господарський суд, приймаючи рішення,
має право зменшувати у виняткових
випадках розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання (п. 3 ч.
1 ст. 83 ГПК України).

Беручи до уваги, що зменшення розміру
штрафних санкцій є правом суду, з
урахуванням того, що Відповідач є
стратегічним підприємством, основним
контрагентом якого є населення, дитячі
садки, школи, інші бюджетні
організації, які, в свою чергу, невчасно
сплачують заборгованість; приймаючи до
уваги позицію Позивача; майновий стан
сторін; з урахуванням того, що доказів
понесення збитків Позивач не надав;
враховуючи інтереси обох сторін, суд
вважає за можливе частково
задовольнити клопотання Відповідача
про зменшення нарахованих Позивачем
штрафних санкцій (пені), зменшивши
нараховану пеню до 8 453,12 грн.

З урахуванням викладеного, суд вважає,
що позов підлягає частковому
задоволенню у розмірі 8 453,12 грн. - пені, 17
118,63 грн. - збитків від інфляції, 2 641,98
грн. - 3 % річних, провадження у частині
вимог про стягнення з Відповідача 50 909,11
грн. підлягає припиненню за
відсутністю предмету спору на підставі
п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, решта
позовних вимог задоволенню не
підлягає.

Згідно зі ст. 49 ГПК України
господарські витрати у справі слід
покласти на сторін, пропорційно
розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 33, 34, 44, 49, 75, п. 1-1 ч. 1 ст.80,
82-84, 115-117 Господарського процесуального
кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДЗЕРЖИНСЬКЕ
УПРАВЛІННЯ РЕГІОНАЛЬНОГО БУДІВНИЦТВА"
(50051, Дніпропетровська обл., м.Кривий
Ріг, вул. Орджонікідзе, буд.6, приміщення
4, код 378 623 55) на користь Публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ"
(01001, м.Київ, вул. Богдана Хмельницького,
6, код 200 777 20) 8 453,12 грн. - пені, 17 118,63 грн. -
збитків від інфляції, 2 641,98 грн. - 3 %
річних, 1 644,38 грн. - судового збору.

Провадження у частині вимог про
стягнення з Відповідача 50 909,11 грн. -
припинити.

У решті позову - відмовити.

Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня підписання його повного тексту.

Суддя
С.Г. Юзіков

Рішення підписане_____________