ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ
РІШЕННЯ

27.11.2014
Справа № 907/943/14

За позовом публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації „Закарпатгаз", м. Ужгород

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,
м. Ужгород

про стягнення суми 9 518,17 грн.

Суддя Г.Й. Бобрик

За участю представників сторін:

від позивача - Бочкор А.П. -
представник за довіреністю №07/77д від
21.11.2013р.

від відповідача - не з'явились

Суть спору: Публічне акціонерне
товариство по газопостачанню та
газифікації „Закарпатгаз" звернулось
до Господарського суду Закарпатської
області з позовом, яким просить суд
стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 суми 9 518,17 грн., в тому числі 8
295,79 грн. заборгованості по оплаті за
спожитий природний газ, 629,11 грн. пені,
87,28 грн. три відсотки річних та 505,99 грн.
інфляційних втрат.

Представник позивача, присутній в
судовому засіданні позов підтримав
обсязі, просить суд задоволити позовні
вимоги в повному обсязі з підстав,
викладених у позовній заяві. Водночас
повідомив суд, що згідно наданої
довідки ПАТ „Закарпатгаз"
заборгованість відповідача на день
розгляду справи не погашена.

Згідно виписки з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та
фізичних-осіб підприємців місце
проживання відповідача: АДРЕСА_1, яка
зазначена у позовній заяві та за якою
надсилалися ухвали суду в даній справі.
Оскільки кореспонденція суду була
надіслана відповідачеві за
вищевказаною поштовою адресою, яка
зазначена у позовній заяві, а до
повноважень суду не віднесено
встановлення фактичного
місцезнаходження учасників судового
процесу - юридичних осіб або місця
проживання фізичних осіб - на час
вчинення процесуальних дій,
вважається, що відповідач повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

За наведених обставин, справа
розглядається відповідно до ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України, за наявними в ній матеріалами.

Вивчивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

17 січня 2013 року між Публічним
акціонерним товариством по
газопостачанню та газифікації
«Закарпатгаз» та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 був
укладений Договір на постачання
природного газу за регульованим
тарифом № ТП-ПРк-2004-У/2013 (надалі
іменується-Договір), за умовами якого
позивач (постачальник) зобов'язувався
передати відповідачу (споживачу)
природний газ, а останній
зобов'язувався прийняти його та
оплатити на умовах даного договору.

Сторони в п.п. 2.6, 2.9 договору домовилися,
що послуги з постачання газу
підтверджуються підписаним сторонами
актом приймання - передачі газу, що
оформляється за даними вузлів обліку
визначеному в додатку 1 до Договору.
Акти приймання передачі газу є
підставою для остаточних розрахунків.

З матеріалів справи вбачається, що на
виконання умов Договору у квітні 2014
року позивач передав відповідачеві
природний газ обсягом 1558 куб. м. на суму
8295, 79 грн. Факт передачі відповідачу
природного газу підтверджується
двохстроннім актом приймання -
передачі газу № 4764 від 29.04.2014 року
підписаним відповідачем, який долучено
до позовної заяви.

У пункті 4.7. Договору сторони погодили ,
що оплата вартості послуг з постачання
газу за Договором здійснюється
Споживачем шляхом перерахування
грошових коштів на розрахунковий
рахунок Постачальника на умовах 100%
передоплати вартості запланованих
місячних обсягів до 25 числа місяця
попереднього місяця поставки.
Остаточний розрахунок за звітній
місяць здійснюється на підставі
двохстороннього акту
приймання-передачі газу до 5 числа
місяця, наступного за звітнім місяцем
поставки газу.

В порушення вищевказаних умов
Договору, відповідач, вартість
отриманого природного газу не оплатив,
у строк погоджений у договорі,
внаслідок чого виникла заборгованість
в сумі 8 295, 79 грн., що стало підставою
для звернення з позовом в суд.

Частина 1 статті 692 ЦК України
визначено, що покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Відповідно до ст. ст. 11, 629 ЦК України
договір є однією з підстав виникнення
зобов'язань та є обов'язковим для
виконання сторонами.

За приписами ст. 526 ЦК України
та ст. 193 ГК України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно пункту 1 статті 530 ЦК України
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

З метою досудового врегулювання спору
позивач надсилав на адресу відповідача
претензію № 7п/2184112 від 16.06.2014 р. та
вимогу № 07/3113 від 11.07.2014 р. про сплату
заборгованості, які залишені останнім
без відповіді без задоволення.

В розділі 6. „Відповідальність
сторін" Договору на постачання
природного № ТП-ПРК-2004-У/2013 від 17.01.2013
року, в пункті 6.1. сторони погодили, що
за невиконання або неналежне виконання
своїх зобов'язань за Договором Сторони
несуть відповідальність згідно з
Договором і чинним законодавством
України.

Пунктом 6.2.2. сторони визначили, що у
разі порушення Споживачем строків
оплати, передбачених розділом 4
Договору, зі Споживача стягується пеня
в розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла в
період, за який сплачується пеня, від
суми простроченого платежу за кожен
день прострочення платежу.

В силу ст. 611 ЦК України та ст. 230 ГК
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення
боржником зобов'язання.

Позивачем за порушення
відповідачем грошового зобов'язання
здійснено нарахування пені від суми
боргу за період прострочення з 06.05.2014
року по 10.09.2014 року в сумі 629,11 грн.

Приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України
встановлено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням індексу інфляції за весь
час прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Порушення відповідачем
договірного зобов'язання в частині
своєчасної оплати отриманого
природного газу є підставою до
покладення на останнього обов'язку по
сплаті 3 % річних за період прострочення
з 06.05.2014 року по 10.09.2014 року в сумі 87,28
грн. та інфляційних втрат за період з
06.05.2014 р. по 31.08.2014 р. в сумі 505.99 грн.

Розрахунки суми пені та 3% річних
та інфляційних втрат, містяться в
матеріалах справи, судом перевірені та
визнані обґрунтованими.

Враховуючи вищенаведене та беручи до
уваги відсутність у матеріалах справи
доказів оплати відповідачем боргу та
відповіді на претензію та вимогу, суд
дійшов висновку про законність та
обґрунтованість вимог позивача про
стягнення 8 295,79 грн. заборгованості
по оплаті за спожитий природний газ,
629,11 грн. пені, 87,28 грн. трьох відсотків
річних та 505,99 грн. інфляційних втрат.

Судовий збір, сплачений позивачем
в сумі 1 827,00 грн. за подання позовної
заяви до суду, відповідно до ст. 49 ГПК
України покладається на відповідача.

Керуючись ст. 193, 230
Господарського кодексу України, ст. ст.
11, 509, 530, 526, 611, 625, 629
Цивільного кодексу України, ст. ст. 22,
33, 34, 43, 44-49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи
підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1;
код НОМЕР_1) на користь публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Закарпатгаз" (88015, Закарпатська
область, м. Ужгород, вул.
Погорєлова, 2; ) суму 9
518,17 грн. (дев'ять тисяч п'ятсот
вісімнадцять грн. 17 коп., з яких 8 295,79
грн. борг, 629,11 грн. пеня, 87,28 грн. три
відсотки річних та 505,99 грн. інфляційні
втрати та 1 827,00 (одну тисячу вісімсот
двадцять сім грн.) - на відшкодування
судового збору.

Рішення набирає законної сили
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України та
може бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду.

Вступну та резолютивну частини рішення
проголошено 27.11.2014 року.

Повне рішення складено 28.11.2014 року.

Суддя
Бобрик Г. Й.