ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2014 року Справа №
904/4634/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів: головуючого судді Дарміна О.М.
(доповідач)

суддів: Березкіної О.В., Чус О.В.

при секретарі судового засідання:
Литвин А.П.

Представники сторін:

від позивача: Рогатинський М.З.
представник, довіреність №10 від 27.06.14;

від відповідача: Іванчук Л.М.
представник, довіреність №181 від 30.07.14;

розглянувши апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю "Підкова - Фест" на
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 21.08.2014р.
у справі №904/4634/14

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Підкова - Фест",

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Оселя",

про стягнення 1 209 077,01 грн

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад рішення місцевого
господарського суду:

Рішенням господарського
суду Дніпропетровської області від
21.08.14р. у справі №904/4634/14 (суддя Петренко
Н.Е.) в затвердженні мирової угоди -
відмовлено; позов задоволено у повному
обсязі; стягнуто з Товариства з
обмеженою відповідальністю "Оселя" на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Підкова-Фест"
заборгованість за виконані роботи у
розмірі 1 209 077,01 грн. (один мільйон
двісті дев'ять тисяч сімдесят сім грн. 01
коп.), витрати по сплаті судового збору
у розмірі 24 181,54 грн. (двадцять чотири
тисячі сто вісімдесят одна грн. 54 коп.).

Рішення мотивоване тим, що відповідач
доказів належного виконання своїх
зобов'язань по укладеному Договору не
надав. Крім того, відповідач наведених
позивачем обставин не спростував, а
навпаки підтвердив та визнав їх у
повному обсязі.

До того ж, мирова угода не підлягає
затвердженню судом, оскільки суд не
може встановити факту того, що мирова
угода не порушує прав і охоронюваних
законом інтересів інших осіб. Крім
того, мирова угода може стосуватися
лише прав і обов'язків сторін щодо
предмету позову та повинна відповідти
законодавству, фактичним обставинам і
матеріалам справи.

Підстави з яких порушено питання про
перегляд рішення:

Не погодившись з вказаним рішенням,
товариство з обмеженою
відповідальністю "Підкова - Фест",
звернулося до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить оскаржуване рішення скасувати
повністю та прийняти нове рішення, яким
затвердити мирову угоду та припинити
провадження у даній справі.

В обґрунтування своїх вимог скаржник
посилається на те, судом першої
інстанції не наведено мотивів або
фактів не відповідності мирової угоди
чинному законодавству, оскільки вона
ніяким чином не порушує правових норм.
Окрім того, ст. 78 ГПК України не
передбачено можливості відмови у
затвердженні мирової угоди, якщо вона
відповідає вимогам цієї статті.

Також, на думку скаржника, рішення
господарського суду щодо стягнення
грошових коштів у сумі 1 209 077,01 грн.
суперечить інтересам позивача,
оскільки товариство з обмеженою
відповідальністю "Оселя" не зможе
погасили заборгованість перед
товариством з обмеженою
відповідальністю "Підкова - Фест" до
того ж, яка постійно зростає. Отже,
єдиною можливістю погашення існуючої
заборгованості є передача комплексу
нежитлових будівель, розташованих по
вул. Бойко, 14 в м. Дніпродзержинську, які
належать ТОВ «Оселя».

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського від 15.09.14р.
апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "Підкова -
Фест" призначено до розгляду.

Доводи викладені у відзиві на
апеляційну скаргу:

Відповідачем надано відзив на
апеляційну скаргу позивача, в якому
зазначено, що задоволення апеляційної
скарги буде відповідати інтересам
сторін, а також дасть можливість ТОВ
«Оселя» розрахуватися з позивачем
шляхом передачі йому у власність
комплексу нежитлових будівель,
розташованих по вул. Бойко, 14 в м.
Дніпродзержинську.

У судовому засіданні представники
сторін надали суду усні пояснення по
апеляційній скарзі.

В судовому засіданні 12.11.14р. оголошені
вступна та резолютивна частини
постанови Дніпропетровського
апеляційного господарського суду.

Обставини справи, встановлені
апеляційною інстанцією:

01.12.09р. між позивачем та відповідачем
укладено договір № 01 на виконання
робіт по наданню житлово-комунальних
послуг (далі - Договір), відповідно до
умов п. 1.1. якого, відповідач доручає, а
позивач зобов'язується виконати
житлово-комунальні послуги по
прибиранню прибудинкової території та
ремонту під'їздів в житлових будинках
житлового фонду, що обслуговує
відповідач (далі - роботи).

В п. 2.2. Договору сторони погодили, що
роботи за даним договором вважаються
виконаними після підписання
відповідачем та позивачем актів
виконаних робіт, які оформлюються
сторонами в термін до 3-х календарних
днів з моменту закінчення робіт.

Вартість виконаних робіт в рамках
даного Договору визначається
кошторисною документацією, узгодженою
обома сторонами по кожному окремо
взятому об'єкту (п. 3.1. Договору).

Сторонами в довідках про вартість
виконаних робіт типова форма № КБ -3
визначена вартість виконаних робіт
(а.с. 45-162).

Відповідно до п. 3.2.Договору, основним
документом для розрахунку є акт
виконаних робіт.

За змістом п. 3.3. Договору, оплату
необхідно здійснювати не пізніше 20-го
числа наступного місяця після
підписання акту виконаних робіт.

У разі виявлення недоліків у виконаних
роботах відповідач надає позивачу
письмові вказівку щодо усунення
недоліків (п. 5.2. Договору).

За приписами п 6.1. Договору - відповідач
зобов'язується:

- прийняти виконані позивачем за цим
Договором роботи згідно з умовами
цього Договору (п.6.1.1.);

- оплатити позивачу роботу, передбачену
в п. 1.1. даного Договору, у розмірі
визначеному кошторисом і актом
виконаних робіт (п. 6.1.2.).

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконання умов вищезазначеного
Договору позивачем були виконані
роботи, що підтверджується актами
виконаних робіт, які підписані
відповідачем без будь-яких зауважень
(а.с. 9- 44) .

У п. 6.2. Договору зазначено про те, що
позивач зобов'язується:

- виконати всі роботи у строки,
встановлені даним Договором (п. 6.2.1.);

- нести відповідальність за збереження
матеріальних цінностей на об'єкті
ремонтних робіт (п.6.2.2.).

Відповідно до п. 6.3. Договору відповідач
має право:

- контролювати процес виконання робіт
за цим договором, не втручаючись у
діяльність позивача (п. 6.3.1.);

- пред'являти вмотивовані претензії,
щодо якості виконаних робіт за цим
договором (п. 6.3.2.);

- якщо під час виконання роботи за цим
договором стане очевидним, що вона не
буде виконана належним чином або в
установлений даним договором термін
відповідач має право призначити
позивачу строк для усунення недоліків,
а в разі невиконання позивачем цієї
вимоги - відмовитись від цього договору
(п. 6.3.13.).

Пунктом 6.4. Договору передбачено, що
позивач має право:

- на своєчасну оплату виконаних робіт,
відповідно до умов даного Договору (п.
6.4.1.);

- запитувати у відповідача додаткову
інформацію щодо об'єктів, на яких
виконуються роботи (п.6.4.2.);

- вимагати здійснення оплати за
виконані роботи, згідно актів
виконаних робіт та умов цього Договору
(п. 6.4.3.).

Цей Договір набуває чинності з моменту
його підписання та діє до 31.12.12р. (п. 7.1.
Договору).

В п. 8.3. Договору зазначено про те, що
якщо за два місяці до закінчення строку
дії Договору ні одна зі сторін не
заявить про припинення його дії, то
Договір вважається пролонгованим на
той же термін.

Прете, відповідач належним чином не
виконав умови укладеного договору у
зв'язку з чим у відповідача виникла
заборгованість перед позивачем у
розмірі 1 209 077,01 грн. за період з 01.06.10р.
по 31.05.14р.

Доказів належного виконання
відповідачем зобов'язань по
вищезазначеному Договору не надано.

Мотиви з яких суд апеляційної
інстанції виходив при прийнятті
постанови:

Суд апеляційної інстанції, вислухавши
у судовому засіданні присутніх
представників сторін, дослідивши
наявні у справі докази, перевірив
правильність висновків суду першої
інстанції щодо фактичних обставин
справи, повноту їх дослідження судом
першої інстанції та юридичну оцінку, і
прийшов до висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 Цивільного
Кодексу, зокрема, з договорів та інших
правочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського
кодексу України, в силу зобов'язання
одна сторона (боржник) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно з приписами статті 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

У даному випадку правовідносини сторін
виникли на підставі договору виконання
робіт по наданню житлово-комунальних
послуг № 01 від 01.12.2009року, за умовами
якого Позивач виконав
житлово-комунальні послуги по
прибиранню прибудинкової території та
ремонту під'їздів в житлових будинках
житлового фонду, що обслуговує ТОВ
«Оселя».

Згідно ст. 837 ЦК України , укладений між
сторонами договір за своєю правовою
природою є договором підряду, за яким
одна сторона (підрядник) зобов'язується
на свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Згідно статті 627 Цивільного кодексу
України сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

В силу ст. 632 ЦК України ціна в договорі
встановлюється за домовленістю сторін.
Зміна ціни після укладення договору
допускається лише у випадках і на
умовах, встановлених договором або
законом. Зміна ціни в договорі після
його виконання не допускається.

Тобто, укладаючи договір підряду,
сторони на власний розсуд погодили
його істотні умови, у тому числі й
вартість виконаних робіт, яка
визначається кошторисною
документацією. Основним документом для
розрахунку є акт виконаних робіт.

Вартість робіт, визначена в довідках
про вартість виконаних робіт типова
форма № КБ -3 сторонами не оспорювалась,
а отже є погодженою в сумі 1 209 077,01
грн..

Сторонами підписані довідки та акти
приймання виконаних робіт за договором
без зауважень. Позивач не заявляв про
допущені у роботі відступи від умов
договору або інші недоліки.

Відповідно до вимог ст. 846 Цивільного
кодексу України, строки виконання
роботи або її окремих етапів
встановлюються у договорі підряду.
Якщо у договорі підряду не встановлені
строки виконання роботи, підрядник
зобов'язаний виконати роботу, а
замовник має право вимагати її
виконання у розумні строки, відповідно
до суті зобов'язання, характеру та
обсягів роботи та звичаїв ділового
обороту.

Частиною 1 ст. 853 Цивільного кодексу
України передбачено, що замовник
зобов'язаний прийняти роботу, виконану
підрядником відповідно до договору
підряду, оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові. Якщо
замовник не зробить такої заяви, він
втрачає право у подальшому посилатися
на ці відступи від умов договору або
недоліки у виконаній роботі.

В ч. 2 ст. 853 Цивільного кодексу України
зазначено про те, що замовник, який
прийняв роботу без перевірки,
позбавляється права посилатися на
недоліки роботи, які могли бути
встановлені при звичайному способі її
прийняття (явні недоліки).

За приписами ч. 2 ст. 218 Господарського
кодексу України учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів погоджується з висновком
місцевого господарського суду в
частині задоволення позовних вимог про
стягнення заборгованості за договором
виконання робіт по наданню
житлово-комунальних послуг № 01 від
01.12.2009року у розмірі 1 209 077,01 грн., як
обґрунтованих та доведених.

Відповідно до статті 78 Господарського
процесуального кодексу України,
відмова позивача від позову, визнання
позову відповідачем і умови мирової
угоди сторін викладаються в
адресованих господарському суду
письмових заявах, що долучаються до
справи. Ці заяви підписуються
відповідно позивачем, відповідачем чи
обома сторонами.

Мирова угода може стосуватися лише
прав і обов'язків сторін щодо предмету
позову.

Про прийняття відмови позивача від
позову або про затвердження мирової
угоди сторін господарський суд
виносить ухвалу, якою одночасно
припиняє провадження у справі.

В адресованому господарському суду
клопотанні про залучення документів ,
позивач передав суду мирову угоду від
18.08.2014року і просив не розглядати
передану суду раніше мирову угоду від
30.07.2014року у зв'язку із втратою нею
чинності.

В тексті мирової угоди від 18.08.2014р. п. 1
відповідач зобов'язується передати
позивачу у власність комплекс
нежитлових будівель , розташованих за
адресою м.Дніпродзержинськ вул. Бойко
14, що належить на праві власності
відповідачу на підставі Договору № 118
купівлі - продажу приміщення.(а.с. 211)

Відповідно до п.2 вищезазначеної
мирової угоди, передачею у власність
ТОВ «ПІДКОВА - ФЕСТ» зазначеного вище
комплексу нежитлових будівель,
погашається заборгованість
відповідача перед позивачем на
загальну суму 1 209 077,01 грн.

Проаналізувавши матеріали справи,
колегія суддів доходить висновку, що
затвердження мирової угоди, спрямовано
на приховання іншого правочину:
договору купівлі - продажу нерухомого
майна - комплексу нежитлових будівель ,
розташованих за адресою
м.Дніпродзержинськ вул. Бойко 14, який
сторони насправді хотіли вчинили,
тобто спірна мирова угода є удаваним
правочином згідно з ч. 1 ст. 235 ЦК
України.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 ЦК України у
разі, якщо буде встановлено, що
правочин був вчинений сторонами для
приховання іншого правочину, який вони
насправді вчинили, відносини сторін
регулюються правилами щодо правочину,
який насправді вчинили.

Таким чином, до спірного правочину слід
застосовувати правила, передбачені для
договору купівлі - продажу нерухомого
майна.

Предметом позову в даній справі є
стягнення з відповідача
заборгованості за договором виконання
робіт по наданню житлово-комунальних
послуг № 01 від 01.12.2009року у розмірі 1 209
077,01 грн., а тому висновок місцевого
господарського суду про відмову в
затверджені мирової угоди з огляду на
те, що мирова угода не стосується
предмету позову є вірним.

Інші доводи апеляційної скарги
необґрунтовані і висновків суду першої
інстанції вони не спростовують.

Відповідно до статті 49 ГПК України
розподіл судових витрат без змін.

Таким чином місцевий господарський суд
всебічно, повно та об'єктивно з'ясував
всі обставини справи, правильно
застосував норми процесуального та
матеріального права, що у
відповідності до п.1 ч.1 ст.103 ГПК України
є підставою для залишення рішення
місцевого господарського суду без
змін, а скарги - без задоволення.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. ст. 103-105 Господарського
процесуального кодексу України,
Дніпропетровський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "Підкова -
Фест" - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 21.08.2014 у
справі №904/4634/14 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції
може бути оскаржено у касаційному
порядку до Вищого господарського суду
України через Дніпропетровський
апеляційний господарський суд
протягом двадцяти днів з дати її
прийняття.

Повний текст постанови складено 17.11.14р.

Головуючий суддя
М.О.Дармін

Суддя
О.В.Чус

Суддя
О.В.Березкіна