Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/18312/14 18.11.14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Імека-Консалтинг»

до Київської міської ради

третя особа-1, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача Відкритого
акціонерного товариства
«Укроліяжирпром»

третя особа-2, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача Департамент
земельних ресурсів виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації)

третя особа-3, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача Головне Управління
Держземагентства у м. Києві

третя особа-4, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача Державна
реєстраційна служба України

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача Комунальне підприємство
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) «Київське інвестиційне
агентство»

про визнання договору оренди земельної
ділянки укладеним

Суддя Якименко
М.М.

Представники сторін:

від позивача: не з'явилися;

від відповідача: Глобенко Л.В. -
довіреність б/н від 29.09.2014 року;

третя особа-1: не з'явилися;

третя особа-2: Кадієвський І.І. -
довіреність б/н від 24.04.2013 року;

третя особа-3: Шевчук О.П. - довіреність
б/н від 15.01.2014 року;

третя особа-4: не з'явилися;

третя особа: Поворозник О.П. -
довіреність б/н від 08.09.2014 року;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Імека-Консалтинг»
звернулося до господарського суду м.
Києва з позовом до Київської міської
ради про визнання договору оренди
земельної ділянки укладеним.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на
думку позивача після набуття позивачем
права власності на об'єкт нерухомості
за адресою: м. Київ, вул. Командарма
Уборевича, 5, до позивача перейшло право
на користування земельною ділянкою за
вказаною адресою на тих самих умовах,
що були у ВАТ «Укроліяжирпром».

З цих підстав, позивач просив
задовольнити позов визнавши укладеним
договір оренди земельної ділянки за
адресою м. Київ, вул. Командарма
Уборевича, 5, між позивачем та Київською
міською радою в редакції, яка додана до
позовної заяви.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 02.09.2014 року порушено провадження у
справі та призначено розгляд справи на
01.10.2014 року.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 01.10.2014 року залучено в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача Комунальне
підприємство виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації)
"Київське інвестиційне агентство" (01004,
м. Київ, вул. Терещенківська, 11 А, ), залучено в якості третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні позивача
Відкрите акціонерне товариство
"Укроліяжирпром" (03055, м. Київ, вул.
Старокиївська, буд.14, )
та відкладено розгляд справи на 15.10.2014
року.

15.10.2014 року через канцелярію суду
представник відповідача подав відзив
на позовну заяву.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 15.10.2014 року розгляд справи
відкладено на 29.10.2014 року.

22.10.2014 року через канцелярію суду
представник відповідача подав відзив
на позовну заяву.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 29.10.2014 року розгляд справи
відкладено на 05.11.2014 року, продовжено
строк розгляду спору на 15 днів.

04.11.2014 року через відділ діловодства
суду від представника позивача
надійшла заява про збільшення розміру
позовних вимог, в якій позивач просить
суд зобов'язати Департамент земельних
ресурсів виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації), Головне
Управління Держземагентства у м. Києві,
Державну реєстраційну службу України
вчинити певні дії.

В судове засідання 05.11.2014 року
представники позивача, третьої особи-1
не з'явилися, про причини неявки суд не
повідомили, про день та час розгляду
справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.27 Господарського
процесуального кодексу України треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору, можуть вступити
у справу на стороні позивача або
відповідача до прийняття рішення
господарським судом, якщо рішення з
господарського спору може вплинути на
їх права або обов'язки щодо однієї з
сторін.

Частиною 3 ст. 27 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що питання про допущення
або залучення третіх осіб до участі у
справі вирішується господарським
судом, який виносить з цього приводу
ухвалу.

Враховуючи те, що позивачем заявлено
вимогу про зобов'язання Департаменту
земельних ресурсів виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації),
Головного Управління Держземагентства
у м. Києві, Державну реєстраційну
службу України вчинити певні дії, з
метою повного та всебічного
дослідження обставин справи, суд
вважає за необхідне залучити
Департамент земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації), Головне Управління
Держземагентства у м. Києві, Державну
реєстраційну службу України вчинити
певні дії в якості третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача.

Враховуючи те, що нез'явлення
представника позивача перешкоджає
вирішенню спору по суті, суд вважав за
доцільне відкласти розгляд справи на
18.11.2014 року.

17.11.2014 року через канцелярію суду
представник позивача подав заяву про
збільшення позовних вимог, згідно якої
просив суд: 1) Визнати укладеним договір
оренди земельної ділянки за адресою м.
Київ, вул. Командарма Уборевича, 5, між
позивачем та Київською міською радою в
редакції, яка додана до позовної заяви;
2) Зобов'язати Департамент земельних
ресурсів (КМДА) організувати
здійснення державної реєстрації
технічної документації по
встановленню меж земельної ділянки за
адресою м. Київ, вул. Командарма
Уборевича, 5 (шляхом внесення у Черговий
кадастровий план міста даних, які
містяться у Тех.звіті, та видачі всіх
необхідних довідок, штампів погоджень
для проведення державної реєстрації); 3)
Зобов'язати Головне управління
Держземагентства у місті Києві спільно
з Державною реєстраційною службою
України вжити необхідні дії по
реєстрації технічної документації на
земельну ділянку та видати Позивачу
витяг з Державного земельного кадастру
і нормативну оцінку земельної ділянки
за адресою м. Київ, вул. Командарма
Уборевича, 5; 4) Зобов'язати Державну
реєстраційну службу України
зареєструвати за ТОВ
«Імека-Консалтинг» право оренди
земельної ділянки за адресою м. Київ,
вул. Командарма Уборевича, 5, у
встановленому порядку та видати
Позивачу всі пов'язані з такою
реєстрацією документи та
підтвердження.

18.11.2014 року через канцелярію суду
представник позивача подав клопотання
про відкладення розгляду справи.

18.11.2014 року через канцелярію суду
представник третьої особи-3 подав
заперечення на позовну заяву.

В судове засідання 18.11.2014 року
представники позивача, третьої особи-1
та третьої особи-4 не з'явилися, про день
та час розгляду справи повідомлялися
належним чином. Ухвали суду, позовна
заява надсилались на всі відомі адреси,
в тому числі на юридичну адресу
підприємства згідно відомостей
єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» за
змістом зазначеної статті 64 ГПК,
зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

Судом не приймається до розгляду зава
про збільшення розміру позовних вимог
в зв'язку з несплатою позивачем
судового збору за збільшені позовні
вимоги.

Судом відмовлено в задоволенні
клопотання позивача про відкладення
розгляду справи в зв'язку з його
необґрунтованістю.

В судовому засіданні 18.11.2014 року
представник відповідача позовні
вимоги не визнав та просив суд в їх
задоволенні відмовити.

В судовому засіданні 18.11.2014 року
представники третьої особи, третьої
особи-2 та третьої особи-3 проти
задоволення позовних заперечували.

Відповідно до статті 85 ГПК України в
судовому засіданні 18.11.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в
їх сукупності та заслухавши пояснення
представників відповідача, третьої
особи, третьої особи-2 та третьої
особи-3, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Імека-Консалтинг»
(далі по тексту - позивач) є власником
об'єкту нерухомого майна, а саме об'єкту
незавершеного будівництва, який
розташований за адресою: м. Кив, вул.
Командарма Уборевича, 5 (далі по тексту -
об'єкт, об'єкт незавершеного
будівництва).

Право власності позивача на Об'єкт
підтверджується рішенням
Господарського суд м. Києва від 16.07.2009
року №6/291 та витягом №37074714 від 29.12.2012
року про державну реєстрацію прав
(зазначені документи містяться в
матеріалах справи).

До моменту набуття позивачем права
власності на об'єкт незавершеного
будівництва, вказаний об'єкт належав
ВАТ «Укроліяжирпром» (далі по тексту -
третя особа-1).

04.03.1998 року Київською міською державною
адміністрацією прийнято Розпорядження
«Про надання відкритому акціонерному
товариству «Укроліяжирпром» земельних
ділянок для будівництва, експлуатації
та обслуговування
адміністративно-офісного центру
«Укроліяжирпром» на 180 роб. місць і
бібліотеки на 20 тис. томів на вул.
Командарма Уборевича, 5 у
Ленінградському районі» № 473 (далі -
Розпорядження від 04.03.1998 р. № 473), яким
ВАТ «Укроліяжирпром» надано земельні
ділянки, загальною площею 0,58 га на вул.
Командарма Уборевича, 5 у
Ленінградському районі за рахунок
земель міської забудови, з них: 0,42 га в
тимчасове довгострокове користування
на умовах оренди строком на 49 років для
будівництва, експлуатації та
обслуговування
адміністративно-офісного центру
«Укроліяжирпром» на 180 робочих місць і
бібліотеки на 20 тис. томів; 0,16 га в
тимчасове короткострокове
користування на умовах оренди строком
на 3 роки для організації будівельних
робіт.

Відповідно до розпорядження від 04.03.1998
р. № 473, між Київською міською державною
адміністрацією та ВАТ
«Укроліяжирпром» були укладені
Договір на право тимчасового
довгострокового користування землею
на умовах оренди строком на 49 років від
23 грудня 1998 року № 75-5-00029 та Договір на
право тимчасового короткострокового
користування землею на умовах оренди
строком на 3 роки від 23 грудня 1998 року №
75-5-00030.

21 квітня 2005 року Київською міською
радою на X сесії IV скликання прийнято
Рішення «Про передачу земельної
ділянки відкритому акціонерному
товариству «Укроліяжирпром» для
організації будівельних робіт на вул.
Командарма Уборевича, 5 у
Святошинському районі м. Києва» № 292/2867
(далі - Рішення від 21.04.2005 р. № 292/2867), яким
ВАТ «Укроліяжирпром» передано у
короткострокову оренду на 3 роки
земельну ділянку площею 0,16 га для
організації будівельних робіт на вул.
Командарма Уборевича, 5 у
Святошинському районі м. Києва за
рахунок міських земель, не наданих у
власність чи користування, у тому числі
площею 0,06 га в межах червоних ліній.

Спір вини в зв'язку з тим, що на думку
позивача після набуття ТОВ
«Імека-Консалтинг» права власності на
об'єкт нерухомості за адресою: м. Київ,
вул. Командарма Уборевича, 5, до
Позивача перейшли права на
користування земельною ділянкою за
вказаною адресою на тих самих умовах,
що були у ВАТ «Укроліяжирпром».

На обґрунтування свої позовних вимог
позивач в позовній заяві посилається
на наступне: «Для реалізації свого
права на користування земельною
ділянкою під Об'єктом, Позивач розпочав
процедуру укладання відповідного
договору оренди з Київською міською
радою. В зв'язку із цим, Позивач
направив лист (КЛОПОТАННЯ К-22169)
Відповідачу про надання дозволу на
розроблення документації із
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки на вул. К. Уборевича 5, в м. Києві.
(із усіма правовстановлюючими
документами стосовно приналежності
нерухомого майна).

На дане звернення Позивач отримав лист
відповідь від 09.12.2013р. за №4, де
Департамент земельних ресурсів
виконавчого органу Київради повідомив,
що дозвіл на право розробляння проекту
землевідведення на цю ділянку вже був
наданий Комунальному підприємству
виконавчого органу Київської міської
ради Київської міської державної
адміністрації «Київське інвестиційне
агентство». Такий дозвіл був
оформлений Рішенням Київради від
18.04.2013р. за №230/9287.

Враховуючи зазначене порушене питання
в нашому листі залишено Відповідачем
без належного розгляду і погодження із
іншими структурними підрозділами
Київради, що призводить до порушення
законних прав Позивача та позбавляє
його прав на користування земельною
ділянкою, яка йому необхідна для
обслуговування своєї власності.

Крім того, з відкритих джерел, нам стало
відомо, що рішенням Київради від 26
січня 2012 року N 89/7426 земельну ділянку
було вилучено у односторонньому
порядку у попереднього орендаря ВАТ
«Укроліяжирпром» на підставі листа від
2005 від вже скасованої на той час
установи - Управління
держархбудконтролю при КМДА».

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
26.05.2014 року у справі №826/3275; Визнано
протиправним та скасовано рішення
Київської міської ради IX сесії VI
скликання «Про скасування
розпорядження Київської міської
державної адміністрації від 04.03.98 № 473,
рішень Київської міської ради від
21.04.2005 № 292/2867, від 24.05.2007 № 693/1354 та
розірвання договору на право
тимчасового довгострокового
користування землею на умовах оренди
від 23.12.98 № 75-5-00029» від 26 січня 2012 року №
89/7426; Визнано протиправним та скасовано
рішення Київської міської ради XI сесії
VI скликання «Про надання дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
комунальному підприємству виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) «Київське інвестиційне
агентство» на вул. Командарма
Уборевича, 5 у Святошинському районі м.
Києва для будівництва житлового
будинку з об'єктами
соціально-культурного призначення та
підземним паркінгом (для потерпілих
від діяльності «Еліта центр»)» від 18
квітня 2013 року № 230/9287.

Також позивач зазначає, що ним було
замовлено розробку технічної
документації по встановленню та
відновленню меж ділянки у ТОВ
«Ліга-Експерт», яку було виготовлено
ТОВ «Ліга-Експерт». Вказана технічна
документація була повернута
Відповідачем без розгляду та не
прийнята бази даних Департаменту
земельних ресурсів виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації).

Позивач вважає, що ним було забезпечено
підготовку всіх необхідних документів
для укладання договору оренди
земельної ділянки, а відповідач
ухиляється від підписання договору
оренди земельною ділянкою з позивачем.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Посилання позивача на ст. 120 Земельного
кодексу України як підставу виникнення
його права користування земельною
ділянкою на вул. Командарма Уборевича,
5, є безпідставними, скільки Земельний
кодекс України чітко визначає, що
юридичні особи набувають права
користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом (ч. 1 ст.116
Земельного кодексу України).

Відповідно до п.п. а, в ч. 1 ст.12
Земельного кодексу України до
повноважень міських рад у галузі
земельних відносин на території сіл,
селищ, міст належить, зокрема,
розпорядження землями територіальних
громад та надання земельних ділянок у
користування із земель комунальної
власності відповідно до цього Кодексу.

Виключно на пленарних засіданнях
міської ради здійснюється вирішення
відповідно до закону питань
регулювання земельних відносин (п.34 ч.1
ст.26 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні»).

Передача в оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування згідно з їх
повноваженнями, визначеними статтею 122
цього Кодексу, шляхом укладення
договору оренди земельної ділянки (ч. 1
ст.124 Земельного кодексу України).

З аналізу наведених норм вбачається, що
підставою набуття права оренди
земельною ділянкою є саме рішення
органу місцевого самоврядування.

Жодних рішень ні про надання дозволу
позивачу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельною
ділянки на вул. Командарма Уборевича, 5
у Святошинському районі м. Києва, ні про
надання цієї земельної ділянки в
оренду позивачу Київською міською
радою не було прийнято. В зв'язку із цим,
між позивачем та відповідачем не
виникло переддоговірних відносин, які
на підставі ст.649 ЦК України
вирішуються судом.

Таким чином, позивачем обрано спосіб
захисту, який не відповідає відносинам,
що склались між ним та відповідачем.

Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК
України встановлено, що кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання.

Частиною 1 ст. 16 ЦК України встановлений
виключний перелік способів захисту
цивільних прав та інтересів. Суд може
захистити цивільне право або інтерес
іншим способом, що встановлений
договором або законом (ч.2 ст.16 ЦК
України).

Відтак, чинним законодавством України
не передбачено визнання договору
укладеним одним із способів захисту
цивільних прав та інтересів визнання
укладеним договору (аналогічної
правової позиції притримується Вищий
Господарський Суд України в постановах
від 14.05.2012 року в справі №48/484, та від
11.04.2012 року в справі №15/111-11).

Суд зазначає, що визнання договору
оренди земельної ділянки в редакції
однієї зі сторін є обмеженням у
реалізації прав іншої сторони такого
договору, яка не може бути примушена
виконувати умови договору, визначені в
односторонньому порядку.

Так, відповідно до ст. 6 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Загальне поняття договору визначене у
ст. 626 ЦК України як домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Згідно зі
ст. 638 ЦК України договір є укладеним,
якщо сторони в належній формі досягли
згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно зі ст. 13 Закону України "Про
оренду землі" договір оренди землі це
договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Стаття 627 ЦК України надає кожній особі
право самостійно вирішувати, вступати
чи не вступати в договірні відносини на
відповідних умовах, які не суперечать
вимогам закону. При цьому як ЗК України,
так і Закон України "Про оренду землі"
не передбачають обов'язку певної особи
укласти договір оренди земельної
ділянки, оскільки це є лише його правом.
З огляду на таке зобов'язання
відповідача укласти договір,
обов'язковість укладення ним якого не
встановлена законом, є порушенням
вимог ст. 19 Конституції України.

Позивач у даній справі обрав спосіб
захисту, який не відповідає
правовідносинам, що склались між ним та
відповідачем з огляду на надані
кожному з них за законом права та
обов'язки. Проте позивач не позбавлений
права захистити свої права
передбаченими, зокрема, ст. 152 ЗК
України способами в разі їх порушення у
зв'язку з відмовою відповідача від
укладення відповідного договору
оренди.

Щодо правомірності отримання дозволу
комунальним підприємством виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) «Київське інвестиційне
агентство» на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки на вул. Уборевича, 5 у
Святошинському районі м. Києва, суд
зазначає наступне.

18.04.2013 року рішенням Київської міської
ради №230/9287 надано комунальному
підприємству виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації)
«Київське інвестиційне агентство»
дозвіл на розробку проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки на
вул. Командарма Уборевича, 5 у
Святошинському районі м. Києва для
будівництва житлового будинку з
об'єктами соціально-культурного
призначення та підземним паркінгом, в
тому числі для громадян, які
постраждали від протиправної
діяльності групи
інвестиційно-будівельних компаній
«Еліта-Центр».

Правомірність та відповідність дій та
рішення Київської міської ради чинному
законодавству України щодо надання
дозволу комунальному підприємству
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) «Київське інвестиційне
агентство» на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки на вул. Уборевича, 5 у
Святошинському районі м. Києва
підтверджується постановою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 20.04.2014 року. Згідно ч.5 ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова суду апеляційної інстанції
за наслідками перегляду набирають
законної сили з моменту проголошення.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 20.10.2014 року
у справі №826/3275; апеляційну скаргу
Комунального підприємства виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) «Київське інвестиційне
агентство» задоволено; Постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 26 травня 2014 року -
скасовано, ухвалено нову Постанову,
якою у задоволенні адміністративного
позову Товариству з обмеженою
відповідальністю «ІМЕКА-КОНСАЛТИНГ»
відмовити повністю.

Відповідно до ст. 35 ГПК України
обставини, встановлені рішенням суду у
господарській, цивільній або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, крім встановлених
рішенням третейського суду, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Відповідно до статті 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
до висновку що позивач у даній справі
обрав спосіб захисту, який не
відповідає правовідносинам, що
склались між ним та відповідачем, а
також не надано належних та допустимих
доказів на підтвердження свої позовних
вимог, а тому позовні вимоги не
підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України
судові витрати покладаються судом на
позивача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. 32, 33, 49, 75, 82 - 85 ГПК України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя
Якименко М.М.

Дата складання (підписання) повного
тексту рішення: 25.11.2014 року.