КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2014 р. Справа№ 911/4444/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Корсакової Г.В.

Станіка С.Р.

за участю секретаря судового засідання
Вага В.В.

за участю представників

від позивача: Григоренко В.І.,

від відповідача 1: Щербак О.М.,

від відповідача 2: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу
Фермерського господарства «Са. Єр» на
рішення Господарського суду Київської
області від 17.09.2014р. у справі № 911/4444/13
(суддя Бацуца В.М.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Хімагромаркетинг"

до Фермерського господарства «Са. Єр» -
Відповідач 1, Товариства з обмеженою
відповідальністю "Акруа" - Відповідач 2

про стягнення 2001235,48 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського
суду з позовною заявою до Відповідачів
про солідарне стягнення з Відповідачів
1602604,06 грн. основного боргу, 119426,97 грн.
відсотків річних, 38813,77 грн. пені, 240390,68
грн. штрафу, а загалом 2001235,48 грн.

Рішенням господарського суду
Київської області від 23.01.14р. у справі
№911/4444/13 за позовом Позивача до
Відповідачів про стягнення 2001235,48 грн.
позов задоволено повністю та
присуджено до солідарного стягнення з
Відповідачів на користь Позивача 1602604,06
грн. основної заборгованості, 38813,77 грн.
пені, 240390,68 грн. штрафу, 119426,97 грн.
відсотків річних, 40024,71 грн. судового
збору.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 12.05.14р. рішення
господарського суду Київської області
від 23.01.14р. у справі № 911/4444/13 залишено
без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 10.07.14р. скасовано рішення
господарського суду Київської області
від 23.01.14р. та постанову Київського
апеляційного господарського суду від
12.05.14р. у справі №911/4444/13, а справу
передано на новий розгляд до
господарського суду Київської області.

Рішенням господарського суду
Київської області від 17.09.14р. позовні
вимоги задоволено повністю, стягнуто
солідарно з Відповідачів на користь
Позивача 1602604,06 грн. основної
заборгованості, 38813,77 грн. пені, 240390,68
грн. штрафу, 119426,97 грн. відсотків річних,
40024,71 грн. судового збору.

Рішення суду мотивоване порушенням
Відповідачем 1 зобов'язань з оплати
поставленого товару за спірними
договорами.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
Відповідач 1 звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просив
скасувати рішення Господарського суду
Київської області від 17.09.14р. та
прийняти нове рішення, яким відмовити в
позові повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
судом не надано належної оцінки
видатковим накладним, які не є належним
доказами отримання товару
Відповідачем 1. Також, Позивачем не
надано сертифікатів якості
Відповідачеві, а при використанні
поставлених Позивачем засобів захисту
рослин було завдано Відповідачеві
шкоди.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 10.10.14р.
апеляційну скаргу Відповідача
прийнято до провадження, розгляд
справи призначено на 04.11.14р.

04.11.14р. Позивач подав відзив на
апеляційну скаргу, в якому просив
залишити рішення місцевого суду без
змін, а скаргу без задоволення.

04.11.14р. Відповідач 1 подав клопотання
про зупинення провадження у справі до
вирішення судом іншого спору за
позовом Відповідача 1 про захист прав
сподивача та стягнення з Позивача
майнової шкоди.

Дане клопотання залишене судом без
задоволення з підстав його
необґрунтованості, оскільки спір
Відповідача 1 про захист прав споживача
та стягнення з Позивача деліктної
майнової шкоди не перешкоджає
вирішенню спору про невиконання
Відповідачем 1 договірного
зобов'язання з оплати отриманого
товару.

Розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу, заслухавши
пояснення Позивача та Відповідача 1,
дослідивши матеріали справи та зібрані
у ній докази, суд встановив:

26.02.13р. між Позивачем та Відповідачем 1
був укладений договір поставки
№АП-08-0029 за умовами якого Позивач
зобов'язався передати у власність
Відповідача 1, а Відповідач 1
зобов'язався прийняти й оплатити
засоби захисту рослин, визначені
договором на суму 390931,56 грн.

Відповідно до п.2.1. Відповідач 1
зобов'язаний сплатити Позивачу
вартість товару в наступні строки: не
пізніше 01.04.13р. - 390931,56 грн.

Згідно з п.3.2. договору право власності
на товар виникає у Відповідача 1 з дня
передачі товару, відповідно до розділу
3, 4 договору.

Відповідно до п.5.2. договору Відповідач
1 відповідає за несвоєчасну оплату
товару (порушення розділу 2 даного
договору) і сплачує пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
суми заборгованості за кожний день
прострочення платежу. При розрахунку
пені застосовується ставка НБУ, що діє
в період нарахування пені.

Згідно з п.5.4 договору у випадку
прострочення виконання зобов'язання,
передбаченого розділом 2 даного
договору, більше ніж на 30 днів, винна
сторона додатково сплачує іншій
стороні за даним договором штраф у
розмірі 15% від ціни договору.

Згідно з п.5.5. договору сторони прийшли
до згоди щодо зміни розміру процентної
ставки, передбаченої ч.2 ст.625
Цивільного кодексу України, і
встановлюють її в розмірі 40% річних від
несплаченої загальної вартості товару
протягом 90 календарних днів з дати,
коли товар повинен бути оплаченим
Відповідачем 1, та 96% від несплаченої
ціни товару до дня повної оплати з дати
закінчення 90 календарних днів.

Додатковими договорами № АП-08-0029ДС1 від
27.02.13р., № АП-08-0029ДС2 від 12.04.13р., №
АП-08-0029ДС3 від 28.05.13р., № АП-08-0029ДС4 від
06.06.13р., № АП-08-0029ДС5 від 10.06.13р., №
АП-08-0029ДС6 від 11.06.13р. до договору
№АП-08-0029 від 26.02.13р. сторони доповнили
договір поставки додатковими
переліками засобів захисту рослин.

Відповідно до додаткових договорів до
договору Відповідач 1 зобов'язався
сплатити Позивачу вартість товару в
наступні строки: 1) не пізніше 05.03.13р. -
8799,90 грн.; 2) не пізніше 01.09.13р. - 424436,00 грн.;
3) не пізніше 01.09.13р. - 112622,00 грн.; 4) не
пізніше 01.09.13р. - 170280,00 грн.; 5) не пізніше
01.09.13р. - 52949,00 грн.; 6) не пізніше 01.09.13р. -
252817,50 грн.

Додатковою угодою №АП-08-0029ДС7 від
26.06.13р. до договору №АП-08-0029 від 26.06.13р.
сторони домовились зменшити кількість
та не поставляти товар «Пріоритет» на
суму 75252,10 грн. у кількості 770 л.

Як встановлено місцевим судом та
підтверджується матеріалами справи на
виконання умов договору та додаткових
угод Позивач поставив Відповідачу
товар на загальну суму 1337582,96 грн. Проте,
Відповідач 1 за отриманий від Позивача
товар розрахувався не своєчасно та не в
повному обсязі, та має заборгованість
перед останнім у сумі 1263122,96 грн.

У апеляційній скарзі Відповідач вказує
на відсутність у певних накладних
прізвища особи, яка їх підписала, проте
фактичне отримання вказаного товару
від Позивача Відповідачем 1 не
заперечується.

14.05.13року між Позивачем та
Відповідачем 1 було укладено договір
поставки №АП-08-0202 за умовами якого
Позивач зобов'язався передати у
власність Відповідача, а Відповідач
зобов'язався прийняти й оплатити
засоби захисту рослин визначені
договором (товар).

Відповідно до п.2.1. Відповідач 1
зобов'язаний сплатити Позивачу
вартість товару в наступні строки: не
пізніше 01.09.13р. - 237398,00 грн.

Відповідно до п.5.2. договору Відповідач
1 відповідає за несвоєчасну оплату
товару (порушення розділу 2 даного
договору) і сплачує пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
суми заборгованості за кожний день
прострочення платежу. При розрахунку
пені застосовується ставка НБУ що діє в
період нарахування пені.

Згідно з п.5.4 договору у випадку
прострочення виконання зобов'язання,
передбаченого розділом 2 даного
договору, більше ніж на 30 днів, винна
сторона додатково сплачує іншій
стороні за даним договором штраф у
розмірі 15% від ціни договору.

Згідно з п.5.5. договору сторони прийшли
до згоди щодо зміни розміру процентної
ставки, передбаченої ч.2 ст.625
Цивільного кодексу України, і
встановлюють її в розмірі 40% річних від
несплаченої загальної вартості товару
протягом 90 календарних днів з дати,
коли товар повинен бути оплаченим
Відповідачем 1, та 96% від несплаченої
ціни товару до дня повної оплати з дати
закінчення 90 календарних днів.

Додатковими договорами №АП-08-0202ДС1 від
17.05.13р., №АП-08-0202ДС2 від 20.05.13р. до
договору №АП-08-0202 від 14.05.13р. сторони
доповнили договір поставки
додатковими переліками засобів
захисту рослин.

Відповідно до додаткових договорів до
договору Позивач зобов'язався сплатити
Відповідачу вартість товару в наступні
строки: 1) не пізніше 01.09.13р. - 72150,00 грн.; 2)
не пізніше 01.09.13р. - 4730,60 грн.

На виконання умов договору Позивач
поставив Відповідачу 1 товар на
загальну суму 314278,60 грн., що
підтверджується матеріалами справи.
Проте, Відповідач 1 за отриманий від
Позивача товар не розрахувався та має
заборгованість перед останнім у сумі
314278,60 грн.

У апеляційній скарзі Відповідач вказує
на відсутність у певних накладних
прізвища особи, яка їх підписала, проте
фактичне отримання вказаного товару
від Позивача Відповідачем 1 не
заперечується.

01.07.13року між Позивачем та Відповідачем
1 було укладено договір поставки
№АП-08-0365 за умовами якого Позивач
зобов'язався передати у власність
Відповідача, а Відповідач зобов'язався
прийняти й оплатити засоби захисту
рослин визначені договором (товар).

Відповідно до п.2.1. Відповідач 1
зобов'язаний сплатити Позивачу
вартість товару в наступні строки: не
пізніше 01.09.13р. - 6375,00 грн.

Відповідно до п.5.2. договору Відповідач
1 відповідає за несвоєчасну оплату
товару (порушення розділу 2 даного
договору) і сплачує пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
суми заборгованості за кожний день
прострочення платежу. При розрахунку
пені застосовується ставка НБУ що діє в
період нарахування пені.

Згідно з п.5.4 договору у випадку
прострочення виконання зобов'язання,
передбаченого розділом 2 даного
договору, більше ніж на 30 днів, винна
сторона додатково сплачує іншій
стороні за даним договором штраф у
розмірі 15% від ціни договору.

Згідно з п.5.5. договору сторони прийшли
до згоди щодо зміни розміру процентної
ставки, передбаченої ч.2 ст.625
Цивільного кодексу України, і
встановлюють її в розмірі 40% річних від
несплаченої загальної вартості товару
протягом 90 календарних днів з дати,
коли товар повинен бути оплаченим
Відповідачем 1, та 96% від несплаченої
ціни товару до дня повної оплати з дати
закінчення 90 календарних днів.

Додатковими договорами №АП-08-0365ДС1 від
11.07.13р., №АП-08-0365ДС2 від 17.07.13р. до
договору №АП-08-0365 від 01.07.13р. сторони
доповнили договір поставки додатковим
переліком засобів захисту рослин.

Відповідно до додаткових договорів до
договору Позивач зобов'язався сплатити
Відповідачу вартість товару в наступні
строки: 1) не пізніше 01.09.13р. - 18828,00 грн.; 2)
не пізніше 20.07.13р. - 44793,00 грн.

На виконання умов договору Позивач
поставив Відповідачу 1 товар на
загальну суму 69996,00 грн., що
підтверджується матеріалами справи.
Проте, Відповідач 1 за отриманий від
Позивача товар розрахувався частково
та невчасно, має заборгованість перед
останнім у сумі 25203,00 грн.

У апеляційній скарзі Відповідач вказує
на відсутність у певних накладних
прізвища особи, яка їх підписала, проте
фактичне отримання вказаного товару
від Позивача Відповідачем 1 не
заперечується.

31.07.13р. між Позивачем та Відповідачем 2
був укладений договір поруки №ПР-08-0029,
згідно з яким Відповідач 2 поручився
перед Позивачем за виконання
обов'язків Відповідачем 1 за
договорами, передбаченим розділом 2
цього договору (основний договір).

Згідно з п.1.2 договору поруки №ПР-08-0029 у
разі порушення Відповідачем 1
основного договору Відповідач 1 і
Відповідач 2 відповідають перед
Позивачем як солідарні боржники.

Відповідно до 1.3. договору Відповідач 2
відповідає перед Позивачем за
виконання зобов'язання Відповідачем 1 в
повному обсязі. Відповідач 2 відповідає
в тому ж обсязі, що й Відповідач 1,
включаючи сплату основного боргу,
процентів, комісій, неустойки, витрат
Позивача, тощо.

Відповідно до п.2.1 договору поруки під
основним договором в цьому договорі
розуміють договір поставки №АП-08-0029
від 26.02.13р., договір поставки №АП-08-0202
від 14.05.13р., договір поставки №АП-08-0365
від 01.07.13р. укладені між Позивачем та
Відповідачем 1.

04.11.13р. Позивач направив на адресу
Відповідача 2 вимогу на суму основного
боргу 1602604,06 грн. та вказав строк
виконання вимоги - три дні, проте
Відповідач 2 відповіді на вказану
вимогу не надав та не задовольнив її.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
апеляційна скарга Відповідача 1 не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно з ст.526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору.

Згідно з ст.525 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно з ст.712 Цивільного кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Згідно з ст.541 Цивільного кодексу
України передбачено, що солідарний
обов'язок або солідарна вимога
виникають у випадках, встановлених
договором або законом.

Відповідно до ст.543 Цивільного кодексу
України у разі солідарного обов'язку
боржників (солідарних боржників)
кредитор має право вимагати виконання
обов'язку частково або в повному
обсязі, як від усіх боржників разом, так
і від будь-кого з них окремо.

Згідно з ст.553 Цивільного кодексу
України за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. Порукою може
забезпечуватися виконання
зобов'язання частково або у повному
обсязі.

Відповідно до ст.554 Цивільного кодексу
України у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки. Особи,
які спільно дали поруку, відповідають
перед кредитором солідарно, якщо інше
не встановлено договором поруки.

З наведених норм права та встановлених
судом обставин вбачається, що між
Позивачем та Відповідачем 1 були
укладені договори на поставку засобів
захисту рослин. Відповідно до умов цих
договорів Позивач та Відповідач 1
погодили які засоби захисту рослин
будуть постачатись, їх вартість,
кількість, строки оплати,
відповідальність за порушення умов
оплати.

Як встановлено місцевим судом та
підтверджується матеріалами справи,
Позивачем на виконання цих договорів
були поставлені засоби захисту рослин
на загальну суму 1721857,56 грн., які були
оплачені Відповідачем не повністю в
сумі 119253,00 грн. та з порушенням строків
оплати товару.

Також між Позивачем та Відповідачем 2
був укладений договір поруки за
умовами якого Відповідач 2 поручився
перед Позивачем за виконання
обов'язків Відповідачем 1 за договорами
передбаченим розділом 2 цього договору
та зобов'язався відповідати перед
Позивачем в тому ж обсязі, включаючи
сплату основного боргу, процентів,
комісій, неустойки.

Враховуючи викладене, апеляційний суд
вважає вимоги Позивача про стягнення
солідарно з Відповідача 1 та
Відповідача 2 основного боргу за
вказаними договорами обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню в
сумі 1602604,56 грн.

Судом не можуть бути прийняті до уваги
доводи Відповідача 1, щодо відсутності
в матеріалах справи довіреності на
отримання матеріальних цінностей за
видатковими накладним №АП-08-0318 від
25.05.13р., №АП-08-0319 від 24.05.13р., №АП-08-0325 від
28.05.13р., оскільки вони спростовуються
матеріалами справи, а саме довіреністю
№18/05/13-3 від 18.05.13р. (т. 1, арк. 64).

Відповідно до умов договорів поставки
та додаткових угод до них Відповідач 1
зобов'язувався сплачувати кошти за
отриманий товар у строки, передбачені
умовами договорів та додаткових угод, а
тому є безпідставним посилання
Відповідача 1 відсутність виставлених
Позивачем рахунків.

Доводи Відповідача 1 щодо не передання
Позивачем сертифікатів якості також не
можуть бути прийняті судом до уваги,
оскільки згідно з вказаними умовами
укладених договорів виконання
Відповідачем 1 своїх зобов'язань з
оплати отриманого товару не залежить
від виконання Позивачем вказаних
обов'язків. Крім того, ст.666 Цивільного
кодексу України надає право покупцеві
встановити продавцю розумний строк для
передання документів, що стосуються
товару та підлягають переданню разом з
товаром відповідно до договору. Разом з
тим, Відповідачем 1 не надано суду
доказів звернення до Позивача з
вимогою щодо передачі документації
відповідно до договорів поставки.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Як встановлено судом згідно з п.5.5.
договору сторони прийшли до згоди щодо
зміни розміру процентної ставки,
передбаченої ч.2 ст.625 Цивільного
кодексу України, і встановили її в
розмірі 40% річних від несплаченої
загальної вартості товару протягом 90
календарних днів з дати, коли товар
повинен бути оплаченим Відповідачем 1,
та 96% від несплаченої ціни товару до
дня повної оплати з дати закінчення 90
календарних днів.

За вказаних обставин апеляційний суд
погоджується з висновком місцевого
суду, що сума відсотків річних
нарахованих Позивачем внаслідок
порушення строків оплати товару
підлягає стягненню в розмірі 119426,97 грн.,
які нараховані Позивачем відповідно до
вимог закону та умов договору.

Відповідно до ст.549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно з ст.231 Господарського кодексу
України штрафні санкції за порушення
грошових зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за весь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Відповідно до п.5.2. договору Відповідач
1 відповідає за несвоєчасну оплату
товару (порушення розділу 2 даного
договору) і сплачує пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
суми заборгованості за кожний день
прострочення платежу. При розрахунку
пені застосовується ставка НБУ що діє в
період нарахування пені. Згідно з п.5.4
договору у випадку прострочення
виконання зобов'язання, передбаченого
розділом 2 даного договору, винна
сторона додатково сплачує іншій
стороні за даним договором штраф у
розмірі 15% від ціни договору.

За встановлених судом обставин суд
вважає вимоги Позивача про стягнення з
Відповідачів пені та штрафу
обґрунтованими та підлягають
стягненню в розмірі 38813,77 грн. пені та
штрафу в сумі 240390,68 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
Відповідача 1 не підлягає задоволенню,
а рішення господарського суду
Київської області залишенню без змін.

Керуючись ст.99, 101-105 Господарського
процесуального кодексу України,
Київський апеляційний господарський
суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фермерського
господарства «Са. Єр» на рішення
Господарського суду Київської області
від 17.09.2014р. у справі № 911/4444/13 залишити
без задоволення.

2. Рішення Господарського суду
Київської області від 17.09.2014р. у справі
№911/4444/13 залишити без змін.

Повний текст складено 13.11.2014р.

Головуючий суддя
Ю.Л. Власов

Судді
Г.В. Корсакова

С.Р. Станік