ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"24" листопада 2014 р.Справа № 924/886/13

Господарський суд Хмельницької
області у складі судді Танасюк О.Є.,

розглянувши матеріали заяви МКП
"Хмельницьктеплокомуненерго" про
визнання наказу таким, що не підлягає
виконанню частково по справі

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" м. Київ

до Міського комунального підприємства
"Хмельницьктеплокомуненерго" м.
Хмельницький

про стягнення 7583 742,47 грн.
заборгованості, з них: 6511 410,37 грн. -
основний борг, 789041,04 - пеня, 68513,70 - штраф
7%, 56969,15 грн. - інфляційні, 157808,21 грн. - 3%
річних

Представники сторін:

від позивача: Безпалюк О.Л. представник
по довіреності № 14-95 від 18.04.14р.

від відповідача (заявника): Стороженко
Ю.В. - представник за довіреністю № 16/02
від 03.01.2014р.

від відділу ДВС: не з'явився

Рішенням господарського суду
Хмельницької області від 30.09.2013 р. у
справі №924/886/13 частково задоволено
позов НАК "Нафтогаз України" до МКП
"Хмельницьктеплокомуненерго" про
стягнення заборгованості за
поставлений природний газ та штрафних
санкцій за несвоєчасну його оплату та
присуджено стягнути з Міського
комунального підприємства
"Хмельницьктеплокомуненерго" на
користь Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" 6511410,37 грн.
(шість мільйонів п'ятсот одинадцять
тисяч чотириста десять гривень 37 коп.)
основного боргу, 394 520,52 грн. (триста
дев'яносто чотири тисячі п'ятсот
двадцять гривень 52 коп.) пені, 34256,85 грн.
(тридцять чотири тисячі двісті
п'ятдесят шість гривень 85 коп.) - 7%
штрафу, 157 808,21 грн. (сто п'ятдесят сім
тисяч вісімсот вісім гривень 21 коп.) 3%
річних, 26 085,26 грн. (двадцять шість тисяч
вісімдесят п'ять гривень 26 коп.)
інфляційних втрат, 68 653, 51 грн.
(шістдесят вісім тисяч шістсот
п'ятдесят три гривні 51 коп.) судового
збору. Всього стягнуто суму 7 192 734,72 грн.

25.11.2013р. постановою Рівненського
апеляційного господарського суду
вищезазначене рішення господарського
суду Хмельницької області від 30.09.2013 р.
залишено без змін.

27.12.2013р. господарським судом
Хмельницької області, відповідно до ст.
116 ГПК України, видано наказ на
примусове виконання рішення суду від
30.09.2013р.

18.03.2014р. відкрито виконавче провадження
по примусовому виконанню рішення суду.

10.11.2014р. до суду надійшла заява МКП
"Хмельницьктеплокомуненерго" про
визнання наказу таким, що не підлягає
виконанню частково. Повідомляє, що
12.02.2014р. між сторонами у справі, ГУ ДКСУ
у Хмельницькій області, Департаментом
фінансів Хмельницької
облдержадміністрації було укладено
договір про організацію
взаєморозрахунків №95/30, за умовами
якого відповідач зобов'язався
перерахувати позивачу 6470411,48грн. на
погашення заборгованості за отриманий
природний газ згідно договору №14/2320/11
від 30.09.2011р. На виконання умов договору
відповідачем було здійснено
перерахування вказаної суми
заборгованості.

Вказує, що за змістом підпунктів 2, 3
пункту 9 договору про організацію
взаєморозрахунків сторони
зобов'язалися не вчиняти до проведення
взаєморозрахунків дій з погашення
заборгованості відповідно до договору;
перерахувати кошти наступній стороні
не пізніше наступного дня після
отримання їх з державного бюджету.

Відповідач стверджує, що уклавши
договір про організацію
взаєморозрахунків, сторони тим самим
змінили порядок і строк проведення
розрахунків за природний газ,
поставлений згідно договору №14/2320/11
від 30.09.2011р.

Тому, застосування санкцій,
передбачених п. 7.2. договору поставки
природного газу, та наслідків за
порушення грошового зобов'язання,
передбачених ч. 2 статті 625 ЦК України,
можливо лише у разі порушення
відповідачем порядку і строків оплати,
встановлених договором про
організацію взаєморозрахунків.

Враховуючи, що розрахунок за
поставлений природний газ відбувся у
порядку і строки, встановлені
договором, у позивача відсутні
підстави вимагати сплату пені, 3% річних
та інфляційних нарахувань. При цьому
посилається на постанову Верховного
суду України від 09.09.2014р. у справі
№3/101гс14.

Зазначає, що обов'язок відповідача зі
сплати штрафних санкцій, 3% річних та
інфляційних втрат відсутній у зв'язку з
його припиненням в силу зазначених
вище підстав. Тому вважає, що наказ суду
не підлягає виконанню в цій частині та
просить визнати наказ господарського
суду №924/886/13 від 27.12.2013р. таким, що не
підлягає виконанню в частині стягнення
6511410,37 грн. основного боргу, 394520,52 грн.
пені, 34256,85 грн. - 7% штрафу, 157808,21 грн. 3%
річних, 26085,26 грн. інфляційних втрат.

У письмових поясненнях від 20.11.2014р.
наголошує, що обов'язок боржника зі
сплати основного боргу відсутній у
зв'язку з його добровільним виконанням,
що підтверджується копіями платіжних
доручень та довідкою підприємства.
Також зазначає, що обов'язок боржника
зі сплати санкцій відсутній у зв'язку з
його припиненням на підставі договору
про організацію взаєморозрахунків
№95/30 від 12.02.2014р. Оскільки даний
обов'язок припинився після прийняття
рішення судом, вважає, що в даному
випадку слід керуватися ч. 4 ст. 117 ГПК
України.

Представник позивача в судовому
засіданні та у письмовому поясненні
від 21.11.2014р. проти заяви відповідача про
визнання наказу таким, що не підлягає
виконання частково заперечує. Вважає
необґрунтованим та безпідставним
твердження представника відповідача
про те, що на даний час відпала підстава
для стягнення штрафних санкцій, 3%
річних та інфляційних втрат, з огляду
на укладення між сторонами, ГУ ДКСУ у
Хмельницькій області, Департаментом
фінансів Хмельницької
облдержадміністрації договору про
організацію взаєморозрахунків №95/30
від 12.02.2014р. Звертає увагу, що даним
договором лише врегульовано порядок
погашення присудженої на користь
позивача суми основного боргу за
природний газ, спожитий згідно з
договором від 30.09.2011р. №14/2320/11. В іншій
частині сторони не змінювали порядок
проведення розрахунків згідно з
рішенням у справі №924/886/13, яке є
обов'язковим для виконання боржником.

Представник відділу ДВС в судове
засідання не з'явився, письмових
пояснень з приводу заяви відповідача
не подав.

При розгляді заяви про визнання наказу
таким, що не підлягає виконанню
частково судом враховується таке.

Статтею 116 ГПК України визначено, що
виконання рішення господарського суду
провадиться на підставі виданого ним
наказу, який є виконавчим документом.

Згідно ч.2 ст. 4-3 Господарського
процесуального кодексу України,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

В силу ч.1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

За змістом статті 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до ч. 2, ч. 4 ст. 117 ГПК України,
господарський суд, який видав наказ,
може за заявою стягувача або боржника
виправити помилку, допущену при його
оформленні або видачі, чи визнати наказ
таким, що не підлягає виконанню, та
стягнути на користь боржника
безпідставно одержане стягувачем за
наказом. Господарський суд ухвалою
вносить виправлення до наказу, а у разі
якщо його було видано помилково або
якщо обов'язок боржника відсутній
повністю чи частково у зв'язку з його
припиненням добровільним виконанням
боржником чи іншою особою або з інших
причин, господарський суд визнає наказ
таким, що не підлягає виконанню
повністю або частково. Якщо стягнення
за таким наказом уже відбулося
повністю або частково, господарський
суд одночасно на вимогу боржника
стягує на його користь безпідставно
одержане стягувачем за наказом.

Статтею 202 ГК України та ст. 599 ЦК
України визначено, що зобов'язання
припиняється, зокрема, виконанням,
проведеним належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням суду від 30.09.2013р. стягнуто з
МКП "Хмельницьктеплокомуненерго" на
користь Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" 6511410,37 грн.
основного боргу, 394520,52 грн. пені, 34256,85
грн. - 7% штрафу, 157 808,21 грн. 3% річних, 26085,26
грн. інфляційних втрат, 68653,51 грн.
судового збору. Всього стягнуто суму
7192734,72 грн. На виконання рішення видано
наказ по справі від 27.12.2013р.

18.03.2014р. відкрито виконавче провадження
по примусовому виконанню рішення суду,
якою боржнику було встановлено строк
для самостійного виконання рішення
суду до 25.03.2014р.

Судом враховується, що боржником було
погашено 6511410,37 грн. заборгованості до
початку вчинення виконавчих дій, що
підтверджується платіжними
дорученнями: №322 від 31.03.2014 р. на суму
6470411,48 грн., №7223 від 23.05.2013р. на суму 16423,91
грн., №9415 від 01.11.2013р. на суму 24574,98 грн.),
а також довідкою МКП
„Хмельницьктеплокомуненерго" від
20.11.2014р. №3560/02.

При цьому, виконавчі дії по примусовому
виконанню наказу суду від 27.12.2013р.
почали вчинятися 27.10.2014р., про що
свідчить постанова відділу
примусового виконання рішень
Управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Хмельницькій області про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження від 27.10.2014р.

Таким чином, враховуючи, що
відповідачем суму основного боргу було
сплачено добровільно, до моменту
застосування заходів примусового
виконання рішення, наказ суду №924/886/13
від 27.12.2013р. в частині стягнення
основного боргу в сумі 6511410,37 грн.
визнається судом таким, що не підлягає
виконанню.

З приводу інших доводів відповідача, а
саме, щодо визнання наказу таким що не
підлягає виконанню в частині стягнення
штрафних санкцій, 3% річних та
інфляційних втрат, з огляду на
наявність договору про організацію
взаєморозрахунків, судом зазначається
наступне.

Статтею 124 Конституції України та ст. 15
ГПК України визначено, що судові
рішення, які набрали законної сили є
обов'язковими до виконання на всій
території України і виконуються в
порядку, визначеному Законом України
"Про виконавче провадження".

Згідно з п. 3.3 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України" № 9 від 17.10.2012 року, частина
четверта статті 117 ГПК містить підстави
визнання наказу таким, що не підлягає
виконанню повністю або частково, за
заявами стягувачів або боржників,
поданими в порядку зазначеної статті:
якщо його видано помилково; якщо
обов'язок боржника відсутній повністю
чи частково у зв'язку з його
припиненням добровільним виконанням
боржником чи іншою особою або з інших
причин (наприклад, у разі скасування чи
зміни в апеляційному або в касаційному
порядку чи за результатами перегляду
за нововиявленими обставинами рішення,
на підставі якого наказ було видано,
якщо на момент таких скасування чи
зміни наказ ще не було виконано
повністю або частково).

Як вбачається з матеріалів справи,
рішення господарського суду
Хмельницької області від 30.09.2013р.
набрало законної сили 25.11.2013р. (дата
прийняття постанови апеляційної
інстанції, якою рішення першої
інстанції залишено без змін), у зв'язку
з чим було видано наказ по справі від
27.12.2014р.

Постановою Вищого господарського суду
від 30.01.2014р. також залишено без змін
постанову Рівненського апеляційного
господарського суду від 25.11.2013р. по
даній справі.

Посилання відповідача на договір про
організацію взаєморозрахунків №95/30
від 12.02.2014р. як на підставу для визнання
наказу таким що не підлягає виконанню в
частині стягнення штрафних санкцій, 3%
річних та інфляційних втрат є
необґрунтованим та безпідставним,
оскільки такий договір був укладений
після набрання законної сили рішенням
по справі №924/886/13 та видання наказу на
його примусове виконання.

Крім того, судом береться до уваги, що
зазначеним договором про організацію
взаєморозрахунків було врегульовано
лише порядок погашення основної
заборгованості в розмірі 6470411,48 грн.,
яка стягнута за рішенням суду. В іншій
частині сторони не змінювали порядок
проведення розрахунків згідно з
рішенням у справі №924/886/13, яке є
обов'язковим для виконання боржником.

Також суд вважає некоректним посилання
відповідача на постанову ВСУ від
09.09.2014р. у справі №3-101гс14, яка прийнята
за результатами розгляду іншої справи
та з урахуванням конкретних обставин
справи. Зокрема, як вбачається зі
змісту постанови ВСУ, на яку
посилається відповідач, договір про
організацію взаєморозрахунків між
сторонами по справі був укладений до
вирішення справи по суті та прийняття
рішення.

За таких обставин, з урахуванням
вищезазначеного у суду відсутні
підстави визнавати наказ №924/886/13 від
27.12.2013р. таким, що не підлягає виконанню
в частині стягнення 394520,52 грн. пені,
34256,85 грн. - 7% штрафу, 157808,21 грн. 3% річних,
26085,26 грн. інфляційних втрат, тому в цій
частині заяви необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 86, 117 Господарського
процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву МКП "Хмельницьктеплокомуненерго"
про визнання наказу №924/886/13 від 27.12.2013р.
таким, що не підлягає виконанню в
частині стягнення 6511410,37 грн. основного
боргу, 394520,52 грн. пені, 34256,85 грн. - 7%
штрафу, 157808,21 грн. 3% річних, 26085,26 грн.
інфляційних втрат задовольнити
частково.

Наказ господарського суду
Хмельницької області №924/886/13 від 27.12.2013
р. визнати таким, що не підлягає
виконанню в частині стягнення з
Міського комунального підприємства
"Хмельницьктеплокомуненерго" (м.
Хмельницький, вул. Пересипкіна, 5, ) на користь Публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
(м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, код
20077,37 грн. (шість мільйонів
п'ятсот одинадцять тисяч чотириста
десять гривень 37 коп.) основного боргу .

В решті заяви про визнання наказу
господарського суду Хмельницької
області №924/886/13 від 27.12.2013 р. таким, що не
підлягає виконанню в частині стягнення
Міського комунального підприємства
"Хмельницьктеплокомуненерго" (м.
Хмельницький, вул. Пересипкіна, 5, ) на користь Публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
(м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, код
20077720) 394520,52 грн. (триста дев'яносто
чотири тисячі п'ятсот двадцять гривень
52 коп.) пені, 34256,85 грн. (тридцять чотири
тисячі двісті п'ятдесят шість гривень 85
коп.) - 7% штрафу, 157808,21 грн. (сто п'ятдесят
сім тисяч вісімсот вісім гривень 21 коп.)
3% річних, 26 085,26 грн. (двадцять шість
тисяч вісімдесят п'ять гривень 26 коп.)
інфляційних втрат відмовити.

Суддя
О.Є. Танасюк

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу ( м. Київ, вул.
Б.Хмельницького, 6) ;

3 - відповідачу (м. Хмельницький, вул.
Пересипкіна, 5) ;

4 - Відділ примусового виконання рішень
УДВС ГУЮ у Хмельницькій обл. (29000,
м.Хмельницький, вул.Тернопільська, 13/2) -
простим.