м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/22290/14 11.11.14Суддя Мудрий С.М.
розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Продекспорт-2009"

до 1)товариства з обмеженою
відповідальністю "АТБ-Маркет"

2)приватного підприємства
"Український інформаційний центр
екологічних технологій експертизи та
аудиту"

3)фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 5 513 559,26 грн.

Представники сторін:

від позивача: Капран Р.В. -
представник за довіреністю № б/н від
10.01.2014 року;

від відповідача 1: Трикоза Т.В. -
представник за довіреністю № б/н від
02.10.2014 року;

від відповідача 1: Шабовта Є.В. -
представник за довіреністю №16/09/14 від
16.09.2014 року;

Мостовий Н.Л. -
представник за довіреністю № 03/04/2014 від
03.04.2014 року;

від відповідача 2: не з'явився;

від відповідача 3: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду м. Києва
передані позовні вимоги товариства з
обмеженою відповідальністю
"Продекспорт-2009" до товариства з
обмеженою відповідальністю
"АТБ-Маркет", приватного підприємства
"Український інформаційний центр
екологічних технологій експертизи та
аудиту", фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення 5 513 559,26 грн.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що за період з 02.01.2014
року по 05.02.2014 року позивач здійснив
поставку та передав у власність
відповідача 1 товар на загальну суму 4
667 643,26 грн., а покупець прийняв його,
проте не оплатив.

11.01.2014 року між позивачем та приватного
підприємства "Український
інформаційний центр екологічних
технологій експертизи та аудиту"
укладено договір поруки строком дії до
01.01.2016 року.

11.01.2014 року між позивачем та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено
договір поруки строком дії до 01.01.2016
року.

У зв'язку з чим, позивач звернувся в суд
з вимогою до відповідача 1 про
стягнення основного боргу в розмірі 4
664 643,26 грн., трьох процентів річних в
розмірі 98 558,45 грн., індексу інфляції в
розмірі 747 358,12 грн., до відповідача 2 -
про стягнення частини заборгованості
за поставлений товар в розмірі 2 000,00
грн., до відповідача 3 - про стягнення
частини заборгованості за поставлений
товар в розмірі 1 000,00 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 17.10.2014 року порушено провадження у
справі, розгляд справи призначено на
03.11.2014 року.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 17.10.2014 року заяву товариства з
обмеженою відповідальністю
"Продекспорт-2009" про забезпечення
позову задоволено, накладено арешт на
грошові кошти товариства з обмеженою
відповідальністю "АТБ - Маркет".

30.10.2014 року до загального відділу
діловодства господарського суду міста
Києва відповідач 1 подав клопотання про
скасування забезпечення позову.

31.10.2014 року до загального відділу
діловодства господарського суду міста
Києва позивач подав клопотання щодо
залучення документів до матеріалів
справи.

03.11.2014 року до загального відділу
діловодства господарського суду міста
Києва позивач подав клопотання про
витребування доказів по справі.

В судове засідання 03.11.2014 року
представники відповідачів 2, 3 не
з'явилися, про поважні причини неявки
суд не повідомили, хоча про час та дату
судового засідання повідомлені
належним чином, що підтверджується
повідомленнями про вручення поштового
відправлення № 019, але 31.10.2014 року
до загального відділу діловодства
господарського суду міста Києва подали
заяву про розгляд справи без участі
представників.

Представники позивача підтримали
подане клопотання про витребування
доказів по справі.

Представники відповідача не
заперечували проти даного клопотання.

Представники відповідача 1 подали
клопотання про відкладення розгляду
справи, просили суд задовольнити.

Представники позивача не заперечували
проти даного клопотання.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 03.11.2014 року задоволено клопотання
позивача про витребування доказів у
справі. Зобов'язано товариство з
обмеженою відповідальністю
"АТБ-Маркет" надати суду оригінал
додаткової угоди про продовження
строку дії договору поставки № 25007 від
15.05.2014 року для огляду та належним чином
завірену копію для долучення до
матеріалів справи. Розгляд справи
відкладено на 11.11.2014 року.

11.11.2014 року до загального відділу
діловодства господарського суду міста
Києва позивач подав клопотання щодо
залучення до матеріалів справи
податкових накладних та податкової
звітності з доданими матеріалами.

11.11.2014 року до загального відділу
діловодства господарського суду міста
Києва відповідач 1 подав клопотання про
зупинення провадження у справі

В судове засідання 11.11.2014 року
представники відповідачів 2, 3 не
з'явилися, про поважні причини неявки
суд не повідомили, хоча про час та дату
судового засідання повідомлені
належним чином.

Представник відповідача-1 подав
клопотання витребування доказів по
справі, а саме: оригіналів накладних.

Оригінали накладних оглянуті судом та
представниками відповідача-1 в
судовому засіданні.

Представник відповідача-1 підтримав
подане клопотання про зупинення
провадження до вирішення справи
№904/8551/14 та №904/8555/14 за позовами
ТОВ"АТБ-Маркет" до ТОВ "Продекспорт-2009"
та ПП "Український інформаційний центр
екологічних технологій експертизи та
аудиту" та ФОП ОСОБА_1 про визнання
договорів поруки недійсними.

Представники позивача заперечували
проти клопотання про зупинення
провадження у справі.

Суд відмовив в задоволенні клопотання
представників відповідача-1 у зв'язку з
необґрунтованістю.

Представники відповідача-2 підтримали
подане клопотання про скасування
забезпечення позову.

Представники позивача заперечували
проти клопотання про скасування
забезпечення позову.

Оскільки, забезпечення позову було
застосовано як гарантію задоволення
законних вимог позивача, тому суд
відмовив в клопотанні про скасуванні
забезпечення позову.

Представники відповідача-1 подали
клопотання про призначення судової
економічної експертизи.

Представники позивача заперечували
проти поданого клопотання.

Відповідно до абз. 2 п.2 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України Про деякі питання практики
призначення судової експертизи №4 від
23.03.2012 року судова експертиза
призначається лише у разі дійсної
потреби у спеціальних знаннях для
встановлення фактичних даних, що
входять до предмета доказування, тобто
у разі, коли висновок експерта не
можуть замінити інші засоби
доказування.

Оскільки, питання надані для
експертизи представниками
відповідача-1, входять до компетенції
суду, та це призведе до затягування
розгляду справ, тому суд відмовив в
клопотанні про призначення судової
економічної експертизи.

Представники позивача підтримали
позовні вимоги, просили суд позов
задовольнити.

Представники відповідача-1 надали
відзив на позовну заяву, відповідно до
якого заперечували прости позову та
просили суд відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Відповідно до статті 85 ГПК України в
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

12.11.2014 року до загального відділу
діловодства господарського суду міста
Києва відповідач 1 подав відзив на
позовну заяву, клопотання про
призначення судової економічної
експертизи, клопотання про призначення
колегіального розгляду справи та заява
про відвід судді.

Оскільки, дані клопотання подані після
розгляду справи по суті, тому вони не
прийняті до розгляду.

Заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача 1, дослідивши
наявні в матеріалах справи докази,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні дані, на яких ґрунтується
позов, об'єктивно оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд вважає, що
позовні вимоги позивача в частині
стягнення з відповідача 2 основної
заборгованості підлягають припиненню
в розмірі 900,00 грн. та в частині
стягнення з відповідача 3 основної
заборгованості підлягають припиненню
в розмірі 550,00 грн. а в іншій частині
позов підлягає задоволенню.

15.05.2010 року між товариством з обмеженою
відповідальністю "АТБ-Маркет"
(покупець) та товариством з обмеженою
відповідальністю "Продекспорт-2009"
(постачальник) укладено договір №25007,
згідно з яким позивач зобов'язувався в
порядку та строки, встановлені
договором поставки, виготовити та
передати товар у власність
відповідачу, в певній кількості,
відповідної якості та по узгодженій
ціні, а відповідач - прийняти та
оплатити товар на умовах, обумовлених
вказаним договором поставки.

Пунктом 10.1 договору поставки
передбачено, що договір вступає в силу
з моменту його підписання
уповноваженими представниками сторін
та діє протягом 12 місяців.

Даний договір може бути змінений,
розірваний за згодою сторін, що
оформлюється додатковою угодою до
даного договору.

Додатковими угодами сторін сторони
змінювали (продовжували) дію договору,
а саме:

- додатковою угодою №1 від 15.05.2010 року
продовжено дію договору до 31 грудня 2010
року;

- додатковою угодою №2 від 01.01.2011 року
продовжено дію договору до 31 грудня 2011
року;

- додатковою угодою №3 від 31.12.2011 року
продовжено дію договору до 31.05.2012 року;

- додатковою угодою №4 від 31.05.2012 року
продовжено дію договору до 31 грудня 2012
року;

- додатковою угодою №5 від 31.12.2012 року
продовжено дію договору до 31 грудня 2013
року.

Як зазначено позивачем, він
неодноразово звертався до відповідача
1 з пропозицією продовжити строк дії
договору поставки шляхом підписання
відповідної додаткової угоди. Так 10 та
20 грудня 2013 року позивачем разом з
товаром направлено відповідачу 1
проект додаткової угоди до договору
поставки про продовження строку дії
договору.

Відповідачем на виконання вимог ухвали
суду не надано додаткову угодо до
договору №25007 від 15.05.2010 року та в
судовому засіданні представником
зазначено, що на підприємстві дана
додаткова угода відсутня.

Оскільки, позивач здійснював поставку
та передавав відповідачу 1 товар, а
останній його отримував, то суд вважає,
що сторони мали позадоговірні
відносини, тобто уклали договір
поставки у спрощений спосіб.

Згідно ч.1 статті 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 ЦК України
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пункт 1 ч.2 статті 11 ЦК України
передбачає, що підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 202 ЦК України
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.1 статті 205 ЦК України
правочин може вчинятися усно або в
письмовій формі. Сторони мають право
обирати форму правочину, якщо інше не
встановлено законом.

Згідно з ч.2 статті 205 ЦК України
правочин, для якого законом не
встановлена обов'язкова письмова
форма, вважається вчиненим, якщо
поведінка сторін засвідчує їхню волю
до настання відповідних правових
наслідків.

Стаття 181 ГК України передбачає
загальний порядок укладання
господарських договорів. Частина 1
зазначеної статті визначає, що
господарський договір за загальним
правилом викладається у формі єдиного
документа підписаного сторонами та
скріпленого печатками. Допускається
укладення господарських договорів у
спрощений спосіб, тобто шляхом обміну
листами, факсограмами, телеграмами,
телефонограмами тощо, а також шляхом
підтвердження прийняття до виконання
замовлень, якщо законом не встановлено
спеціальні вимоги до форми та порядку
укладення даного виду договорів.

Відповідно до п. 1. ст. 265 ГК України, за
договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

За період з 02.01.2014 року по 05.02.2014 року
позивачем здійснено поставку та на
загальну суму 4 667 643,26 грн., що
підтверджується наявними в матеріалах
справи видатковими накладними
підписаними та скріплені печатками
/штампами сторін, а саме:

№ п/пДата поставки№ видаткової
накладноїВартість поставленого
товару, грн.102.01.2014РН-08,17202.01.2014РН-000000817 559,82303.01.2014РН-08,47403.01.2014РН-000001423 136,72503.01.2014РН-04,58604.01.2014РН-000001239 796,94704.01.2014РН-
168,71804.01.2014РН-000002052 920,00905.01.2014РН-
574,621008.01.2014РН-00000257 403,381108.01.2014РН-02,441209.01.2014РН-000002315 479,581310.01.2014РН-
080,341410.01.2014РН-000003428 210,331510.01.2014РН-07,921611.01.2014РН-09,191711.01.2014РН- 449,751811.01.2014РН-05,001913.01.2014РН-000004039 582,712013.01.2014РН-08,572113.01.2014РН-000005228 491,192214.01.2014РН-07,882314.01.2014РН-
479,282414.01.2014РН-000005736 751,502515.01.2014РН-03,232615.01.2014РН-000006523 546,572715.01.2014РН-02,842815.01.2014РН- 479,282915.01.2014РН-01,503016.01.2014РН-07,043117.01.2014РН- 782,853217.01.2014РН-1,143317.01.2014РН- 405,443418.01.2014РН-09,443518.01.2014РН-
503,593619.01.2014РН- 503,593720.01.2014РН-02,223820.01.2014РН- 888,283920.01.2014РН-00,174021.01.2014РН-05,014121.01.2014РН-000014784 858,774221.01.2014РН-00,004322.01.2014РН-000013766 537,024422.01.2014РН-5,694522.01.2014РН-000016124 366,104622.01.2014РН-06,424722.01.2014РН-00001718 432,534822.01.2014РН-06,894923.01.2014РН- 498,775024.01.2014РН-05,905124.01.2014РН-06,575225.01.2014РН-000016837 284,085326.01.2014РН-08,205427.01.2014РН-000023988 653,065527.01.2014РН-07,925628.01.2014РН-000025232 713,945728.01.2014РН-01,505828.01.2014РН-000025984 545,505929.01.2014РН-04,656029.01.2014РН-07,016129.01.2014РН-000026872 804,176229.01.2014РН-
297,006331.01.2014РН-000028189 535,066431.01.2014РН-
568,926531.01.2014РН-000028576 441,506602.02.2014РН-7,936702.02.2014РН-01,746803.02.2014РН- 118,036903.02.2014РН-
606,857003.02.2014РН-000030139 542,627103.02.2014РН-1,697204.02.2014РН-000026415 974,027304.02.2014РН-00,027404.02.2014РН-8,757504.02.2014РН- 312,407604.02.2014РН-
568,927705.02.2014РН-000030561 235,637805.02.2014РН-05,147905.02.2014РН- 126,70

Також, в матеріалах справи наявні копії
товарно-транспортних накладних на
поставку товару, які також підписані та
скріплені печатками /штампами сторін.

Щодо тверджень відповідача-1 щодо
належності та допустимості доказів на
підтвердження поставки товару, у
зв'язку з порушенням вимог Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність», то суд зазначає
наступне.

Згідно статті 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" первинний
документ - це документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення.

Підпунктом 2.1 пункту 2 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
№ 88 від 24.05.1995р. та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995р.
за № 168/70, визначено, що первинні
документи - це документи, створені у
письмовій або електронній формі, що
фіксують та підтверджують
господарські операції, включаючи
розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення.

Відповідно до статті 9 Закону України
"Про бухгалтерській облік та фінансову
звітність в Україні" підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Первинні
документи можуть бути складені на
паперових або машинних носіях і
повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Вказаний перелік обов'язкових
реквізитів кореспондується з пунктом
2.4. Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, згідно якого
первинні документи повинні мати такі
обов'язкові реквізити: найменування
підприємства, установи, від імені яких
складається документ, назва документа
(форми), дата і місце складання, зміст та
обсяг господарської операції (у
натуральному та/або у вартісному
виразі), посади і прізвища осіб,
відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення, особистий чи
електронний підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

Підпунктом 2.5 пункту 2 згаданого
Положення передбачено, що документ має
бути підписаний особисто, а підпис може
бути скріплений печаткою.

З наявних видаткових накладних
вбачається, що зі сторони відповідача-1
товар був отриманий, що
підтверджується підписами на
накладних, завірених штампом
товариства з обмеженою
відповідальністю "АТБ-Маркет".

При цьому, слід зазначити, що вимоги
наведених норм чинного законодавства
щодо правильності оформлення
первинних документів, передбачають
наявність в документах такого
реквізиту, як "інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції"
лише альтернативно такому
обов'язковому реквізиту, як особистий
підпис особи, яка брала участь у
здійсненні господарської операції.

Аналогічні висновки містяться у
постановах Вищого господарського суду
України від 09 квітня 2013 року у справі
№5023/5085/12.

Крім того, відповідно до п. 64 Постанови
Кабінету Міністрів України № 1893 від
27.11.1998р. "Про затвердження Інструкції
про порядок обліку, зберігання і
використання документів, справ, видань
та інших матеріальних носіїв
інформації, які містять службову
інформацію", яка є обов'язковою для усіх
підприємств, установ та організацій
незалежно від форми власності та
підпорядкування, порядок обліку,
зберігання і використання печаток,
штампів і бланків суворої звітності
визначається відповідними відомчими
інструкціями. Контроль за їх
виготовленням, зберіганням та
використанням покладається на
канцелярії організацій та осіб,
відповідальних за діловодство. Згідно
п. 65 зазначеної постанови, особи, які
персонально відповідають за облік і
зберігання печаток, штампів і бланків,
призначаються наказами керівників
організацій. Виходячи з
вищезазначеного, особи які мають право
зберігати та використовувати печатки
підприємства призначаються наказом
керівника організації та несуть
персональну відповідальність за
неналежне зберігання та використання
печатки.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач 1 не заперечує проти
автентичності відтиску штампу,
здійсненого на видаткових накладних
та товарно-транспортних накладних, а
матеріали справи не містять
документів, які б свідчили про втрату
зазначених штампів, їх підробку чи інше
незаконне використання третіми
особами всупереч волі товариства з
обмеженою відповідальністю
"АТБ-Маркет".

Таким чином, відтиск штампів
підприємства, наявний, зокрема, на
первинних документах, є свідченням
участі такого підприємства, як
юридичної особи, у здійсненні певної
господарської операції (у даному
випадку - прийнятті товару).

Також, в матеріалах справи наявні
надані позивачем оригінали податкових
накладних за січень та люти 2014 року та
копії податкових декларації
підприємства з податку на додану
вартість за січень, лютий 2014 року, з
квитанцією №2, що підтверджує факт
подання зазначених податкових
декларацій з додатком до Державної
податкової інспекції в
Амур-Ніжньодніпровському районі м.
Дніпропетровська.

Згідно із п. 6 ст. 265 ГК України, до
відносин поставки, не врегульованих
цим Кодексом, застосовуються
відповідні положення Цивільного
кодексу України про договір
купівлі-продажу.

Положеннями ч. 1 ст. 656 ЦК України
встановлено, що предметом договору
купівлі-продажу може бути товар, який є
у продавця на момент укладення
договору або буде створений (придбаний,
набутий) продавцем у майбутньому.

Частинами 1-3 ст. 692 ЦК України
передбачено, що покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Відповідно до ст.193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Зазначене також кореспондується зі
ст.ст.525, 526 ЦК України, відповідно до
яких зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом (ст. 612 ЦК України).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідач 1 зазначає, що на даний
момент у нього відсутня будь-яка
заборгованість перед позивачем, проте
на підтвердження даного факту ним не
надано жодного доказу виконання
наявних в матеріалах справи видаткових
накладних.

Враховуючи вищезазначене, факт
наявності основної заборгованості у
відповідача 1 перед позивачем в сумі 4
667 643,26 грн. належним чином доведений,
документально підтверджений та не
спростований відповідачем.

У зв'язку з неналежним виконанням
грошових зобов'язань позивачем
нараховано індекс інфляції в розмірі 747
358,12 грн. та три проценти річних в
розмірі 98 558,45 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

З огляду на вищенаведене, суд
погоджується з розрахунком трьох
процентів річних в розмірі 98 558,45 грн.
та індексу інфляції в розмірі 747 358,12
грн. наданим позивачем і вважає його
обґрунтованим.

Частиною 1 статті 546 ЦК України
передбачено, що виконання зобов'язання
може забезпечуватися неустойкою,
порукою, гарантією, заставою,
притриманням, завдатком.

В забезпечення виконання зобов'язання
11.01.2014 року між товариством з обмеженою
відповідальністю "Продекспорт-2009"
(кредитор) та приватним підприємством
"Український інформаційний центр
екологічних технологій експертизи та
аудиту" (поручитель) укладено договір
поруки, у відповідності до якого
поручитель зобов'язується солідарно
відповідати перед кредитором на суму
не більше 2 000,00 грн. за виконання
зобов'язань товариства з обмеженою
відповідальністю "АТБ-Маркет" щодо
оплати вартості товару, поставленого
кредитором боржнику в період з січня 2013
року по лютий 2014 року включно.

Відповідно до п.2.2 договору поруки,
кредитор не має права вимагати від
поручителя виконання зобов'язань за
боржника в частині оплати сум
основного боргу, який виник на основі
основного договору на суму більше ніж
2000,00 грн.

Згідно з п.4.2 договору, порука по даному
договору діє до 01.01.2016 року.

Також, 11.01.2014 року між товариством з
обмеженою відповідальністю
"Продекспорт-2009" (кредитор) та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (поручитель)
укладено договір поруки, у
відповідності до якого поручитель
зобов'язується солідарно відповідати
перед кредитором на суму не більше 1
000,00 грн. за виконання зобов'язань
товариства з обмеженою
відповідальністю "АТБ-Маркет" щодо
оплати вартості товару, поставленого
кредитором боржнику в період з січня 2013
року по лютий 2014 року включно.

Відповідно до п.2.2 договору поруки,
кредитор не має права вимагати від
поручителя виконання зобов'язань за
боржника в частині оплати сум
основного боргу, який виник на основі
основного договору на суму більше ніж
1000,00 грн.

Згідно з п.4.2 договору, порука по даному
договору діє до 01.01.2016 року.

Відповідно до ч.1 статті 553 ЦК України,
за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Згідно з ч. 1, 2 статті 554 ЦК України, у
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Частиною 1 статті 543 ЦК України
встановлено, що у разі солідарного
обов'язку боржників (солідарних
боржників) кредитор має право вимагати
виконання обов'язку частково або в
повному обсязі як від усіх боржників
разом, так і від будь-кого з них окремо.

Як вбачається з матеріалів справи,
приватним підприємством "Український
інформаційний центр екологічних
технологій експертизи та аудиту" на
виконання договору поруки частково
сплачено заборгованість в розмірі 900,00
грн., що підтверджується платіжним
дорученням №7 від 31.10.2014 року.

Також, фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_1 на виконання договору поруки
частково сплачено заборгованість в
розмірі 550,00 грн., що підтверджується
квитанцією №112171191 від 31.10.2014 року.

Відповідно п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору.

Частина 2 статті 80 ГПК України
передбачає, що у випадках припинення
провадження у справі повторне
звернення до господарського суду зі
спору між тими ж сторонами, про той же
предмет і з тих же підстав не
допускається.

Враховуючи вищезазначене, суд припиняє
провадження у справі в частині
стягнення з приватного підприємства
"Український інформаційний центр
екологічних технологій експертизи та
аудиту" заборгованості в розмірі 900,00
грн. та в частині стягнення з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1
заборгованості в розмірі 550,00 грн., у
зв'язку з відсутністю предмету спору в
цій частині.

Враховуючи вищезазначене, факт
наявності основної заборгованості у
товариства з обмеженою
відповідальністю "АТБ-Маркет" перед
позивачем в сумі 4 664 643,26 грн., трьох
процентів річних в розмірі 98 558,45 грн.
та індексу інфляції в розмірі 747 358,12
грн. належним чином доведений,
документально підтверджений та не
спростований відповідачем, тому
позовні вимоги визнаються судом
обґрунтовані та такими, що підлягають
задоволенню.

Вимоги позивача щодо стягнення з
приватного підприємства "Український
інформаційний центр екологічних
технологій експертизи та аудиту"
заборгованості в розмірі 1 100,00 грн.
належним чином доведений,
документально підтверджений та
визначний відповідачем 2, тому вимоги в
цій частині підлягають задоволенню.

Вимоги позивача щодо стягнення з
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
заборгованості в розмірі 450,00 грн.
належним чином доведений,
документально підтверджений та
визначний відповідачем 3, тому вимоги в
цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до статті 44 ГПК України,
судові витрати складаються з судового
збору, сум, що підлягають сплаті за
проведення судової експертизи,
призначеної господарським судом,
витрат, пов'язаних з оглядом та
дослідженням речових доказів у місці
їх знаходження, оплати послуг
перекладача, адвоката та інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи. Розмір
судового збору, порядок його сплати,
повернення і звільнення від сплати
встановлюються законом.

Частиною 2 статті 49 ГПК України
передбачено, що якщо спір виник
внаслідок неправильних дій сторони,
господарський суд має право покласти
на неї судовий збір незалежно від
результатів вирішення спору.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, витрати
по сплаті судового збору покладаються
на відповідача 1.

На підставі викладеного, керуючись ч.1
ст. 32, ч.1 ст. 33, ст.ст. 34, 44, ч. 2, 5 ст. 49, п.1-1
ч.1, 2 ст. 80, ст.ст. 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Припинити провадження в частині
стягнення з приватного підприємства
"Український інформаційний центр
екологічних технологій експертизи та
аудиту" заборгованості в розмірі 900,00
грн.

2. Припинити провадження в частині
стягнення з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 550,00
грн.

3. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "АТБ-Маркет" (52005,
Дніпропетровська обл.,
Дніпропетровський район, селище
міського типу Ювілейне, вул. Радгоспна,
буд. 76, ) на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "Продекспорт-2009" (49000,
м. Дніпропетровськ, вул. Універсальна,
будинок1, приміщення 17,
ідентифікаційний код 36573563)
заборгованість в розмірі 4 664 643
(чотири мільйони шістсот шістдесят
чотири тисячі шістсот сорок три) грн. 26
коп., три проценти річних в розмірі 98
558 (дев'яносто вісім тисяч п'ятсот
п'ятдесят вісім) грн. 45 коп., індекс
інфляції в розмірі 747 358 (сімсот сорок
сім тисяч триста п'ятдесят вісім) грн. 12
коп., судовий збір в розмірі 73 080
(сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00
коп.

4. Стягнути з приватного підприємства
"Український інформаційний центр
екологічних технологій експертизи та
аудиту" (02160, м. Київ, вулиця Каунаська,
будинок 13) на користь товариства з
обмеженою відповідальністю
"Продекспорт-2009" (49000, м.
Дніпропетровськ, вул. Універсальна,
будинок1, приміщення 17,
ідентифікаційний код 36573563)
заборгованість в розмірі 1 100 (одна
тисяча сто) грн. 00 коп.

5. Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (02218, АДРЕСА_1, ідентифікаційний
код НОМЕР_1) на користь товариства з
обмеженою відповідальністю
"Продекспорт-2009" (49000, м.
Дніпропетровськ, вул. Універсальна,
будинок1, приміщення 17,
ідентифікаційний код 36573563)
заборгованість в розмірі 450 (чотириста
п'ятдесят) грн. 00 коп.

6. Після набрання рішенням законної
сили видати накази.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК
України, рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата підписання рішення: 17.11.2014 року.

Суддя
С.М. Мудрий