м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/20094/14 17.11.14

За позовом: публічного акціонерного
товариства НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА
КОМПАНІЯ "НАДРА УКРАЇНИ"

до: публічного акціонерного товариства
"УКРНАФТА"

про стягнення 110.778,87 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Єлєніна С.М. - за довіреністю
від 30.10.2014 № 95;

відповідача: Дубчак С.Є. - за
довіреністю від 19.02.2014 № 10-94-7/д.

С У Т Ь
С П О Р У :

Публічне акціонерне товариство
НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "НАДРА
УКРАЇНИ" звернулося до Господарського
суду із позовом до публічного
акціонерного товариства "УКРНАФТА" про
стягнення з останнього заборгованості
в сумі 110.778,87 грн.

Суть спору: позовні вимоги мотивовані
тим, що відповідач не виконав свої
грошові зобов'язання перед позивачем
за договором від 19.12.2013 № 7/2990-Р-123М/13,
оскільки не здійснив розрахунок за
проведені роботи. Вказана обставина
призвела до виникнення у відповідача
перед позивачем заборгованості в сумі
110.778,87 грн.

Таким чином, на підставі
вищевикладеного, позивачем заявлені
позовні вимоги про стягнення з
відповідача заборгованості в сумі
110.778,87 грн.

Відповідач правом, забезпеченим ст. 59
Господарського процесуального кодексу
України, не скористався, відзив на
позов до суду не подав у зв'язку із чим,
відповідно до положень статті 75
Господарського процесуального кодексу
України, справа розглядається за
наявними в ній матеріалами.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 24.09.2014 прийнято позовну заяву
публічного акціонерного товариства
НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "НАДРА
УКРАЇНИ" до розгляду та порушено
провадження у справі № 910/20094/14.

В судовому засіданні 17.11.2014 судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Заслухавши доводи повноважних
представників сторін по суті спору та
дослідивши наявні докази у матеріалах
справи, Господарський суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В :

Між публічним акціонерним товариством
НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "НАДРА
УКРАЇНИ" (далі - позивач) та публічним
акціонерним товариством "УКРНАФТА"
(далі - відповідач) укладено договір від
19.12.2013 № 7/2990-Р-123М/13 про проведення
моніторингу та наукового
супроводження надрокористування (далі
- Договір).

Як вбачається з предмету Договору,
позивач взяв на себе зобов'язання
здійснити роботи з проведення
моніторингу та наукового
супроводження надрокористування з
метою видобування корисних копалин а
відповідач - прийняти та оплатити
роботи відповідно до умов Договору (п.
1.1 Договору).

Відповідно до п. 2.1 Договору обсяг
робіт, етапи та строки їх виконання
наведені у календарному плані, який є
невід'ємною частиною Договору.

По завершенню кожного етапу позивач
надає відповідачу підписаний ним акт
здачі-приймання виконаних робіт (п. 4.1
Договору).

Відповідно до п. 5.1 Договору вартість
робіт за цим Договором визначається
протоколами узгодження договірної
ціни, які є невід'ємною частиною
Договору.

Відповідач перераховує позивачу
попередню оплату у розмірі 100 % від
вартості робіт за відповідним етапом.
Перерахування попередньої оплати
здійснюється на підставі
рахунку-фактури позивача протягом 10
(десяти) банківських днів з дати
отримання рахунку-фактури (п. 5.2
Договору).

Статтею 193 Господарського кодексу
України встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного
кодексу України договір є підставою
виникнення цивільних прав і обов'язків
(зобов'язань), які мають виконуватися
належним чином і в установлений строк
відповідно до вказівок закону,
договору (ст. 526 Цивільного Кодексу
України), а одностороння відмова від
виконання зобов'язання не допускаються
(ст. 525 Цивільного кодексу України).

Виходячи із змісту правовідносин,
останні є відносинами з надання послуг,
тому, права і обов'язки сторін
визначаються, у тому числі, положеннями
глави 63 Цивільного кодексу України.

Положеннями ч. 1 ст. 901 Цивільного
кодексу України передбачено, що за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Так, позивач, на виконання своїх
зобов'язань за Договором та на його
умовах, своєчасно виконав роботи.
Наведена фактична обставина
підтверджується актом виконаних робіт
від 14.01.2014 № Н-00000016. Вказаний акт
підписаний уповноваженими особами
сторін та скріплений відбитками їх
печаток (засвідчена копія вказаного
акту наявна в матеріалах справи). На
виконання п. 5.2 Договору позивачем було
направлено на адресу відповідача
рахунок-фактуру від 11.08.2014 № Н-00000520 для
перерахування грошових коштів за
виконані роботи. Вказаний рахунок
отриманий відповідачем 15.08.2014 року, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення, яке
наявне в матеріалах справи у вигляді
засвідченої копії.

Спір між сторонами судового процесу
виник внаслідок порушення з боку
відповідача його зобов'язання за
Договором, відповідач оплату
замовлених робіт на користь позивача
не здійснив. Наведена обставина
призвела до виникнення у відповідача
перед позивачем заборгованості в сумі
110.778,87 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та
наявних у матеріалах даної справи
доказів, суд дійшов висновку, що позов
підлягає задоволенню повністю з
урахуванням такого.

Приписами ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу
України встановлено, якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України встановлено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк.

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного
кодексу України).

Таким чином, факт наявності
заборгованості у відповідача перед
позивачем належним чином доведений,
документально підтверджений і в той же
час відповідачем не спростований, а
відтак, суд дійшов висновку, що позовна
вимога про стягнення з відповідача
основної заборгованості в сумі 110.778,87
грн є обґрунтованою та такою, що
підлягає задоволенню повністю.

Обов'язок доказування відповідно до
пункту 4 частини третьої статті 129
Конституції України та статті 33
Господарського процесуального кодексу
України розподіляється між сторонами
виходячи з того, хто посилається на
певні юридичні факти, які
обґрунтовують його вимоги та
заперечення. Це стосується і
відповідача, який повинен був довести
належними засобами доказування факт
відсутності порушення зобов'язання.

Відповідно до статті 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Враховуючи, що позовні вимоги
підлягають задоволенню у повному
обсязі, згідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, статтями
82-85 Господарського процесуального
кодексу України, Господарський суд
міста Києва, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з публічного акціонерного
товариства "УКРНАФТА" (04053, м. Київ,
провулок Несторівський, будинок 3-5;
ідентифікаційний код: 00135390, з
будь-якого його рахунку, виявленого
державним виконавцем під час
виконавчого провадження) на користь
публічного акціонерного товариства
НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "НАДРА
УКРАЇНИ" (03151, м. Київ, проспект
Повітрофлотський, будинок 54;
ідентифікаційний код: 31169745, на
будь-який його рахунок, виявлений
державним виконавцем під час
виконавчого провадження) основну
заборгованість в сумі 110.778 (сто десять
тисяч сімсот сімдесят вісім) грн 87 коп;
витрати по сплаті судового збору в сумі
2.215 (дві тисячі двісті п'ятнадцять) грн 58
коп.

3. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 24 листопада 2014
року

Суддя
С.В. Балац