РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2014 р.
Справа № 5004/814/12

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді Гулова
А.Г.

судді
Олексюк Г.Є. ,

судді
Петухов М.Г.

при секретарі судового засідання Яцюку
В.В.

за участю представників сторін:

від стягувача: Слупко Н.А. -
представника за довіреністю від
22.09.2014р.

від боржника: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Рівненського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Приватного
підприємства "Багіра"

на ухвалу господарського суду
Волинська області від 23.09.2014р.

у справі №5004/814/12 (суддя Бондарєв С.В.)

за позовом Приватного підприємства
"Багіра", м.Луцьк

до Комунального підприємства "Луцьке
підприємство електротранспорту",
м.Луцьк

про стягнення 433 857, 65 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Волинської області від 03.11.2014р. у справі
№5004/814/12 відмовлено в задоволенні
заяви, а саме видачі наказу суду про
звернення стягнення на майно
Комунального підприємства "Луцьке
підприємство електротранспорту" на
користь Приватного підприємства
"Багіра" в сумі 403 043,22 грн.

Не погоджуючись з винесеною
ухвалою, Приватне підприємство "Багіра"
звернулося до суду з апеляційною
скаргою, в якій просить оскаржену
ухвалу скасувати повністю та прийняти
нову ухвалу, якою зобов'язати
господарський суд Волинської області,
видати наказ суду про звернення
стягнення на майно Комунального
підприємства "Луцьке підприємство
електротранспорту" на користь
Приватного підприємства "Багіра" в сумі
403 043,22 грн.

Мотивуючи апеляційну скаргу,
Приватне підприємство "Багіра"
зазначає, зокрема, наступне:

- 24.02.2014р. ПП "Багіра" зверталося до
першого ВДВС ЛМУЮ з письмовою заявою
про здійснення реалізації описаного
майна боржника, проте, ВДВС повідомив,
що виконавчим документом не
передбачено звернення стягнення на
майно боржника. Якщо у відповідача
відсутні кошти на рахунку в банку або
коли їх не вистачає для покриття
заборгованості, господарський суд може
змінити спосіб виконання рішення і
видати наказ про звернення стягнення
на майно. Оскільки перелік майна
боржника, на яке може бути звернено
стягнення, визначає державний
виконавець у порядку, передбаченому ЗУ
"Про виконавче провадження", наказ
господарського суду не повинен містити
такого переліку, а лише вказівку про
звернення стягнення на майно у сумі, що
підлягає стягненню за рішенням
господарського суду.

- також у п.5 роз'яснення президії Вищого
господарського суду України від
28.03.2002р. №04-5/365 "Про деякі питання
практики виконання рішень, ухвал,
постанов господарських судів України"
зазначається, що питання про
відстрочку або розстрочку виконання
постанови або ухвали апеляційної чи
касаційної інстанції за наявності
обставин, передбачених ч. 1. ст. 121 ГПК
України, вирішує сама апеляційна чи
касаційна інстанція, якщо ці обставини
стали їй відомі до винесення ухвали або
постанови за результатами перегляду
рішення господарського суду першої
інстанції. У цих випадках припис про
відстрочку чи розстрочку, зміну
способу та порядку виконання ухвали
або постанови має міститись у
резолютивній частині зазначеної
ухвали або постанови. В інших випадках,
тобто коли відповідну заяву подано
стороною, державним виконавцем після
винесення ухвали або постанови
апеляційною чи касаційною інстанцією,
питання про відстрочку або розстрочку,
зміну способу та порядку виконання
цієї ухвали чи постанови вирішує
господарський суд першої інстанції.

- пунктом 7.5 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України" від 17.10.2012р. №9, передбачено,
якщо у відповідача відсутні кошти на
рахунку в банку або коли їх не вистачає
для покриття заборгованості,
господарський суд може змінити спосіб
виконання рішення і видати наказ про
звернення стягення на його майно.
Оскільки майно боржника, на яке може
бути звернуто стягнення, визначається
державним виконавцем у порядку,
встановленому ЗУ "Про виконавче
провадження", господарський суд у
своєму наказі не зобов'язаний
зазначати конкретне майно, а має
вмістити в ньому лише вказівку про
звернення стягнення на майно в сумі, що
підлягає стягненню за рішенням
господарського суду. Наведене не
виключає права господарського суду з
метою захисту у найбільш ефективний та
справедливий спосіб порушених
відповідачем майнових прав позивача
зазначити у виданому ним наказі й
конкретне майно відповідача, на яке
слід звернути стягнення, якщо в
розпорядженні суду є достовірні дані
про його наявність у відповідача.

- під час розгляду заяви судом першої
інстанції представники відповідача та
органу виконавчої служби не
заперечували про зміну способу
виконання рішення суду шляхом видачі
наказу про звернення стягнення на
майно, проте дана обставина судом не
була взята до уваги.

Відповідно до ч.5 ст.106 ГПК України,
апеляційні скарги на ухвали місцевого
господарського суду розглядаються в
порядку, передбаченому для розгляду
апеляційних скарг на рішення місцевого
господарського суду.

Представник стягувача у судовому
засіданні 11.11.2014р. підтримала доводи,
викладені в апеляційній скарзі та
надала пояснення в обґрунтування своєї
правової позиції. Просить ухвалу
господарського суду Волинська області
від 23.09.2014р. у справі №5004/814/12 скасувати
та прийняти нову ухвалу, якою
зобов'язати господарський суд
Волинської області, видати наказ про
звернення стягнення на майно
Комунального підприємства "Луцьке
підприємство електротранспорту" в
користь Приватного підприємства
"Багіра" на суму 403 043,22 грн.

Представник боржника в засідання суду
не з'явився, письмового відзиву на
апеляційну скаргу не надав, однак
11.11.2014р. від нього надійшло клопотання
про відкладення розгляду справи, з
посиланням на перебування на
стаціонарному лікуванні в Луцькій
міській лікарні №2. Проте, судом
відмовлено у задоволенні клопотання
представника боржника, оскільки
зазначені у ньому обставини належними
доказами не підтверджені.

Враховуючи норми ст.101 ГПК України
про межі перегляду справ в апеляційній
інстанції та той факт, що неявка в
засідання суду представника боржника,
належним чином та відповідно до
законодавства повідомленого про дату,
час та місце розгляду справи, не
перешкоджає перегляду оскарженої
ухвали, судова колегія розглянула
апеляційну скаргу за відсутності
представника боржника.

Заслухавши пояснення
представника стягувача, обговоривши
доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, перевіривши повноту
з'ясування та доведеність всіх
обставин, що мають значення для справи,
правильність застосування
господарським судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при винесенні оскарженої ухвали,
судова колегія вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає,
виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів
справи, 17.09.2012р. на виконання рішення
господарського суду Волинської
області від 30.08.2012р. у справі №5004/814/12,
яким стягнуто з Комунального
підприємства "Луцьке підприємство
електротранспорту" на користь
Приватного підприємства "Багіра" 403 043,22
грн. з них 377 504 грн. заборгованості, 14
557,61 грн. інфляційних втрат, 10 981,61
грн. відсотків річних, а також 8 160,86 грн.
витрат по оплаті судового збору, було
видано наказ №5004/814/12-1.

11.09.2014р. Приватне підприємство "Багіра",
посилаючись на ст. 121 ГПК України, ст. 11
ЗУ "Про виконавче провадження",
звернулось до суду із заявою №б/н від
11.09.2014р. про зміну способу виконання
рішення від 30.08.2012р. у справі №5004/814/12, в
якій просить суд видати наказ про
звернення стягнення на майно
Комунального підприємства "Луцьке
підприємство електротранспорту" в
користь Приватного підприємства
"Багіра" на суму 403043,22грн.

В обгрунтування заяви стягувач,
зокрема, зазначив, що виконавчою
службою відповідно до постанови про
відкриття виконавчого провадження від
24.09.2012р. було відкрито виконавче
провадження ВП №34471964 з виконання
наказу господарського суду Волинської
області від 17.09.2012р. №5004/814/12-1, однак з
вересня 2012р. не було здійснено
виконавчих дій, спрямованих на
виконання наказу суду.

Крім того, вказує стягувач,
24.02.2014р. ПП "Багіра" зверталося до
Першого відділу ДВС Луцького МУЮ з
письмовою заявою про здійснення
реалізації описаного майна боржника,
проте Перший відділ ДВС Луцького МУЮ
повідомив, що виконавчим документом не
передбачено звернення стягнення на
майно боржника.

Як вже зазначалося, ухвалою
господарського суду Волинської
області від 23.09.2014р. відмовлено у
задоволенні заяви, а саме видачі наказу
суду про звернення стягнення на майно
Комунального підприємства "Луцьке
підприємство електротранспорту" на
користь Приватного підприємства
"Багіра" в сумі 403 043,22 грн.

Колегія суддів апеляційного
господарського суду погоджується з
висновком суду першої інстанції, з
огляду на таке.

Статтею 36 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачена
можливість звернення сторони до суду,
який видав виконавчий документ, із
заявою про встановлення або зміну
способу і порядку виконання рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 121 Господарського
процесуального кодексу України при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора і у
виняткових випадках, залежно від
обставин справи, може відстрочити або
розстрочити виконання рішення, ухвали,
постанови, змінити спосіб та порядок їх
виконання.

У п. 10 постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про практику
розгляду судами скарг на рішення, дії
або бездіяльність органів і посадових
осіб державної виконавчої служби та
звернень учасників виконавчого
провадження" від 26.12.2003 № 14 зазначено,
що при вирішенні заяв державного
виконавця чи сторони про відстрочку
або розстрочку виконання рішення,
встановлення або зміну способу й
порядку його виконання суду потрібно
мати на увазі, що відповідно до ст. 351
ЦПК і ст. 121 ГПК їх задоволення можливе
лише у виняткових випадках, які суд
визначає, виходячи з особливого
характеру обставин, що ускладнюють або
виключають виконання рішення (хвороба
боржника або членів його сім'ї,
відсутність у нього майна, яке за
рішенням суду має бути передане
стягувачу, стихійне лихо, інші
надзвичайні події тощо).

Обгрунтовуючи свою заяву,
стягувач вказує на те, що виконавчою
службою відповідно до постанови про
відкриття виконавчого провадження від
24.09.2012р. було відкрито виконавче
провадження ВП №34471964 з виконання
наказу господарського суду Волинської
області від 17.09.2012р. №5004/814/12-1. 24.02.2014р.,
однак з вересня 2012р. не було здійснено
виконавчих дій, а на звернення ПП
"Багіра" до Першого відділу ДВС
Луцького МУЮ з письмовою заявою про
здійснення реалізації описаного майна
боржника Перший відділ ДВС Луцького
МУЮ повідомив, що виконавчим
документом не передбачено звернення
стягнення на майно боржника. Якщо у
відповідача відсутні кошти на рахунку
в банку або коли їх не вистачає для
покриття заборгованості,
господарський суд може змінити спосіб
виконання рішення і видати наказ про
звернення стягнення на його майно.
Оскільки перелік майна боржника, на яке
може бути звернено стягнення, визначає
державний виконавець у порядку,
визначеному Законом України "Про
виконавче провадження", наказ
господарського суду не повинен містити
такого переліку, а лише вказівку про
звернення стягення на майно у сумі, що
підлягає стягненню за рішенням
господарського суду.

В силу ст. 33 ГПК України зявник має
довести ті обставини на які він
посилається.

Проте стягувач, не надав суду
доказів неможливості стягнення з
боржника суми боргу у визначений
рішенням господарського суду
Волинської області від 30.08.2012р. у справі
№5004/814/12 спосіб, не подано доказів на
підтвердження відсутності коштів на
рахунках боржника та оскарження дій
виконавчої служби в порядку,
передбаченому ЗУ "Про виконавче
провадження" щодо непроведення дій по
виконанню наказу господарського суду
Волинської області від 17.09.2012р.
№5004/814/12-1 у справі 5004/814/12.

При цьому, матеріали справи не
містять доказів закінчення
виконавчого провадження через
неможливість виконання у спосіб,
передбачений рішенням суду від 17.09.2012р.
№5004/814/12-1, відсутні також висновки
державного виконавця Другого відділу
Державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Волинській
області про неможливість виконання
рішення господарського суду
Волинської області від 30.08.2012р. у справі
№5004/814/12.

Таким чином, стягувач не довів
суду винятковість даного випадку та
необхідність зміни способу виконання
рішення у вигляді звернення стягнення
на майно Комунального підприємства
"Луцьке підприємство
електротранспорту" на користь
Приватного підприємства "Багіра" на
суму 403 043,22 грн.

Крім того слід зазначити, зміна
способу та порядку виконання рішення
суду є правом, а не обов'язком суду.
Посилання заявника на обставини, які не
підтвердженні засобами доказування, не
вказують на ускладнення або
неможливість виконання рішення суду у
визначений спосіб та не є підставою для
зміни способу виконання рішення.

Відтак, доводи апеляційної скарги
спростовуються наведеним вище,
матеріалами справи та не грунтуються
на нормах чинного законодавства.

Скаржником не доведено наявність
підстав для скасування або зміни
оскарженої ухвали суду першої
інстанції.

Враховуючи вищевикладене,
колегія суддів вважає, що ухвала
господарського суду Волинської
області від 23.09.2014р. відповідає
матеріалам справи, винесена з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 101,103,105,106
Господарського процесуального кодексу
України, Рівненський апеляційний
господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу господарського суду
Волинської області від 23.09.2014р. у справі
№5004/814/12 залишити без змін, а апеляційну
скаргу Приватного підприємства
"Багіра", м. Луцьк - без задоволення.

2. Справу №5004/814/12 повернути до
господарського суду Волинської
області.

Головуючий суддя
Гулова А.Г.

Суддя
Олексюк Г.Є.

Суддя
Петухов М.Г.