ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ
РІШЕННЯ

17.11.2014р.
Справа № 907/986/14

За позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, м. Ужгород

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2,
с. Сюрте, Ужгородський р-н.

про стягнення загальної суми 27 772,95грн.
(в тому числі сума 22 939,41грн. - основний
борг, сума 400,03грн. - три проценти річних,
сума 2 139,57грн. - нарахованої пені та
сума 2 293,94грн. - нарахованого штрафу в
якості плати за користування чужими
грошовими коштами у розмірі 10
відсотків від простроченої суми).

Суддя В.І. Карпинець

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3 - представник за
нотаріально посвідченою довіреністю
від 02.10.2014р.

від відповідача: явка на власний розсуд

СУТЬ СПОРУ: Фізична особа - підприємець
ОСОБА_1, м. Ужгород (далі -
позивач) звернулася до господарського
суду з позовом до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2, с. Сюрте,
Ужгородський р-н. (далі - відповідач)
про стягнення загальної суми 27 772,95грн.
(в тому числі сума 22
939,41грн. основного боргу, сума 400,03грн.
нарахованих трьох процентів річних,
сума 2 139,57грн. нарахованої пені та сума 2
293,94грн. нарахованих процентів, в якості
плати за користування чужими грошовими
коштами у розмірі 10 відсотків від
простроченої суми), з урахуванням
уточнення представником позивача щодо
заявлених позовних вимог.

Представник позивача, у дане судове
засідання подала до матеріалів справи
письмову заяву від 27.10.2014р. про
зменшання розміру позовних вимог
(а.с.45-46) в якій зазначено, що сумою
основного боргу є 18 939,41грн., з
урахуванням обставини сплати
відповідачем по періоду 30.09.2014р. суми 1
100,00грн. в рахунок погашення боргу та
суми 2 900,00грн., яка зазначена у акті
звірки взаємних розрахунків станом на
20.09.2014р. та яка помилково не була
врахована позивачем при поданні до
суду позовної заяви та долучено до
даної заяви: Додаток №1, як уточнений
розрахунок пені та яка становить суму
112,85грн. нарахованої пені (а.с.47), Додаток
№2, як уточнений розрахунок трьох
процентів річних та яка становить суму
18,88грн. нарахованих трьох процентів
річних (а.с.48) та додатково долучено
засвідчені копії видаткових накладних
про відпуск відповідачеві по періоду з
06.02 по 03.04.2014р. товару, а саме: №8896 від
06.02.2014р. на суму 327,75грн.; №9988 від
11.02.2014р. на суму 685,80грн.; №10398 від
12.02.2014р. на суму 122,35грн.; №10485
від 12.02.2014р. на суму 1 704,15грн.; №10493
від 12.02.2014р. на суму 294,00грн.; №10955 від
13.02.2014р. на суму 802,40грн.; №11347 від
17.02.2014р. на суму 1 223,64грн.;
№12335 від 19.02.2014р. на суму 235,20грн.; №13409
від 24.02.2014р. на суму 1
547,52грн.; №14222 від 26.02.2014р. на суму 1
480,60грн.; №16162 від 06.03.2014р. на суму 4
804,53грн.; №16238 від 06.03.2014р. на
суму 290,40грн.; №17285 від 11.03.2014р. на суму
1 184,80грн.; №18719 від 18.03.2014р.
на суму 1 663,10грн.; №18758 від 18.03.2014р. на
суму 1 186,68грн.; №19050 від 19.03.2014р. на суму
1 408,30грн.; №19921 від 24.03.2014р. на
суму 1 316,25грн.; №22316 від 02.04.2014р. на
суму 473,40грн. та №22586 від
03.04.2014р. на суму 1 070,25грн. (а.с.49-69).

Представник позивача позовні
вимоги підтримала в повному обсязі, з
підстав зазначених у позовній заяві
(а.с.5-7) та з посиланням на підтвердження
даних позовних вимог долученими до
матеріалів справи документальними
доказами. Зокрема, посилається на не
проведення відповідачем в повному
обсязі оплати вартості отриманого
товару за накладними, відповідно до
укладеного Договору поставки товару
від 01.02.2014р., що передбачено умовами
даного Договору, у зв"язку з чим у
відповідача наявна перед позивачем
заборгованість у залишку сумі 18
939,41грн. основного боргу, з урахуванням
письмової заяви від 27.10.2014р. про
зменшення розміру позовних вимог. Крім
того, відповідно до вимог даного
Договору додатково заявлено до
стягнення пеню та яка становить суму
112,85грн. нарахованої пені, відповідно до
Додатку №1, як уточненого розрахунку
пені до письмової заяви від 27.10.2014р. про
зменшення розміру позовних вимог та
нараховані проценти в якості плати за
користування чужими грошовими коштами
у розмірі 10 відсотків від простроченої
суми та які становлять суму 1 893,94грн.
нарахованих таких процентів, з
урахуванням письмової заяви від
27.10.2014р. про зменшення розміру позовних
вимог, а також, з урахуванням вимог ст.
625 ЦК України, додатково заявлено до
стягнення з відповідача на користь
позивача три проценти річних та які
становлять суму 18,88грн. нарахованих
трьох процентів річних, відповідно до
Додатку №2, як уточненого розрахунку
до письмової заяви від
27.10.2014р. про зменшення розміру позовних
вимог.

Також додатково зазначила про
відсутність доказів сплати
відповідачем на користь позивача
заявленої до стягнення суми позовних
вимог у зменшеному розмірі або будь -
якої суми таких позовних вимог.

Відповідач повторно письмовий відзив
на позов з доказами в його
обґрунтування не подав, свого
уповноваженого представника у
засідання суду не направив. Про час і
місце розгляду даної справи належним
чином повідомлений судом на підставі
ухвали суду від 20.10.2014р. про
відкладення розгляду справи
№907/986/14 на 17.11.2014р. (а.с.43-44), яка не
поверталась на адресу суду, що
засвідчує обставину її отримання
відповідачем.

Дана обставина свідчить про належне
виконання господарським судом
обов'язку щодо повідомлення учасників
судового процесу про вчинення судом
певних процесуальних дій по даній
справі.

Отже, відповідач мав можливість
скористатись правами,
передбаченими ст.22 ГПК України, що ним
зроблено не було.

Суд також зазначає, що ухвала суду
від 09.10.2014р. про порушення провадження у
справі №907/986/14, яка була надіслана
відповідачеві, на адресу зазначену
позивачем у позовній заяві: АДРЕСА_1,
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення, була отримана
відповідачем, що підтверджено
повідомленням про вручення 10.10.2014р.
відповідачеві вищезазначеної
кореспонденції суду (а.с.3). Дана
обставина також засвідчує той факт, що
відповідачеві відомо про наявність
даного спору по даній справі.

За вищенаведених обставин, судом вжито
достатніх заходів щодо повідомлення
учасників судового процесу (в тому
числі і відповідача) про вчинення
вищезазначених процесуальних дій по
даній справі, а тому спір по даній
справі у даному судовому засіданні
вирішується, з урахуванням вимог ч.1
ст.69 ГПК України, на підставі наявних у
справі матеріалів в порядку ст. 75 ГПК
України.

Розгляд справи відкладався
відповідно до вимог ст. 77 ГПК України.

У судовому засіданні 17.11.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини рішення
відповідно до ч.2 ст.85 ГПК України.

Вивчивши та проаналізувавши
подані по справі доказові матеріали,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, між
Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1,
як Постачальником (позивачем) та
Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2,
як Покупцем (відповідачем) було
укладено Договір поставки товару від
01.02.2014р. (далі - Договір, а.с.14-15),
предметом якого було зобов"язання
Постачальника поставити товари (надалі
Товар) в асортименті та за цінами, що
вказані в накладних, а Покупець
зобов"язується прийняти та оплатити
товар в термін обумовлений даним
договором.

Відповідно до п.4.1 Договору Покупець
зобов"язаний здійснювати розрахунок за
отриманий по накладних згідно даного
договору товар протягом 7 (семи)
календарних днів з моменту поставки
відповідної партії товару. Оплата
здійснюється у національній валюті
України, шляхом сплати на банківський
рахунок Продавця (п.4.3 Договору).

Як вбачається з матеріалів справи
позивачем, на виконання даного
Договору, було поставлено
відповідачеві, по періоду з 04.02 по
03.04.2014р. товар на загальну суму 47
529,41грн., що підтверджується наявними у
справі видатковими накладними
(а.с.а.с.17-24, 34-37 та 49-69).

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Також дане правило закріплено в
Господарському кодексі України.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Також необхідність виконання
взятого на себе зобов"язання
передбачена вимогами ст.530 Цивільного
кодексу України.

Відповідно до вимог ст.525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлене
договором або законом.

У відповідності до вимог ст. 610 ЦК
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) та відповідно до
вимог п.1 ст.625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Відповідачем, по періоду з 03.03 по
01.07.2014р., було сплачено на користь
позивача 27 490,00грн., що підтверджується
банківською довідкою по рахунку
позивача (а.с.25).

Разом з тим, з урахуванням вимог п.4.1
Договору, залишилась несплаченою сума
20 039,41грн..

Для досудового врегулювання спору
позивачем було надіслано
відповідачеві письмову претензію від
27.08.2014р. з вимогою щодо необхідності
оплати залишку суми заборгованості
(а.с.27), що підтверджується поштовою
квитанцією від 28.08.2014р.
№2903 та поштовим описом від 28.08.2014р. про
вкладення у цінний лист (а.с.8). Разом з
тим дана заборгованість, станом на
29.09.2014р., залишилась відповідачем не
погашеною.

Суд зазначає, що відповідачем по
періоду 30.09.2014р. було сплачено на
користь позивача суму 1 100,00грн., в
рахунок погашення наявного боргу, що
підтверджується банківською випискою
по рахунку позивача (а.с.39).

Інша сума 18 939,41грн. залишку основного
боргу , станом на день вирішення судом
спору по суті, не була погашеною
відповідачем перед позивачем.

Оскільки, як було зазначено вище, у
відповідача наявна перед позивачем
заборгованість у сумі 18 939,41грн. залишку
по основному боргу та у матеріалах
справи відсутні докази щодо
зворотнього, тому, з урахуванням
вищезазначених норм ЦК України та ГК
України, позовні вимоги у даній частині
позову є такими, що належним чином
позивачем відповідно до вимог ст.ст. 32,
33, 34 ГПК України обґрунтовані та
підтверджені матеріалами справи та
фактичними обставинами, не спростовані
відповідачем, а тому вказана сума 18
939,41грн. залишку основного боргу
підлягає до стягнення з відповідача в
примусовому порядку на користь
позивача.

Вимогами п.1 ст.546 ЦК України
передбачено, що виконання зобов'язання
може забезпечуватися неустойкою,
порукою, гарантією, заставою,
притриманням, завдатком та у ст.549 цього
ж Кодексу наведено поняття неустойки
(штрафу, пені) та штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання (п.1 ст.549 ЦК України) та
пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання (п.2
ст.549 ЦК України).

Відповідно вимог п.2 ст. 551 ЦК
України передбачено, що розмір
неустойки (штрафу, пені),
встановлюється Договором.

Пунктом 4.5 Договору передбачено, що
Покупець у разі прострочення
виконання грошового зобов"язання, на
вимогу Постачальника зобов"язаний
сплатити пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми
простроченого платежу за кожен день
прострочення виконання

Також пунктом 7.1 Договору передбачено,
що у разі несвоєчасної оплати товару
Покупець зобов"язаний сплатити
постачальнику пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
суми боргу за кожний день прострочки
від суми даного договору, починаючи з
наступного банківського дня.

За вищенаведених обставин, є
правомірним, відповідно до
вимог п. 4.5 та п.7.1 Договору, з
урахуванням вимог п. 6 ст. 232 ГК України,
додаткове нарахування відповідачеві
пені в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ від суми заборгованості з
отриманого товару за кожною окремо
взятою накладною, та яка ( нарахована
пеня) становить загальну суму 112,85грн.
нарахованої пені, відповідно до
Додатку №1, як уточненого розрахунку
пені (а.с.47), який перевірено судом, та
яка сума 112,85грн. нарахованої пені
також підлягає стягненню з відповідача
у примусовому порядку на користь
позивача.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України
передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

У зв"язку з вищенаведеною нормою, є
правомірним нарахування позивачем
відповідачеві трьох процентів річних у
сумі 18,88грн., відповідно до Додатку №2,
як уточненого розрахунку трьох
процентів річних (а.с.48), який
перевірено судом, а тому нарахована
сума 18,88грн. трьох процентів річних
також підлягає стягненню з відповідача
у примусовому порядку на користь
позивача.

Відповідно до ч.5 ст.694 ЦК України, якщо
покупець прострочив оплату товару, на
прострочену суму нараховуються
проценти відповідно до ст.536 цього
кодексу від дня, коли товар мав бути
оплачений, до дня його фактичної
оплати.

Відповідно до ч.1 ст. 536 ЦК України за
користування чужими грошовими коштами
боржник зобов'язаний сплачувати
проценти, якщо інше не встановлено
договором. Частиною 2 статті 536 ЦК
України передбачено, що розмір
процентів за користування чужими
грошовими коштами встановлюється
договором, законом або іншим актом
цивільного законодавства.

Договором поставки товару
встановлено, зокрема, п.4.5, що Покупець у
разі прострочення виконання
грошового зобов"язання, на вимогу
Постачальника зобов"язаний сплатити
суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за
весь час прострочення, а також 10
відсотків від простроченої суми в
якості плати за користування чужими
грошовими коштами та пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
суми простроченого платежу за кожен
день прострочення виконання.

У зв'язку з тим, що, як було зазначено
вище, відповідачем, станом на 01.10.2014р.,
не було сплачено суму 18 939,41грн. залишку
по основному боргу, тому відповідно до
вимог п.4.5 Договору, є правомірним
нарахування позивачем відповідачеві
суми 1 893,94грн. процентів, в якості плати
за користування чужими грошовими
коштами у розмірі 10 відсотків від
простроченої суми 18 939,41грн. залишку по
основному боргу, з урахуванням
письмової заяви від 27.10.2014р. про
зменшення розміру позовних вимог, а
тому нарахована сума 1 893,94грн.
процентів також підлягає стягненню з
відповідача у примусовому порядку на
користь позивача.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України, суд
покладає на відповідача обов"язок щодо
відшкодування на користь позивача
суми 1 827,00грн. понесених витрат по
сплаті судового збору.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 193, 232 п.6 Господарського
кодексу України, ст. ст. 525, 526, 530, 536, 546
п.1, 549, 551 п.2, 610, 625 ч.1 та ч.2, 694 ч.5
Цивільного кодексу України та ст.ст. 4,
22, 33, 43, 44, 49, 69, 75, 77, 82 - 85, 115, 116
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 /
АДРЕСА_1 ідентифікаційний
номер НОМЕР_1/ на користь Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 /АДРЕСА_2,
ідентифікаційний номер
НОМЕР_2 / загальну суму 20 965,08грн. /в тому
числі сума 18 939,41грн. основного боргу,
сума 18,88грн. нарахованих трьох
процентів річних, сума 112,85грн.
нарахованої пені та сума 1 893,94грн.
нарахованих процентів, в якості плати
за користування чужими грошовими
коштами у розмірі 10 відсотків від
простроченої суми/ та суму 1 827,00грн. у
відшкодування витрат по сплаті
судового збору.

Видати наказ.

3. Рішення суду набирає законної
сили в порядку встановленому
відповідно до ст.85 ГПК України
та може бути оскаржено в порядку та
строки, передбачені вимогами ст. 93 ГПК
України.

Повне рішення складено 21.11.2014р.

Суддя
В.І. Карпинець