ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2014 р.Справа № 922/113/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

головуючий суддя Бринцев О.В.

судді: Лавренюк Т.А. , Макаренко О.В.

при секретарі судового засідання Гула
Д.В.

розглянувши справу

за позовом фізичної особи Зубаря
Всеволода Владиславовича, м. Харків;
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
позивача - Зубар Владислав
Володимирович, м. Харків; до
відповідача-1: Товариства з обмеженою
відповідальністю Науково-виробниче
підприємство "Укроснова", м. Харків ,
відповідача-2: Публічного акціонерного
товариства "Універсал Банк", м. Київ
третя особа -1, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідачів: Підприємство
"Основа-Промінвест" Громадської
організації "Фонд підтримки інвалідів",
м. Харків; третя особа-2, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідачів: фізична особа
Білоусов Сергій Юрійович, м. Харків;
третя особа-3, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідачів: Приватний
нотаріус Харківського міського
нотаріального округу Хаславська
Карина Валентинівна, м. Харків; про
визнання недійсним рішень загальних
зборів та договорів іпотеки за участю
представників:

позивача: Зубар Владислав
Володимирович, дов. від 12.08.2013р. №414,

Гайдар О.В., дов. від 16.05.2014р. №1574;

третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача - Зубар Владислав
Володимирович, особисто;

відповідача-1: не з"явився;

відповідача-2: Тітаренко О.О., дов. від
21.11.2013р.;

третьої особи-1: не з'явився;

третьої особи-2: не з"явився;

третьої особи-3: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

16.01.2014р. Зубар Всеволод Владиславович
звернувся до господарського суду
Харківської області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю Науково-виробниче
підприємство "Укроснова" та Публічного
акціонерного товариства "Універсал
Банк", в якому просить суд:

- визнати недійсними рішення, прийняті
згідно протоколів загальних зборів
учасників ТОВ НВП "Укроснова" за 2010 р.
щодо згоди на передачу в іпотеку ПАТ
"Універсал Банк" приміщень в нежитлові
будівлі за адресою: м.Харків, вул.
Юріївська, 17, перший поверх
літ."3-3","1-13","13А", загальною площею 457,2
м.кв.; другий поверх літ."3-3№,"14-32",
загальною площею 407,5м.кв.

- визнати недійсним договір іпотеки від
16 липня 2010 року №ВL11417 та від 28 січня 2010
року №ВL11057 укладений ТОВ НВП
"Укроснова " з ПАТ"Універсал Банк" щодо
згоди на передачу в іпотеку
ПАТ"Універсал Банк" приміщень в
нежитловій будівлі за адресою: м.
Харків, вул.Юріївська, 17, перший поверх
літ."3-3","1-13","13А", загальною площею 457,2
м.кв.; другий поверх літ."3-3№,"14-32",
загальною площею 407,5м.кв.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач посилається на положення
ст.ст. 43, 61 Закону України "Про
господарські товариства" та ст.ст.203, 215
Цивільного кодексу України, зокрема,
зазначає, що укладені договори іпотеки
від 16 липня 2010 року №ВL11417 та від 28 січня
2010 року №ВL11057, а також рішення
загальних зборів учасників позивача
про їх укладання не відповідають
вимогам чинного законодавства.

Зокрема, позивач, Зубар Всеволод
Владиславович, стверджує, що Зубар
Владислав Володимирович, котрий був
учасником ТОВ НВП "Укроснова" станом на
відповідний час, не брав участь у
загальних зборах товариства, а його
підпис на витягах з протоколів
загальних зборів, якими надано згоду на
передачу в іпотеку ПАТ"Універсал Банк"
нерухомого майна товариства,
підроблений.

30.10.2014р. позивач подав до суду заяву про
уточнення позовних вимог (вх. № 37979), яка
по суті є заявою про зміну предмету
позову. Суд відмовляє у прийнятті до
розгляду цієї заяви про зміну предмету
позову, оскільки в судовому засіданні
24.07.2014р. розгляд даної справи розпочато
по суті (протокол від 24.07.2014р., т. ІІІ а.с.
29-30), а згідно ч.4 ст. 22 ГПК України
позивач має право змінити предмет або
підставу позову лише до початку
розгляду господарським судом справи по
суті.

Також позивач звернувся до суду із
заявою про призначення та проведення
судової експертизи (від 30.10.2014р. вх. №
37980), яке мотивує тим, що лише під час
розгляду даної справи йому став
відомий повний перелік рішень
загальних зборів ТОВ "НВП Укроснова" на
яких підроблений підпис учасника
(засновника) Зубар В.В. та додаткових
угод, додатків до договору іпотеки,
укладених на підставі таких рішень, а
тому просить призначити експертизу
відносно протоколів до вказаних
рішень загальних зборів.

Розглянувши вказане клопотання, суд
відмовляє у його задоволенні, як
такому, що не відповідає ст.41 ГПК
України (господарський суд призначає
судову експертизу для роз'яснення
питань, що виникають при вирішенні
господарського спору і потребують
спеціальних знань). Пропоновані в
клопотанні питанні не стосуються
предмету спору у даній справі, а
стосуються предмету позову,
визначеного у заяві про зміну предмету
позову у прийнятті якої судом
відмовлено.

Крім того, позивач просить суд вжити
заходів забезпечення позову у справі
№922/113/14 шляхом заборони ТОВ "НВП
"Укроснова", ПАТ "Універсал Банк"
вчиняти дії щодо відчуження, передачі в
іпотеку, звернення стягнення, передачі
прав на предмет іпотеки у вигляді
нерухомого майна за адресою: м. Харків,
вул. Юріївська, 17, що належить на праві
власності ТОВ НВП "Укроснова" (заява від
10.11.2014р. вх. № 39719). Своє клопотання
мотивує тим, що Білоусов С.Ю. не
повертає кредитні кошти Банку за
кредитним договором, для забезпечення
належного виконання якого укладено
договір іпотеки на майно, що належить
позивачу, на останнє Банк може звернути
стягнення.

Вирішуючи клопотання про забезпечення
позову суд керується ст.ст. 66, 67 ГПК
України. Згідно ст. 66 ГПК України
господарський суд за заявою сторони,
прокурора чи його заступника, який
подав позов, або з своєї ініціативи має
право вжити заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду. Суд також
враховує Роз'яснення ВАСУ від 23.08.94р.
№02-5/611 „Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову " та Інформаційний лист ВГСУ від
12.12.2006 р. №01-8/2776 „Про деякі питання
практики забезпечення позову ", де
зокрема, звертається увагу судів на
наступне. У вирішенні питання про
забезпечення позову господарський суд
має здійснити оцінку обґрунтованості
доводів заявника щодо необхідності
вжиття відповідних заходів з
урахуванням такого: розумності,
обґрунтованості і адекватності вимог
заявника щодо забезпечення позову;
забезпечення збалансованості
інтересів сторін, а також інших
учасників судового процесу; наявності
зв'язку між конкретним заходом до
забезпечення позову і предметом
позовної вимоги, зокрема, чи спроможний
такий захід забезпечити фактичне
виконання судового рішення в разі
задоволення позову; імовірності
утруднення виконання або невиконання
рішення господарського суду в разі
невжиття таких заходів; запобігання
порушенню у зв'язку із вжиттям таких
заходів прав та охоронюваних законом
інтересів осіб, що не є учасниками
даного судового процесу. Умовою
застосування заходів до забезпечення
позову є достатньо обґрунтоване
припущення, що майно (в тому числі
грошові суми, цінні папери тощо), яке є у
відповідача на момент пред'явлення
позову до нього, може зникнути,
зменшитись за кількістю або
погіршитись за якістю на момент
виконання рішення.

В даному разі до клопотання про
забезпечення позову позивачем не
додано доказів того, що відповідачі
дійсно мають наміри і мають можливість
вчинити дії, про які йдеться в
клопотанні або іншим чином можуть
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення господарського суду.
Відсутні такі докази і в матеріалах
справи. За таких обставин суд приходить
до висновку про те, що клопотання
позивача про забезпечення позову є
необґрунтованим, а тому правових
підстав для його задоволення немає.

В судовому засіданні 12.11.2014р.
представники позивача Зубаря
Всеволода Владиславовича підтримують
первісні позовні вимоги, просять їх
задовольнити в повному обсязі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача Зубар Владислав
Володимирович позовні вимоги
підтримує в повному обсязі, просить суд
їх задовольнити. Стверджує, що саме він,
Зубар Владислав Володимирович, був
учасником ТОВ НВП "Укроснова" станом на
11.11.2009р. та 29.06.2010р. і він участі в
загальних зборах товариства, які
відбулися у ці дати, не брав, а його
підпис на витягах з протоколів
загальних зборів, якими надано згоду на
передачу в іпотеку ПАТ "Універсал Банк"
нерухомого майна товариства,
підроблений.

Представник відповідача-1 ТОВ НВП
«Укроснова» та третя особа-2 Білоусов
С.Ю. в судових засіданнях, в яких вони
брали участь, проти задоволення позову
заперечують, стверджують, що спірні
загальні збори були проведені у
відповідності до вимог чинного
законодавства за участю Зубаря
Владислава Володимировича, котрий був
учасником ТОВ НВП «Укроснова» станом
на відповідний час.

Представник відповідача-2 ПАТ
"Універсал Банк" проти задоволення
позову заперечує та просить суд
відмовити в позові, з підстав вказаних
у відзиві (вих. № 34910-юд від 04.02.2014 р., т. І
а.с. 68-70), де зокрема вказує на те, що
позивач не має права звернення до суду
із позовом про визнання недійсним
договору укладеного між відповідачами.
Також відповідач стверджує, що чинним
законодавством України не передбачено
права позивача звертатися до суду за
захистом своїх прав як учасника
товариства шляхом визнання недійсними
договорів укладених відповідачем з
третіми особами, в якості правових
підстав заперечень посилається на
норми ст.ст. 10, 41, 58 Закону України "Про
господарські товариства".

Решта учасників судового процесу
правом на участь представників у
судовому засіданні не скористалися,
причину неявки не повідомили. Про дату,
час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, про що
свідчить відмітка про направлення
ухвали про призначення справи до
розгляду за адресами, вказаними у
позовній заяві та повідомлення про
вручення відповідних поштових
відправлень.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
учасників судового процесу, всебічно
та повно дослідивши надані учасниками
судового процесу докази і таким чином
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення проти них, суд установив
наступне.

Згідно статуту Товариства з обмеженою
відповідальністю науково-виробниче
підприємство «Укроснова»,
зареєстрованого у виконкомі
Харківської міської ради народних
депутатів 28.01.1998р. учасниками
товариства були Зубар Владислав
Володимирович та Білоусов Сергій
Юрійович (т.І а.с. 41-51).

11.11.2009р. відбулися загальні збори
учасників ТОВ НВП «Укроснова», на яких
були присутні учасники, які володіють в
сукупності 100% голосів - Зубар Владислав
Володимирович (50% голосів) та Білоусов
Сергій Юрійович (50% голосів). Збори
постановили передати в іпотеку
нежитлові приміщення літерою «З-3» №1-13,
13А, І та №14-32, ІІ загальною площею 864,7
кв.м за адресою Юріївська, 17 по
кредитним зобов'язанням Підприємства
«Основа-Промінвест» Громадської
організації «Фонд підтримки
інвалідів» перед ПАТ
«Універсал Банк», а саме по кредитній
лінії у розмірі 500 000 /п'ятсот тисяч/ грн..
00 коп з плаваючою відсотковою ставкою
на день підписання кредитного договору
25,5 % річних, строком на 12 місяців по
кредитним зобов'язанням Підприємства
«Основа-Промінвест» Громадської
організації «Фонд підтримки
інвалідів» перед ПАТ
«Універсал Банк» (т.ІІ а.с. 229).

28.01.2010р. між Підприємством
«Основа-Промінвест» Громадської
організації «Фонд підтримки
інвалідів» та ПАТ "Універсал Банк" було
укладено кредитний договір №ВL11057 на
суму 500.000,00 грн. (т.І а.с. 27-37).

28.01.2010р. між ТОВ НВП «Укроснова» та ПАТ
"Універсал Банк" було укладено договір
іпотеки нерухомого майна - нежитлової
нерухомості р/№103 згідно якого в
іпотеку на забезпечення зобов'язань
Підприємства «Основа-Промінвест»
Громадської організації «Фонд
підтримки інвалідів» перед ПАТ
"Універсал Банк" за кредитним договором
від 28.01.2010р. №ВL11057 було передано
нежитлові приміщення першого поверху
№1-13, 13А, І в літ «З-3» загальною площею
457,2 м2 та нежитлові приміщення другого
поверху №14-32, ІІ в літ «З-3» загальною
площею які 407,5 м2, які знаходяться за
адресою м.Харків, вул. Юріївська,17 (т.ІІ
а.с. 222-228).

Крім того, 29.06.2010р. відбулися загальні
збори учасників ТОВ НВП «Укроснова», на
яких були присутні учасники, які
володіють в сукупності 100% голосів -
Зубар Владислав Володимирович (50%
голосів) та Білоусов Сергій Юрійович (50%
голосів). Збори постановили передати в
наступну іпотеку нежитлові приміщення
літерою «З-3» №1-13, 13А І та №14-32, ІІ
загальною площею 864,7 кв.м за адресою
Юріївська, 17 по кредитним зобов'язанням
Підприємства «Основа-Промінвест»
Громадської організації «Фонд
підтримки інвалідів»
перед ПАТ «Універсал Банк», а саме по
кредиту у розмірі 200 000 /двісті тисяч/
грн.. 00 коп. з відсотковою ставкою на
день підписання кредитного договору 27%
річних, строком на 12 місяців, а також по
гарантійним операціям у розмірі 200 000
/двісті тисяч/ гривень строком на 12
місяців з комісією 3%, алне не менше 300
/триста/ гривень (т.ІІ а.с. 221).

16.07.2010р. між Підприємством
«Основа-Промінвест» Громадської
організації «Фонд підтримки
інвалідів» та ПАТ "Універсал Банк" було
укладено кредитний договір №ВL11417 на
суму 200.000,00 грн. (т.І а.с. 15-26).

16.07.2010р. між ТОВ НВП «Укроснова» та ПАТ
"Універсал Банк" було укладено договір
іпотеки нерухомого майна - нежитлової
нерухомості р/№1366 згідно якого в
іпотеку на забезпечення зобов'язань
Підприємства «Основа-Промінвест»
Громадської організації «Фонд
підтримки інвалідів» перед ПАТ
"Універсал Банк" за кредитним договором
від 16.07.2010р. №ВL11417 було передано
нежитлові приміщення першого поверху
№1-13, 13А, І в літ «З-3» загальною площею
457,2 м2 та нежитлові приміщення другого
поверху №14-32, ІІ в літ «З-3» загальною
площею які 407,5 м2, які знаходяться за
адресою м.Харків, вул. Юріївська,17 (т.ІІ
а.с. 215-220).

Згідно нової редакції статуту
Товариства з обмеженою
відповідальністю науково-виробниче
підприємство «Укроснова»,
зареєстрованого 22.11.2010р., учасниками
товариства є Зубар Всеволод
Владиславович та Білоусов Сергій
Юрійович (т.І а.с. 126-147).

Станом на даний час Підприємство
«Основа-Промінвест» Громадської
організації «Фонд підтримки
інвалідів» неналежним чином виконує
свої зобов'язання перед ПАТ "Універсал
Банк" за кредитним договором від
28.01.2010р. №ВL11417 та від16.07.2010р. №ВL11057
банком щодо повернення кредиту, у
зв'язку з чим, на думку позивача, у ПАТ
"Універсал Банк" виникло право
звернення стягнення на предмет іпотеки
- нежитлові приміщення належні ТОВ НВП
"Укроснова".

Такі обставини, на думку позивача,
свідчать про порушення його прав та
охоронюваних законом інтересів і є
підставою для їх захисту у судовому
порядку.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам з урахуванням
фактичних та правових підстав позовних
вимог і заперечень проти них суд
виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання.

Відповідно ч.2 ст.20 ГК України кожний
суб'єкт господарювання та споживач має
право на захист своїх прав і законних
інтересів.

У відповідності до ч.1 ст.1 ГПК України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України
господарським судам підвідомчі справи,
що виникають з корпоративних відносин
у спорах між господарським товариством
та його учасником (засновником,
акціонером), у тому числі учасником,
який вибув, а також між учасниками
(засновниками, акціонерами)
господарських товариств, що пов'язані
із створенням, діяльністю, управлінням
та припиненням діяльності цього
товариства, крім трудових спорів.

Відповідно до ст. 167 Господарського
кодексу України корпоративні права - це
права особи, частка якої визначається у
статутному фонді (майні) господарської
організації, що включають
правомочності на участь цієї особи в
управлінні господарською
організацією, отримання певної частки
прибутку (дивідендів) даної
організації та активів у разі
ліквідації останнього відповідно до
закону, а також інші правомочності
передбачені законом та статутними
документами.

За приписами ст. 10 Закону України "Про
господарські товариства", ст. 116 ЦК
України учасники господарського
товариства мають право: брати участь в
управлінні справами товариства в
порядку, визначеному в установчих
документах, крім випадків,
встановлених законом; брати участь у
розподілі прибутку товариства та
одержувати його частку (дивіденди);
вийти в установленому порядку з
товариства; здійснити відчуження
часток у статутному (складеному)
капіталі товариства, цінних паперів, що
засвідчують участь у товаристві, у
порядку, встановленому законом;
одержувати інформацію про діяльність
товариства, а також можуть мати інші
права, передбачені законодавством і
установчими документами товариства.

У пункті 11 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 24 жовтня 2008
року N13 «Про практику розгляду судами
корпоративних спорів» вказано, що
акціонери (учасники) господарського
товариства не вправі звертатися до
суду за захистом прав та інтересів
інших акціонерів (учасників)
господарського товариства та самого
товариства поза відносинами
представництва, а також обґрунтовувати
свої вимоги порушенням прав інших
акціонерів (учасників) товариства. При
вирішенні корпоративного спору
господарський суд повинен встановити
наявність в особи, яка звернулася з
позовом, суб'єктивного матеріального
права або законного інтересу, на захист
якого подано позов, а також з'ясувати
питання про наявність чи відсутність
факту їх порушення або оспорювання.

На підставі наведених норм з
урахуванням ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України
(судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності;
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами; кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень) суд приходить до висновку
про те, що умовою визнання
обґрунтованими позовних вимог
позивача Зубаря Всеволода
Владиславовича є доведення ним факту
наявності у нього, Зубаря Всеволода
Владиславовича, прав учасника
Товариства з обмеженою
відповідальністю науково-виробниче
підприємство «Укроснова» станом на
дати ухвалення товариством спірних
рішень загальних зборів (11.11.2009р. та
29.06.2010р.) та на дати укладення спірних
договорів іпотеки (28.01.2010р. та 16.07.2010р.).

Проте цей тягар доведення позивачем не
витриманий. Навпаки, з пояснень сторін
та з матеріалів справи (т.І а.с. 41-51, т.ІІ
а.с. 221, 229) вбачається, що він, позивач,
Зубар Всеволод Владиславович,
учасником товариства не був, а
натомість учасником цього товариства
був його батько - третя особа у справі
Зубар Владислав Володимирович. Тобто,
саме прав, обов'язків та охоронюваних
законом інтересів останнього можуть
стосуватися спірні рішення загальних
зборів товариства та спірні договори
іпотеки. Права та охоронювані законом
інтереси Зубаря Всеволода
Владиславовича вони порушувати не
можуть по причині відсутності у нього
таких прав і інтересів станом на
відповідний час.

При цьому суд виходить з того що чинне
законодавство України не допускає
можливості ототожнення власних права і
інтересів одного учасника
господарського товариства з правами та
інтересами іншого учасника товариства,
навіть у випадку коли ці учасники син і
батько. Так само не можна ототожнювати
права і інтереси учасника
господарського товариства з правами та
інтересами самого господарського
товариства.

У свою чергу, легітимні інтереси
господарського товариства
формулюються його вищими органами і
захищаються в суді не окремим
учасником, індивідуальні інтереси
якого можуть суперечити як інтересам
інших учасників, так і законним
інтересам усього товариства, а
виконавчим органом останнього.

Чинне законодавство України не
перешкоджає учаснику господарського
товариства захищати свої права та
охоронювані законом інтереси шляхом
звернення з відповідним позовом до
суду. Але такий позов подається у
випадку порушення, оспорювання чи
невизнання прав та інтересів цієї
особи самим товариством, учасником
якого вона є, органами чи іншими
учасниками цього товариства.

При цьому також не виключається
можливість звернення особи до суду за
захистом прав та охоронюваних законом
інтересів іншого учасника товариства
або на захист самого господарського
товариства, учасником якого вона є, але
за належно оформленим уповноваженням
цього учасника чи товариства.

Такий висновок суду узгоджується з
правовою позицією Вищого
господарського суду України у
аналогічних справах, наведеною,
зокрема, у постанові від 01.10.2013р. у
справі №5017/3285/2012. В постанові Вищий
господарський суд визначив, що
оскільки позивачем не доведено, в чому
саме полягали порушення або
оспорювання прав і охоронюваних
законом інтересів ПВКФ "АЛЬТАІР С.А." як
учасника ТОВ "СП "Аквавінтекс" при
укладенні спірних договорів, та не
доведено, в чому полягає його
матеріально-правова зацікавленість в
результатах розгляду позову,
врахувавши, що законодавством не
передбачено право учасника
господарського товариства звертатись
до суду за захистом прав чи
охоронюваних законом інтересів
товариства поза відносинами
представництва, дійшов висновку про
відсутність правових підстав для
задоволення позову.

Так само така позиція суду
узгоджується з правовою позицією
Верховного Суду України, котра
застосовується ним у розгляді
конкретних справ. Так у постанові від 18
квітня 2011 року у справі №8/219пн-к за
позовом ОСОБА-34 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Луганська
фірма «Силует», Публічного
акціонерного товариства «ОТП Банк» про
визнання недійсними договорів
зазначено, що учасники господарського
товариства не вправі звертатися до
суду за захистом прав та інтересів
інших учасників господарського
товариства та самого товариства поза
відносинами представництва, а також
обґрунтовувати свої вимоги
порушеннями прав інших учасників
товариства.

У відповідності до ст. 111-28 ГПК України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за наслідками розгляду заяви
про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначену норму права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішеннями Верховного
Суду України. Невиконання судових
рішень Верховного Суду України тягне
за собою відповідальність, установлену
законом.

Висновки призначеної у справі судової
почеркознавчої експертизи про те, що
підпис від імені Зубаря Владислава
Володимировича в протоколі №28
загальних зборів учасників ТОВ НВП
«Укроснова» від 29.06.201р. внизу аркуша, в
рядку «Зубар Владислав Володимирович»
(т.ІІ а.с.221) виконано не Зубарем
Владиславом Володимировичем, а іншою
особою (т.ІІІ а.с. 43-49) за інших
необхідних обставин можуть бути
підставою для самостійного позову
Зубаря Владислава Володимировича на
захист своїх власних інтересів, як
учасника ТОВ НВП «Укроснова» чиї права
та охоронювані законом інтереси
порушені відповідним рішенням
товариства, а не підставою для
задоволення позову Зубаря Всеволода
Владиславовича, чиїх прав та обов'язків
відповідне рішення товариства не
стосується.

Втім, в у межах даної справи Зубарь
Владислав Володимирович із таким
самостійним позовом не звертався і
тому такі висновки експертизи не
можуть бути підставою для задоволення
позовних вимог. Більш того, такі вимоги
не можуть бути і предметом розгляду
господарського суду, адже не
відносяться до підвідомчості
господарських судів. У пункті 17 У
пункті 11 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 24 жовтня 2008 року N13
«Про практику розгляду судами
корпоративних спорів» вказано, що
вирішуючи питання про те, чи є
корпоративним спір, пов'язаний із
визнанням недійсними рішень загальних
зборів товариства, судам необхідно
враховувати суб'єктний склад учасників
спору та підстави, якими
обґрунтовується відповідна вимога.
Справи у спорах про визнання
недійсними рішень органів управління
господарського товариства за позовом
особи, яка не є акціонером або
учасником товариства, у тому числі
таким, що вибув, не належить до спорів,
що виникають з корпоративних відносин.

За таких обставин, з урахуванням
приписів наведених правових норм та на
підставі матеріалів справи суд
приходить до висновку про те, що
позовні вимоги є незаконними,
необґрунтованими, а відтак задоволенню
не підлягають.

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат, суд керується наступним. У
спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав державне
мито покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката, витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу та інші витрати,
пов'язані з розглядом справи,
покладаються: при задоволенні позову -
на відповідача; при відмові в позові -
на позивача; при частковому
задоволенні позову - на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Таким чином судові
витрати у даній справі покладаються на
позивача.

Згідно п.3 ч.1 ст. 55 ГПК України ціна
позову у позовах, які складаються з
кількох самостійних вимог
визначається загальною сумою усіх
вимог.

Відповідно до Закону України "Про
судовий збір", за подання до
господарського суду позовної заяви
майнового характеру ставка судового
збору становить 2 відсотки ціни позову,
але не менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 60
розмірів мінімальних заробітних плат
(п.п.1 п.2 ч.2 ст. 4), немайнового характеру -
1 мінімальна заробітна плата (п.п.2 п.2 ч.2
ст. 4), а за подання заяви про
забезпечення позову - 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати (п.п.3 п.2
ч.2 ст.4). Розмір мінімальної заробітної
плати з 01.01.2013р. становить, згідно зі ст.8
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік", 1.218,00грн.

Позовна заява у даній справі фактично
містить чотири вимоги немайнового
характеру (про визнання недійсними
двох рішень загальних зборів ТОВ НВП
«Укроснова» від 11.11.2009р. та 29.06.2010р. та
про визнання недійсними двох договорів
іпотеки від 28.01.2010р. р/№103та 16.07.2010р.
р/№1366). Тобто, розмір судового збору
складає 4.872,00 грн. (1.218,00 грн. х 4 = 4.872,00
грн.) Проте, судовий збір позивачем
сплачено лише за одну вимогу. Отже
решта 3.654,00 грн. (4.872,00 грн. - 1.218,00 грн. =
3.654,00 грн.) підлягає стягненню з
позивача в доход державного бюджету.

Крім того, позивач не оплатив судовий
збір за звернення з заявою про вжиття
заходів забезпечення позову. Розмір
судового збору за подачу цієї заяви
становить 1.827,00грн. (1218,00 грн. х 1,5 =
1.827,00грн.). Ця сума також відповідно ст. 49
ГПК України покладається на позивача і
підлягає стягненню в доход державного
бюджету.

В підсумку з позивача в доход
державного бюджету з позивача Зубаря
Всеволода Владиславовича підлягає
стягненню 5.481,00 грн. (3.654,00 грн. + 1.827,00грн.
= 5.481,00 грн.)

На підставі викладеного, на підставі
ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції, ст.ст. 15,
16, Цивільного кодексу України, ст.ст.20
Господарського кодексу України,
керуючись, ст. ст. 1, 4, 12, 27, 32, 33, 43, 44-49, 75,
82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Стягнути з Зубаря Всеволода
Владиславовича (61024, м. Харків, вул.
Пушкінська, 96, кв. 3, код ) на
користь державного бюджету України
(одержувач коштів - Управління
державної казначейської служби у
Дзержинському районі м. Харкова, вул.
Бакуліна 18, м. Харків, 61166, , рахунок 3003, банк одержувача -
Головне управління державної
казначейської служби України у
Харківській області, МФО 851011, код
бюджетної класифікації 22030001) - 5.481,00 грн.
судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 17.11.2014 р.

Головуючий суддя Суддя Суддя О.В.
Бринцев Т.А. Лавренюк О.В. Макаренко

/Справа №922/113/14/