м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Дніпроінвестбуд - К»
До Публічного
акціонерного товариства «Банк
Про стягнення 272 910,52
Суддя Мельник В.І.
від позивача не з`явився
від відповідача Носач Д.Л.,
довіреність № 07-66-14 від 08.10.2014
Білан А.М., довіреність
№ 07-65-14 від 08.10.2014
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Дніпроінвестбуд - К»
(далі - позивач) подало на розгляд
господарського суду міста Києва позов
до Публічного акціонерного товариства
«Банк Форвард» (далі - відповідач) про
стягнення 272 910,52 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідачем не виконуються умови
договору № 53/100 від 26.04.2013р.
Ухвалою суду від 09.09.2014р. порушено
призначено розгляд на 17.10.2014 р.
03.10.2014р. відповідач подав через
канцелярію суду відзив на позов.
16.10.2014р. позивач подав через канцелярію
суду пояснення по справі, заяву про
збільшення позовних вимог, документи
по справі.
17.10.2014р. представник позивача у
судовому засіданні надав пояснення по
справі, підтримав свої позовні вимоги у
Представник відповідача проти позову
заперечив, надав докази зміни назви та
адреси реєстрації відповідача.
Суд відклав розгляд справи на 10.11.2014р.
30.10.2014р. позивач подав через канцелярію
суду письмові пояснення по справі,
клопотання про відкладення розгляду та
доповнення до позовної заяви.
07.11.2014р. відповідач подав через
канцелярію суду заперечення на заяву
про збільшення і заперечення на заяву
про доповнення позовних вимог.
10.11.2014р. представник позивача у судове
засідання не з`явився.
Представники відповідача проти позову,
з урахуванням поданих збільшення та
доповнення, заперечували.
Суд відмовив у задоволенні заяви
позивача про доповнення позову,
оскільки вимога про визнання недійсним
пункту договору підлягає доказуванню
іншим засобами доказування, крім того
позивач подав дане уточнення після
початку розгляду справи по суті спору.
Представники відповідача проти
клопотання про відкладення розгляду
справи заперечили.
Суд відмовив у задоволенні клопотання
позивача про відкладення розгляду
справи, оскільки позивачем не надано
доказів в підтвердження неможливості
направити свого представника у судове
засідання, а строк розгляду справи
Суд вирішив відмовити позивачу у
задоволенні позовних вимог.
Згідно ст.87 Господарського
процесуального кодексу України повне
рішення та ухвали надсилаються
сторонам, прокурору, третім особам, які
брали участь в судовому процесі, але не
були присутні у судовому засіданні,
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення не пізніше трьох днів з
дня їх прийняття або за їх зверненням
вручаються їм під розписку
безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та
матеріали, заслухавши пояснення
представників позивача та відповідача,
всебічно і повно з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Господарський
суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між Публічним акціонерним товариством
«Банк Руский Стандарт»,
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство «Банк Форвард»
(далі - відповідач) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«ДНІПРОІНВЕСТБУД-К» (далі - позивач)
26.04.2013р. було укладено Договір оренди
53/100 частки нежитлового приміщення,
посвідченого 26 квітня 2013 року
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
зареєстрованого в реєстрі за № 569 (далі
- договір), згідно з яким відповідач
01.05.2013 р. отримав у тимчасове платне
користування (оренду) Приміщення
загальною площею 182,3 м.кв, яке
знаходиться на першому поверсі
будівлі, за адресою: м. Київ, пр.
Перемоги, буд. 45. Сторони уклали договір
строком до 30 квітня 2018р.

Відповідно до умов Договору,
відповідач зобов'язався щомісячно,
авансовим платежем, сплачувати
позивачу орендну плату на підставі
рахунків, що виставляються позивачем
не пізніше останнього числа місяця,
протягом 10 (десяти) банківських днів
від дати отримання таких рахунків (п. 4.4.
договору).

Крім цього, відповідач зобов'язаний
щомісячно компенсувати Позивачу
витрати по комунальним послугам на
підставі рахунків, що виставляються
позивачем, протягом 10 (десяти)
банківських днів від дати отримання
таких рахунків (п. 4.11.1. договору).

В позовній заяві та своїх поясненнях
позивач посилався на те, що відповідач
листом від 30.05.2014р. вих. № 22/3-05-2799
повідомив позивача про свою відмову
від договору в односторонньому порядку
та надіслав пропозицію позивачу про
розірвання договору з 31 липня 2014р.

Позивач листами (вих. № 05/06-1 від 05
червня 2014р., вих. № 04/07-1 від 04 липня 2014р.
та вих. № 28/07-1 від 28.07.2014р.) повідомив
відповідача про те, що позивач не дає
своєї згоди на дострокове розірвання
договору, та просив відповідача
дотримуватись умов укладеного
договору, оскільки, як вважає позивач,
відмова від договору оренди в
односторонньому порядку не
допускається, окрім випадків,
визначених законом, а тому подав на
розгляду суду позов, з урахуванням
заяви про збільшення позовних вимог, в
якому просив стягнути з відповідача
заборгованість за договором оренди у
розмірі 614 556,17 грн., з яких: 556 510,09 грн. -
заборгованість по орендній платі
(липень, серпень, вересень, жовтень 2014
року), 7264,00 грн. - боргу за компенсацію по
сплаті комунальних платежів, 17 543,47 грн.
- пені, 33 238,61 грн. - 50 % річних та судовий
збір у розмірі 12534,72 грн.

Суд дослідивши докази наявні, в
матеріалах справи, заслухавши
пояснення представників позивача та
відповідача, дійшов висновку про
відмову у задоволенні позовних вимог,
виходячи з наступного.

Частиною 7 статті 179 Господарського
кодексу України (далі - ГК України)
передбачено, що господарські договори
укладаються за правилами,
встановленими ЦК України з урахуванням
особливостей, передбачених цим
Кодексом, іншими нормативно-правовими
актами щодо окремих видів договорів.

У відповідності до норм статті 180 ГК
України встановлено, що зміст
господарського договору становлять
умови договору, визначені угодою його
сторін, спрямованою на встановлення,
зміну або припинення господарських
зобов'язань, як погоджені сторонами,
так і ті, що приймаються ними як
обов'язкові умови договору відповідно
до законодавства. Господарський
договір вважається укладеним, якщо між
сторонами у передбачених законом
порядку та формі досягнуто згоди щодо
усіх його істотних умов. Істотними є
умови, визнані законом чи необхідні для
договорів даного виду, а також умови,
щодо яких на вимогу однієї із сторін
повинна бути досягнута згода. При
укладенні господарського договору
сторони зобов'язані у будь-якому разі
погодити предмет, ціну та строк дії
договору.

Відповідно до приписів ст. ст. 6, 627
Цивільного кодексу України (надалі - ЦК
України) сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до ч. 3 ст. 651 ЦК України у
разі односторонньої відмови від
договору у повному обсязі або частково,
якщо право на таку відмову встановлено
договором або законом, договір є
відповідно розірваним або зміненим.

Так, позивач та відповідач погодили
вказану редакцію п. 7.6. Договору, в якому
зазначили, що орендар має право
розірвати договір (відмовитись від
Договору в повному обсязі) в
односторонньому порядку, попередивши
про таке розірвання орендодавця не
менше, ніж за 60 (шістдесят) днів до
передбачуваної дати зміни або
розірвання Договору.

Положення ст. 651 ЦК України надають
можливість сторонам визначати
підстави зміни або розірвання договору
його умовами.

Крім того, у відповідності до ч. 3 ст. 6 ЦК
України, сторони в договорі можуть
відступити від положень актів
цивільного законодавства і
врегулювати свої відносини на власний
розсуд.

Протокол розбіжностей до договору
оренди № 53/100 від 26.04.2013р. жодною з
сторін цього договору не укладався та
не підписувався.

На виконання умов договору, 30.05.2014
відповідач скористашись своїм правом,
наданим йому п. 7.6. Договору оренди,
надіслав на адресу позивача листа за
вих. №22/3-05-2795 про дострокове розірвання
Договору з 31.07.2014 (копія листа наявна в
матеріалах справи), який позивач
отримав, докази чого також наявні в
матеріалах справи.

Частиною 2 ст. 653 ЦК України, у разі
розірвання договору зобов'язання
сторін припиняються.

Статтею 598 ЦК України визначено, що
зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом.
Припинення зобов'язання на вимогу
однієї із сторін допускається лише у
випадках, встановлених договором або
законом, внаслідок чого зобов'язання
відповідача щодо сплати орендної плати
припинилися разом із припиненням дії
Договору.

Згідно із п. 1.8. Договору при поверненні
Орендарем Орендодавцеві приміщення
сторони підписують відповідний акт
повернення приміщення.

Відповідно до п. 3.1.12. Договору у випадку
відмови Орендодавця від підписання
акта повернення приміщення, Орендар
має право скласти такий акт в
односторонньому порядку із посиланням
в акті на документ, що підтверджує
отримання Орендодавцем повідомлення з
вказівкою дня, місця і часу підписання
акта повернення приміщення, а також із
вказівкою причин не підписання акта
Орендодавцем.

На виконання умов пп. 1.8., 3.1.12. Договору
Відповідач 24.07.2014 направив Позивачу
листа за вих. №22/3-05-3700 (копія наявна в
матеріалах справи) із проханням
забезпечити явку представника
останнього для повернення
орендованого приміщення, згідно з
умовами Договору. Позивач цей листа
отримав 25.07.2014, що підтверджується
реєстровим номером на копії
Відповідача вх. №01/25.07 від 25.07.2014 та
посиланням Позивачем на даний номер у
своєму повідомленні за вих. № 28/07-1 від
28.07.2014 (вх. № 05-2402 від 29.07.2014) (копія в
матеріалах справи) про повторну
відмову від розірвання договору.

Для прийняття приміщення з оренди
Позивач у вказані дату, місце і час не
з'явився, присутність представника не
забезпечив.

Відповідно до положень п. 3.1.12 Договору
Акт повернення приміщення
Відповідачем було складено 31.07.2014 в
односторонньому порядку (належним
чином завірена копія акта наявна в
матеріалах справи). Один примірник
підписаного Акта повернення
приміщення було надіслано Позивачу
рекомендованим листом, що
підтверджується Описом вкладення у
поштове відправлення від 04.08.2014 (копія
вкладення долучена до матеріалів
справи).

Рекомендований лист (Акт повернення
приміщення) з Описом вкладення у
поштове відправлення від 04.08.2014 за
штрихкодовим ідентифікатором 912
було направлено за місцезнаходженням
позивача: 02002, м. Київ, вул. Раїси
Окіпної, 3 (юридична адреса згідно
довідки ЄДРПОУ), проте не було вручене
останньому за його фактичної
відсутності за вказаною адресою.
Направлення Акта повернення
приміщення поштовим відправленням
912 підтверджується відповідними
відмітками УДППЗ «Укрпошта» на
конверті (поштовому відправленні)
(належним чином завірена копія
конверту долучена до матеріалів
справи), а також відстеженням
пересилання поштових відправлень із
офіційного сайту УДППЗ «Укрпошта»
(належним чином завірена копія
відстеження пересилання поштових
відправлень наявна в матеріалах
справи).

Таким чином, оскільки відповідач
виконав всі вимоги договору і чинного
законодавство щодо дотримання
процедури припинення договору та
порядку повернення об'єкта оренди,
договір оренди є розірваним з 31.07.2014р.. а
тому вимоги позивача про стягнення з
відповідача заборгованості по
орендній платі у розмірі 556 510,09 грн. та
штрафних санкцій за вказаний вище
період є необґрунтованими та такими, що
не підлягають задоволенню.

Статтею 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що сторони обґрунтовують
свої вимоги та заперечення поданими
суду доказами.

Відповідно до ст.33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Ст.36 ГПК України зазначає, що
письмовими доказами є документи і
матеріали, які містять дані про
обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі
або в належним чином засвідченій копії.
Якщо для вирішення спору має значення
лише частина документа, подається
засвідчений витяг з нього.

Позивачем не були надані суду належні
докази, на підтвердження наявності
підстав, для стягнення з відповідача
заборгованості по договору оренди №
53/100 від 26.04.2013р..

Витрати по сплаті судового збору,
згідно ст.49 ГПК України, при відмові в
задоволенні позовних вимог
покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити
повністю.

2. Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

(Повний текст рішення складено: 17.11.2014р.)

Суддя
Мельник В.І.