ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2014 року Справа №
904/6687/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого Виноградник О.М. (
доповідач)

суддів: Джихур О.В., Лисенко О.М.

при секретарі: Ситниковій М.Ю.

Представники сторін:

позивача - Ємельянова О.О., довіреність
б/н від 26.08.14р.;

відповідача - Галасун Г.І., довіреність
б/н від 25.12.13р.;

третьої особи - в судове засідання не
з'явився, про час та місце повідомлений
належним чином;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Дочірнього підприємства
«Дніпропетровський облавтодор»
Відкритого акціонерного товариства
«Державної акціонерної компанії
«Автомобільні дороги України»,
м.Дніпропетровськ

на рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 07.10.2014
року по справі № 904/6687/14

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Бахчисарайське
дорожньо-будівельне управління»,
м.Запоріжжя

до Дочірнього підприємства
«Дніпропетровський облавтодор»
Відкритого акціонерного товариства
«Державної акціонерної компанії
«Автомобільні дороги України»,
м.Дніпропетровськ

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача: філія «Новомосковський
райавтодор» Дочірнього підприємства
«Дніпропетровський облавтодор»
Відкритого акціонерного товариства
«Державної акціонерної компанії
«Автомобільні дороги України»,
с.Піщанка Новомосковського району
Дніпропетровської області

про стягнення 98 855,28 грн.

В судовому засіданні було
проголошено вступну та резолютивну
частину постанови (ст.ст.85, 99, 105 ГПК
України).

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 07.10.2014
року у справі № 904/6687/14 (суддя Рудовська
І.А.) за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Бахчисарайське
дорожньо-будівельне управління»,
м.Запоріжжя до Дочірнього підприємства
«Дніпропетровський облавтодор»
Відкритого акціонерного товариства
«Державної акціонерної компанії
«Автомобільні дороги України»,
м.Дніпропетровськ за участю третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача - філії «Новомосковський
райавтодор» Дочірнього підприємства
«Дніпропетровський облавтодор»
Відкритого акціонерного товариства
«Державної акціонерної компанії
«Автомобільні дороги України»,
с.Піщанка Новомосковського району
Дніпропетровської області про
стягнення 98 855,28 грн. позов було
задоволено повністю, стягнуто з
відповідача на користь позивача 98 855,28
грн. основного боргу, 1977,190 грн. судового
збору (а.с.127-128).

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області мотивовано
фактом неналежного виконання
відповідачем своїх договірних
зобов'язань по повній та своєчасній
оплаті поставленого товару; в якості
норм матеріального права
господарський суд послався на ст.193
Господарського кодексу України,
ст.ст.525, 526, 712 ЦК України.

Не погодившись з вищезазначеним
рішенням місцевого господарського
суду, до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою звернувся
відповідач - Дочірнє підприємство
«Дніпропетровський облавтодор» ВАТ
«Державної акціонерної компанії
«Автомобільні дороги України»,
м.Дніпропетровськ посилається на
порушення господарським судом норм
матеріального та процесуального права,
неповне з`ясування обставин справи, які
мають значення для її правильного
вирішення, зокрема:

- господарським судом були порушені
вимоги ст.ст.4-7, 43 ГПК України, оскільки,
на думку скаржника, в судових
засіданнях не досліджувались та
матеріалами справи не підтверджений
факт поставки товару відповідачу
взагалі, а також не надані докази
фактичного переходу права вимоги
новому кредитору;

- також господарським судом були
безпідставно відхилені клопотання
відповідача про залучення до участі у
справі третіх осіб - КП «Альянс»
(первісного кредитора) та СДПІ по
роботі з великими платниками податків
у м.Дніпропетровську, які б могли дати
пояснення по цій справі; більш того, з
цього приводу в порушення вимог ст.27
ГПК України не було винесено
господарським судом жодної ухвали, а в
рішенні господарського суду, в
порушення вимог ст.84 ГПК України, не
зазначено доводи та підстави з яких ці
клопотання відхилені.

04.11.2014р. скаржником до суду апеляційної
інстанції подані клопотання про
залучення до участі у справі в якості
третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - Колективного
підприємства «Альянс» та СДПІ з
обслуговування великих платників
податків у м.Дніпропетровську.

Зазначені клопотання, на думку колегії
суддів, не підлягають задоволенню,
оскільки позивачем не обґрунтовано,
яким чином рішення по цій справі може
вплинути на права та обов`язки осіб,
зазначених у клопотаннях (ч.1, 2 ст.27 ГПК
України); крім цього, правовідносини
сторін не відносяться до податкових
або до відносин, пов`язаних зі сплатою
податків та обов`язкових платежів.

20.11.2014р. скаржником до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду було подано
клопотання про призначення судової
технічної експертизи документів в
порядку ст.41 ГПК України. Зазначене
клопотання не задоволено колегією
суддів, оскільки питання, поставлені в
цьому клопотанні, не впливають на
юридичну оцінку, надану матеріалам
справи, при перегляді її в суді
апеляційної інстанції відповідно до
вимог закону.

Позивач по справі, третя особа -
Філія «Новомосковський райавтодор»
Дочірнього підприємства
«Дніпропетровський облавтодор»
Відкритого акціонерного товариства
«Державної акціонерної компанії
«Автомобільні дороги України»,
с.Піщанка Новомосковського району
Дніпропетровської області - відзив на
апеляційну скаргу не надали, правом,
передбаченим ст.96 ГПК України не
скористались; також третя особа не
скористалась правом участі в судовому
засіданні, передбаченим ст.22 ГПК
України. Про час та місце судового
засідання сповіщалась належним чином,
що підтверджується ухвалою суду
апеляційної інстанції від 29.10.2014р.,
поштовим повідомленням про її вручення
(а.с.131, 152)

Отже, третя особа по справі не
скористалась правом участі в судовому
засіданні (ст..22 ГПК України), про час та
місце судового засідання сповіщена
належним чином, що підтверджується
ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
29.10.2014р. зі штампом канцелярії суду про
розсилку, вчиненим згідно з
Інструкцією з діловодства в
господарських судах України,
затверджену Наказом Державної судової
адміністрації України від 20.02.2013р. № 28.

Представник позивача, присутня в
судовому засіданні, в своїх поясненнях
проти задоволення апеляційної скарги
заперечувала, посилаючись на факт
наявної заборгованості за договором
поставки, факт відсутності доказів
визнання недійсним договору поставки
та договору про відступлення права
вимоги.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення
господарського суду Дніпропетровської
області, дослідивши та проаналізувавши
матеріали справи, вислухав пояснення
представника скаржника, перевіривши
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що оскаржуване рішення
слід скасувати на підставі п.3 ч.1 ст.104
ГПК України, з урахуванням повноважень
суду апеляційної інстанції, визначених
ст.103 ГПК України, виходячи з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів
справи, 27.05.2010р. між Колективним
підприємством «Альянс» м.Сімферополь
(«постачальник» за договором,
первісний кредитор) та Дочірнім
підприємством «Дніпропетровський
облавтодор» ВАТ «Державної
акціонерної компанії «Автомобільні
дороги України» в особі філії
«Новомосковський райавтодор»
с.Піщанка Дніпропетровської області
("покупець" за договором, третя особа по
справі) був укладений договір поставки
№ 628, відповідно до предмету якого
"постачальник" зобов'язався продати
(передати у власність) «покупцеві» в
порядку та на умовах, визначених цим
договором, а "покупець" зобов'язався
купити (прийняти та оплатити) фарбу для
розмітки автомобільних доріг АК-2С та
склокульки (далі - товар) в кількості 2580
кг та 800 кг (відповідно); одержувачем
товару є філія «покупця» (п.п.1.1-1.2 р.1
договору, п.2.1 р.2 договору (а.с.16-17)).

Пунктами 2.2, 2.4 розділу 2 договору
сторони узгодили, що загальна вартість
договору з ПДВ складає 98 872,00 грн.; зміна
ціни оформлюється відповідною
додатковою угодою, яка є невід»ємною
частиною договору.

Пунктами 3.1-3.5 розділу 3 договору
сторони домовились, що «постачальник»
зобов`язується поставити «покупцеві»
товари за цим договором у строк 2 днів з
часу подання відповідної заявки
«покупця»; безпосереднім одержувачем
товару є філія «покупця», представники
якої діють на підставі довіреності та
Положення про філію; «постачальнику»,
за погодженням з «покупцем», надається
право дострокової поставки товарів,
причому «покупець» зобов`язаний
прийняти товар і своєчасно оплатити
його вартість на умовах цього договору;
поставка товарів здійснюється шляхом
самовивозу товару філією «покупця»,
представники якої діють на підставі
довіреності та Положення про філію;
датою поставки вважається дата
отримання товару філією «покупця»; на
товари, що поставляються
«постачальник» зобов`язаний
представити наступні
товаросупроводжувальні документи:
рахунок-фактуру, видаткову накладну,
сертифікат якості виробника продукції,
податкову накладну,
товарно-транспортну накладну.

Пунктом 9.1 договору сторони
передбачили, що договір діє з моменту
підписання і діє до повного виконання
сторонами зобов`язань по договору.

Докази визнання недійсним, розірвання,
будь-яких інших змін в встановленому
законом порядку до договору № 628 від
27.05.2010р. відсутні в матеріалах справи,
не надавались скаржником в ході
розгляду справи в судах обох інстанцій
відповідно до ст.ст.32, 33, 36 ГПК України.

Як зазначає позивач, на виконання умов
договору № 628 Колективним
підприємством «Альянс» 15.06.2010р. по
накладній № 1448 була здійснена поставка
товару - фарби для розмітки доріг АК-2С в
кількості 2580 кг вартістю 73091,40 грн. та
склокульок в кількості 800 кг вартістю
9288,00 грн. на підставі довіреності
відповідача в особі філії № 313951 від
14.06.2010р. (а.с.18, 19), що підтверджується
ксерокопіями вищезазначених доказів.
Також слід зазначити, що в довіреності
відповідача в особі філії міститься
посилання на отримання цінностей за
«рахунком-фактурою».

Натомість, а ні рахунку-фактури, а ні
заявок «покупця» наданих позивачу у
відповідності до п.3.1 р.3 договору № 628
матеріали справи не містять, позивач
таких доказів до господарського суду
не надавав.

Оскільки скаржник заперечував факт
отримання поставленої по накладній №
1448 та довіреності № 313951 продукції, то
ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
29.10.2014р. (а.с.131) від позивача було
витребувано оригінали накладної та
довіреності, договорів - для огляду.

В своїх поясненнях в судовому
засіданні 20.11.2014р. представник позивача
зазначив, що оригіналів довіреності №
313951 та накладної № 1448 не має, оскільки
зазначені докази було передано йому
«первісним кредитором» - КП «Альянс» -
лише в ксерокопіях в зв`язку з
вилученням у останнього оригіналів цих
доказів слідчими органами, що
підтверджується листом від 10.02.2014р.
Головного управління Міндоходів в
Автономній Республіці Крим № 212/7/09
(ксерокопія листа долучена до справи).
Натомість, протоколів виїмки
зазначених доказів позивач не надає, як
і лист від 10.02.2014р. № 212/7/09 не містить
будь-яких посилань на такі протоколи
(номери, дати тощо).

18.11.2011р. КП «Альянс» направило
відповідачу лист-претензію № 1181/пр. з
вимогою про оплату товару, зокрема, за
рахунком-фактурою № 1460 від 15.06.2010р. в
межах договору № 628 від 27.05.2010р. на суму
98 855,28 грн. (а.с.20-22).

14.12.2011р. листом № 01-14/927 відповідач надав
відповідь на претензію, в якому
повністю визнав наявну заборгованість
та запропонував КП «Альянс» графік
погашення заборгованості рівними
сумами протягом всього 2012 року (а.с.23-24).

20.03.2012р. між КП «Альянс» м.Сімферополь
(«первісний кредитор» за договором) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Бахчисарайське
дорожньо-будівельне управління»
м.Сімферополь («новий кредитор» за
договором, позивач по справі) був
укладений договір про відступлення
права вимоги № 20/03-4 за умовами якого
«первісний кредитор» відступає, а
«новий кредитор» набуває права вимоги,
належне «первісному кредиторові» у
відповідності до договору поставки №
628 від 27.05.2010р. (далі - основний договір),
укладеного між «первісним кредитором»
та ДП «Дніпропетровський облавтодор» в
особі філії «Новомосковський
райавтодор» (далі за договором -
«боржник»); за цим договором «новий
кредитор» одержує всі права
«первісного кредитора» за основним
договором, в тому числі право замість
«первісного кредитора» вимагати від
«боржника» сплати грошових коштів у
розмірі, визначеному основним
договором, а саме - 98 855,28 грн.; до
«нового кредитора» не переходить право
на стягнення штрафних санкцій за
порушення основного договору
«боржником» (а.а.1.1-1.3 р.1 договору
(а.с.9-10)).

Пунктами 4.1-4.2 р.4 договору про
відступлення права вимоги сторони
узгодили, що «первісний кредитор»
зобов`язаний передати «новому
кредитору» документи, що підтверджують
право вимоги до «боржника», протягом
чотирнадцяти робочих днів з дня
підписання договору; «новий кредитор»
зобов`язаний повідомити «боржника» про
відступлення йому права вимоги за цим
договором.

В зв`язку з порушенням кримінальної
справи та непереданням «новому
кредитору» оригіналів документів, що
підтверджують право вимоги до
«боржника», 05.04.2012р. між КП «Альянс»
м.Сімферополь та ТОВ «Бахчисарайське
дорожньо-будівельне управління»
м.Сімферополь була підписана додаткова
угода до договору про відступлення
права вимоги, якою були змінені п.п.1.1, 4.1
договору, зокрема встановлено, що право
вимоги до «нового кредитора»
переходить з 01.01.2014 року, за умови
несплати «боржником» суми боргу
«первісному кредитору», а «первісний
кредитор» зобов`язаний передати
«новому кредитору» документи
(оригінали чи копії, при неможливості
надати оригінали), що підтверджують
право вимоги до «боржника» в термін до
01.01.2014 року, решта умов залишилась
незмінною (а.с.11).

Доказів визнання недійсними договору
про відступлення права вимоги,
додаткової угоди до нього, матеріали
справи не містять, скаржником не було
надано відповідно до ст.ст.32, 33, 36 ГПК
України, отже, такі докази відсутні.

27.08.2014р. КП «Альянс» повідомило ДП
«Дніпропетроський облавтодор» ВАТ
«ДАК «Автомобільні дороги України»
(відповідача по справі) та філію ДП
«Дніпропетроський облавтодор» ВАТ
«ДАК «Автомобільні дороги України» -
Новомосковський райавтодор (третя
особа у справі) про відступлення права
вимоги ТОВ «Бахчисарайське
дорожньо-будівельне управління»
(позивач у справі), що підтверджується
листами, фіскальними чеками, описами
вкладення в цінний лист (а.с.12-15).

Згідно з частиною 1 ст.193 Господарського
кодексу України передбачено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться; до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей, що
передбачені цим Кодексом.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено,
що одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом;
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Статтею 712 ЦК України передбачено, що за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Отже, за своєю правовою природою
договір № 628 від 27.05.2010р. є договором
поставки.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Статтею 692 ЦК України встановлено
обов'язок покупця оплатити товар після
його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару. Покупець
зобов'язаний сплатити продавцеві повну
ціну переданого товару.

Частиною 1 статті 530 ЦК України
регламентовано, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

Згідно з ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у
зобов'язанні може бути замінений іншою
особою внаслідок, зокрема, передання
ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).

Частиною 1 ст.513 ЦК України встановлено,
що правочин щодо заміни кредитора у
зобов'язанні вчиняється у такій самій
формі, що і правочин, на підставі якого
виникло зобов'язання, право вимоги за
яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст.514 ЦК України до нового
кредитора переходять права первісного
кредитора у зобов'язанні в обсязі і на
умовах, що існували на момент переходу
цих прав, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Отже, за своєю правовою природою
відступлення права вимоги є зміною
суб`єктного складу зобов`язання при
збереженні змісту останнього.

Частиною 1 ст.516 ЦК України передбачено,
що заміна кредитора у зобов'язанні
здійснюється без згоди боржника, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Статтями 517, 519 ЦК України
регламентовано, що первісний кредитор
у зобов'язанні повинен передати новому
кредиторові документи, які засвідчують
права, що передаються, та інформацію,
яка є важливою для їх здійснення;
боржник має право не виконувати свого
обов'язку новому кредиторові до
надання боржникові доказів переходу до
нового кредитора прав у зобов'язанні;
первісний кредитор у зобов'язанні
відповідає перед новим кредитором за
недійсність переданої йому вимоги, але
не відповідає за невиконання боржником
свого обов'язку, крім випадків, коли
первісний кредитор поручився за
боржника перед новим кредитором.

Отже, в силу вищенаведених норм права
обов`язок передання належних доказів
прав «нового кредитора» покладено на
«первісного кредитора»; в свою чергу
цей обов"язок кореспондується з правом
"нового кредитора" отримати такі
докази.

Оскільки відповідачем не були
виконані його зобов`язання за
договором поставки з повної оплати
поставленого товару, в ході судового
процесу факт отримання товару
спростовується відповідачем, то
враховуючи вимоги законодавства та
умови договору відступлення права
вимоги, предметом дослідження
господарського суду повинен був бути
належним чином доведений факт
поставки.

Відповідно до ст.33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень;
докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Частиною 2 ст.34 ГПК України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. Такими доказами
відповідно до предмету доказування
можуть бути оригінали довіреності та
накладної з підписом довіреної особи
на отримання продукції.

Оскільки позивач належними
доказами - оригіналами накладної та
довіреності - не довів відповідно до
ст..ст.33, 34 ГПК України право вимоги до
відповідача, то відсутні правові
підстави щодо задоволення позову.

Посилання позивача на зміст
додаткової угоди від 05.04.2012р. до
договору про відступлення права вимоги
(п.4.1 в новій редакції), на право
«первісного кредитора» передати
«новому кредитору» копії доказів,
підтверджуючих право вимоги, не
звільняє позивача від обов»язку
доказування, передбаченого ст..ст.33, 34
ГПК України, а тому не приймається
апеляційним господарським судом, а
доводи про вилучення цих доказів
слідчими органами не можуть бути
прийняті через недоведеність цього
протоколами виїмки, один екземпляр
якого повинен бути наданий
підприємству, у якого здійснюють
виїмку; щодо листа від 10.02.2014р. № 212/7/09 ГУ
Міндоходів АРК, то з нього також не
вбачається будь-яких посилань на
вищезазначені протоколи та інформація
викладена в листі станом на 10.02.2014р.,
тоді як звернення позивача з позовом
відбулось вже у вересні 2014 року. Таким
чином, усі негативні правові наслідки
щодо позбавлення (звуження) прав
«нового кредитора», за його згодою,
вимагати від «первісного кредитора»
надання документів, які засвідчують
право вимоги (ст..ст.517, 519 ЦК України),
зокрема, оригіналів документів, слід
покласти на позивача.

Доводи позивача про факт визнання
суми боргу відповідачем у відповіді на
претензію (а.с.23) не приймаються судом в
силу ч.3 ст.43, ст.99 ГПК України.

За цих обставин колегія суддів
апеляційного господарського суду
вважає, що апеляційну скаргу слід
задовольнити, рішення по цій справі -
скасувати, в задоволенні позову -
відмовити.

Керуючись ч. 3-5 ст.49, ст.ст.99, 101,
103-105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу
Дочірнього підприємства
«Дніпропетровський облавтодор»
Відкритого акціонерного товариства
«Державної акціонерної компанії
«Автомобільні дороги України»
м.Дніпропетровськ - задовольнити.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 07.10.2014
року у справі № 904/6687/14 - скасувати.

В задоволенні позову - відмовити.

Судові витрати по справі в судах
першої та апеляційної інстанції
покласти на позивача.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Бахчисарайське
дорожньо-будівельне управління»
м.Запоріжжя на користь Дочірнього
підприємства «Дніпропетровський
облавтодор» Відкритого акціонерного
товариства «Державної акціонерної
компанії «Автомобільні дороги
України» м.Дніпропетровськ 988 грн. 55
коп. судового збору за подачу
апеляційної скарги.

Видачу відповідного наказу
згідно зі ст.ст.117-118 ГПК України
здійснити господарському суду
Дніпропетровської області.

Матеріали справи повернути до
господарського суду Дніпропетровської
області.

Постанову може бути оскаржено до
Вищого господарського суду України
через Дніпропетровський апеляційний
господарський суд протягом двадцяти
днів.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 21.11.2014р.

Головуючий суддя
О.М.
Виноградник

Суддя
О.В.Джихур

Суддя
О.М.Лисенко