ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2014 рокуСправа № 912/3504/14
Господарський суд Кіровоградської
області в складі судді Макаренко Т.В.
розглянув у відкритому судовому
засіданні матеріали справи № 912/3504/14

за позовом: Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"ПриватБанк"

до відповідача: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 13 733,75 грн,

представники сторін участі в засіданні
суду не брали.

Публічне акціонерне товариство
комерційний банк "ПриватБанк"
звернулося до господарського суду з
позовною заявою про стягнення з
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
заборгованість за Договором від 02.03.2011
в сумі 13733,75 грн (5600,00 грн -
заборгованість за кредитом, 5257,85 грн -
заборгованість по процентам за
користування кредитом, 2019,10 грн - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, 856,80 грн -
заборгованість по комісії за
користування кредитом).

24.11.2014 позивач подав до суду документи
на підтвердження доводів викладених у
позовній заяві, а саме: докази
повідомлення відповідача про дію
нового розміру процентної ставки;
докази зміни облікової ставки НБУ,
зміни курсу гривні до іноземної валюти;
копію витягу з "Умов та правил надання
банківських послуг".

Відповідач участі своїх представників
в засідання суду 06.11.2014, 25.11.2014 не
забезпечив, витребуваних судом
документів не подав. Водночас
господарський суд вважає відповідача
таким, що належним чином повідомлений
про дату, час та місце проведення
засідання суду в силу наступного.

Згідно із Законом України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців" місцезнаходження
юридичної особи або місце проживання
фізичної особи - підприємця
визначається на підставі відомостей,
внесених до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців.

Господарський суд надіслав
процесуальні документи у справі
(ухвали суду від 16.10.2014, від 06.11.2014) за
адресою, яка зазначена у позовній заяві
та за якою відповідача зареєстровано в
ЄДРПОУ, а саме - 25026, АДРЕСА_1. Відомості
щодо іншої адреси відповідача в
матеріалах справи відсутні.

Таким чином, враховуючи приписи
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
року № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" господарським судом
виконано вимоги частини першої статті
64 та статті 87 Господарського
процесуального кодексу України.

Згідно статті 75 Господарського
процесуального кодексу України якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

З урахуванням наведеного, враховуючи
належне повідомлення позивача та
відповідача про дату, час і місце
проведення судового засідання,
господарський суд вважає можливим
розглянути справу № 912/3504/14 в судовому
засіданні 25.11.2014 за відсутності
представників сторін та за наявними у
справі документами.

Розглянувши наявні матеріали справи,
обговоривши усі обставини справи,
оцінивши подані докази, господарський
суд,

ВСТАНОВИВ:

02.03.2011 на підставі Заяви про відкриття
поточного рахунку та картки зі
зразками підписів і відбитка печатки,
фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1
(клієнт) було відкрито публічним
акціонерним товариством комерційний
банк "Приват Банк" (банк) поточний
рахунок НОМЕР_2 та картковий рахунок
НОМЕР_3.

Із змісту Заяви про приєднання до умов
та правил надання банківських послуг
вбачається, що клієнт підписуючи цю
Заяву, погодився із Умовами та
Правилами надання банківського ліміту,
у тому числі Умовами та Правилами
обслуговування та розрахунковими
картками, розміщеними на сайті банку.
Крім того, клієнт ознайомився з
Тарифами банку, які разом із Заявою
про відкриття поточного рахунку
складають Договір банківського
обслуговування.

Істотною умовою Договору між сторонами
про банківське обслуговування було
встановлення кредитного ліміту на
поточний рахунок корпоративного
клієнта, режим функціювання якого
полягає в наступному: кредитний ліміт
на поточний рахунок (далі - "кредит")
надається на поповнення оборотних
коштів і здійснення поточних платежів
клієнта, в межах кредитного ліміту.
Банк здійснює обслуговування ліміту
клієнта, що полягає у проведенні його
платежів понад залишок коштів на
поточний рахунок клієнта, при
наявності вільних грошових ресурсів,
за рахунок кредитних коштів в межах
ліміту, шляхом дебетування поточного
рахунку. При цьому утворюється
дебетове сальдо (п. 3.2.1.1.1 Договору).
Порядок встановлення, зміни ліміту,
погашення заборгованості та розмір
відсоткової ставки за користування
кредитним лімітом регламентуються
Умовами та Правилами надання
банківських послуг і тарифами банку, що
розміщенні в мережах Інтернет на
відповідному сайті, які разом із Заявою
клієнта складають Договір про
банківське обслуговування.

На підставі вищевикладеного, суд
вважає допустимою та такою, що
відповідає чинному законодавству,
форму укладення кредитного договору
через визначення його істотних умов у
заявах про приєднання до умов та правил
надання банківських послуг та про
відкриття поточного рахунку, а також
затверджених банком Умов і Правил
надання банківських послуг, які
оприлюднені через сайт банку.

Відповідно до пунктів 3.2.1.1.3, 3.2.1.1.4
договору, кредит надається в обмін на
зобов'язання клієнта по поверненню
кредиту, сплаті відсотків та
винагороди. При цьому банк не оплачує
витрати клієнта у випадку надходження
на його рахунок документів на
примусове списання (стягнення) коштів,
при забороні проведення операцій по
рахунку.

Ліміт кредитування банком
розраховується за
внутрішньобанківською методикою на
підставі даних про рух коштів по
поточному рахунку, платоспроможності
клієнта інших показників. Банк має
право в односторонньому порядку
змінити розмір ліміту кредитування
(п.п. 3.2.1.1.5, 3.2.1.1.6 Договору).

Згідно пунктів 3.2.1.1.11, 3.2.1.1.12 договору,
періодом безперервного користування
кредитом є період часу, протягом якого
безперервно існувало дебетове сальдо
на поточному рахунку. Цей період
користування повинен складати не
більше 35 днів. Для розрахунку відсотків
за користування кредитним лімітом
встановлюється диференційована
процентна ставка, яка залежить від
терміну існування непогашеного
залишку по кредиту.

Процентна ставка може бути змінена
Банком у порядку, передбаченому цим
розділом "Умов і Правил надання
банківських послуг". У випадку зміни
вартості кредитних ресурсів на ринку
грошових ресурсів, зміни облікової
ставки НБУ, зміни курсу гривні до
іноземної валюти 1 групи
класифікаторів іноземних валют понад
на 5 та більше процентів, сторони на
дату укладання цього Договору,
узгодили про збільшення розміру
процентної ставки за користуванням
кредитом. Інформація про розмір
узгодженої зміненої процентної ставки
за користування кредитом, Банк
розміщує у спосіб передбачений п. 3.2.1.1.12
Договору.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених вказаним Кодексом.

За правилами статті 1054 Цивільного
кодексу України за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Розмір процентів та порядок їх сплати
за договором визначаються в договорі
залежно від кредитного ризику,
наданого забезпечення, попиту і
пропозицій, які склалися на кредитному
ринку, строку користування кредитом,
розміру облікової ставки та інших
факторів (стаття 1056-1 ЦК України).

До відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
глави 78 Цивільного кодексу України,
який регулює правовідносини позики,
якщо інше не встановлено параграфом 2 і
не випливає із суті кредитного
договору.

Загальні умови виконання
господарських зобов'язань визначені
статтею 193 Господарського кодексу
України, згідно з якою суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Зазначена стаття
узгоджується з приписами статті 526
Цивільного кодексу України.

Статтею 610 Цивільного кодексу України
передбачено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 612
Цивільного кодексу України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

За твердженням позивача, він свої
зобов'язання по договору про
обслуговування кредитних лімітів на
поточному рахунку виконав, що
підтверджується матеріалами даної
справи, згідно яких відповідачеві
встановлено кредитний ліміт 02.03.2011 в
розмірі 1000,00 грн, 23.03.2011 - 0,00; 31.03.2011 - 7200,00
грн, 15.12.2011 - 5600,00 грн. Даний факт
підтверджено довідкою Банку від 05.09.2014
№ 08.7.0.0.0/19 та банківською випискою
з рахунку боржника за період з 17.09.2012 по
29.08.2014.

Отримання кредитних коштів згідно
вказаного ліміту, зокрема, на суму 5600,00
грн відповідачем не спростовано.
Користування відповідачем кредитними
коштами підтверджується також
випискою по банківському рахунку
відповідача, наданої до матеріалів
справи позивачем з 17.09.2012 по 29.08.2014 та
розрахунком заборгованості за
договором від 02.03.2011 станом на 20.08.2014
відповідно до якого заборгованість
відповідача за кредитом складає 5600,00
грн.

Як встановлено статтею 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

У пункті 3.2.1.4.1.1 договору встановлено,
що обнулити дебетове сальдо клієнт
повинен у проміжок часу з 20-го по 25-те
число місяця і за цей період ставка за
користування кредитними коштами
становить 0%.

За користування кредитними коштами
протягом 90 днів з дати періоду, коли
дебетове сальдо підлягало обнуленню,
клієнт сплачує банку відсотки за
користування кредитом у розмірі 24% (з
01.07.2014 - 36%) річних починаючи з останньої
дати періоду, в яку дебетове сальдо
підлягало обнуленню. Починаючи із 91 дня
кредит вважається простроченим і
відсотки за користування кредитом вже
сплачуються за ставкою 48% (з 01.07.2014 - 56%)
річних від суми залишку непогашеної
заборгованості.

Розмір щомісячної комісії
врегульовано п.п. 3.2.1.4.4. Договору, яким
передбачено, що клієнт сплачує банку
винагороду за використання лімітом
відповідно п.п 3.2.1.1.6, 3.2.1.2.3.2 1-го числа
кожного місяця у розмірі 0,9% від суми
максимального сальдо кредиту, що
існувало на кінець банківського дня за
попередній місяць, в порядку
передбаченому Умовами та правилами
надання банківських послуг.

За розрахунком позивача, який не
спростовано відповідачем, станом на
20.08.2014 дебетове сальдо по поточному
рахунку відповідача становить 5600,00 грн,
що складає заборгованість відповідача
по кредиту. Також Банк нарахував
відповідачеві проценти за
користування кредитними коштами в сумі
5257,85 грн станом на 20.08.2014 відповідно до
розрахунку позивача (а.с.42-43) та 856,80 грн -
заборгованість по комісії за
користування кредитом.

Господарський суд враховує умови
Договору та положення частини 2 статті
67, частини 4 статті 179 Господарського
кодексу України, частини 3 статті 6,
статті 627 Цивільного кодексу України,
відповідно до норм якої сторони вільні
в укладенні договору та визначені його
умов, крім випадків, коли не
допускається відступлення в силу
закону.

Матеріали справи містять належні
докази повідомлення відповідача про
зміну розміру процентної ставки за
користуванням кредитних коштів з
врахуванням п. п. 3.2.1.1.12 Договору.

Відповідач не надав суду доказів
проведення повного розрахунку по
кредиту, процентам та комісії. Станом
на 20.08.2014 заборгованість відповідача по
кредиту становить 5600,00 грн; по
процентам - 5257,85 грн, заборгованість по
комісії за користування кредитом - 856,80
грн. З огляду на вищенаведене
господарський суд задовольняє позов в
цій частині позовних вимог.

Також позивач просить стягнути з
відповідача пеню за порушення умов
кредитування в сумі 2019,10 грн станом на
20.08.2014 відповідно до розрахунку
позивача (а.с. 42-43). Вказані вимоги
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

Умовами п. 3.2.1.5.1 передбачена
відповідальність сторін, зокрема при
порушенні клієнтом будь-якого із
зобов'язань по сплаті відсотків за
користування кредитом, терміну
повернення кредиту, винагороди,
останній сплачує пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, яка
діяла на період за який сплачується
пеня (у% річних) від суми простроченого
платежу за кожен день прострочення
платежу.

Згідно до п. 6 статті 232 Господарського
кодексу України, нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором,
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано, проте відповідно до п. 3.2.1.5.4
договору нарахування неустойки за
кожен випадок порушення зобов'язань,
визначених даним пунктом, здійснюється
протягом 3 років з дня, коли відповідне
зобов'язання мало бути виконано
клієнтом.

За розрахунком позивача, загальний
розмір пені складає 2019,10 грн. станом на
20.08.2014.

Відповідач не подав господарському
суду доказів виконання своїх
зобов'язань за вищевказаним кредитним
договором в частині своєчасного
повернення позивачу кредитних коштів
та сплати відсотків за користування
кредитом та доказів виконання вимог
позивача.

Таким чином, не суперечить вимогам
законодавства та відповідає умовам
договору і підтверджується
матеріалами справи правомірність
нарахування позивачем відповідачеві
пені в сумі 2019,10 грн. З урахуванням
викладеного вище, виходячи з наявних в
матеріалах справи доказів, позовні
вимоги про стягнення з відповідача
пені на суму 2019,10 грн станом на 20.08.2014
підлягають задоволенню.

Згідно статей 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Позивачем у справі дотримано зазначені
вище процесуальні вимоги, відтак
позовні вимоги господарським судом
задовольняються в повному обсязі.

Згідно статті 49 Господарського
процесуального кодексу України на
відповідача у справі покладаються
судові витрати на судовий збір
повністю.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 33,34,44,49, 82-85, 116, 117 ГПК України,
Законом України про судовий збір",
господарський суд, -

В И Р І Ш
И В :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (25026, АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" (49094,
м.Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, буд. 50, адреса для листування:
49027, м.Дніпропетровськ, а/с 1800, ) заборгованість за
кредитом в сумі 5600,00 грн, 5257,85 грн -
заборгованість по процентам за
користування кредитом, 2019,10 грн - пеня ,
856,80 грн - заборгованість по комісії,
всього: 13733,75 грн, а також судовий збір в
сумі 1 827,00 грн.

Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили та направити
стягувачу.

Згідно ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення
господарського суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня його підписання до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Кіровоградської
області.

Повне рішення складено 25.11.2014.

Суддя
Т. В. Макаренко