ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ
РІШЕННЯ

18.11.2014
Справа № 907/1074/14

За позовом приватного підприємства
„Астурія Кліо", м. Ужгород

ДО кооперативу „Художремфасад", м.
Ужгород

ПРО визнання договору від 20.05.2014р.
купівлі-продажу нерухомого майна
дійсним

Суддя О.Ф. Ремецькі

Представники сторін:

від позивача - Міхал М.А. - представник
за довіреністю від 17.11.2014р.

від відповідача - Черепаня М.В. -
представник за довіреністю від 03.11.2014р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство „Астурія Кліо",
м. Ужгород звернулось до
Господарського суду Закарпатської
області з позовом до кооперативу
„Художремфасад", м. Ужгород про
визнання договору від 20.05.2014р.
купівлі-продажу нерухомого майна
дійсним.

Ухвалою Господарського суду
Закарпатської області від 05.11.2014р.
порушено провадження у справі № 907/1074/14
та призначено справу до розгляду на
18.11.2014р.

Представник позивача просить заявлені
позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі з підстав, викладених у позовній
заяві, посилаючись на їх
обґрунтованість наявними у справі
матеріалами. Зокрема, вказує на
безпідставне ухилення відповідача від
нотаріального посвідчення договору
купівлі-продажу нерухомого майна, що в
свою чергу призводить до порушення
прав кредиторів у справі про
банкрутство відповідача.

Представник відповідача у поданому
суду письмовому поясненні по суті
заявлених позовних вимог вказує на те,
що кооператив «Художремфасад» з 2006
року перебуває в процедурі
банкрутства, щодо в нього відкрито
ліквідаційну процедуру. Ухвалою
господарського суду Закарпатської
області від 22.02.2007 року у справі № 6/9,
ліквідатором призначено арбітражного
керуючого Ракущинець Андрія
Андрашовича.

З метою задоволення вимог кредиторів
та завершення ліквідаційної процедури,
ліквідатором Кооперативу
«Художремфасад» проведено аукціон з
продажу активів майна боржника, а саме:
нерухомого майна, що розташоване в м.
Мукачеве Закарпатської області. За
результатами аукціону визначився
переможець відкритих торгів (аукціону)
- приватне підприємство «Астурія Кліо».

Відповідач не заперечує факт отримання
від позивача листів з проханням
з'явитися до нотаріуса для
нотаріального посвідчення договору
купівлі-продажу від 20.05.2012 року. Проте, з
об'єктивних причин та великою
завантаженістю справ, ліквідатор не
мав можливості з'явитися до нотаріуса
Мукачівського міського нотаріального
округу для посвідчення даного
договору.

Перед початком розгляду справи по суті
представника позивача ознайомлено з
правами та обов'язками у відповідності
із ст.ст. 20, 21, 22 Господарського
процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 18.11.2014р. судом
проголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

Відповідно до вимог ст. 81-1
Господарського процесуального кодексу
України в судових засіданнях складені
протоколи, які долучено до матеріалів
справи.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
прокурора та повноважних
представників позивача та відповідача,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги та їх
заперечення, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи.
кооператив «Художремфасад» з 2006 року
перебуває в процедурі банкрутства та
щодо в нього відкрито ліквідаційну
процедуру. Ухвалою господарського суду
Закарпатської області від 22.02.2007 року у
справі № 6/9 ліквідатором призначено
арбітражного керуючого Ракущинець
Андрія Андрашовича.

З метою задоволення вимог кредиторів
та завершення ліквідаційної процедури,
ліквідатором Кооперативу
«Художремфасад» проведено аукціон з
продажу активів майна боржника, а саме:
нерухомого майна, що розташоване в м.
Мукачеве Закарпатської області. За
результатами аукціону визначився
переможець відкритих торгів (аукціону)
- приватне підприємство «Астурія Кліо».

В подальшому між сторонами, а саме
кооперативом „Художремфасад" та
приватним підприємством „Астурія
Кліо" 20.05.2014р. було укладено договір
купівлі-продажу нерухомого майна, а
саме - будівлі виробничого корпусу, літ.
А, площею 562,10м.кв., що розташоване за
адресою: Закарпатська область, м.
Мукачеве, вул. Коцюбинського, 4. Дане
приміщення належить кооперативу
«Художремфасад» на праві приватної
власності на підставі рішення
господарського суду Закарпатської
області у справі № 6/159 від 02.02.2010 року.
Крім цього, належність даного майна
боржнику підтверджується витягом №
33798561 про державну реєстрацію прав,
виданого 11.04.2012 року Комунальним
підприємством «Мукачівським міським
бюро технічної інвентаризації та
експертної оцінки».

Пунктом 8.2 даного договору сторони
узгодили, що даний договір вступає в
дію з моменту його укладення:
підписання та скріплення печатками
сторін, а також його нотаріального
посвідчення. Сторони домовились
посвідчити даний договір протягом
одного місяця з моменту його
підписання. Витрати, пов'язані з
нотаріальним посвідченням цього
договору покладаються на покупця.

Позивач стверджує, що ним у
відповідності до умов Договору 04
червня 2012 року, 08 червня 2012 р. та 22.04.2013 р.
було направлено відповідачу вимогу, в
якій запропонував останньому
нотаріально посвідчити Договір
купівлі-продажу. У вимозі від 22.04.2013 р.
Відповідачу було запропоновано
з'явитись 30 квітня 2013 року о 10.00 год. до
нотаріуса Мукачівського нотаріального
округу Медвідь Ж.М.. за адресою:
м.Мукачево, вул. Федорова, 4, кв. 35 з усіма
документами, необхідними для
проведення такого нотаріального
посвідчення, або не пізніше 30 квітня 2013
року письмово сповістити позивача про
дату, час і місце проведення такого
посвідчення. Ця вимога отримана
відповідачем, про що свідчить відмітка
відповідача про отримання на вимозі.

Однак вищевказані вимоги позивача були
залишені відповідачем без відповіді та
реагування.

Зазначає, що сторонами було досягнуто
згоди щодо усіх істотних умов
купівлі-продажу, і ця домовленість
викладена письмово у формі договору.
При цьому, відбулось часткове
виконання Договору (часткова оплата
покупцем майна), а тому з урахуванням
вимог чинного законодавства, наявні
всі підстави для визнання Договору
купівлі-продажу від 20 травня 2012 року
дійсним.

Оцінюючи подані позивачем докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Предметом спору у даній справі є
дійсність зазначеного договору, що за
своєю правовою природою є договором
купівлі-продажу нерухомого майна.

Так, відповідно до ст. 655 ЦК України, за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

В силу ст. 657 ЦК України, договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
єдиного майнового комплексу, житлового
будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

Отже, законом встановлена форма такого
договору - письмова нотаріально
посвідчена.

Згідно ч. 1 ст. 209 ЦК України, правочин,
який вчинений у письмовій формі,
підлягає нотаріальному посвідченню
лише у випадках, встановлених законом
або домовленістю сторін.

За змістом ч. 1 ст. 220 ЦК України, у разі
недодержання сторонами вимоги закону
про нотаріальне посвідчення договору
такий договір є нікчемним. Разом з тим,
відповідно до п. 2 цієї норми, якщо
сторони домовилися щодо усіх істотних
умов договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним. У цьому
разі наступне нотаріальне посвідчення
договору не вимагається.

Відповідно до ч.3 ст.640 Цивільного
кодексу України договір, що підлягає
нотаріальному посвідченню, є укладеним
з дня такого посвідчення.

Однак відповідачем не здійснене
нотаріальне посвідчення Договору, що
порушує право позивача, як сторони
відповідного договору.

Підпунктом 1 п.12 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 22
червня 2011 р. № 703, передбачено, що під
час розгляду заяви про державну
реєстрацію і документів, що додаються
до неї, державний реєстратор
встановлює відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства, а також відсутність
суперечностей між заявленими та
зареєстрованими речовими правами на
нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема
щодо обов'язкового дотримання
письмової форми правочину та його
нотаріального посвідчення (у
встановлених законом випадках).

Відтак, ухилення відповідача від
нотаріального посвідчення також
створює перешкоди позивачу для
державної реєстрації права власності
на нерухоме майно.

Позивач для дотримання вимог чинного
законодавства та умов Договору 04
червня 2012 року, 08 червня 2012 р. та 22.04.2013 р.
направляв відповідачу вимогу, в якій
запропонував останньому нотаріально
посвідчити Договір купівлі-продажу. У
вимозі від 22.04.2013 р. відповідачу було
запропоновано з'явитись 30 квітня 2013
року о 10.00 год. до нотаріуса
Мукачівського нотаріального округу
Медвідь Ж.М.. за адресою: м.Мукачево,
вул.Федорова, 4, кв. 35 з усіма
документами, необхідними для
проведення такого нотаріального
посвідчення, або не пізніше 30 квітня 2013
року письмово сповістити позивача про
дату, час і місце проведення такого
посвідчення. Ця вимога отримана
відповідачем, про що свідчить відмітка
відповідача про отримання на вимозі.

Однак вищевказані вимоги позивача були
залишені відповідачем без відповіді та
реагування.

Відповідно до статті 220 Цивільного
кодексу України, у разі недодержання
сторонами вимоги закону про
нотаріальне посвідчення договору,
такий договір є нікчемним. Якщо сторони
домовилися щодо усіх істотних умов
договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним. У цьому
разі наступне нотаріальне посвідчення
договору не вимагається.

Частиною 2 статті 215 Цивільного кодексу
України у випадках, встановлених цим
Кодексом, нікчемний правочин може бути
визнаний судом дійсним.

Отже, при вирішенні спору щодо визнання
дійсним договору, нотаріальне
посвідчення якого є обов'язковим, але
не відбулось, слід дослідити наявність
в сукупності трьох фактів: по-перше, це
наявність домовленості сторін
стосовно всіх істотних умов договору;
по-друге, факт повного або часткового
виконання умов такого договору; і,
по-третє, це факт ухилення однієї із
сторін від такого нотаріального
посвідчення.

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

Відповідно до приписів ст. ст. 655, 656 ЦК
України, істотними умовами договору
купівлі продажу, є умови про предмет
договору та ціну.

Частиною 2 ст. 377 ЦК України також
передбачено, що розмір та кадастровий
номер земельної ділянки, право на яку
переходить у зв'язку з переходом права
власності на житловий будинок, будівлю
або споруду, є істотними умовами
договору, який передбачає набуття
права власності на ці об'єкти (крім
багатоквартирних будинків).

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Отже, сторонами досягнуто згоди щодо
усіх істотних умов купівлі-продажу, і
ця домовленість викладена письмово у
формі договору. При цьому, відбулось
часткове виконання Договору (часткова
оплата покупцем майна), а тому з
урахуванням вище наведених положень
Цивільного кодексу України, наявні всі
підстави для визнання Договору
купівлі-продажу нерухомого майна від 20
травня 2012 року дійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно з ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

На підставі викладеного суд дійшов
висновку про задоволення позову.

Враховуючи, що відповідно до ст. 44 ГПК
України позивачем понесені судові
витрати, пов'язані з розглядом справи,
то зазначені витрати відшкодовуються
за рахунок відповідача (ст. 49 ГПК
України).

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 32-34, 43, 44, 49, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати дійсним з моменту укладення
Договір купівлі продажу від 20.05.2012 року
нерухомого майна - виробничий корпус -
літера „А" площею 562,1м.кв., що
розташоване за адресою: Закарпатська
область, м. Мукачево, вул. Коцюбинського
буд. № 4, що укладений між кооперативом
«Художремфасад», код ЄДРПУО 13591623
(Продавець) та приватним підприємством
«Астуря Кліо» 88000, Закарпатська
область, м. Ужгород, вул. Підградська, 59,
оф. 5 код ЄДРПУО 33537094 (Покупець).

3. Стягнути з кооперативу
„Худоюремфасад" (88000, м. Ужгород, вул.
Лобачевского, 43/67, ) на
користь приватного підприємства
«Астуря Кліо» (88000, Закарпатська
область, м. Ужгород, вул. Підградська, 59,
оф. 5 код ЄДРПУО 33537094) суму 1218грн. у
відшкодування витрат по сплаті
судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення виготовлено
28.11.2014р.

Суддя
О.Ф. Ремецькі