ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

13.11.2014
Справа № 908/4842/14

Cуддя Зінченко Н.Г., розглянувши
позовні матеріали за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Акцент-Банк», (юридична адреса: 49074, м.
Дніпропетровськ, вул. Батумська, буд. 11;
адреса для листування: 49094,
м. Дніпропетровськ, а/с № 1800)
представник позивача Публічне
акціонерне товариство Комерційний
банк «ПриватБанк», (юридична адреса:
49094, м. Дніпропетровськ,
вул. Набережна Перемоги, буд. 50; адреса
для листування: 49027, м. Дніпропетровськ,
а/с № 1800)

до відповідача Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3, (69118,
АДРЕСА_1)

про стягнення 25826,16 грн. заборгованості

ВСТАНОВИВ:

12.11.2014 р. до господарського суду
Запорізької області надійшла позовна
заява б/н від 10.10.2014 р. (вх. №
5050/09-05/14 від 12.11.2014 р.) Публічного
акціонерного товариства «Акцент-Банк»,
м. Дніпропетровськ до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3, м. Запоріжжя про
стягнення 25826,16 грн. заборгованості за
договором банківського обслуговування
б/н від 28.07.2011 р., в тому числі 18000,00 грн.
заборгованості за кредитом, 4620,00 грн.
заборгованості по процентам за
користування кредитом, 1802,70
грн. пені за несвоєчасне виконання
зобов'язань за договором та 1403,46 грн.
заборгованості по комісії за
користування кредитом.

Згідно протоколу автоматичного
розподілу справи між суддями від 12.11.2014
р. справу № 908/4842/14 призначено до
розгляду судді Зінченко Н.Г.

У відповідності до п., п. 1, 6 ч. 1 ст.
63 ГПК України суддя повертає позовну
заяву і додані до неї документи без
розгляду якщо: позовну заву підписано
особою, яка не має права її підписувати,
або особою, посадове становище якої не
вказано; а також не подано доказів
надсилання відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

Розглянувши матеріали позовної
заяви та з'ясувавши підстави для
повернення позовної заяви, передбачені
нормами Господарського процесуального
кодексу України, суд дійшов висновку,
що слід повернути позовну заяву без
розгляду на підставі п., п. 1, 6 ч. 1
ст. 63 ГПК України, виходячи з
наступного.

Позовна заява - це процесуальний
документ, за допомогою якого
реалізується право на звернення до
господарського суду. Подання позовної
заяви є формою реалізації права на
позов. Подати позов - означає
звернутися до господарського суду із
заявою, в якій повинно міститься
прохання, адресоване суду, про розгляд
спору про право, що виник.

Згідно зі ст., ст. 54, 57 ГПК України
зміст, форма та додатки до позовної
заяви повинні відповідати приписам
вказаних норми законодавства. Позовна
заява подається до господарського суду
в письмовій формі і підписується
повноважною посадовою особою позивача
або його представником.

Справи юридичних осіб в господарському
суді ведуть їх органи, що діють у межах
повноважень, наданих їм законодавством
та установчими документами, через
свого представника. Керівники
підприємств та організацій, інші особи,
повноваження яких визначені
законодавством або установчими
документами, подають господарському
суду документи, що посвідчують їх
посадове становище. (ч., ч. 1, 2 ст. 28 ГПК
України).

Виходячи зі змісту ст. 28 ГПК України
представниками юридичних осіб можуть
бути особи, повноваження яких
підтверджуються довіреністю від імені
підприємства, організації.

Відповідно до ч. 3 ст. 57 ГПК України до
позовної заяви, підписаної
представником позивача, додається
довіреність чи інший документ, що
підтверджує повноваження представника
позивача.

Отже, чинним процесуальним
законодавством не передбачена
можливість аби юридична особа в
господарському суді представляла
інтереси іншої юридичної особи.

Дана позовна заява б/н від 10.10.2014 р. (вх.
№ 5050/09-05/14 від 12.11.2014 р.) на її останньому
(четвертому) аркуші підписана
представником ПАТ КБ «ПриватБанк»
Сапфір Ф.О. за довіреністю.

При цьому, на першій сторінці даної
позовної заяви зазначено, що позивачем
є Публічне акціонерне товариство
«Акцент-Банк», м. Дніпропетровськ, а
представник позивача - Публічне
акціонерне товариство Комерційний
банк «ПриватБанк», м.
Дніпропетровськ.

Відповідно до ст. 246 ЦК України
довіреність від імені юридичної особи
видається її органом або іншою особою,
уповноваженою на це її установчими
документами, та скріплюється печаткою
цієї юридичної особи.

Таким чином, всупереч положенням ч. 3 ст.
28 ГПК України і ст. 246 ЦК України наявна
в позовних матеріалах довіреність на
ім'я Сафір Ф.О. за № 3913-О від 25.10.2012 р.
видана не від імені позивача - ПАТ
«Акцент-Банк», а видана іншою юридичною
особою - ПАТ КБ «ПриватБанк». При цьому,
довіреність № 3913-О від 25.10.2012 р. не
підписана керівником ПАТ «Акцент-Банк»
або іншою уповноваженою ним особою і не
посвідчена печаткою ПАТ «Акцент-Банк».

Також суд звертає увагу, що довіреність
№ 3913-О від 25.10.2012 р. видана ПАТ КБ
«Приватбанк» на ім'я Сафір Ф.О. раніше,
ніж позивач - ПАТ «Акцент-Банк»
уповноважив ПАТ КБ «Приватбанк»
представляти його інтереси за
довіреністю № 986 від 25.12.2012 р.

З урахуванням вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що позовна заява
б/н від 10.10.2014 р. (вх. № 5050/09-05/14 від 12.11.2014
р.) підписана особою, повноваження якої
належним чином не підтверджені.

Приписами статті 56 ГПК України
передбачено, що позивач зобов'язаний
при поданні позову надіслати сторонам
копії позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення. (Стаття 56 ГПК України
в редакції Закону України «Про
внесення зміни до статті 56
Господарського процесуального кодексу
України щодо порядку надсилання копії
позовної заяви» № 9126837-11
від 19.05.2011 р.).

У відповідності до ст. 57 ГПК України до
позовної заяви додаються документи,
які підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви та
доданих до неї документів.

Належним доказом направлення копії
позовної заяви з додатком відповідачу
відповідно до Правил надання послуг
поштового зв'язку, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 05.03.2009 р. № 270, є оригінал
розрахункового документу (оригінал
поштової квитанції чи фінансового
чека), виданий відправникові поштового
відправлення.

Зазначене підтверджується пунктом 2.1
Інформаційного листа Вищого
господарського суду України № 01-08/208
від 13.04.2008 р. (з наступними змінами і
доповненнями), в якому зазначено, що
розрахунковий документ встановленої
форми, що підтверджує надання послуг
поштового зв'язку (касовий чек, поштова
квитанція тощо), може вважатися
належним доказом надсилання іншій
стороні (сторонам) у справі копії
позовної заяви.

З аналізу вище наведених норм чинного
процесуального законодавства слідує,
що належними доказами направлення
відповідачеві копії позовної заяви та
доданих до неї документів, в розумінні
ст. 56 ГПК України, є оригінали
розрахункового документу (оригінал
поштової квитанції або фінансового
чеку) та опису вкладення.

Згідно з п. 61 Правил надання
послуг поштового зв'язку, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
№ 270 від 05.03.2009 р. (з наступними змінами і
доповненнями), у разі приймання
внутрішніх поштових відправлень з
оголошеною цінністю з описом вкладення
бланк опису заповнюється відправником
у двох примірниках. Працівник
поштового зв'язку повинен перевірити
відповідність опису, розписатися на
обох його примірниках і поставити
відбиток календарного штемпеля. Один
примірник опису вкладається до
поштового відправлення, другий
видається відправникові. На примірнику
опису, що видається відправникові,
працівник поштового зв'язку повинен
зазначити номер поштового
відправлення.

До позовної заяви б/н від 10.10.2014 р.
(вх. № 5050/09-05/14 від 12.11.2014 р.) на
підтвердження направлення
відповідачеві копії позовної заяви з
додатками до неї позивачем додано
оригінал опису вкладення у цінний лист,
скріпленого відбитком календарного
штемпелю відділення підприємства
поштового зв'язку за 07.11.2014 р., який суд
не може прийняти як належний доказ
направлення відповідачеві копії
позовної заяви та доданих до неї
документів, оскільки позовна заява, що
надійшла на адресу господарського суду
Запорізької області 12.11.2014 р. за вх. №
5050/09-05/14 має зазначення на її останньому
(четвертому) аркуші дату 10.10.2014 р., а на
першому аркуші має зазначення ціни
позову: 25826,16 грн., така ж сума боргу
зазначена і в прохальній частині
позовної заяви, тоді як в описі
вкладення в цінний лист зазначено, що
на адресу відповідача була направлена
позовна заява про стягнення
заборгованості без зазначення дати та
суми позову.

Отже, з наданих позивачем документів
суду неможливо зробити висновок про
направлення на адресу відповідача
копії позовної заяви та доданих до неї
документів саме в редакції, яку надано
до господарського суду Запорізької
області.

Крім того, всупереч вимогам чинного
процесуального законодавства
позивачем не надано оригіналу
розрахункового документа (оригіналу
поштової квитанції або
фінансового/фіскального чеку), який би
свідчив про направлення копії позовної
заяви з додатками відповідачеві.
Наявна в позовних матеріалах копія
фіскального чеку № 9061 має іншу дату
(09.11.2014 р.), ніж оригінал опису вкладення
у цінний лист, скріпленого відбитком
календарного штемпелю відділення
підприємства поштового зв'язку
за 07.11.2014 р.

Інших доказів відправлення
відповідачеві копії позовної заяви та
доданих до неї документів позивачем не
додано.

Зазначені обставини перешкоджають
суду вчинити передбачені нормами
Господарського процесуального кодексу
України дії по підготовці справи до
судового розгляду та є підставами для
повернення позовної заяви позивачу.

У відповідності до п. 3.5 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 р. № 18 «Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції»
недодержання вимог статей 54, 56 та
пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК
України щодо форми, змісту і додатків
до позовної заяви тягне за собою
наслідки, передбачені статтею 63 ГПК
України.

Суд вважає за необхідне роз'яснити
заявнику, що у відповідності до ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з ним
у господарський суд у загальному
порядку після усунення допущених
порушень.

Питання щодо повернення суми судового
збору в розмірі 1827,00 грн., сплаченого
платіжним дорученням № ІНВ99В0SKI від
09.10.2014 р., буде вирішено ухвалою суду у
випадку надходження відповідної заяви.

Керуючись п., п. 1, 6 ч. 1 ст. 63, ст. 86
Господарського процесуального
кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Публічного
акціонерного товариства «Акцент-Банк»,
м. Дніпропетровськ
до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3,
м. Запоріжжя про стягнення
25826,16 грн. заборгованості за договором
банківського обслуговування б/н від
28.07.2011 р., в тому числі 18000,00 грн.
заборгованості за кредитом, 4620,00 грн.
заборгованості по процентам за
користування кредитом, 1802,70 грн. пені за
несвоєчасне виконання зобов'язань за
договором та 1403,46 грн. заборгованості
по комісії за користування кредитом, та
додані до неї документи повернути
позивачу - Публічному акціонерному
товариству «Акцент-Банк», м.
Дніпропетровськ без розгляду.

Позовну заяву і додані до неї
документи направити на юридичну адресу
Публічного акціонерного товариства
«Акцент-Банк», (49074, м. Дніпропетровськ,
вул. Батумська, буд. 11)

Копію даної ухвали направити
сторонам у справі.

Додаток: на 56-и аркушах, у тому числі
оригінал платіжного доручення №
ІНВ99В0SKI від 09.10.2014 р. (про сплату
1827,00 грн. судового збору); оригінал
опису вкладення в цінний лист від
07.11.2014 р.

Суддя
Н.Г.Зінченко