ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2014 р.Справа № 922/4272/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Шатернікова М.І.

при секретарі судового засідання Цірук
О.М.

розглянувши справу

за позовом Приватного підприємства
"Авазіс Плюс", м. Харків до
Департаменту житлового господарства
Харківської міської ради, м. Харків
про стягнення 76055,40 грн. за участю
представників сторін:

позивача - Лучнікова Л.В. (дов. № 5 від
19.07.2013 р.)

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Авазіс Плюс"
(позивач) звернувся до господарського
суду Харківської області із позовною
заявою про стягнення з відповідача -
Департамент житлового господарства
Харківської міської ради грошових
коштів у розмірі 76055,40 грн., посилаючись
на неналежне виконання відповідачем
своїх зобов'язань за договором № 48 про
закупівлю товарів за державний кошт,
укладеним між сторонами 18.06.2013 р. Крім
того, позивач просить покласти на
відповідача судовий збір у розмірі 1521,11
грн.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 01 жовтня 2014
року за вищевказаним позовом було
порушено провадження у справі № 922/4272/14,
розгляд якої призначено у судовому
засіданні на 05.11.2014 р. о 10:30.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 05.11.2014 р.
розгляд справи № 922/4272/14 було
відкладено на 18.11.2014 р. об 11:00 год.

Представник позивача у судовому
засіданні 18.11.2014 р. підтримував позовні
вимоги та просив суд задовольнити їх у
повному обсязі.

Відповідач свого повноважного
представника у судове засідання не
направив, про час та місце судового
засідання був повідомлений належним
чином.

Враховуючи те, що норми ст. 65
Господарського процесуального кодексу
України, щодо обов`язку господарського
суду витребувати у сторін документи і
матеріали, що необхідні для вирішення
спору, кореспондуються з диспозитивним
правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3
ст. 129 Конституції України визначає
одним з принципів судочинства свободу
в наданні сторонами суду своїх доказів
і у доведенні перед судом їх
переконливості, суд вважає, що
господарським судом, в межах наданих
ним повноважень, створені належні
умови для надання сторонами доказів та
здійснені всі необхідні дії щодо
витребування додаткових доказів, та
вважає за можливе розглянути справу за
наявними у ній та додатково поданими на
вимогу суду матеріалами та документами
в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши надані документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, судом встановлено наступне.

18.06.2013 р. між Департаментом житлового
господарства Харківської міської ради
(відповідач, замовник) та Приватним
підприємством "Авазіс Плюс" (позивач,
постачальник) було укладено договір №
48 про закупівлю товарів за державні
кошти, відповідно до п.1.1. якого, позивач
(постачальник) зобов'язався у 2013 році
поставити відповідачу (замовнику)
товар, зазначений у специфікації,
відповідно документації конкурсних
торгів, а відповідач - прийняти і
оплатити поставлений товар (вироби
конструкційні металеві та їхні частини
- придбання огороджувальних
конструкцій, придбання елементів
благоустрою для господарських
майданчиків), код згідно з ДК 016-2010:25.11.2.

Відповідно до п. 1.2. Договору з
урахуванням змін внесених додатковою
угодою № 1 від 18.12.2013 р., найменування
(номенклатура, асортимент) товару
придбання огороджувальних конструкцій
(декоративні конструкції) за лотом № 2.
Кількість товарів - 423 од.

Пунктом 3.1. договору з урахуванням змін
внесених додатковою угодою № 1 від
18.12.2013 р. встановлено, що ціна цього
договору становить 76055,40 грн., у тому
числі ПДВ 20% -12675,90 грн. Ціна за одиницю
згідно із ціновою пропозицією
становить 179,80 грн., у тому числі ПДВ - 29,97
грн. Джерело фінансування - міський
бюджет. (п. 3.3. договору.)

Як вбачається з матеріалів
справи, позивач на виконання своїх
зобов'язань за спірним договором,
згідно специфікацій № 1 (додаток № 1 до
додаткової угоди № 1 до договору № 48)
поставив відповідачу 18.12.2013 р. товар
(огороджувальні конструкції -
декоративні конструкції) у кількості 423
одиниць на загальну суму 76055,40 грн., що
підтверджується видатковою накладною
№ 48/1 від 18.12.2013 р. підписаною
уповноваженими представниками сторін
та скріпленою печатками, копія якої
залучена до матеріалів справи.

Факт отримання товару також
підтверджується довіреністю на
отримання матеріальних цінностей № 613
від 18.12.2013 р., копія якої залучена до
матеріалів справи.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов`язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події. Якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

У відповідності до розділу ІV спірного
договору, розрахунок проводиться
шляхом оплати за наданий товар
відповідачем після отримання
накладної (п. 4.1 договору). Розрахунки за
товар здійснюються на підставі
Бюджетного кодексу України по мірі
надходження коштів з бюджету в межах
відповідних бюджетних асигнувань на
даний предмет закупівлі. У разі
затримки бюджетного фінансування
розрахунок за товар здійснюється
протягом 7 банківських днів з дати
отримання відповідачем бюджетного
призначення на фінансування закупівлі
на свій реєстраційний рахунок.

Матеріали справи свідчать про те, що
позивач виконав свої обов'язки у
повному обсязі, проте відповідач в
порушення норм чинного цивільного та
господарського законодавства України
та умов спірного договору, за
поставлений позивачем товар за
договором № 48 про закупівлю товарів за
державні кошти не розрахувався, у
зв'язку з чим у відповідача перед
позивачем станом на час подання
позовної заяви виник основний борг у
розмірі 76055,40 грн., що стало причиною
звернення позивача з позовом.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що позивачем були вжиті
заходи щодо досудового врегулювання
господарських спорів, зокрема, 19 червня
2014 р. позивачем на адресу відповідача
надано претензію (вих. 38 від 19.06.2014р.),
яка була залишена без виконання.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язання є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматись від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Загальні умови виконання зобов'язання
встановлені ст. 526 ЦК України згідно
якої зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Як встановлено судом, договором № 48 про
закупівлю товарів за державні кошти
від18.06.2013 р. передбачено (п. 4.4), що
розрахунки за товар здійснюються на
підставі Бюджетного кодексу України по
мірі надходження коштів з бюджету в
межах відповідних бюджетних
асигнувань на даний предмет закупівлі.
У разі затримки бюджетного
фінансування розрахунок за товар
здійснюється протягом 7 банківських
днів з дати отримання відповідачем
бюджетного призначення на
фінансування закупівлі на свій
реєстраційний рахунок.

Харківською міською радою на 22 сесії 6
скликання було прийнято Рішення № 1284/13
від 25.09.2013 року "Про затвердження
кошторисів витрат невиконання
"Програми розвитку і реформування
житлово-комунального господарства м.
Харкова на 2011-2014р.р." за рахунок коштів
бюджету міста Харкова на 2013 рік., в
якому зазначено, що відповідач є
головним розпорядником коштів.

Так у п. 8.1.17 вищезазначеного рішення
були виділені грошові кошти у розмірі
2414488,00 грн. з загального фонду на
придбання огороджувальних
конструкцій.

Враховуючи те, що розпорядником коштів
за бюджетними призначеннями на
благоустрій і санітарна очистка на
прибудинкових територіях комунальної
власності та приватного сектору
визначено відповідача - Департамент
житлового господарства Харківської
міської ради, який є розпорядником ІІІ
ступеня., та має виконувати
зобов'язання по оплаті поставленого
товару за договором № 48 про закупівлю
товарів за державні кошти від18.06.2013 р.

Розпорядниками коштів ІІІ ступеня є
бюджетні установи в особі їх
керівників, які уповноважені на
отримання асигнувань, прийняття
зобов'язань та здійснення виплат з
бюджету на виконання функцій самої
установи, яку вони очолюють, і на
розподіл коштів безпосередньо
підпорядкованим їм одержувачам.

Одержувачі бюджетних коштів - це
підприємства і госпрозрахункові
організації, громадські та інші
організації, що не мають статусу
бюджетної установи, які одержують
кошти з бюджету як фінансову підтримку
або уповноважені органами державної
влади на виконання загальнодержавних
програм, надання послуг безпосередньо
через розпорядників.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 Бюджетного
кодексу України, розпорядник бюджетних
коштів може уповноважити одержувача
бюджетних коштів на виконання заходів,
передбачених бюджетною програмою, та
надати йому кошти бюджету (на
безповоротній чи поворотній основі) в
межах відповідних бюджетних
асигнувань. Одержувач бюджетних коштів
використовує такі кошти на підставі
плану використання бюджетних коштів,
що містить розподіл бюджетних
асигнувань, затверджених у кошторисі
цього розпорядника бюджетних коштів.

Відповідно до частини 1 статті 49
Бюджетного кодексу України,
розпорядник бюджетних коштів після
отримання товарів, робіт і послуг
відповідно до умов взятого бюджетного
зобов'язання, приймає рішення про їх
оплату та надає доручення на
здійснення платежу органу, що здійснює
казначейське обслуговування бюджетних
коштів, якщо інше не передбачено
бюджетним законодавством, визначеним
пунктом 5 частини першої статті 4.

Судом також враховано, що Європейський
суд з прав людини у рішеннях у справі
"Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти
України" (від 18.10.05) та у справі "Бакалов
проти України" (від 30.11.04) вказав, що
відсутність бюджетного фінансування
(бюджетних коштів) не є виправданням
бездіяльності.

Таким чином, приймаючи до уваги, що
сторони у спірному договорі № 48 від
19.03.12 р. не встановили чітких строків
виконання відповідачем його грошових
зобов'язань з оплати поставленого
товари, враховуючи що 19.06.14 р.
відповідач отримав претензію про
перерахування заборгованості протягом
10-ти днів, відповідач визнається судом
таким, що прострочив виконання
зобов'язань з оплати поставленого за
договором № 48 про закупівлю товарів за
державні кошти від18.06.2013 р. товару.

Наведені обставини свідчать про те, що
відповідач не виконав належним чином
своїх обов'язків відповідно до
договору № 48 про закупівлю товарів за
державні кошти від 18.06.2013 р., у зв'язку з
чим порушив вимоги ст. 526 Цивільного
кодексу України, що призвело до його
заборгованості перед позивачем на час
звернення до суду на вищезазначену
суму.

Враховуючи те, що відповідач не надав
доказів, які б спростували наявність
заборгованості перед позивачем,
приймаючи до уваги доведеність факту
порушення відповідачем умов діючого
законодавства та умов спірного
договору, суд приходить до висновку про
законність і обґрунтованість позовних
вимог в межах суми основного боргу у
розмірі 76055,40 грн.

Враховуючи приписи статті 44 та статті 49
Господарського процесуального кодексу
України, суд вважає за необхідне
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 1521,11 грн. покласти на
відповідача з вини якого спір доведено
до суду.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України,
ст.ст. 1, 4, 12, 33-34, 38, 43, 44, 49, 75, 82-85,
Господарського процесуального кодексу
України

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Департаменту житлового
господарства Харківської міської ради
(61003, м. Харків, майдан Конституції, 16;
, рах.№248 в ГУДКСУ в
Харківській області, МФО 851011) на
користь Приватного підприємства
"Авазіс Плюс" (61082, м. Харків, пр.
Московський, 202; ,
поточний рахунок № 7051 в ПАТ КБ
"Приват - Банк", м. Харків, МФО 351533; ) 76055,40 грн. основного боргу,
1521,11 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 24.11.2014 р.

Суддя М.І. Шатерніков