ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"19" листопада 2014 р.№ 916/4625/14Суддя
господарського суду Одеської області
Лічман Л.В., отримавши зареєстровану
17.11.2014 р. за вх. № 4753/14 позовну заяву
Споживчого товариства „Автостоянка
„Супутник" до Одеської міської ради та
Комунального підприємства
„Одестранспарксервіс" та фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання
права власності та усунення перешкод у
користуванні майном,

встановив:

Споживче товариство „Автостоянка
„Супутник" звернулось в господарський
суд Одеської області з позовною заявою
про: визнання за позивачем права
власності на автостоянку, розташовану
за адресою: м. Одеса, вул. Ак.Корольова,92;
усунення перешкод у користуванні
позивачем майном, розташованим за
адресою: м. Одеса, вул. Ак.Корольова,92,
шляхом заборони фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_1, Одеській
міській раді та Комунальному
підприємству „Одестранспарксервіс"
вчиняти дії щодо обслуговування
вказаної автостоянки з метою надання
послуг з парковки автотранспорту,
справляння збору за парковку, які
передбачені договором від 29.08.2013 р. №
272/К-КР-2013/03-01.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.57 ГПК України до
позовної заяви додаються документи,
які підтверджують сплату судового
збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно із п.4 ч.1 ст.63 ГПК України суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо не подано
доказів сплати судового збору у
встановлених порядку та розмірі.

За правилами п.2.21 постанови пленуму
Вищого господарського суду України
,,Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України" від
21.02.2013 р. № 7 платіжне доручення на
безготівкове перерахування судового
збору, квитанція установи банку про
прийняття платежу готівкою додаються
до позовної заяви (заяви, скарги) і
мають містити відомості про те, яка
саме позовна заява (заява, скарга, дія)
оплачується судовим збором. Відповідні
документи подаються до господарського
суду тільки в оригіналі; копії, у тому
числі виготовлені із застосуванням
технічних засобів (фотокопії тощо), цих
документів не можуть бути належним
доказом сплати судового збору.

З метою доведення сплати судового
збору до позовної заяви додано копію
платіжного доручення від 26.09.2014 р. № б/н
про сплату судового збору в сумі 1200,00
грн, яке фактично не є належним доказом
з врахуванням наведеного вище.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 4 Закону
України „Про судовий збір" судовий
збір справляється у відповідному
розмірі від мінімальної заробітної
плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 2 п.2 ч.2 ст. 4 Закону України
„Про судовий збір" передбачено, що
ставка судового збору за подачу
позовної заяви немайнового характеру
становить 1 розмір мінімальної
заробітної плати.

Відповідно до п.2.11 постанови Вищого
господарського суду України від 21.02.2013
р. № 7 „Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України" якщо в
позовній заяві об'єднано дві або більше
вимог немайнового характеру,
пов'язаних між собою підставами
виникнення або поданими доказами,
судовий збір сплачується окремо з
кожної з таких вимог.

Як вбачається з позовної заяви,
позивачем заявлено дві вимоги
немайнового характеру, за кожну з яких
слід сплатити по 1218,00 грн., що під час
подачі позову зроблено не було.

Окрім цього, відповідно до ч.1 ст.56 ГПК
України позивач, прокурор зобов'язані
при поданні позову надіслати сторонам
копії позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

Пунктом 2 ч.1 ст.57 ГПК України
передбачено, що до позовної заяви
додаються документи, які підтверджують
відправлення відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

Невиконання вищенаведених норм є
підставою для повернення позовної
заяви і доданих до неї документів без
розгляду відповідно до п.6 ч.1 ст.63 ГПК
України.

В підтвердження направлення копії
позовної заяви з додатками
відповідачам позивачем надано не
завірені копії фіскальних чеків від
26.09.2014 р.

Інших доказів виконання позивачем
покладених на нього ч.1 ст.56, п.2 ч.1 ст.57
ГПК України обов'язків не представлено.

Між тим, як зазначено вище, приписи ч.1
ст.56 ГПК України зобов'язують позивача
направляти копії позовної заяви та
доданих до неї документів саме листом з
описом вкладення, який не надано, не
дивлячись на те, що він є належним
доказом здійснення відправлення в
установленому порядку.

Таке положення введено законодавцем з
метою забезпечення можливості суду
перевірити те, яка кореспонденція
направлена на адресу відповідача, адже
безпосередньо з фіскальних чеків ця
обставина не вбачається.

Приймаючи до уваги вищевикладене,
позовна заява Споживчого товариства
„Автостоянка „Супутник" з доданими до
неї матеріалами підлягають поверненню
без розгляду за правилами п.п.4,6 ч.1 ст.63
ГПК України.

При цьому згідно із ч.3 ст.63 ГПК України
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення в майбутньому.

Керуючись ч.1 ст.56, п.п.2,3 ч.1 ст.57, п.4,6 ч.1
ст.63, ст.86 ГПК України, ухвалив:

Позовну заяву Споживчого товариства
„Автостоянка „Супутник"
(зареєстрована 17.11.2014 р. за вх. № 4753/14) з
доданими до неї документами повернути
без розгляду.

Ухвалу може бути оскаржено в
апеляційному порядку у 5-денний термін
після її винесення.

Додаток: позовна заява на 6 (шести)
аркушах з додатками до неї на 73
(семидесяти трьох) аркушах та
конвертом.

Суддя
Л.В. Лічман