ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"17" листопада 2014 р.
Справа № Б-39/64-10

вх. № 5023/2-39

Суддя господарського суду
Міньковський С.В.

при секретарі судового засідання
Лук'янчук О.І.

за участю сторін: ліквідатор - Сорокін
М.І.,

пр-к ПАТ "Банк Форум" - Цибулько О.І. (дов.
від 11.08.14 р.),

пр-к ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" -
Зарубін Є.В. (дов. від 11.08.14 р.).

Розглянувши справу

за заявою ФОП ОСОБА_5, м. Харків

до ФОП ОСОБА_5, м. Харків

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 28.07.2010 р. ФОП ОСОБА_5
визнано банкрутом, відкрито
ліквідаційну процедуру та призначено
ліквідатором арбітражного керуючого
Чернишова Б.С., якого зобов'язано
відповідно до ст. ст. 47-49 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(далі - Закон про банкрутство) виконати
дії передбачені вказаними статтями,
завершити ліквідаційну процедуру та
надати суду відповідні документи.

Ухвалою господарського суду від 02.03.11р.
звільнено арбітражного керуючого
Чернишова Б.С. від виконання обов'язків
ліквідатора Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_5, призначено
ліквідатором Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_5 арбітражного
керуючого Ніколенко О.М.

Ухвалою суду від 15.05.2012 р. усунуто
ліквідатора Ніколенко О.М. та
призначено ліквідатором арбітражного
керуючого Петрова О.Ю.

Ухвалою суду від 13.08.13 р. усунуто
ліквідатора Петрова О.Ю. та призначено
ліквідатором арбітражного керуючого
Онищенко К.С.

Ухвалою суду від 12.03.14 р. звільнено
ліквідатора Онищенко К.С. та призначено
ліквідатором арбітражного керуючого
Сорокіна М.І.

Ухвалою господарського суду від
06.11.2014р. відкладено розгляд звіту
ліквідатора, зобов'язавши ліквідатора
вжити заходів щодо завершення
ліквідаційної процедури, надати суду
звіт про здійснені заходи.

Ліквідатор в судовому засіданні
звітував про заходи, вжиті під час
здійснення ним ліквідаційної
процедури, через канцелярію суду надав
звіт ліквідатора та просив суд
відкласти розгляд звіту ліквідатора з
метою повного виконання всіх заходів
ліквідаційної процедури.

Дослідивши матеріали справи у їх
сукупності, в тому числі подані до
заяви про порушення провадження у
справі договори, видаткові накладні,
претензії, вимоги кредиторів банкрута,
вислухавши пояснення учасників
судового процесу, суд вважає
необхідним зазначити наступне.

Згідно ч. 2 статті 4-1 Господарського
процесуального кодексу України,
провадження у справах про банкрутство
здійснюється у порядку, передбаченому
цим Кодексом з урахуванням вимог
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

У відповідності до частини 2 статті 34
ГПК України, обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

З матеріалів справи вбачається, що
боржник здійснював підприємницьку
діяльність та набув статусу суб'єкта
підприємницької діяльності, що
підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію фізичної особи
підприємця серія В00 № 947844, місце
проведення державної реєстрації -
Виконавчий комітет Харківської
міської ради, дата проведення
державної реєстрації 15.11.2002 року, номер
запису про проведення державної
реєстрації 2 026888, та довідкою з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
серія АД № 236042 станом на 11.05.2010 року.

03 червня 2010 р. ФОП ОСОБА_5 звернувся до
суду з заявою про порушення
провадження у справі про банкрутство в
порядку ст.ст. 7, 47-49 Закону про
банкрутство. На підтвердження
невиконаних грошових зобов'язань в
сумі 727714,00 грн, безпосередньо
пов'язаних з підприємницькою
діяльністю, та неможливістю їх
виконати надав низку письмових
документів. Постановою суду від 28.07.2010р.
ФОП ОСОБА_5 було визнано банкрутом та
відкрито ліквідаційну процедуру.

Ліквідатором Сорокіним М.І. було
складено реєстр вимог кредиторів (т. 25
а.с.116) з якого вбачається, що
ліквідатором визнано та включено до
реєстру вимог кредиторів наступні
вимоги: ФОП ОСОБА_10 в сумі 86820,00 грн, ФОП
ОСОБА_11 в сумі 638000,00 грн; ПАТ "ВТБ Банк" в
сумі 43180176,93 грн, ПАТ "Укрсоцбанк" в сумі
3672051,36 грн, ПАТ "Банк Форум" в сумі 1050832,15
грн, ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та
Гарантія" в сумі 6193956,15 грн.

Відповідно до матеріалів справи
боржник мав у власності майно

- нежитлові приміщення першого поверху
№ 15а, 15б, 15в, 15г, ХХІХ загальною площею
291,9 кв.м, в літері «А-1» що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 та належить на
підставі рішення Дзержинського
районного суду по справі № 2-3529/08 від
25.04.2008 р., оціночною вартістю 1 146 370,00 грн,
які знаходяться під заставою в ВАТ "ВТБ
Банк" відповідно договору іпотеки №
15.35-14/08Д|02 від 30 травня 2008 р.

- нежитлові приміщення підвалу № ІХ, Х,
ХІ, ХІХа, 3, 5, 10 ХХІХ, першого поверху
ХІІІ, ХІІІа, антресолі № 1, 1а, загальною
площею 322,5 кв.м, в літері «А-14» що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та
належить на підставі рішення
Дзержинського районного суду по справі
№ 2-3529/08 від 25.04.2008 р., оціночною вартістю
737200,00 грн, які знаходяться під заставою
в ВАТ "ВТБ Банк" згідно договору іпотеки
№ 15.35-14/08Д|02 від 30 травня 2008 р.

- нежитлові приміщення першого поверху
№ 1а, 2а, 4а, 5а, 7а, 8, 8а,12, 15,20, 21а, ХIV, ХХVII,
загальною площею 393,5 кв.м, в літері
«А-14», що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 та належить на підставі
рішення Дзержинського районного суду
по справі № 2-3529/08 від 25.04.2008 р.,
оціночною вартістю 1 545 380,00 грн, які
знаходяться під заставою в ВАТ "ВТБ
Банк" згідно договору іпотеки №
15.35-14/08Д|02 від 30 травня 2008 р.

- нежитлові приміщення першого поверху
№ 4-1-:-4-8|, загальною площею 153,2 кв.м, в
літері «А-16» що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_2 та належить на підставі
рішення Дзержинського районного суду
міста Харкова від 25.08.2008 року та
зареєстровані Комунальним
підприємством "Харківським міським
бюро технічної інвентаризації" від
12.05.2008 року в книзі 2, за номером запису
89078, за реєстраційним № 1624510, оціночною
вартістю 451240,00 грн, які знаходяться під
заставою в ВАТ "ВТБ Банк" згідно
договору іпотеки №15.19-00/08Д|01 від 27
березня 2008 р.

- нежитлові приміщення першого поверху
№ 2-1-:-2-3, загальною площею 120,5 кв.м, в
літері «А-4» що знаходиться за адресою:
м. Харків, вул.Маршала Бажанова, буд. 3 та
належить на підставі рішення
Київського районного суду по справі №
2-64443/07/01 від 28.12.2007 р., оціночною вартістю
578400,00 грн, які знаходяться під заставою
ВАТ "ВТБ Банк" згідно договору іпотеки
№ 15.18-00/08Д|01 від 27 березня 2008 р.

- нежитлові приміщення першого поверху
26-1-:-26-4, загальною площею 99,5 кв.м, в
літері «А-5» що знаходиться за адресою:
м. Харків, вул. Отакара Яроша, буд. 25/46 та
належить на підставі договору
купівлі-продажу квартири від 18.06.2008
року за реєстром № 2422, зареєстрованого
приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_12,
зареєстрованого Комунальним
підприємством "Харківським міським
бюро технічної інвентаризації" 18.06.2008
року на підставі витягу Комунального
підприємства "Харківським міським бюро
технічної інвентаризації" № 19252611 за
реєстраційним номером 22910364 в книзі 1 за
номером запису П-1-32024, оціночною
вартістю 434 180,00 грн, які знаходяться
під заставою Харківської обласної
філії АКБ СР "Укрсоцбанк" згідно
договору іпотеки № № 838/12-27/37/8-014 від
11.07.2008 р.

Постанова про визнання боржника ФОП
ОСОБА_5 банкрутом була винесена
господарським судом 28.07.2010р. за
положеннями Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
в редакції до 19.01.2013р. Ліквідатором ФОП
ОСОБА_5 було призначено арбітражного
керуючого Чернишова Б.С. 22.11.2010р.
Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 22.11.2010р. була
задоволена апеляційна скарга ПАТ «ВТБ
«Банк», постанова господарського суду
Харківської області від 28.07.2010р. у
справі Б-39/64-10 була скасована
провадження у справі було припинено.
Постановою ВГСУ від 03.02.2011р. постанова
Харківського апеляційного
господарського суду від 22.11.2010р. була
скасована, апеляційне провадження за
апеляційною скаргою ПАТ «ВТБ Банк»
було припинено в зв'язку з тим, що на
момент оскаржуваної постанови суду від
28.07.2010р. ПАТ«ВТБ Банк» не мав статусу
учасника справи про банкрутство ФОП
ОСОБА_5

В подальшому 02.03.2011р. ухвалою
господарського суду у справі Б-39/64-10
був звільнений з обов'язків
ліквідатора арбітражний керуючий
Чернишов Б.С., призначений ліквідатором
арбітражний керуючий Ніколенко М.О.

Необхідно зазначити, що після 22.11.2010р.
(Постанова ХАГС) 01.12.2010р. господарським
судом за заявою ФОП ОСОБА_14 була
порушена нова справа Б-39/171-10 про
банкрутство ФОП ОСОБА_5 21.12.2010р.
господарським судом за цією справою
була винесена постанова про визнання
боржника ФОП ОСОБА_5 банкрутом за
положеннями Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
в редакції, що діяла до 19.01.2013р.,
призначений ліквідатором Ніколенко
М.О. В подальшому Постановою
Харківського апеляційного
господарського суду від 08.09.2011р. була
задоволена апеляційна скарга ПАТ «ВТБ
«Банк», постанова господарського суду
Харківської області від 21.12.2010р. у
справі Б-39/171-10 про визнання банкрутом
ФОП ОСОБА_5 була скасована, провадження
у справі про банкрутство було
припинено як безпідставно порушене
(відсутні безспірні вимоги). Постановою
ВГСУ від 13.12.2011р. постанова
Харківського апеляційного
господарського суду від 08.09.2010р. була
залишена без змін.

Отже, вище зазначене майно банкрута
було реалізовано ліквідатором
Ніколенко О.М. 24.01.2011 р. в межах справи
про банкрутство Б-39/171-10 про банкрутство
ФОП ОСОБА_5 за заявою ФОП ОСОБА_11,
провадження по якій було припинено на
підставі постанови ХАГС від 08.09.2011 р.

Слід також зазначити, що ПАТ "ВТБ Банк"
звертався до Дзержинського районного
суду м. Харкова з позовними заявами, в
яких просив суд визнати недійсними
договори купівлі-продажу нерухомого
майна від 04.02.2011 р., який укладено
ліквідатором ФОП ОСОБА_5 ОСОБА_13 та 1) з
гр. ОСОБА_15, 2) з гр. ОСОБА_1, 3) з гр.
ОСОБА_16, 4) з ОСОБА_17 Рішеннями: 1)
Дзержинського райсуду м. Харкова від
15.02.2012 р. по справі №2-3920/11 та 2) від 02.04.2012
р. по справі №6-3168ск12 ПАТ "ВТБ Банк" було
відмовлено повністю; 3) Апеляційного
суду Харківської області від 21.10.2013 р. у
справі №6-48167св13 в задоволенні позову
ПАТ "ВТБ Банк" відмовлено повністю; 4)
Київським районним судом м. Харкова від
11.12.2013 р. по справі №2018/15981/2012 в
задоволенні позовних вимог ПАТ "ВТБ
Банк" відмовлено. Всі ці рішення
підтверджені касаційною інстанцією та
набрали законної сили.

Також ПАТ "Укрсоцбанк" звертався до
Дзержинського районного суду м.
Харкова з позовом про визнання
правочину недійсним, укладеного між
ліквідатором ФОП ОСОБА_5 Ніколенко О.М.
та гр. ОСОБА_18, проте ухвалою суду від
12.09.2013 р. по справі №2/638/1029/13 позов ПАТ
"Укрсоцбанк" залишено без розгляду в
зв'язку з неявкою в судове засідання
представника банку.

Тобто в межах справи про банкрутство
№Б-39/64-10 реалізація майна не
відбувалась, оскільки все майно
банкрута було реалізовано в межах
іншої справи (Б-39/171-10).

Відповідно до вимог статті 47 Закону про
банкрутство заява про порушення справи
про банкрутство
громадянина-підприємця може бути
подана в господарський суд
громадянином-підприємцем, який є
боржником, або його кредиторами.

Визнаний судом розмір кредиторських
вимог до боржника стосується не лише
стадії порушення справи про
банкрутство, а має безпосереднє
правове значення в інших судових
процедурах банкрутства, в тому числі на
стадії ліквідаційної процедури.

Положення ст. 53 Цивільного кодексу
України передбачають, що фізична особа,
яка неспроможна задовольнити вимоги
кредиторів, пов'язані із здійсненням
нею підприємницької діяльності, може
бути визнана банкрутом у порядку,
встановленому законом.

Такий порядок передбачений, зокрема,
ст.ст. 47, 48 Закону про банкрутство.

Норми ст. 47 Закону про банкрутство
встановлюють особливості щодо порядку
порушення справи про банкрутство
громадянина-підприємця. Виходячи з
положень цієї статті обов'язковим є
також дотримання загальних умов при
зверненні із заявою про порушення
справи про банкрутство, визначених
нормами ч. 3 ст. 6 Закону про банкрутство:
щодо безспірності кредиторських вимог
до громадянина-підприємця, відносно
якого порушується справа про
банкрутство, розміру цих вимог - не
менше 300 мінімальних розмірів
заробітної плати, та незадоволення цих
вимог більше ніж протягом трьох
місяців після встановленого для їх
погашення строку.

Дотримання вказаних умов (як
спеціальних, так і загальних) є
обов'язковим, відповідно до Закону про
банкрутство, при зверненні із заявою
про порушення справи про банкрутство
громадянина-підприємця, які (умови)
складають предмет спору у відповідній
справі про банкрутство.

Суд вважає необхідним зазначити, що
положеннями абз. 8 ст. 1 Закону про
банкрутство встановлено, що
безспірними вимогами кредиторів є
вимоги кредиторів, визнані боржником,
інші вимоги кредиторів, підтверджені
виконавчими документами чи
розрахунковими документами, за якими
відповідно до законодавства
здійснюється списання коштів з
рахунків боржника.

Саме з цього моменту грошові вимоги
переходять в категорію безспірних.

Норми ст. 1071 Цивільного кодексу України
визначають підстави списання Банком
грошових коштів з рахунка клієнта.

За приписами ч. 1 цієї статті банк може
списати грошові кошти з рахунка
клієнта на підставі його
розпорядження.

Без такого розпорядження грошові кошти
можуть бути списані з рахунка клієнта
на підставі рішення суду, а також у
випадках, встановлених договором між
банком і клієнтом (ч. 2 вказаної статті).

Враховуючи те, що списання коштів з
рахунків боржника в безспірному
порядку здійснюється державною
виконавчою службою, то порушення
справи про банкрутство можливе лише
після відкриття останньою виконавчого
провадження та саме з цього моменту
починає свій перебіг визначений в ст. 1
та ч. 3 ст. 6 Закону про банкрутство
трьохмісячний термін.

Таким чином, без порушеного щодо
боржника виконавчого провадження та
без доказів невиконання боржником
своїх зобов'язань щодо безспірних
вимог протягом трьох місяців з моменту
порушення такого провадження відсутні
ознаки його неплатоспроможності.

При цьому необхідно звернути увагу на
те, що наявність загрози
неплатоспроможності боржника, тобто
коли оплата вимог одного або декількох
вимог кредиторів призведе до
неможливості виконання зобов'язань
перед іншими кредиторами (ч. 5 ст. 7
Закону про банкрутство), може мати
місце лише у випадку конкуренції
грошових вимог кредиторів у
виконавчому провадженні. Отже, про
загрозу неплатоспроможності боржника,
яка є підставою для ініціювання справи
про банкрутство, свідчить неможливість
задоволення вимог кредиторів виключно
у виконавчому провадженні.

Таким чином, звертаючись до суду з
відповідною заявою, боржник повинен
надати докази в підтвердження його
неплатоспроможності або загрози
неплатоспроможності. Суб'єкт
господарської діяльності може бути
визнаний банкрутом відповідно до ст. 1
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" тільки в разі
встановлення господарським судом його
неспроможності відновити свою
платоспроможність та задовольнити
визнані вимоги кредиторів не інакше як
через застосування ліквідаційної
процедури.

Крім того, порушення справи про
банкрутство фізичної особи-підприємця
за його заявою нерозривно пов'язано з
доказуванням таким підприємцем
обставин неспроможності відновити
свою платоспроможність та
задовольнити визнані ним вимоги
кредиторів, що має наслідком визнання
його банкрутом та введення
ліквідаційної процедури, внаслідок
чого підприємницька діяльність такого
боржника припиняється.

Отже, в будь-якому випадку на момент
подачі заяви про порушення провадження
у справі про банкрутство боржником
повинні бути надані документи, які
підтверджують наявність ознак
неплатоспроможності або її загрози.
Інакше таке банкрутство має ознаки
фіктивного, тобто ініційованого з
метою невиконання зобов'язань.

Між тим, як вбачається з матеріалів
справи, боржник, звертаючись із заявою
про порушення провадження у справі про
банкрутство, на підтвердження
безспірності грошових вимог
кредиторів до боржника в сумі 727714,00 грн,
а саме перед кредитором:

- ФОП ОСОБА_10 (АДРЕСА_3) у розмірі 86 820,00
грн - надав претензію за вих. №1 від
15.05.2009 року, договір оренди нежитлових
приміщень б/н від 01 жовтня 2008 року, акт
приймання - передачі приміщення б/н від
01 жовтня 2008 року, акт про надання майна
у користування № 1 від 05 листопада 2008
року, акт про надання майна у
користування № 2 від 05 грудня 2008 року,
акт про надання майна у користування №
3 від 05 січня 2009 року, акт приймання -
передачі (повернення) приміщення б/н
від 31 січня 2009 року, додаткову угоду №1
від 31 січня 2009 року.);

- ФОП ОСОБА_10 у розмірі 2894,00 грн - надав
договір оренди частини нежитлових
приміщень б/н від 01 вересня 2008 р., акт
приймання - передачі приміщення б/н від
01.09.2008 р., акт приймання - передачі
(повернення) приміщення б/н від 04.09.2008 р.,
додаткову угоду від 04.09.2008 р. до
Договору оренди частини нежитлових
приміщень від 04.09.2008 року, акт
прийому-передачі простого векселя №1
від 20.04.2010 року, простий вексель серії
АА 1467816 від 20.04.2010 р., виконавчий напис,
вчинений приватним нотаріусом ОСОБА_19
Харківського МНО від 21.04.2010 р., протест
про неоплату векселя від 21.04.2010 р.;

- ФОП ОСОБА_11 (АДРЕСА_4) у розмірі 638 000,00
грн - надав вимогу про сплату
заборгованості №1 від 01.10.2009 року,
договір оренди нежитлових при б/н від
01.09.2008 р., акт приймання - передачі
приміщення б/н від 01.09.2008 р., акт
приймання - передачі (повернення)
приміщення б/н від 31.08.2009 р., додаткову
угоду №1 від 31.08.2009 р.

Господарський суд зазначає, що факти
безспірності вимог кредиторів повинні
надаватися заявником (ФОП ОСОБА_5) на
момент порушення справи про
банкрутство за процедурою,
передбаченою ст.ст. 47-49 Закону про
банкрутство. Можливість витребування
судом вказаних документів після
порушення провадження у справі про
банкрутство, на відміну позовного
провадження, спеціальним Законом про
банкрутство не передбачена.

З матеріалів справи вбачається, що на
момент подачі заяви до суду боржником
не надано належних доказів, які
підтверджують безспірність вимог
кредиторів та неплатоспроможність
боржника, оскільки відсутні належні
докази пред'явлення кредиторами - ФОП
ОСОБА_10 та ФОП ОСОБА_11 виконавчих
документів до органів виконавчої
служби, з огляду на те, що списання
коштів з рахунків боржника у
безспірному порядку здійснюється
державною виконавчою службою.

Пред'явлений ФОП ОСОБА_10 виконавчий
напис №1775 (виданий 21.04.2010 р.) до органу
ДВС про стягнення боржника на користь
ФОП ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 3494,00
грн, який повернено згідно постанови
державного виконавця від 15.07.2010 р. у
зв'язку з відсутністю майна, на яке може
бути звернено стягнення (том 3, а.с. 94), не
може бути узято судом до уваги як
достатність підстав для порушення
провадження у справі, оскільки розмір
вимог кредитора менше ніж встановлено
Законом про банкрутство (300 мінімальних
заробітних плат).

Всі інші вище перелічені документи не є
виконавчими документами відповідно до
переліку виконавчих документів,
визначених Законом України "Про
виконавче провадження". Отже, вимоги
кредиторів, а саме ФОП ОСОБА_10 та ФОП
ОСОБА_20 не є безспірними в розумінні
положень Закону про банкрутство.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що зобов'язання ОСОБА_5
перед ПАТ "ВТБ Банк" та АКБ СР
"Укрсоцбанк" виникли як зобов'язання
громадянина за кредитними договорами
та не пов'язані з підприємницькою
діяльністю. Це також встановлено
постановою ХАГС від 22.11.2010 р. та
постановою ВГСУ від 03.02.2011 р. по справі
№Б-39/64-10.

Таким чином, ФОП ОСОБА_5 на час
звернення до суду з заявою про
порушення справи про банкрутство не
надано належних доказів безспірності
грошових вимог до боржника, оскільки
матеріали справи не містять копій
судових рішень про стягнення
відповідних грошових сум, наказів
судів про їх стягнення, виконавчих
листів, виданих судом, постанов
Державної виконавчої служби про
відкриття виконавчого провадження
стосовно стягнення заборгованості з
ФОП ОСОБА_5

Згідно ст. 43 ГПК України господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Судове рішення є законним тоді, коли
суд, виконавши всі вимоги
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.

Отже, враховуючи, що провадження у
даній справі порушено в порушення
вимог ст.34 ГПК України, дана справа не
може розглядатися далі та провадження
по ній підлягає припиненню.

Такої ж правової позиції дотримується
Верховний суд України в постанові від
26.12.2011 р. по справі № 16/87/09-21/134/09.

Пунктом 36 Постанови Пленуму ВГСУ від
18.12.2009 №15 "Про судову практику у справах
про банкрутство" передбачено, що
законом (2343-12) не врегульовано
подальшого перебігу провадження у
справі у випадках, коли у встановленому
законодавством порядку виявлено
безпідставність вимог кредитора
(кредиторів), за заявою якого (яких) було
порушено справу про банкрутство
боржника, або коли порушено
провадження у справі про банкрутство
підприємств, стосовно яких діє
законодавча заборона порушувати
справи про банкрутство. У таких
випадках судам слід припиняти
провадження у справі на підставі
пункту 7 частини першої статті 40 Закону
(2343-12) (за відсутності інших підстав для
такого припинення) та пункту 1-1 частини
першої статті 80 ГПК України (за
відсутністю предмету спору).

Така ж правова позиція Верховного Суду
України викладена в Інформаційному
листі ВГСУ від 27.02.2012р. №01-06/224/2012 "Про
доповнення до Інформаційного листа
Вищого господарського суду України від
15.03.20112р. №01-06/249 "Про постанови
Верховного Суду України, прийняті за
результатами перегляду судових рішень
господарських судів".

З урахуванням вищевикладеного, суд
вважає, що провадження у справі
підлягає припиненню на підставі пункту
7 частини першої статті 40 Закону (2343-12)
та пункту 1-1 частини першої статті 80 ГПК
України.

Оскільки провадження у справі про
банкрутство ФОП ОСОБА_5 підлягає
припиненню, тому відсутні правові
підстави для задоволення клопотання
ліквідатора про відкладення розгляду
справи.

Керуючись ст.ст. 34, 43, п. 1-1 ст.80, ч. 1 ст. 81,
86 ГПК України, ст.ст. 22-32, 47-49 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ліквідатору Сорокіну М.І. у
задоволенні клопотання про
відкладення розгляду звіту.

2. Провадження у справі №Б-39/64-10 про
банкрутство ФОП ОСОБА_5 припинити на
підставі пункту 7 частини першої статті
40 Закону про банкрутство (2343-12) та
пункту 1-1 частини першої статті 80 ГПК
України.

3. Припинити дію мораторію, введеного
ухвалою суду від 07.06.2010 р.

4. Ухвалу направити ліквідатору,
кредиторам, банкруту, державному
органу з питань банкрутства, ДВС,
державному реєстратору, ДПІ.

Суддя
Міньковський С.В.