ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

"27" жовтня 2014 р.
Справа № 911/4111/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«Ніко-Тайс», м. Київ

до 1) Товариства з обмеженою
відповідальністю «ПК
Трейдсервісгруп», с. Мархалівка,
Васильківський район

2) Товариства з обмеженою
відповідальністю «АГРОПРОМСЕРВІС», с.
Мігани, Велико-Михайлівський район,
Одеська область

про стягнення 3 325,07 грн.

Суддя Щоткін О.В.

за участю представників сторін:

позивач - Грищенко О.М. предст. дов. б/н
від 02.06.2014р.;

відповідач 1 - не з'явився.

відповідач 2 - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської
області надійшла позовна заява
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«Ніко-Тайс» (далі - позивач, ТОВ
«Компанія «Ніко-Тайс») до Товариства з
обмеженою відповідальністю «ПК
Трейдсервісгруп» (далі - перший
відповідач, ТОВ «ПК Трейдсервісгруп»)
та Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агромпромсервіс»
(далі - другий відповідач, ТОВ
«Агромпромсервіс») про стягнення з
відповідачів 3 325,07 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на несвоєчасне виконання
другим відповідачем своїх зобов'язань
за договором поставки на умовах
товарного кредиту №ТК050809/2, укладеним
між другим відповідачем та Товариством
з обмеженою відповідальністю
«КОРПОРАЦІЯ АГРОСИНТЕЗ» (далі - ТОВ
«КОРПОРАЦІЯ АГРОСИНТЕЗ») щодо
здійснення розрахунку за поставлений
товар у строки визначені договором, які
забезпечені порукою першим
відповідачем.

Присутній в судовому засіданні
представник позивача повністю
підтримав позовні вимоги та просив суд
їх задовольнити з підстав викладених в
позові.

Відповідачі, належним чином
повідомлені про час і місце розгляду
справи що підтверджується поштовим
повідомленням, наявним у матеріалах
справи, у судове засідання не з'явились,
відзиву на позовну заяву чи
обґрунтованого клопотання про
відкладення розгляду справи не
надіслали, про причини неявки суд не
повідомили.

Згідно п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду від 26.12.2011 року №18
«Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Враховуючи, що неявка відповідачів в
судове засідання не перешкоджає
розгляду спору по суті, суд вважає за
можливе здійснити розгляд справи
відповідно до ст. 75 ГПК України за
відсутності представників
відповідачів за наявними в ній
матеріалами.

Відповідно до частини 2 статті 82
Господарського процесуального кодексу
України, рішення приймається судом за
результатами оцінки доказів, поданих
сторонами та іншими учасниками
господарського процесу, а також
доказів, які були витребувані
господарським судом, у нарадчій
кімнаті.

Відповідно до ч. 1 статті 85 ГПК України,
прийняте рішення оголошується
господарським судом у судовому
засіданні після закінчення розгляду
справи.

Враховуючи достатність в матеріалах
справи доказів для повного, всебічного
та об'єктивного розгляду спору по суті,
в судовому засіданні 27.10.2014р. було
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, присутнього в судовому
засіданні, дослідивши докази та
оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

05 серпня 2009 року між ТОВ «КОРПОРАЦІЯ
АГРОСИНТЕЗ» та ТОВ «АГРОПРОМСЕРВІС»
був укладений договір поставки на
умовах товарного кредиту №ТК050809/2.

Рішенням Господарського суду Одеської
області від 03 грудня 2010 року по справі
за позовом ТОВ «КОРПОРАЦІЯ АГРОСИНТЕЗ»
до ТОВ «АГРОПРОМСЕРВІС» про стягнення
заборгованості за Договором поставки
на умовах товарного кредиту №ТК050809/2
від 05.08.2009р. №9/245-10-4608, позов задоволено
повністю, стягнуто з ТОВ
«АГРОПРОМСЕРВІС» суму пені, суму
штрафу, інфляційні витрати та 3% річних.

Відповідно до змісту ст.115
Господарсько-процесуального кодексу
України, рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України.

Згідно із ч. 2 ст. 35
Господарсько-процесуального кодексу
України, факти, встановлені рішенням
господарського суду (іншого органу,
який вирішує господарські спори) під
час розгляду однієї справи, не
доводяться знову при вирішенні інших
спорів, в яких беруть участь ті самі
сторони.

Рішенням Господарського суду Одеської
області по справі №9/245-10-4608 від 03 грудня
2010 року встановлено, що зобов'язання
ТОВ «АГРОПРОМСЕРВІС» перед ТОВ
«КОРПОРАЦІЯ АГРОСИНТЕЗ» у повному
обсязі у розмірі 49 298,04 грн. згідно
договору поставки на умовах товарного
кредиту №ТК050809/2 від 05 серпня 2009 року
було виконано наступним чином:

· банківська виписка від 14 серпня
2009 року на суму 34 509,24 грн.;

· банківська виписка від 28 жовтня
2010 року на суму 14 788,80 грн.

Таким чином, зобов'язання ТОВ
«АГРОПРОМСЕРВІС» перед ТОВ
«КОРПОРАЦІЯ АГРОСИНТЕЗ» щодо оплати
вартості отриманого товару у розмірі 49
298,04 грн. згідно договору поставки на
умовах товарного кредиту №ТК050809/2 від 05
серпня 2009 року у повному обсязі було
виконано із порушенням строків,
передбачених договором.

Стаття 610 Цивільного кодексу України
визначає, що порушенням зобов'язання є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Згідно зі статтею 655 Цивільного кодексу
України, за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Відповідно до частин 1, 2 статті 694
Цивільного кодексу України, договором
купівлі-продажу може бути передбачений
продаж товару в кредит з відстроченням
або з розстроченням платежу. Товар
продається в кредит за цінами, що діють
на день продажу. Зміна ціни на товар,
проданий в кредит, не є підставою для
проведення перерахунку, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Частиною 2 статті 524 Цивільного кодексу
України встановлено, що сторони можуть
визначити грошовий еквівалент
зобов'язання в іноземній валюті.

Якщо у зобов'язанні визначено грошовий
еквівалент в іноземній валюті, сума, що
підлягає сплаті у гривнях,
визначається за офіційним курсом
відповідної валюти на день платежу,
якщо інший порядок її визначення не
встановлений договором або законом чи
іншим нормативно-правовим актом
(частина 2 статті 533 Цивільного кодексу
України).

Частиною 1 статті 632 Цивільного кодексу
України визначено, що ціна в договорі
встановлюється за домовленістю сторін.

Сторонами передбачено в пункті 6.5
договору поставки на умовах товарного
кредиту №ТК050809/2 від 05 серпня 2009 року, у
зв'язку з тим, що товар буде
оплачуватися покупцем не в момент
укладення договору, то всі платежі, що
передбачені договором, підлягають
індексації, а покупець зобов'язується
сплатити постачальнику проіндексовані
суми відповідних платежів у строки,
встановлені договором. Проіндексована
сума платежу визначається таким чином:
ПСП = (К1/К2) х СП, де ПСП - проіндексована
сума платежу, СП - сума платежу за
договором, К2 - курс гривні до долару
США, встановлений НБУ на дату
здійснення такого платежу за
договором, К1 - курс гривні до долару
США, встановлений НБУ на дату укладення
договору.

При зверненні Постачальника до суду із
позовною заявою про стягнення із
Покупця заборгованості за цим
Договором, сума заборгованості Покупця
перед Постачальником, визначається
таким чином:

СЗ = (К2/К1) х СПП, де

СЗ - сума заборгованості (основного
боргу) Покупця перед Постачальником,

СПП - сума всіх прострочених Покупцем
платежів,

К2 - курс гривні до долару США,
встановлений НБУ на дату складання
позовної заяви Постачальником про
стягнення із Покупця заборгованості за
цим Договором,

К1 - курс гривні до долару США,
встановлений НБУ на дату укладення
Договору.

Якщо на якусь дату Національним банком
України не встановлений офіційний курс
гривні до долару США, то сторони беруть
офіційний курс гривні до долару США
встановлений НБУ у найближчий до такої
дати попередній день.

Якщо на якусь дату показник К2
(офіційний курс до долару США) буде
меншим від курсу купівлі долару США за
гривні на міжбанківському валютному
ринку, встановлений ЗАО «Перший
Український міжнародний Банк» на цю ж
дату, то сторони для показника К2
замість офіційного курсу гривні до
долару США використовують курсу
купівлі долару США за гривні на
міжбанківському валютному ринку,
встановлений ЗАО «Перший Український
міжнародний Банк» на цю ж дату.

Таким чином, у договорі поставки на
умовах товарного кредиту №ТК050809/2 від 05
серпня 2009 року, сторони дійшли згоди
про те, що зобов'язання за даним
договором має бути виконане у гривні з
урахуванням курсу долара США на час
укладення договору та на день
фактичної оплати товару.

Згідно з наказом Міністерства фінансів
України від 10.08.2000 № 193 «Про
затвердження Положення (стандарту)
бухгалтерського обліку 21 «Вплив змін
валютних курсів», валютний курс - це
встановлений Національним банком
України курс грошової одиниці України
до грошової одиниці іншої країни.

Пунктом 4. наказу Міністерства фінансів
України від 10.08.2000 № 193 встановлено, що
курсова різниця - це різниця між
оцінками однакової кількості одиниць
іноземної валюти при різних валютних
курсах.

Оскільки, зобов'язання щодо оплати
вартості отриманого товару у розмірі 49
298,04 грн. згідно договору поставки на
умовах товарного кредиту №ТК050809/2 від 05
серпня 2009 року було виконано із
порушенням строків, передбачених
договором у ТОВ «КОРПОРАЦІЯ
АГРОСИНТЕЗ» виникло право вимоги щодо
нарахування заборгованості
(індексації ціни товару, дооцінки
вартості товару, курсової різниці),
пені, відсотків за користування чужими
грошовими коштами, 3%-річних,
інфляційних витрат та штрафу згідно
договору поставки на умовах товарного
кредиту №ТК050809/2 від 05 серпня 2009 року за
період з 05.08.2009 року по 28.10.2010 року.

Частиною 1 статті 510 Цивільного кодексу
України визначено, що сторонами у
зобов'язанні є боржник і кредитор.

Пунктом 1 частини 1 статті 512 Цивільного
кодексу України передбачено, що
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги є правочином
(договором), на підставі якого старий
кредитор передає свої права новому
кредитору, а новий кредитор приймає ці
права і зобов'язується або не
зобов'язується їх оплатити.

Згідно з частиною 1 статті 513
Цивільного кодексу України, правочин
щодо заміни кредитора у зобов'язанні
вчиняється у такій самій формі, що і
правочин, на підставі якого виникло
зобов'язання, право вимоги за яким
передається новому кредиторові.

Статтею 514 Цивільного кодексу України
встановлено, що до нового кредитора
переходять права первісного кредитора
у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

При цьому, заміна кредитора у
зобов'язанні здійснюється без згоди
боржника, якщо інше не встановлено
договором або законом. Якщо боржник не
був письмово повідомлений про заміну
кредитора у зобов'язанні, новий
кредитор несе ризик настання
несприятливих для нього наслідків. У
цьому разі виконання боржником свого
обов'язку первісному кредиторові є
належним виконанням (стаття 515
Цивільного кодексу України).

15 листопада 2012 року між ТОВ «КОРПОРАЦІЯ
АГРОСИНТЕЗ» та ТОВ «Компанія
«НІКО-ТАЙС»» було укладено Угоду
№15-11/12-91 про заміну кредитора у
зобов'язані (відступлення права вимоги
в порядку ст. ст. 512-519 ЦК України).
Розділом 1 даної Угоди, встановлено, що
Первісний кредитор (ТОВ «КОРПОРАЦІЯ
АГРОСИНТЕЗ») відступає Новому
кредитору (ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС»»)
право вимоги виконання Товариством з
обмеженою відповідальністю
«АГРОПРОМСЕРВІС» (),
зобов'язання щодо сплати розміру
заборгованості (індексації ціни
товару, дооцінки вартості товару,
курсової різниці), пені, відсотків за
користування чужими грошовими коштами,
штрафу, 3%-річних та інфляційних витрат,
набутих ТОВ «КОРПОРАЦІЯ АГРОСИНТЕЗ» на
підставі договору поставки на умовах
товарного кредиту №ТК050809/2 від 05 серпня
2009 року, у зв'язку із неналежним,
несвоєчасним та неповним виконанням
ТОВ «АГРОПРОМСЕРВІС» грошового
зобов'язання згідно договору поставки
на умовах товарного кредиту №ТК050809/2
від 05 серпня 2009 року.

Відповідно до додаткової угоди №1 до
Угоди №15-11/12-91 про заміну кредитора у
зобов'язанні (відступлення права
вимоги в порядку ст. 512-519 ЦК України) від
15 листопада 2012 року, Новий кредитор
одержує право замість Первісного
кредитора вимагати від Боржника сплати
грошової суми в нарахованому розмірі
заборгованості (індексації ціни
товару, дооцінки вартості товару,
курсової різниці), пені, відсотків за
користування чужими грошовими коштами,
штрафу, 3%-річних та інфляційних витрат,
за період існування прострочення
виконання Боржником грошового
зобов'язання згідно договору поставки
на умовах товарного кредиту №ТК050809/2
від 05 серпня 2009 року.

Сторони, у пункті 2.1. Угоди 1, в редакції
Додаткової угоди № 1, визначили, що
вартість зобов'язання, що
відступається за Угодою 1 становить,
проте не обмежується, сумою 715,75 грн.

Окрім цього, з моменту укладення даної
Угоди, Новий кредитор наділяється
всіма правами Первісного кредитора, що
випливають із умов договору поставки
на умовах товарного кредиту №ТК050809/2
від 05 серпня 2009 року, по відношенню до
Боржника щодо нарахування
заборгованості (індексації ціни
товару, дооцінки вартості товару,
курсової різниці), 3%-річних, та
інфляційних витрат, у зв'язку із
подальшим неналежним, несвоєчасним та
неповним виконанням Боржником
грошового зобов'язання згідно договору
поставки на умовах товарного кредиту
№ТК050809/2 від 05 серпня 2009 року - пункт 1.2.
Угоди.

Враховуючи те, що заборгованість не
погашена, а позивачу передано
вищезазначене право вимоги відповідно
до норм чинного законодавства України,
з дотриманням положень статті 514
Цивільного кодексу України, позивач
звернувся до суду з вимогою про
стягнення курсової різниці.

Оскільки, офіційний курс (НБУ) долара
США на дату укладання договору
поставки на умовах товарного кредиту
№ТК050809/2 від 05 серпня 2009 року та на дату
оплати отриманого товару був нижчий за
курс долара США на міжбанківській
валютній біржі, позивач при розрахунку
курсової різниці використав
міжбанківський курс долара США,
встановлений ЗАО «ПУМБ», як це
передбачено розділом 6 Договору.

На день підписання сторонами Договору
купівлі-продажу курс долара США на
міжбанківській валютній біржі
становив 7,68 грн./дол. США.

На день проведення оплати товару
14.08.2009р. та 28.10.2010р. курс долара США на
міжбанківській валютній біржі
становив 8,30 грн./дол. США та 7,96 грн./дол.
США відповідно.

Перевіривши наданий позивачем
розрахунок, суд встановив, що він є
арифметично вірним та відповідає
обставинам справи, а тому, позовні
вимоги про стягнення 3 325,07 грн. курсової
різниці підлягають задоволенню у
повному обсязі.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за Угодою №15-11/12-91 про
заміну кредитора у зобов'язані
(відступлення права вимоги в порядку
ст. ст. 512-519 ЦК України) від 15 листопада
2012 року, 07 квітня 2014 року між ТОВ
«Компанія «НІКО-ТАЙС»» (Кредитор) та
ТОВ «ПК ТРЕЙДСЕРВІСГРУП» (Поручитель)
було укладено Договір поруки №07-04-2014-27,
за умовами якого Поручитель
поручається перед Кредитором за
виконання обов'язку Товариством з
обмеженою відповідальністю
«АГРОПРОМСЕРВІС» () щодо
виконання грошового зобов'язання щодо
сплати розміру заборгованості у
зв'язку із неналежним, несвоєчасним та
неповним виконанням Боржником
грошового зобов'язання згідно договору
поставки та Угоди, передбаченою ст. 2
цього Договору (надалі іменується
«основний договір»). - пункт 1.1.
Договору.

Відповідно до п. 2.1. Договору поруки, під
основним договором в цьому Договорі
розуміють Угоду №15-11/12-91 про заміну
кредитора у зобов'язані (відступлення
права вимоги в порядку ст. ст. 512-519 ЦК
України) від 15 листопада 2012 року,
укладену згідно договору поставки на
умовах товарного кредиту №ТК050809/2 від 05
серпня 2009 року.

У розділах 3 та 4 Договору поруки
Поручителем та кредитором погоджено
обсяг відповідальності Поручителя та
розмір поруки:

· Пункт 3.1. - Відповідальність
Поручителя перед Кредитором
обмежується сплатою розміру
заборгованості у сумі 300 (триста)
гривень 00 копійок.

· Пункт 4.1. - У разі порушення
(невиконання чи неналежного виконання)
Боржником обов'язку за основною угодою,
Кредитор вправі звернутися із вимогою
про виконання як до Боржника, так і до
Поручителя, які несуть солідарну
відповідальність перед Кредитором.

Згідно зі статтею 554 Цивільного кодексу
України, у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя. Особи,
які спільно дали поруку, відповідають
перед кредитором солідарно, якщо інше
не встановлено договором поруки.

Відповідно до статті 543 Цивільного
кодексу України, у разі солідарного
обов'язку боржників (солідарних
боржників) кредитор має право вимагати
виконання обов'язку частково або в
повному обсязі як від усіх боржників
разом, так і від будь-кого з них окремо.
Солідарні боржники залишаються
зобов'язаними доти, доки їхній
обов'язок не буде виконаний у повному
обсязі.

Враховуючи, що в матеріалах справи
відсутні докази сплати заборгованості
за Договором поставки, що встановлена
рішенням суду, яке набрало законної
сили, суд дійшов висновку про
задоволення позовних вимог у повному
обсязі.

Позивач посилаючись на приписи ст.ст. 44,
49 ГПК України просить суд покласти
пропорційно на відповідачів понесені
ним витрати на оплату послуг адвоката у
розмірі 500 грн.

В підтвердження понесених судових
витрат на послуги адвоката у розмірі 500
грн., позивач посилається на договір
про надання адвокатських послуг
(правової допомоги) від 02.06.2014р. №
02-27/06-14, платіжне доручення від 19.09.2014р.
№ 648, на підставі якого було сплачено
надані адвокатські послуги за вказаним
договором в розмірі 500 грн., акт
здачі-приймання виконаних робіт щодо
надання адвокатських послуг (правової
допомоги) від 01.09.2014р., свідоцтво про
право на заняття адвокатською
діяльністю № 3888 від 29.10.2009р., виданого
на ім'я Грищенко О.М., посвідчення
адвоката на ім'я Грищенко О.Г. від
29.10.2009р. № 3888.

Відповідно до частини 3 статті 48
Господарського процесуального кодексу
України, витрати, що підлягають сплаті
за послуги адвоката, визначаються у
порядку, встановленому Законом України
«Про адвокатуру».

Закон України «Про адвокатуру та
адвокатську діяльність» визначає
правові засади організації і
діяльності адвокатури та здійснення
адвокатської діяльності в Україні, а
також порядок і умови надання правової
допомоги, права й обов'язки адвокатів.
Відповідно до підпункту 4 пункту 1
статті 1 розділу I цього Закону договір
про надання правової допомоги - це
домовленість, за якою одна сторона
(адвокат, адвокатське бюро, адвокатське
об'єднання) зобов'язується здійснити
захист, представництво або надати інші
види правової допомоги другій стороні
(клієнту) на умовах і в порядку, що
визначені договором, а клієнт
зобов'язується оплатити надання
правової допомоги та фактичні витрати,
необхідні для виконання договору.

Відповідно до вимог ст. 30 Закон України
«Про адвокатуру та адвокатську
діяльність» порядок обчислення
гонорару (фіксований розмір, погодинна
оплата), підстави для зміни розміру
гонорару, порядок його сплати, умови
повернення тощо визначаються в
договорі про надання правової
допомоги.

Згідно із приписами п. 6.3 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України» від
21.02.2013р. № 7 відшкодування витрат
пов'язаних з оплатою послуг адвоката
здійснюється господарським судом
шляхом зазначення про це у рішенні,
ухвалі, постанові за наявності
документального підтвердження витрат,
як-от: угоди про надання послуг щодо
ведення справи у суді та/або належно
оформленої довіреності, виданої
стороною представникові її інтересів у
суді, платіжного доручення або іншого
документа, який підтверджує сплату
відповідних послуг, а також копії
свідоцтва адвоката, який представляв
інтереси відповідної сторони, або
оригіналу ордера адвоката, виданого
відповідним адвокатським об'єднанням,
з доданням до нього витягу з договору, в
якому зазначаються повноваження
адвоката як представника або обмеження
його прав на вчинення окремих
процесуальних дій.

Судом встановлено, що між позивачем та
адвокатом Грищенко О.М. укладено
договір про надання адвокатських
послуг (правової допомоги) від 02.06.2014р.
№ 02-18/06-14, за умовами якого виконавець -
адвокат зобов'язався надати замовнику -
позивачу правову допомогу щодо аналізу
правовідносин між замовником та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «АГРОПРОМСЕРВІС»,
які виникли на підставі
вищезазначеного договору № ТК050809/2
поставки товару на умовах товарного
кредиту від 05.08.2009р., угоди № 15-11/12-91 про
заміну кредитора у зобов'язанні
(відступлення права вимоги в порядку
ст. ст. 512-519 ЦК України) від 15.11.2012р. та на
підставі договору поруки № 07-04-2014-27 від
07.04.2014р., надання консультацій з приводу
можливого та законодавчо доцільного
стягнення із боржників обрахованого,
відповідно до норм чинного
законодавства України, розміру
заборгованості (дооцінка вартості
товару, курсова різниця), у зв'язку з
неналежним, несвоєчасним та неповним
виконанням боржником перед замовником
зобов'язання щодо договору № ТК050809/2
поставки товару на умовах товарного
кредиту від 05.08.2009р., угоди № 15-11/12-91 про
заміну кредитора у зобов'язанні
(відступлення права вимоги в порядку
ст. ст. 512-519 ЦК України) від 15.11.2012р. та на
підставі договору поруки № 07-04-2014-27 від
07.04.2014р., консультації з питань
практичного застосування норм
цивільного, господарського та
господарсько-процесуального
законодавства із врахуванням останніх
змін та доповнень, що стосуються
зазначених правовідносин ти підстав їх
виникнення, підготовки та написання
від імені замовника до господарського
суду відповідної позовної заяви,
представництві інтересів замовника в
суді під час розгляду судової справи за
поданим позовом, здійснення інших
процесуальних заходів направлених на
виконання умов та обов'язків виконавця
за даним договором. Правова допомога за
цим договором вважається наданою та
виконаною з моменту підписання
уповноваженими представниками сторін
акту здачі-приймання виконаних робіт
щодо надання правової допомоги (п.п. 1.1,
1.1 договору).

Згідно п. 3.1 договору сторони погодили,
що розмір оплати послуг виконавця
(гонорар) за даним договором становить
500 грн.

На виконання умов договору адвокат
надав позивачу передбачені договором
послуги, що підтверджується актом
здачі-приймання виконаних робіт щодо
надання адвокатських послуг (правової
допомоги) від 01.09.2014р., який підписаний в
двосторонньому порядку та скріплений
печатками позивача та адвоката.

За надані адвокатські послуги позивач
сплатив на користь адвоката грошові
кошти в розмірі 500 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
від 19.09.2014р. № 648, оригінал якого
залучений до матеріалів справи.

Статус особи, яка представляла
інтереси позивача за вказаною угодою,
відповідає вимогам Закону України «Про
адвокатуру та адвокатську діяльність».

Зважаючи на вищевикладене, та те, що
матеріалами справи доведена вимога
позивача про стягнення з відповідачів
витрат на послуги адвоката, суд прийшов
до висновку, що вимога позивача про
відшкодування за рахунок відповідачів
витрат на послуги адвоката в сумі 500,00
грн. підлягає задоволенню.

Згідно ст. 44 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати складаються з судового збору,
сум, що підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 49 ГПК України,
суми, які підлягають сплаті за
проведення судової експертизи, послуги
перекладача, адвоката та інші витрати,
пов'язані з розглядом справи,
покладаються: при задоволенні позову -
на відповідача; при відмові в позові -
на позивача; при частковому
задоволенні позову - на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

У разі коли позов немайнового
характеру задоволено повністю
стосовно двох і більше відповідачів
або якщо позов майнового характеру
задоволено солідарно за рахунок двох і
більше відповідачів, то судові витрати
також розподіляються між
відповідачами порівну. Солідарне
стягнення суми судових витрат законом
не передбачено.

Аналогічна правова позиція викладена в
пп. 4.1 п. 4 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України» від 21.02.2013р. № 7.

З огляду на зазначене, суд прийшов до
висновку, що відшкодування витрат зі
сплати судового збору та витрат на
оплату послуг адвоката, відповідно до
вимог ст. 49 ГПК України, покладається
судом на відповідачів порівну.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст.ст. 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з Товариства
з обмеженою відповідальністю
«АГРОПРОМСЕРВІС» (67151, Одеська область,
Велико-Михайлівський район, с. Мігани,
вул. Леніна, 83, ) та
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ПК ТРЕЙДСЕРВІСГРУП»
(08633, Київська обл., Васильківський
район, с. Мархалівка, вул.
Комсомольська, 22, ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«НІКО-ТАЙС»» (03187, м. Київ, вул. Академіка
Заболотного, 38, кв. 23, ) 300
(триста) гривень 00 копійок
заборгованості.

3. Стягнути із Товариства з
обмеженою відповідальністю
«АГРОПРОМСЕРВІС» (67151, Одеська область,
Велико-Михайлівський район, с. Мігани,
вул. Леніна, 83, ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«НІКО-ТАЙС»» (03187, м. Київ, вул. Академіка
Заболотного, 38, кв. 23, ) 3
025 (три тисячі двадцять п'ять) гривень 07
копійок заборгованості.

4. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «ПК
Трейдсервісгруп» (08633, Київська обл.,
Васильківський район, с. Мархалівка,
вул. Комсомольська, 22, ідентифікаційний
код 38267861) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Компанія
«Ніко-Тайс» (03187, м. Київ, вул. Академіка
Заболотного, 38, кв. 23, ) -
913 (дев'ятсот тринадцять) грн. 50 коп.
витрат по сплаті судового збору, 250
(двісті п'ятдесят) грн. витрат на оплату
послуг адвоката.

5. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«АГРОПРОМСЕРВІС» (67151, Одеська область,
Велико-Михайлівський район, с. Мігани,
вул. Леніна, 83, ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«Ніко-Тайс» (03187, м. Київ, вул. Академіка
Заболотного, 38, кв. 23, ) -
913 (дев'ятсот тринадцять) грн. 50 коп.
витрат по сплаті судового збору, 250
(двісті п'ятдесят) грн. витрат на оплату
послуг адвоката.

6. Видати накази після набрання
рішенням законної сили.

Дата підписання повного тексту
рішення: 20.11.2014р.

Суддя
О.В. Щоткін