ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2014 р.
Справа № 914/2602/14

За позовом: Дрогобицького міжрайонного
прокурора в інтересах держави в
особіпозивача:Управління комунальних
ресурсів виконавчих органів
Дрогобицької міської ради, м.
Дрогобич,до відповідача:товариства з
обмеженою відповідальністю "Книгарня
"Каменяр", м. Львів,про: розірвання
договору купівлі-продажу.Головуючий
суддя Т. Рим Суддя С. Іванчук Суддя П.
МанюкЗа участю
представників:прокурора:Леонтьєва Н.Т.
- прокурор,позивача:Чукла С.П. -
довіреність №191 від 19.08.2014
р.,відповідача:Лопушанський Т.В. -
довіреність від 18.07.2014 р., Лагодич А.М. -
довіреність від 14.10.2014 р., Решота В.В. -
довіреність від 18.07.2014 р.На розгляд
Господарського суду Львівської
області подано позов Дрогобицького
міжрайонного прокурора в особі
Управління комунальних ресурсів
виконавчих органів Дрогобицької
міської ради до товариства з обмеженою
відповідальністю "Книгарня "Каменяр"
про розірвання договору
купівлі-продажу. Ухвалою
господарського суду Львівської
області від 21.07.2014 р. провадження у
справі порушено, позовну заяву
прийнято до розгляду, розгляд справи
призначено на 29.08.2014 р. Ухвалою суду від
21.07.2014 р. частково задоволено заяву
Дрогобицького міжрайонного прокурора
про забезпечення позову від 15.07.2014 р.,
вжито заходів до забезпечення позову
шляхом заборони відчуження спірного
майна. Рух справи відображено в
попередніх ухвалах суду.

Позовні вимоги обґрунтовуються
наступним. Постановою Львівського
апеляційного господарського суду від
03.10.2013 р. у справі №5015/1403/12 визнано
укладеним договір купівлі-продажу
нежитлового приміщення площею 237,7 м2 у
м. Дрогобичі по вул. Мазепи, 14, між ТзОВ
"Книгарня "Каменяр" та Управлінням
комунальних ресурсів виконавчих
органів Дрогобицької міської ради.
Проте покупець (ТзОВ "Книгарня
"Каменяр") не сплатив визначену ціну
продажу об'єкта у визначений строк, що
стало підставою для нарахування
неустойки. У зв'язку з цим просить на
підставі положень статті 651 Цивільного
кодексу України та частини дев'ятої
статті 27 Закону України "Про
приватизацію державного майна"
розірвати договір купівлі-продажу.

Відповідач у поданому відзиві
заперечив проти позову, оскільки
договір купівлі-продажу не був
нотаріально посвідчений, відповідно і
не настала подія, з якою сторони
пов'язували початок перебігу строку
для оплати, відповідачем не вчинено
істотного порушення умов договору.
Крім того, ТзОВ "Книгарня "Каменяр"
листом від 14.07.2014 р. повідомило позивача
про здійснення повної оплати.

Вислухавши представників сторін,
проаналізувавши матеріали справи, суд
установив таке.

Рішенням Дрогобицької міської ради
№1055 від 29.01.2010 р. "Про затвердження
переліку об'єктів комунальної
власності Дрогобицької міської ради,
що підлягають приватизації", нежитлове
приміщення у м. Дрогобич, вул. Мазепи, 14
було виключено з переліку об'єктів, що
не підлягають приватизації,
затвердженого рішенням №846 від 01.04.2009 р.
та включено в перелік об'єктів, що
підлягають приватизації (п. 2).

Рішенням Дрогобицької міської ради
№1077 від 11.02.2010 р. "Про надання дозволу на
приватизацію нежитлових приміщень"
позивачу було надано дозвіл на
приватизацію приміщення шляхом викупу
і доручено Управлінню комунальних
ресурсів виконавчих органів
Дрогобицької міської ради здійснити
приватизацію об'єкту відповідно до
чинного законодавства.

Рішенням Дрогобицької міської ради
№1212 від 10.06.2010 р. "Про затвердження
експертних оцінок об'єктів комунальної
власності Дрогобицької міської ради,
які приватизуються шляхом викупу" було
затверджено висновок про вартість
майна, складений ПП „Т.Е.Д." в сумі 735.577,2
грн., на який було надано рецензію
№300310-01 від 30.03.2010 р. на звіт про оцінку
вартості майна. При цьому п. 2 вказаного
рішення було передбачено включення до
п. 5 договору купівлі-продажу
нежитлового приміщення площею 237,7 кв.м
у м. Дрогобич, вул. Мазепи, 14 обов'язку
покупця не змінювати цільового
призначення магазину протягом 5 років
від дати укладення договору
купівлі-продажу нежитлового
приміщення.

Після прийняття вказаних рішень
Дрогобицькою міською радою 01.11.2011 року
Дрогобицьким міжрайонними прокурором
було внесено протест на рішення сесії
Дрогобицької міської ради №1077 від
11.02.2010 "Про надання дозволу на
приватизацію нежитлових приміщень", у
якому з підстав набрання чинності з
18.06.2010 р. Закону України "Про посилення
захисту майна редакцій засобів масової
інформації, видавництв, книгарень
підприємств книгорозповсюдження,
творчих спілок", ст. 1 якого заборонено
відчуження приміщень, в яких
перебувають редакції засобів масової
інформації, видавництв, книгарень,
підприємств книгорозповсюдження,
засновниками яких є органи державної
влади, місцевого самоврядування,
об'єднання громадян, державні
науково-дослідні установи, навчальні
заклади, трудові колективи, а також
творчі спілки, прокурор вимагав
скасувати рішення сесії Дрогобицької
міської ради № 1077 від 11.02.2010 "Про
надання дозволу на приватизацію
нежитлових приміщень".

Рішенням Дрогобицької міської ради №389
від 02.12.2011 "Про розгляд протесту
Дрогобицького міжрайонного прокурора
старшого радника юстиції Павича В.С. на
рішення сесії Дрогобицької міської
ради №1077 від 11.02.2010 "Про надання дозволу
на приватизацію нежитлових приміщень"
було скасовано зазначене рішення, а
рішенням Дрогобицької міської ради №498
від 27.01.2012 "Про затвердження програми
приватизації комунального майна
Дрогобицької міської ради на 2012 рік"
додатком № 1 було затверджено
відповідну програму приватизації в п.
195 Переліку об'єктів комунальної
власності Дрогобицької міської ради,
які не підлягають приватизації у 2012
році, до якої було включено спірне
приміщення.

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 03.10.2013 р. у
справі №5015/1403/12 визнано укладеним з
10.06.2010 р. договір купівлі-продажу
нежитлового приміщення площею 237,7 м2 у
м. Дрогобичі по вул. Мазепи, 14, між ТзОВ
"Книгарня "Каменяр" та Управлінням
комунальних ресурсів виконавчих
органів Дрогобицької міської ради.
Крім того, визнано недійсним рішення
Дрогобицької міської ради №389 від
02.12.2011 р. "Про розгляд протесту
Дрогобицького міжрайонного прокурора"
та рішення Дрогобицької міської ради
№498 від 27.01.2012 "Про затвердження
програми приватизації комунального
майна Дрогобицької міської ради на 2012
рік" в частині пункту 195 Переліку
об'єктів комунальної власності
Дрогобицької міської ради, які не
підлягають приватизації у 2012 році.
Постановою Вищого господарського суду
України від 20.05.2014 р. залишено без змін
постанову апеляційної інстанції у
справі №5015/1403/12. Ухвалою Вищого
господарського суду України від 01.09.2014
року №5015/1403/12 відмовлено Управлінню
комунальних ресурсів виконавчих
органів Дрогобицької міської ради у
допуску справи до провадження
Верховного суду України.

Згідно з пунктом 1.3 Договору
купівлі-продажу нежитлового
приміщення (укладеного з 10.06.2010р.,
надалі - Договір) право власності на
об'єкт продажу переходить до покупця
після сплати у повному обсязі ціни
продажу об'єкта продажу, підписання
акта прийому-передачі об'єкта продажу
та державної реєстрації у
встановленому законом порядку.

Пунктами 1.5, 1.6 Договору передбачено, що
згідно з висновком про вартість майна,
виконаним ПП "Т.Е.Д." вартість об'єкта
продажу становить 735.577,20 грн. з ПДВ.
Зазначений в Договорі об'єкт
продається за ціною 735.577,20 грн, у тому
числі ПДВ.

Згідно з пунктом 2.2 Договору розрахунки
за придбаний об'єкт здійснюються
покупцем шляхом безготівкового
перерахування всієї суми на рахунок
продавця. Оплата за об'єкт продажу
здійснюється протягом 30 календарних
днів з моменту нотаріального
посвідчення цього договору. Термін
оплати може бути продовжений ще на 30
календарних днів за умови сплати
покупцем не менше 50% від ціни продажу
об'єкту (без врахування ПДВ). Покупець
зобов'язується сплатити всю суму
податку на додатну вартість об'єкту
продажу протягом 20 днів після
нотаріального посвідчення цього
договору купівлі-продажу.

Відповідно до пунктами 7.2, 7.3 Договору у
разі якщо покупець в установлений
даним договором термін (пункт 2.2
Договору) не сплатить встановлену в
договорі ціну, або відмовиться
прийняти придбаний об'єкт продажу,
продавець має право вимагати прийняття
придбаного об'єкта і сплатити ціни
продажу та неустойки, а також зі свого
боку, порушити питання про розірвання
цього договору. У випадку розірвання
договору купівлі-продажу за вимогою
продавця при невиконанні покупцем
своїх зобов'язань по сплаті за об'єкт
продажу, покупець зобов'язаний
сплатити продавцю неустойку у розмірі
20% ціни, за яку куплено цей об'єкт.

Листом від 26.06.2014 року відповідач
звернувся до позивача з проханням
підтвердити, що рахунок №8837 в УДК
у Львівській області є актуальним
рахунком, на який необхідно здійснити
оплату вартості об'єкта приватизації.
Зазначений лист отримано 01.07.2014 року.
Позивач не надав відповіді на цей лист.

Листом від 26.06.2014 року відповідач
звернувся до Дрогобицького управління
Державної казначейської служби
України Львівської області з проханням
надати реквізити рахунку позивача з
метою здійснення оплати вартості
об'єкта приватизації. У відповідь
надійшов лист від 07.07.2014 року №02-15/1710,
яким повідомлено, що позивач не має
відкритого рахунку №8837 в
Дрогобицькому УДКСУ.

Листом від 03.07.2014 року №135 позивач
повідомив про прострочення
відповідачем строків оплати вартості
об'єкта нерухомості та неустойки в
розмірі 20% ціни продажу цього об'єкта, а
також про розірвання договору
купівлі-продажу. Докази надіслання
цього листа (поштова квитанція від
04.07.2014 року) долучено до матеріалів
справи.

Листом від 09.07.2014 року відповідач
повторно звернувся до позивача з
проханням підтвердити реквізити
банківського рахунку, на який
необхідно здійснити платіж за об'єкт
приватизації. Зазначений лист передано
до канцелярії позивача (вх. №1-4719 від
09.07.2014 року).

Листом від 11.07.2014 року відповідач
повторно звернувся до Дрогобицького
управління Державної казначейської
служби України Львівської області з
проханням надати реквізити рахунку
позивача з метою здійснення оплати
вартості об'єкта приватизації. У
відповідь надійшов лист від 11.07.2014 року
№02-15/1793, яким надано перелік рахунків
Управління комунальних ресурсів
виконавчих органів Дрогобицької
міської ради Львівської області, серед
яких значиться рахунок №8834 -
рахунок для обліку коштів від
приватизації майна.

Необхідність з'ясування номера рахунку
обумовлена тим, що текст Договору
містить суперечності. Так, в пункту 2.2
Договору зазначено рахунок 8837 в
УДК у Львівській області, а в розділі
"Юридичні адреси та банківські
реквізити" - рахунок №8834 в УДК у
Львівській області.

Відповідачем перераховано 735.577,20 грн.
на рахунок позивача, про що свідчить
платіжне доручення від 14.07.2014 року.

Листом від 14.07.2014 року №03 відповідач
повідомив позивача про здійснення
оплати за придбаний об'єкт
приватизації, про що представлено
відповідну копію платіжного доручення.

Листом від 30.07.2014 року №166 позивач
повторно повідомив відповідача про
бажання розірвати укладений договір
внаслідок несплати останнім вартості
спірного майна та неустойки.

Рішенням державного реєстратора від
21.07.2014 року №14574611 здійснено державну
реєстрацію права власності на спірний
об'єкт за відповідачем, про що свідчить
Інформаційна довідка з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
щодо об'єкта нерухомого майна АКА №383113.

При ухваленні рішення суд керувався
таким.

Відповідно до частини 5 статті 23 Закону
України "Про приватизацію невеликих
державних підприємств (малу
приватизацію)" договір купівлі-продажу
є підставою для внесення коштів у
банківську установу на обумовлений
договором рахунок як оплату за
придбаний об'єкт приватизації.
Покупець зобов'язаний внести зазначені
платежі протягом 30 календарних днів з
моменту нотаріального посвідчення
договору купівлі-продажу. У разі
несплати коштів протягом зазначеного
строку покупець сплачує на користь
державного органу приватизації
неустойку в розмірі 20 відсотків ціни
продажу об'єкта. У разі несплати коштів
згідно з договором купівлі-продажу
разом з неустойкою протягом наступних
30 днів договір підлягає розірванню.

Відповідно до частини другої статті 651
Цивільного кодексу України договір
може бути змінено або розірвано за
рішенням суду на вимогу однієї зі
сторін у разі істотного порушення
договору другою стороною та в інших
випадках, встановлених договором або
законом. Істотним є таке порушення
стороною договору, коли внаслідок
завданої цим шкоди друга сторона
значною мірою позбавляється того, на що
вона розраховувала при укладенні
договору.

Застосовуючи частину другу статті 651
Цивільного кодексу України потрібно
виходити з того, що підставою
розірвання договору на вимогу однієї
сторони є не лише сам по собі факт
порушення умов договору другою
стороною, а й обов'язкова наявність
шкоди, завданої цим порушенням другій
стороні. Істотність порушення
визначається виключно за об'єктивними
обставинами, що склались у сторони, яка
вимагає розірвання договору.

Оцінка порушення договору як істотного
здійснюється судом відповідно до
критеріїв, що встановлені вказаною
нормою. Оціночне поняття істотності
порушення договору законодавець
розкриває за допомогою іншого
оціночного поняття - "значної міри"
позбавлення сторони того, на що вона
розраховувала при укладені договору.
Істотність порушення визначається
виключно за об'єктивними обставинами,
що склалися у сторони, яка вимагає
розірвання договору. В такому випадку
вина (як суб'єктивний чинник) сторони,
що припустилась порушення договору, не
має будь-якого значення і для оцінки
порушення як істотного, і для
виникнення права вимагати розірвання
договору на підставі частини другої
статті 651 Цивільного кодексу України.

Крім того, критерієм істотного
порушення закон визнає розмір завданої
порушенням шкоди, який не дозволяє
потерпілій стороні отримати очікуване
при укладені договору. При цьому
йдеться не лише про грошовий вираз
завданої шкоди, прямі збитки, а й
випадки, коли потерпіла сторона не
зможе використати результати договору.

Вирішальне значення для застосування
зазначеного положення закону має
співвідношення шкоди з тим, що могла
очікувати від виконання договору
сторона.

Судами встановлено та не заперечується
сторонами в судовому засіданні, що
відповідач здійснив повну оплату ціни
об'єкту продажу 14.07.2014 р., про що
свідчить наявна в матеріалах справи
копія платіжного доручення на суму
735.577,20 грн., тобто покупець отримав те,
на що він очікував при укладенні
договору. Наявність інфляційних
процесів у державі не свідчить про
істотність завданої шкоди, адже
позивач не позбавлений права
звернутися до суду та відшкодувати
інфляційні втрати та три проценти
річних на підставі статті 625 Цивільного
кодексу України.

Відповідно до пункту 7.3 Договору у
випадку розірвання договору
купівлі-продажу за вимогою продавця
при невиконанні покупцем своїх
зобов'язань по сплаті за об'єкт продажу,
покупець зобов'язаний сплатити
продавцю неустойку у розмірі 20% ціни, за
яку куплено цей об'єкт.

Комплексний аналіз статті 651
Цивільного кодексу України, статті 29
Закону України "Про приватизацію
державного майна", статті 23 Закону
України "Про приватизацію невеликих
державних підприємств (малу
приватизацію)" дає підстави для
висновку, що договір купівлі-продажу,
укладений внаслідок процедури
приватизації може бути розірвано
внаслідок одночасно двох умов:
несплата ціни об'єкта продажу (що є
істотним порушенням в розумінні статті
651 Цивільного кодексу України), та
несплата неустойки.

Посилання позивача на ту обставину, що
відповідачем, всупереч вимогам п. 7.2 та
7.3 Договору, не сплачено неустойку, як
на підставу розірвання спірного
договору купівлі-продажу, суд відхиляє,
оскільки для застосування цього
положення необхідна наявність
одночасно двох умов: несплата ціни
об'єкта продажу та несплата неустойки.

Як убачається з матеріалів справи,
відповідачем здійснено оплату за
об'єкт продажу, що позбавляє можливості
позивача посилатися на статтю 651
Цивільного кодексу України, оскільки
продавець отримав те, на що
розраховував при укладенні Договору.
Крім того суд враховує, що на численні
звернення відповідача стосовно
підтвердження номера рахунку, на який
необхідно здійснити оплату, позивач не
реагував. Відтак відсутні правові
підстави для задоволення позовних
вимог.

Як зазначено в пункті 4.6 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання практики
застосування розділу VІ Господарського
процесуального кодексу України" від
21.02.2013р. №7 із змінами та доповненнями,
приймаючи рішення зі справи,
провадження в якій порушено за заявою
прокурора, господарський суд у разі
повного або часткового задоволення
позову (скарги) стягує судовий збір з
відповідача (повністю або пропорційно
задоволеним вимогам), якщо він не
звільнений від сплати судового збору; у
разі ж повної або часткової відмови в
позові судовий збір стягується з
визначеного прокурором позивача (так
само повністю або пропорційно
задоволеним вимогам), за винятком
випадків, коли останнього звільнено
від сплати судового збору та коли
позивачем у справі є сам прокурор. З
урахуванням наведеного, судові витрати
в силу статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
покладаються на позивача.

Враховуючи наведене, керуючись
статтями 82, 83, 84, 85 Гоподарського
процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. В задоволенні позовних вимог
відмовити.

2. Стягнути з Управління
комунальних ресурсів виконавчих
органів Дрогобицької міської ради
(адреса: площа Ринок, 1, місто Дрогобич,
82100; ідентифікаційний код 35019550) в доход
державного бюджету України 2.436,00 грн.
судового збору.

Повне рішення складено 21.11.2014 року.

Суддя
Рим Т.Я.

Суддя
Манюк П.Т.

Суддя
Іванчук С.В.