ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2014 року
Справа № 925/1534/14

Господарський суд Черкаської області в
складі судді Грачова В.М., при секретарі
судового засідання Лавріненку С.І., за
участю представників сторін: позивача -
Кір'янової Л.М. за довіреністю,
відповідача-1 - Ткаченко І.А. за
довіреністю, відповідача-2 - не
з'явились, відповідача-3 - не з'явились,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в приміщенні суду в м.
Черкаси справу за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
"Трейдагропостач-61" до товариства з
обмеженою відповідальністю
"Сільськогосподарське підприємство
"Козин" (відповідач-1), відділу
державної виконавчої служби
Городищенського районного управління
юстиції Черкаської області
(відповідач-2) та товариства з обмеженою
відповідальністю
"Сільськогосподарське підприємство
"Валява" (відповідач-3) про визнання
права власності на транспортні засоби
та звільнення їх з-під арешту,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - товариство з обмеженою
відповідальністю "Трейдагропостач-61"
звернувся в господарський суд з
позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю
"Сільськогосподарське підприємство
"Козин" (далі - відповідач-1), відділу
державної виконавчої служби
Городищенського районного управління
юстиції Черкаської області (далі -
відповідач-2) та товариства з обмеженою
відповідальністю
"Сільськогосподарське підприємство
"Валява" (далі - відповідач-3), у якому
просив визнати за ним право власності
та виключити з-під арешту автомобіль
МАЗ СКФ15 д.н. СА 2349 ВН та
напівпричіп МАЗ- д.н. СА 7529 ХР.

05.11.2014 року позивачем подані письмові
пояснення із заявою про уточнення
позовних вимог, у якій позивач просив
визнати за ним право власності та
виключити з-під арешту автомобіль
вантажний МАЗ 533702-240 ЗСК-Ф1502, 2012 року
випуску, білого кольору, дв. № С0469062,
номер об'єкта Y3M533702C0011152, номер
державної реєстрації СА 2349 ВН та причіп
МАЗ-8925, червоного кольору, 2012 року
випуску, номер об'єкта Y3M892500C0001182, номер
державної реєстрації СА 7529 ХР (а.с.93-94).

Заява позивача про уточнення позовних
вимог відповідає його праву,
встановленому ст. 22 ГПК України,
оскільки визначає індивідуальні
ознаки майна, на яке він просить
визнати право власності, і тому
прийнята судом до розгляду.

Ухвалою суду від 05.11.2014 року відкладено
розгляд справи на 13.11.2014 року із
повідомленням сторін.

В засіданні суду 04-05.11.2014 року
представник позивача позов з підстав,
викладених в позовній заяві і заяві про
уточнення позовних вимог, підтримала і
просила суд задовольнити. В засідання
суду 13.11.2014 року позивач явку свого
представника не забезпечив, засобами
електронного зв'язку надіслав заяву, у
якій позовні вимоги підтримав, просив
задовольнити позов повністю, розгляд
справи здійснювати за відсутності його
представника (а.с.99-100).

Представник відповідача-1 в засіданні
суду 04.11.2014 року позов, із заявлених у
ньому підстав, визнала повністю. 05.11. і
13.11.2014 року відповідач-1 явку свого
представника не забезпечив, подав
письмові заяви, у яких позовні вимоги
повністю визнав та підтвердив
викладені позивачем у позовній заяві
обставини, подальший розгляд справи
просив здійснювати без участі його
представника (а.с.60, 104).

Відповідач-2 в засідання суду повторно,
безпідставно явку свого представника
не забезпечив, хоч про місце, день і час
розгляду справи був повідомлений
належним чином, відзив на позов до дня
судового засідання не подав, клопотань
про розгляд справи за його відсутності
чи відкладення розгляду справи не
заявляв.

Відповідач-3 явку свого представника в
засідання суду не забезпечив, подав
письмові заяви, у яких позовні вимоги
повністю визнав та не заперечував
проти їх задоволення, розгляд справи
просив здійснювати без участі його
представника (а.с. 45, 102).

Приймаючи до уваги необхідність
вирішення спору у розумні строки,
достатність матеріалів для вирішення
спору і можливість вирішення спору без
участі представників відповідачів за
наявними матеріалами, суд, відповідно
до ст.ст. 69, 75, 77 ГПК України, розглянув
справу без участі представників
відповідачів-2 і 3 за наявними в ній
матеріалами.

Згідно з ст.85 ГПК України, у судовому
засіданні оголошувалась вступна і
резолютивна частини рішення.

Вислухавши пояснення представників
позивача і відповідача-1, дослідивши
наявні в справі письмові докази та
оцінивши їх у сукупності, суд позов
задовольняє повністю з наступних
підстав.

Із свідоцтв про реєстрацію
транспортних засобів - автомобіля
вантажного марки МАЗ модель 533702-240
ЗСК-Ф1502, номер шасі Y3M533702C0011152, 2012 року
випуску, білого кольору, дв. № С0469062,
номер державної реєстрації СА 2349 ВН та
причіпу МАЗ модель 8925, номер шасі
Y3M892500C0001182, червоного кольору, 2012 року
випуску, номер державної реєстрації СА
7529 ХР вбачається, що власником
зазначених транспортних засобів було,
відповідно, зареєстровано 14.08.2012 року і
29.01.2013 року ТОВ СП "Валява"(відповідач-3 у
справі) (а.с.52).

Рішенням загальних зборів учасників
товариства з обмженою
відповідальністю
"Сільськогосподарське підприємство
"Валява" від 02.11.2013 року внесено до
статутного капіталу товаривства з
обмеженою відповідальністю
"Сільськогосподарське підприємство
"Козин" рухоме та нерухоме майно на
загальну суму 74711391,09 грн. у тому числі,
рухоме - автомобіль МАЗ СКФ15 та
причіп до нього МАЗ-8925. Результати
зборів оформлені протоколом № 1/02/11-13
(а.с.64-66).

Того ж дня, 02.11.2013 року відбулись
загальні збору учасників товаривства з
обмеженою відповідальністю
"Сільськогосподарське підприємство
"Козин", одним із питань яких було
збільшення розміру статутного
капіталу товариства за рахунок майна,
внесеного товариством з обмженою
відповідальністю
"Сільськогосподарське підприємство
"Валява", у тому числі, рухомого майна -
автомобіля МАЗ СКФ15 та причепа
МАЗ-8925. Результати зборів оформлені
протоколом №1/02/11-13 (а.с.61-63).

По акту від 02.11.2013 року
приймання-передачі майна, переданого
до статутного капіталу ТОВ
"Сільськогосподарське підприємство
"Козин", ТОВ "Сільськогосподарське
підприємство "Валява" передало, а ТОВ
"Сільськогосподарське підприємство
"Козин" прийняло нерухоме та рухоме
майно, у тому числі автомобіль МАЗ
СКФ15 та причіп МАЗ-8925 (а.с.67-68).

06.11.2013 року проведено державну
реєстрацію змін до установчих
документів ТОВ "Сільськогосподарське
підприємство "Козин", із Статуту
товариства вбачається, що до його
статутного капіталу входить передане
рухоме та нерухоме майно
(автотранспортні засоби), у тому числі
автомобіль МАЗ СКФ15 та причіп
МАЗ-8925 (а.с.70-89).

Відчуження зазначених
автотранспортних засобів на підставі
засновницького договору від 02.11.2013 року
№1/02/11-13 також підтверджено ТОВ
"Сільськогосподарське підприємство
"Валява" видачею ТОВ
"Сільськогосподарське підприємство
"Козин" податкової накладної №20 від
06.11.2013 року (а.с.90).

29.11.2013 року відповідачем-1 - ТОВ
"Сільськогосподарське підприємство
"Козин", як продавцем, та позивачем -ТОВ
"Трейдагропостач-61", як покупцем, було
укладено договір купівлі-продажу (а.с.
11-12), відповідно до якого продавець
зобов'язався передати у власність
покупця основні засоби (перелік в
додатку № 1 до цього Договору, а
покупець зобов'язався прийняти та
оплатити його на умовах цього Договору
(а. 1.1).

У розділі 2 Договору сторони
домовились, що продавець передає товар
у розпорядження покупця протягом 5
робочих днів після здійснення останнім
оплати відповідно до розділу 3 цього
Договору (п. 2.1). Передача товару
здійснюється на підставі цього
Договору і оформлюється видатковою
накладною та/або актом
приймання-передачі основних засобів
(п.2.2). Право власності на основні засоби
переходить до покупця після підписання
видаткової накладної та/або акту
приймання-передачі основних засобів (п.
2.3).

Згідно з п. 3.1 Договору загальна ціна
товару складає 90 650 011,48 грн.

На виконання умов договору позивач
платіжними дорученнями № 1, № 2 та № 3
від 29.11.2013 року сплатив відповідачу-1
грошові кошти в сумі 115380500 грн. з
призначенням платежу "оплата за
основні засоби згідно договору
купівлі-продажу б/н від 29.11.2013 р. в т.ч.
ПДВ" (а.с.17-19).

По акту приймання-передачі від 29.11.2013
року відповідач-1 передав, а позивач
прийняв основні засоби, у тому числі
автомобіль МАЗ СКФ15 та
напівпричіп МАЗ- (а.с.13-15).

Купівля-продаж зазначених
тренспортних засобів відповідачем-1
підтверджена виданою податковою
накладною № 19 від 29.11.2013 року (а.с.16).

18.07.2014 року у Державному реєстрі
обтяжень рухомого майна, на підставі
постанови про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
від 14.07.2014 року №43203787, прийнятої
відділом ДВС Городищенського РУЮ,
зареєстровано обтяження: арешт
рухомого майна - причеп, МАЗ-8925,
червоного кольору, 2012 р.в., номер
об'єкта Y3M892500C0001182, номер державної
реєстрації СА 7529 ХР, боржник - ТОВ СП
«Валява» (а.с.22-23).

24.07.2014 року у Державному реєстрі
обтяжень рухомого майна, на підставі
постанови про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
від 14.07.2014 року №43203787, прийнятої
відділом ДВС Городищенського РУЮ,
зареєстровано обтяження: арешт
рухомого майна - автомобіль вантажний
МАЗ 533702-240 ЗСК-Ф1502, 2012 року випуску,
білого кольору, №дв.С0469062, номер об'єкта
Y3M533702C0011152, номер державної реєстрації
СА 2349 ВН, боржник - ТОВ СП «Валява»
(а.с.24-25).

23.07.2014 року інспектором ДПС взводу № 1
роти ДПС ДАІ з обслуговування
стаціонарних постів при УДАІ ГУМВС
України в Київській області старшиною
міліції Мінченком Р.В. складено
Протоколи огляду та тимчасового
затримання транспортних засобів,
згідно яких, на підставі ст.40 Закону
України "Про виконавче провадження",
затримані автомобіль МАЗ д.н. СА
2349 ВН та напівпричіп МАЗ-8925 д.н. СА 7529 ХР
у зв'язку з розшуком ВДВС
Городищенського РУЮ (а.с.20-21).

Ухвалою господарського суду
Черкаської області від 20.08.2014 року у
справі №925/484/14 відмовлено у
задоволенні скарги ТОВ
"Трейдагропостач-61" на дії державного
виконавця відділу ДВС Городищенського
районного управління юстиції з
підстав, що скаржник не є стороною
виконавчого провадження (а.с.54-56).

Вищеназвані документи долучені до
матеріалів справи в якості письмових
доказів.

Предметом спору у справі є визнання
права власності на майно та звільнення
його з-під арешту, у зв'язку із
накладенням державною виконавчою
службою арешту на майно, яке належить
третім особам.

Частинами 1, 2 статті 60 Закону України
"Про виконавче провадження",
встановлено, що особа, яка вважає, що
майно, на яке накладено арешт, належить
їй, а не боржникові, може звернутися до
суду з позовом про визнання права
власності на це майно і про зняття з
нього арешту. У разі прийняття судом
рішення про зняття арешту з майна арешт
з майна знімається за постановою
державного виконавця не пізніше
наступного дня, коли йому стало відомо
про такі обставини. Копія постанови про
зняття арешту з майна надсилається
боржнику та органу (установі), якому
була надіслана для виконання постанова
про накладення арешту на майно
боржника.

З матеріалів справи вбачається, що
відділом державної виконавчої служби
Городищенського районного управління
юстиції у виконавчому провадженні при
примусовому виконанні наказу
господарського суду Черкаської
області у справі № 925/484/14 накладено
арешт на майно (автомобіль та причіп),
яке знаходиться у позивача.

Позивач є суб'єктом господарювання. З
наявних у справі доказів вбачається, що
автомобіль та причіп, на які накладено
арешт, входять до переліку основних
засобів, придбаних позивачем за
договором купівлі-продажу від 29.11.201
року.

Право власності є основним речовим
правом у сфері господарювання.
Правовий режим власності та правові
форми реалізації права власності
суб'єктами господарювання,
визначаються Господарським кодексом
України та законом (ст.134
Господарського кодексу України - далі
ГК України).

Статтею 133 ГК України встановлено, що
основу правового режиму майна
суб'єктів господарювання, на якій
базується їх господарська діяльність,
становлять право власності та інші
речові права - право господарського
відання, право оперативного
управління. Господарська діяльність
може здійснюватися також на основі
інших речових прав (права володіння,
права користування тощо) передбачених
Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст. 139 ГК України майном у
цьому Кодексі визнається сукупність
речей та інших цінностей (включаючи
нематеріальні активи), які мають
вартісне визначення, виробляються чи
використовуються у діяльності
суб'єктів господарювання та
відображаються в їх балансі або
враховуються в інших передбачених
законом формах обліку майна цих
суб'єктів. Залежно від економічної
форми, якої набуває майно у процесі
здійснення господарської діяльності,
майнові цінності належать до основних
фондів, оборотних засобів, коштів,
товарів.

Згідно ст.144 ГК України майнові права та
майнові обов'язки суб'єкта
господарювання виникають, у тому числі,
із угод, передбачених законом, а також з
угод, не передбачених законом, але
таких, що йому не суперечать. Право на
майно, що підлягає державній
реєстрації, виникає з дня реєстрації
цього майна або відповідних прав на
нього, якщо інше не встановлено
законом.

Відповідно до ст.145 ГК України майновий
стан суб'єкта господарювання
визначається сукупністю належних йому
майнових прав та майнових зобов'язань,
що відображається у бухгалтерському
обліку його господарської діяльності
відповідно до вимог закону.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України) право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Згідно з ст. 334 ЦК України, право
власності у набувача майна за
договором виникає з моменту передання
майна, якщо інше не встановлено
договором або законом. Переданням
майна вважається вручення його
набувачеві або перевізникові,
організації зв'язку тощо для
відправлення, пересилання набувачеві
майна, відчуженого без зобов'язання
доставки. До передання майна
прирівнюється вручення коносамента
або іншого товарно-розпорядчого
документа на майно. Право власності на
майно за договором, який підлягає
нотаріальному посвідченню, виникає у
набувача з моменту такого посвідчення
або з моменту набрання законної сили
рішенням суду про визнання договору, не
посвідченого нотаріально, дійсним.
Якщо договір про відчуження майна
підлягає державній реєстрації, право
власності у набувача виникає з моменту
такої реєстрації.

Правові та соціальні основи дорожнього
руху з метою захисту життя та здоров'я
громадян, створення безпечних і
комфортних умов для учасників руху та
охорони навколишнього природного
середовища визначаються Законом
України «Про дорожній рух» від 30 червня
1993 року №3353-XII

Зазначеним Законом визначені обов'язки
власника транспортних засобів, у тому
числі стосовно його права на
користування ними. Зокрема частиною 9
ст. 34 цього Закону встановлено, що
власники транспортних засобів та
особи, які використовують їх на
законних підставах, зобов'язані
зареєструвати (перереєструвати)
належні їм транспортні засоби протягом
десяти діб після придбання, митного
оформлення, одержання транспортних
засобів або виникнення обставин, що
потребують внесення змін до
реєстраційних документів.

Отже, у позивача право власності на
вказані транспортні засоби виникли з
моменту їх передання згідно Акту
приймання-передачі транспортних від
29.11.2013 року. Порушення позивачем
порядку реєстрації транспортних
засобів, після їх придбання, не впливає
на право власності на вказане майно.

З матеріалів справи вбачається, що
спірне рухоме майно є об'єктами права
власності, набуте позивачем на
підставі оплатного договору
купівлі-продажу, який не суперечить
закону, розрахунки за договором
проведені повністю. Відповідно до ч.3
ст.139 ГК України придбане майно
відноситься до основних фондів,
обліковується позивачем на балансі і
використовується ним у господарській
діяльності.

З огляду на вищенаведені норми права та
докази у справі, суд вважає, що позивач
правомірно набув право власності на
майно, у тому числі автомобіль та
причіп, на підставі договору
купівлі-продажу від 29.11.2013 року. Однак
його право власності на це майно, не
визнається іншими особами, зокрема,
відповідачем-2.

Відповідно до ст.147 ГК України майнові
права суб'єктів господарювання
захищаються законом. Право власності
на інші права суб'єкта господарювання
захищаються у спосіб, зазначений у ст.20
цього Кодексу.

Згідно ст.20 ГК України кожний суб'єкт
господарювання має право на захист
своїх прав і законних інтересів. Права
та законні інтереси зазначених
суб'єктів захищаються, у тому числі,
шляхом визнання наявності прав, іншими
способами, передбаченими законом.

Позивач не є боржником у виконавчому
провадженні, арештовані органом ДВС
транспортні засоби належать позивачу,
отже згідно зі ст. 60 Закону України «Про
виконавче провадження» дане майно
підлягає звільненню з-під арешту.

Згідно ст.41 Конституції України та ст.
316 Цивільного кодексу України
встановлено, що правом власності є
право особи на річ (майно), яке вона
здійснює відповідно до закону за своєю
волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 20 Господарського
кодексу України кожний суб'єкт
господарювання та споживач має право
на захист своїх прав і законних
інтересів. Права та законні інтереси
зазначених суб'єктів захищаються, у
тому числі шляхом: визнання наявності
або відсутності прав.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу
України, власник може вимагати
усунення будь-яких порушень його права
власності, хоч би ці порушення і не були
поєднані з позбавленням володіння
майном.

Статтею 392 цього ж Кодексу передбачено,
що власник майна може пред'явити позов
про визнання його права власності, якщо
це право оспорюється або не визнається
іншою особою.

Відповідно до ст.ст. 33 ч. 1, 34 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
обставини справи повинні
підтверджуватись лише належними і
допустимими доказами.

Судом, відповідно до ст. 22 ГПК України,
було запропоновано сторонам подати
докази в обґрунтування позову і
заперечень проти нього, брати участь в
засіданнях суду, вони своїми правами
скористались на свій розсуд, подали всі
наявні у них докази і на їх підставі
судом прийнято рішення у справі.

З урахуванням викладеного, відповідно
до умов договору, обставин справи та
вимог законодавства суд вважає, що
вимоги позивача про визнання за ним
права власності на спірні транспортні
засоби та звільнення їх з-під арешту, є
правомірними, обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.49 ГПК України, якщо
спір виник внаслідок неправильних дій
сторони, господарський суд має право
покласти на неї судовий збір незалежно
від результатів вирішення спору.

Враховуючи те, що спір виник внаслідок
неправильних дій позивача, який на
здійснив заходів до своєчасної
перереєстрації транспортних засобів,
суд покладає судовий збір на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за товариством з обмеженою
відповідальністю "Трейдагропостач-61"
(місцезнаходження: 01021, м.Київ, вул.
Грушевського, 28/2, н/п.№ 43,
ідентифікаційний код 34979368) право
власності на рухоме майно - автомобіль
вантажний марки МАЗ модель 533702-240
ЗСК-Ф1502, номер шасі Y3M533702C0011152, 2012 року
випуску, білого кольору, дв. № С0469062,
номер державної реєстрації СА 2349 ВН та
причіп МАЗ модель 8925, номер шасі
Y3M892500C0001182, червоного кольору, 2012 року
випуску, номер державної реєстрації СА
7529 ХР.

Звільнити з-під арешту, накладеного
постановами державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Городищенського районного управління
юстиції Черкаської області від 14.07.2014
року та від 23.07.2014 року у виконавчому
провадженні № 43203787, наступне рухоме
майно: автомобіль вантажний марки МАЗ
модель 533702-240 ЗСК-Ф1502, номер шасі
Y3M533702C0011152, 2012 року випуску, білого
кольору, дв. № С0469062, номер державної
реєстрації СА 2349 ВН та причіп МАЗ
модель 8925, номер шасі Y3M892500C0001182,
червоного кольору, 2012 року випуску,
номер державної реєстрації СА 7529 ХР.

Рішення може бути оскаржене до
Київського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Черкаської області
протягом десяти днів з дня підписання.

Повний текст рішення складено і
підписано 18.11.2014 року.

Суддя
В.М. Грачов