ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"07" листопада 2014 р.Справа № 921/1114/14-г/5
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської
області

у складі судді Андрушків Г. З.

розглянув заяву Публічного
акціонерного товариства "Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк" №123-6/336 від 29.09.2014р. (з урахуванням
клопотання №123-6/360 від 21.10.2014р. та заяви
№123-6/379 від 06.11.2014р.) про забезпечення
позову шляхом накладення арешту на
грошові кошти, які належать ПП "ПСП
"Аметист" у межах розміру позовних
вимог, а саме в сумі 159792 грн. 65 коп., по
справі

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк", пров.
Шевченка, 12, м.Київ, 01001, (адреса для
листування: Обласне відділення ПАТ
"Промінвестбанк"в м.Хмельницький,
вул.Героїв Майдану, 13, м.Хмельницький,
29000)

до відповідача Приватного
підприємства "ПСП "Аметист", пров.
Бригадний, 2, с.Полупанівка,
Підволочиського району,
Тернопільської області, 47875

про стягнення 159792 грн. 65 коп.

за участю представників:

позивача: Драгомирецький І.П.,
представник (довіреність № 09-32/553 від
11.08.14р.);

відповідача: Шевчук В.О., представник
(довіреність без номеру від 23.10.13р.).

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк"
звернулося до господарського суду
Тернопільської області із позовом про
стягнення з Приватного підприємства
"ПСП "Аметист" 159792 грн. 65 коп., з яких 49581
грн. 64 коп. процентів по несплаченій
заборгованості, 44863 грн. 42 коп. пені за
прострочення сплати кредитних
платежів, 43820 грн. 56 коп. інфляційних
нарахувань по кредиту, 11536 грн. 74 коп.
пені за простроченими відсотками та 9990
грн. 29 коп. інфляційних нарахувань по
прострочених відсотках за
користування кредитом, посилаючись на
неналежне виконання відповідачем, як
позичальником, умов кредитного
договору про відкриття кредитної лінії
№01-1/28 від 03.08.2011р.

Ухвалою господарського суду від
07.10.2014р. порушено провадження по справі
та призначено розгляд справи на 29.10.2014р.
о 10 год. 00 хв. В судовому засіданні
оголошувалася перерва до 05.11.2014р. та
07.11.2014р. для надання можливості
відповідачу ознайомитися з
матеріалами справи та з метою надання
сторонам можливості подати
витребувані судом документи.

Одночасно із позовною заявою Публічним
акціонерним товариством "Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк", в порядку ст.ст. 66, 67 ГПК України,
подано заяву №123-6/336 від 29.09.2014р. (вх.
№17720 від 03.10.2014р.) про забезпечення
позову шляхом:

- накладення арешту на грошові кошти,
які належать ПП "ПСП "Аметист" (пров.
Бригадний, 2, с.Полупанівка,
Підволочиського району,
Тернопільської області, 47875;
ідентифікаційний код 32146891), у межах
розміру позовних вимог, а саме в сумі
159792 грн. 65 коп. та знаходяться на усіх
рахунках ПП "ПСП "Аметист" в усіх
банківських установах, які відкриті
та/або будуть відкритими в майбутньому.

Обґрунтовуючи подану заяву, позивач
посилається, на те, що відповідач не
спрямовує жодних коштів на погашення
отриманого кредиту згідно кредитного
договору про відкриття кредитної лінії
№01-1/28 від 03.08.2011року та з 03.12.2012 року не
проводить операцій по рахунку
№6200, який відкритий Приватному
підприємству "ПСП"Аметист" в ПАТ
"Промінвестбанку", надавши виписку
банку по даному рахунку, незважаючи при
цьому і на рішення господарського суду
Тернопільської області від 17.04.2014р. по
справі №921/104/14-г/1, яким стягнуто з
останнього заборгованість за даним
кредитним договором і яке ним не
виконується, що свідчить про те, що
відповідач ухиляється як від виконання
зазначеного рішення суду так і від
виконання своїх зобов"язань за
кредитним договором.

При цьому заявник посилається і на те,
що згідно висновку експертів банку
вартість заставного майна є
недостатньою для задоволення усіх
вимог, оскільки загальний заявлений
розмір вимог банку становить
723845грн.29коп. (564052,64грн. згідно рішення
господарського суду від 17.04.2014р. у
справі №921/104/14-г/1 та 159792,65грн. згідно
заявленого позову), а його ліквідаційна
вартість становить 596690,00грн., а також
на наявність обтяжень, накладених на
рухоме майно Приватного підприємства
"ПСП "Аметист" на суму 2944169грн.35коп.
згідно відомостей з Державного реєстру
обтяжень рухомого майна. Окрім цього,
зазначає, що специфіка роботи
відповідача полягає у виробництві с/г
продукції, тобто надходження коштів
залежить від часу збору врожаю, і
протягом розгляду справи ця продукція
може бути реалізована, а отримані кошти
витрачені не на погашення
заборгованості перед ПАТ
"Промінвестбанк".

24 жовтня 2014 року на вимогу суду
позивачем згідно клопотання №123-6/360 від
21.10.2014р. надано перелік розрахункових
рахунків відповідача, на грошові кошти
на яких в межах суми боргу 159792,65грн.
позивач просить накласти арешт, а саме
(але не обмежуючись цим переліком): п/р
№7130 у відділенні №1 ПАТ "ПУМБ" в м.
Тернополі, МФО 334851; п/р 339 у
відділенні №13 АТ "БМ Банк" м. Тернопіль,
МФО 380913; п/р 8 у Підволочиському
відділенні АТ "Райффайзен Банк Аваль".

Відповідач згідно заперечення на заяву
про забезпечення позову від 03.11.2014р. (вх.
№19896 від 04.11.2014р.) просить суд відмовити
в задоволенні заяви про забезпечення
позову, посилаючись на ту обставину, що
факти, викладені в ній позивачем, не
відповідають фактичним обставинам
справи.

Так, зазначає, що рішення
господарського суду Тернопільської
області №921/104/14-г/1 від 17.04.2014р. не
набрало законної сили, у зв'язку з його
апеляційним оскарженням відповідачем
у справі, відтак, твердження про
ухилення ПП "ПСП "Аметист" від виконання
такого рішення є безпідставними.

Крім того, відповідач вважає, що згідно
іпотечних договорів №1170 від 03.08.2011р. та
№1168 від 28.12.2011р., договору поруки №01-2/45
від 03.08.2011р. повністю забезпечено
виконання зобов'язань відповідача за
кредитним договором №01-1/28 від 03.08.2011р.
за рахунок нерухомого майна
відповідача та майнового поручителя
останнього відповідно до договору
поруки №01-2/45 від 03.08.2011р.

В судовому засіданні 07.11.2014р. позивачем
надано заяву №123-6/379 від 06.11.2014р.,
відповідно до якої зазначає про
недостатню вартість заставленого
Приватним підприємством "ПСП "Аметист"
майна в забезпечення виконання
зобов"язань за кредитним договором про
відкриття кредитної лінії №01-1/28 від
03.08.2011р. в загальній сумі 723845 грн. 29 коп.
(564052грн.64коп.- заявлені позовні вимоги у
справі №921/104/14-г/1 та 159792 грн. 65 коп. - в
даній справі), посилаючись при цьому на
іпотечний договір №1169 від 03.08.2011р. та
висновок експертів банку від 07.06.2013р.
щодо ліквідаційної вартості предмета
іпотеки.

Оцінюючи обґрунтованість доводів
позивача щодо необхідності вжиття
визначених ним заходів до забезпечення
позову, господарський суд не вбачає
підстав для вжиття таких, з огляду на
наступне:

Відповідно до ст. 66 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд за заявою сторони,
прокурора або з своєї ініціативи має
право вжити передбачених статтею 67
цього Кодексу заходів до забезпечення
позову; забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

Згідно ч. 1 ст. 67 Господарського
процесуального кодексу України позов
забезпечується: накладенням арешту на
майно або грошові суми, що належать
відповідачеві; забороною
відповідачеві вчиняти певні дії;
забороною іншим особам вчиняти дії, що
стосуються предмета спору; зупиненням
стягнення на підставі виконавчого
документа або іншого документа, за яким
стягнення здійснюється у безспірному
порядку; зупиненням продажу
арештованого майна, якщо подано позов
про визнання права власності на це
майно і про зняття з нього арешту.

У відповідності до п. 1 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 16 від 26.12.2011 року "Про деякі
питання практики застосування заходів
до забезпечення позову" особа, яка
подала заяву про забезпечення позову,
повинна обґрунтувати причини
звернення із заявою про забезпечення
позову; з цією метою та з урахуванням
загальних вимог, передбачених статтею
33 ГПК, обов'язковим є подання доказів
наявності фактичних обставин, з якими
пов'язується застосування певного
заходу до забезпечення позову.

Пунктом 3 зазначеної Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
визначено, що умовою застосування
заходів до забезпечення позову за
вимогами майнового характеру є
достатньо обґрунтоване припущення, що
майно (в тому числі грошові суми, цінні
папери тощо), яке є у відповідача на
момент пред'явлення позову до нього,
може зникнути, зменшитись за кількістю
або погіршитись за якістю на момент
виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для
забезпечення позову є підтверджена
доказами наявність фактичних обставин,
з якими пов'язується застосування
певного виду забезпечення позову; про
такі обставини може свідчити вчинення
відповідачем дій, спрямованих на
ухилення від виконання зобов'язання
після пред'явлення вимоги чи подання
позову до суду (реалізація майна чи
підготовчі дії до його реалізації,
витрачання коштів не для здійснення
розрахунків з позивачем, укладення
договорів поруки чи застави за
наявності невиконаного спірного
зобов'язання тощо); cаме лише посилання
в заяві на потенційну можливість
ухилення відповідача від виконання
судового рішення без наведення
відповідного обґрунтування не є
достатньою підставою для задоволення
відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення
позову, що застосовується
господарським судом, визначається його
відповідністю вимогам, на забезпечення
яких він вживається; оцінка такої
відповідності здійснюється
господарським судом, зокрема, з
урахуванням співвідношення прав
(інтересу), про захист яких просить
заявник, з вартістю майна, на яке
вимагається накладення арешту, або
майнових наслідків заборони
відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову
не повинні мати наслідком повне
припинення господарської діяльності
суб'єкта господарювання, якщо така
діяльність, у свою чергу, не
призводитиме до погіршення стану
належного відповідачеві майна чи
зниження його вартості.

Слід зазначити, що така ж правова
позиція викладена в інформаційному
листі Вищого господарського суду
України "Про деякі питання практики
забезпечення позову" від 12.12.2006 р. N
01-8/2776, згідно якого зазначається: "у
вирішенні питання про забезпечення
позову господарський суд має здійснити
оцінку обґрунтованості доводів
заявника щодо необхідності вжиття
відповідних заходів з урахуванням
такого: розумності, обґрунтованості і
адекватності вимог заявника щодо
забезпечення позову; забезпечення
збалансованості інтересів сторін, а
також інших учасників судового
процесу; наявності зв'язку між
конкретним заходом до забезпечення
позову і предметом позовної вимоги,
зокрема, чи спроможний такий захід
забезпечити фактичне виконання
судового рішення в разі задоволення
позову; імовірності утруднення
виконання або невиконання рішення
господарського суду в разі невжиття
таких заходів; запобігання порушенню у
зв'язку із вжиттям таких заходів прав
та охоронюваних законом інтересів
осіб, що не є учасниками даного
судового процесу. Адекватність заходу
до забезпечення позову, що
застосовується господарським судом,
визначається його відповідністю
вимогам, на забезпечення яких він
вживається. Оцінка такої відповідності
здійснюється господарським судом,
зокрема, з урахуванням співвідношення
права (інтересу), про захист яких
просить заявник, з вартістю майна, на
яке вимагається накладення арешту, або
майнових наслідків заборони
відповідачеві вчиняти певні дії".

Як слідує із поданої заяви (з
урахуванням клопотання №123-6/360 від
21.10.2014р. та заяви №123-6/379 від 06.11.2014р.),
позивач посилається на необхідність
накладення арешту на грошові кошти, що
належать ПП "ПСП "Аметист", зважаючи на
невиконання відповідачем власних
зобов'язань за кредитним договором,
ухилення відповідача від виконання
рішення господарського суду
Тернопільської області №921/104/14-г/1 від
17.04.2014р., яким з ПП "ПСП "Аметист"
стягнуто 434 700 грн. 51 коп. заборгованості
по кредиту, 88 271 грн. 13 коп.
заборгованості по процентах, 29 530 грн. 95
коп. пені та 11 550 грн. 05 коп. судового
збору, наявність обтяжень, накладених
на рухоме майно відповідача на суму
2944169 грн. 35 коп. згідно відомостей з
Державного реєстру обтяжень рухомого
майна, а згідно висновку експертів
банку вартості наявного заставного
майна недостатньо для задоволення усіх
вимог банку по даному кредитному
договору, що може ускладнити чи
унеможливити виконання рішення суду (в
разі задоволення позовних вимог).

Разом з тим судом встановлено, а
позивачем не спростовано, що
відповідно до іпотечних договорів №1170
від 03.08.2011р. та №1168 від 28.12.2011р.,
позивачу, як Іпотекодержателю, в якості
забезпечення виконання зобов'язань
відповідача за кредитним договором
№01-1/28 від 03.08.2011р. передано наступне
нерухоме майно:

- нежитлові будівлі - гараж, площею 1293,5
м.кв., диспетчерську, площею 54,0 м.кв.,
огорожу, що розташовані за адресою: вул.
Топольова, 39, с. Старий Скалат
Підволочиського району Тернопільської
області, оціночною вартістю 232183 грн. 00
коп. (іпотечний договір №1170 від
03.08.2011р.);

- нежитлову будівлю тракторної бригади,
площею 821,4 м.кв., що розташована за
адресою пров. Бригадний, 2, с.
Полупанівка Підволочиського району
Тернопільської області; нежитлову
будівлю - корівник, площею 1520,1 м. кв., що
розташована за адресою пров. Бригадний,
12, с. Полупанівка Підволочиського
району Тернопільської області,
сумарною оціночною вартістю 567617 грн. 00
коп.(іпотечний договір №1168 від
03.08.2011року)

Таким чином, загальна сума
забезпечення виконання грошових
зобов'язань Приватного підприємства
"ПСП "Аметист" перед позивачем за
кредитним договором №01-1/28 від 03.08.2011р.
відповідно до наданих суду іпотечних
договорів, виходячи з погодженої
сторонами оціночної вартості згідно
п.п. 1.3. договорів іпотеки, становить 799800
грн. 00 коп., що перевищує суму заявлених
до стягнення позовних вимог у даній
справі та у справі №921/104/14-г/1 (
159792,65+564052,64=723845,29грн.).

Окрім того, в забезпечення виконання
зобов"язань відповідача за кредитним
договором №01-1/28 від 03.08.2011р. між
позивачем, як кредитором, відповідачем,
як боржником та ОСОБА_5, як поручителем
укладено договір поруки №01-2/45 від
03.08.2011 року.

При цьому судом не можуть бути прийняті
до уваги твердження ПАТ "Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк" про зниження вартості предметів
іпотеки, посилаючись на висновок
експерта банку від 07.06.2013р., оскільки
такий висновок зроблений позивачем в
односторонньому порядку і не може бути
належним доказом в розумінні вимог
ст..34 ГПК України, сторони
вищезазначених іпотечних договорів
оцінили предмети іпотеки і будь-яких
змін в частині розміру оціночної
вартості предметів іпотеки (п.п. 1.3.
договорів)., які були б внесені в дані
договори в установленому порядку, суду
не надано.

Не може бути прийнято судом до уваги і
посилання заявника, як на підставу
накладення арешту на грошові кошти
відповідача, невиконання останнім
рішення господарського суду
Тернопільської області №921/104/14-г/1 від
17.04.2014р., оскільки дане рішення не
набрало законної сили у зв'язку з його
апеляційним оскарженням ПП "ПСП
"Аметист", станом на 07.11.2014р. апеляційне
провадження у справі №921/104/14-г/1
зупинене.

Таким чином, позивачем до поданої суду
заяви про забезпечення позову не
надано належних доказів на
підтвердження викладених у ній
обставин, доказів, які б підтверджували
неможливість виконання рішення суду,
чи про те, що існує реальна ймовірність
утруднення виконання чи невиконання
рішення господарського суду, в разі
невжиття визначених ним заходів по
забезпеченню позову, в тому числі
можливого знищення чи пошкодження
нерухомого майна, яким забезпечено
виконання зобов'язання за кредитним
договором, обраний позивачем спосіб
забезпечення позову суперечить
принципу адекватності його вибору,
виходячи з встановленої судом
забезпеченості виконання зобов'язання
відповідача нерухомим майном.

Окрім того, накладення арешту на
грошові кошти, що знаходяться на усіх
рахунках приватного підприємства "ПСП
"Аметист" в усіх банківських установах,
які відкриті та/або будуть відкриті в
майбутньому, може спричинити повну
зупинку роботи відповідача, спричинить
неможливість здійснення розрахунків з
контрагентами, виплату заробітної
плати працівникам та здійснення
господарської діяльності загалом.

При таких обставинах, заява Публічного
акціонерного товариства "Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк" №123-6/336 від 29.09.2014р. про накладення
арешту на грошові кошти Приватного
підприємства "ПСП "Аметист" задоволенню
не підлягає.

При цьому згідно пункту 4 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011р. N 16 "Про деякі
питання практики застосування заходів
до забезпечення позову", клопотання про
забезпечення позову, яке раніше було
відхилено повністю або частково, може
бути подано вдруге, якщо змінились
певні обставини. Тобто на заяви про
забезпечення позову, в задоволенні
яких було відмовлено, не поширюється
заборона повторно звертатись до
господарського суду.

Крім того, суд зазначає, що відповідно
до п.2.14 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 21
лютого 2013 року №7 "Про деякі питання
практики застосування розділу У1
Господарського процесуального Кодексу
України", якщо господарським судом
розглянуто і відхилено заяву про
вжиття запобіжних заходів або про
забезпечення позову, то за подання
іншої заяви з тих же питань заявник
зобов'язаний сплатити судовий збір на
загальних підставах. Використання з
цією метою первісного документа про
сплату судового збору не допускається.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
66, 67, 86 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд:

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Публічного
акціонерного товариства "Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк" №123-6/336 від 29.09.2014р. (з урахуванням
клопотання №123-6/360 від 21.10.2014р. та заяви
№123-6/379 від 06.11.2014р.) про забезпечення
позову шляхом накладення арешту на
грошові кошти, які належать Приватному
підприємству "ПСП "Аметист" у межах
розміру позовних вимог, а саме в сумі
159792 грн. 65 коп. та знаходяться на усіх
рахунках ПП "ПСП "Аметист" в усіх
банківських установах, які відкриті
та/або будуть відкритими в майбутньому
- відмовити.

2. Ухвалу надіслати сторонам по справі.

Суддя
Г.З. Андрушків