КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2014 р. Справа№ 910/10422/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гарник Л.Л.

суддів: Доманської М.Л.

Пантелієнка В.О.

за участю представників:

від позивача: не з'явився;

від відповідача : ОСОБА_2 (посвідчення
від 27.11.2003 №2419/10);

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

на рішення господарського суду
міста Києва від 01.10.2014

у справі № 910/10422/14 (головуючий
суддя Блажівська О.Є., судді Бондарчук
В.В., Босий В.П.)

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Маша і Мєдвєдь"

до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4

про захист авторського права

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 01.10.2014 у справі № 910/10422/14 за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Маша і Мєдвєдь" до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про
захист авторського права позов
задоволено повністю, зобов'язано
стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 на користь товариства з
обмеженою відповідальністю "Маша і
Мєдвєдь" 12 180 грн. компенсації за
порушення виключних майнових
авторських прав, 1827 грн. витрат по
сплаті судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
фізична особа-підприємець ОСОБА_4
звернулась до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
оскаржуване рішення повністю, прийняти
нове рішення, яким відмовити позивачу у
задоволенні позову повністю, судові
витрати, пов'язані з розглядом
апеляційної скарги покласти на
відповідача.

Скарга мотивована порушенням місцевим
господарським судом норм
матеріального права, неповним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи, невідповідністю викладених
в оскарженому рішенні висновків
дійсним обставинам справи.

Скаржником заперечується правильність
висновку місцевого господарського
суду про те, що позивач є суб'єктом
авторського права на зображення
персонажів мультиплікаційного серіалу
"Маша и Медведь".

В судовому засіданні апеляційної
інстанції представник фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 апеляційну
скаргу підтримав.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Маша і Мєдвєдь"
відзив на апеляційну скаргу не надало,
в судове засідання апеляційної
інстанції своїх представників не
направило, про причини неприбуття суд
не повідомило. Враховуючи те, що
сторони про дату, час та місце слухання
справи повідомлялися належним чином,
колегія суддів вважає можливим
здійснити перегляд ухвали місцевого
господарського суду в даній справі за
наявними матеріалами справи та без
участі представників позивача.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши правильність застосування
господарським судом при прийнятті
оскарженого рішення норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку про те,
що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає виходячи з наступного.

Товариством з обмеженою
відповідальністю "Маша і Мєдвєдь" (далі
- позивач) пред'явлено позов до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 (далі -
відповідач) про стягнення 12 180 грн.

Причиною спору є намагання позивача
отримати компенсацію за порушення
виключних майнових авторських прав.

Позов мотивовано тим, що відповідачем
без дозволу позивача реалізовано товар
у структурі якого використано
зображення персонажу «Маша»
мультиплікаційного серіалу "Маша и
Медведь"..

Як встановлено місцевим господарським
судом та підтверджується наявними
матеріалами справи, 08.06.2010 товариством
з обмеженою відповідальністю "Маша и
Медведь" (юридичною особою за
законодавством Росії) та гр. ОСОБА_5
укладено ліцензійний договір про
надання права використання творів
образотворчого мистецтва № ЛД-1/2010,
згідно якого відповідачу надано право
використання творів, зокрема малюнків
"Маша" та "Мєдвєдь", які
використовуються при створенні
персонажів аудіовізуального твору -
анімаційного серіалу "Маша и Медведь", у
визначених даним договором межах на
умовах виключної ліцензії. Малюнки, а
також DVD-диск з їх записом та першою
серією анімаційного серіалу "Маша и
Медведь" (Додаток №1 до ліцензійного
договору), для ідентифікації предмета
даного договору є його невід'ємною
частиною.

Відповідно до умов названого договору,
право використання твору засобами,
передбаченими даним договором
надається позивачу на території всіх
країн світу, на строк з дати укладання
даного договору до 30.06.2025 (пункт 2.1); якщо
треті особи вчинять порушення
виключного права ліцензіара, і таке
порушення буде зачіпати права
товариства з обмеженою
відповідальністю "Маша и Мєдвєдь",
сторони зобов'язуються спільно
захищати свої права (пункт 2.10).

Крім того, позивачем укладено з
товариством з обмеженою
відповідальністю Студія "АНИМАККОРД"
як правовласником договори від 08.06.2010 №
010601-МиМ та від 12.11.2010 № 1007/19, згідно яких
правовласник передав позивачу
виключні права на аудіовізуальний твір
- серіал "Маша и Медвєдь" - вісім серій,
визначених пунктом 1.1. договору №
010601-МиМ, та дев'яту, десяту, одинадцяту і
дванадцяту серії, визначені пунктом 1.1
договору №1007/19.

09.04.2014 в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1",
розташованому в
торговельно-розважальному комплексі
"Метроград" за адресою: м. Київ, площа
Льва Толстого, фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3 здійснено
продаж дитячого іграшкового набору
"Гардероб" - "Маша і Мєдвєдь"

Згідно фотокопій придбаного товару,
зазначений товар являє собою
іграшковий набір із зображенням
персонажу "Маша" з аудіовізуального
твору мультиплікаційного серіалу "Маша
и Медведь" на упаковці.

Факт реалізації зазначеного товару
підтверджується виданим відповідачем
товарним чеком від 09.04.2014.

Колегія суддів Київського
апеляційного господарського суду на
підставі встановлених обставин справи
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Відповідно до статті 440 Цивільного
кодексу України (далі -ЦК України)
майновими правами інтелектуальної
власності на твір є: право на
використання твору; виключне право
дозволяти використання твору; право
перешкоджати неправомірному
використанню твору, в тому числі
забороняти таке використання; інші
майнові права інтелектуальної
власності, встановлені законом.
Майнові права на твір належать його
авторові, якщо інше не встановлено
договором чи законом.

Згідно з статтею 443 ЦК України
використання твору здійснюється лише
за згодою автора, крім випадків
правомірного використання твору без
такої згоди, встановлених цим Кодексом
та іншим законом.

Статтею 445 ЦК України встановлено, що
автор має право на плату за
використання його твору, якщо інше не
встановлено цим Кодексом та іншим
законом.

Статтею 7 Закону України "Про авторське
право і суміжні права" від 23.12.1993 №
3792-ХІІ "Про авторське право і суміжні
права" (далі - Закон № 3792) передбачено,
що суб'єктами авторського права є
автори творів, зазначених у частині
першій статті 8 цього Закону, їх
спадкоємці та особи, яким автори чи їх
спадкоємці передали свої авторські
майнові права.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 цього ж Закону,
автор (чи інша особа, яка має авторське
право) може передати свої майнові
права, зазначені у статті 15 цього
Закону, будь-якій іншій особі повністю
чи частково. Передача майнових прав
автора (чи іншої особи, яка має
авторське право) оформляється
авторським договором.

Майнові права, що передаються за
авторським договором, мають бути у
ньому визначені. Майнові права, не
зазначені в авторському договорі як
відчужувані, вважаються такими, що не
передані.

Згідно ч. 3 ст. 15 Закон № 3792 виключне
право автора (чи іншої особи, яка має
авторське право) на дозвіл чи заборону
використання твору іншими особами дає
йому право дозволяти або забороняти,
зокрема: - відтворення творів; -
публічне виконання і публічне
сповіщення творів; - будь-яке повторне
оприлюднення творів, якщо воно
здійснюється іншою організацією, ніж
та, що здійснила перше оприлюднення.

Суд попередньої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку щодо
наявності у позивача права на
звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до частин другої і третьої
статті 15 та пункту "а" статті 50 Закону №
3792 використання твору без дозволу
особи, яка має авторське право, є
порушенням авторського права.

Відповідачем не подано доказів
наявності у нього права на
використання спірного твору, а також не
спростовано доводи позивача щодо
використання ним цього твору.

Згідно статті 1 Закону України "Про
авторське право і суміжні права":

- аудіовізуальний твір - твір, що
фіксується на певному матеріальному
носії (кіноплівці, магнітній плівці чи
магнітному диску, компакт-диску тощо) у
вигляді серії послідовних кадрів
(зображень) чи аналогових або
дискретних сигналів, які відображають
(закодовують) рухомі зображення (як із
звуковим супроводом, так і без нього), і
сприйняття якого є можливим виключно
за допомогою того чи іншого виду екрана
(кіноекрана, телевізійного екрана
тощо), на якому рухомі зображення
візуально відображаються за допомогою
певних технічних засобів. Видами
аудіовізуального твору є кінофільми,
телефільми, відеофільми, діафільми,
слайдофільми тощо, які можуть бути
ігровими, анімаційними
(мультиплікаційними), неігровими чи
іншими;

- контрафактний примірник твору,
фонограми, відеограми - примірник
твору, фонограми чи відеограми,
відтворений, опублікований і (або)
розповсюджуваний з порушенням
авторського права і (або) суміжних прав,
у тому числі примірники захищених в
Україні творів, фонограм і відеограм,
що ввозяться на митну територію
України без згоди автора чи іншого
суб'єкта авторського права і (або)
суміжних прав, зокрема з країн, в яких
ці твори, фонограми і відеограми ніколи
не охоронялися або перестали
охоронятися.

Згідно з пунктом "г" частини першої
статті 52 Закону № 3792 при порушеннях
будь-якою особою авторського права,
передбачених статтею 50 цього Закону,
суб'єкти авторського права мають право
подавати позови про виплату
компенсацій, тоді як пунктом "г" частини
другої цієї статті встановлено, що суд
має право постановити рішення про
виплату компенсації, що визначається
судом, у розмірі від 10 до 50 000
мінімальних заробітних плат, замість
відшкодування збитків або стягнення
доходу.

З огляду на наведене суд першої
інстанції, правильно встановивши факт
порушення відповідачем майнових
авторських прав шляхом використання
спірного твору без необхідного
дозволу, з урахуванням фактичних
обставин порушення, правомірно взяв до
уваги розмір мінімальної заробітної
плати на момент подачі даного позову та
дійшов правильного висновку щодо
обґрунтованості заявлених позовних
вимог про стягнення компенсації в сумі
12 180 грн. (без порушення приписів пункту
"г" частини другої статті 52 Закону № 3792
стосовно розміру компенсації).

Доводи, викладені в апеляційній скарзі,
з урахуванням встановлених обставин
справи, не впливають на правильність
висновків суду.

За таких обставин, рішення місцевого
господарського суду постановлено при
повному з'ясуванні обставин справи,
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які могли
призвести до зміни чи скасування
рішення по справі відсутні, а мотиви з
яких подано апеляційну скаргу, не
можуть бути підставою для його зміни чи
скасування.

Керуючись статями 99, 101-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 залишити без
задоволення, рішення господарського
суду міста Києва від 01.10.2014 у справі №
910/10422/14 залишити без змін.

Справу № 910/10422/14 повернути до
господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя
Л.Л. Гарник

Судді
М.Л. Доманська

В.О. Пантелієнко