ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 року Справа № 902/839/14

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Дроботової Т.Б. - головуючого,
Волковицької Н.О., Рогач Л.І.розглянувши
у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргуЛуки-Мелешківської
сільської ради на
постановуРівненського апеляційного
господарського суду від 09.09.2014у
справі№ 902/839/14 Господарського суду
Вінницької областіза
позовомЛуки-Мелешківської сільської
радидоФізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача Вінницька об'єднана
державна фінансова
інспекціяпростягнення 19707,60 грн.
збитківза участю представників:
позивачаЛісков А.І., дов. від
27.03.2014відповідачане з'явився (про час та
місце судового засідання повідомлені
належно)третьої особине з'явився (про
час та місце судового засідання
повідомлені належно)

ВСТАНОВИВ:

Лука-Мелешківська сільська рада
звернулася до господарського суду з
позовом до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 про стягнення 19707,60 грн. збитків,
спричинених завищенням вартості
ремонтно-будівельних робіт, оплачених
в повному обсязі, посилаючись на
порушення ним умов договору та
наслідки, передбачені статтями 611, 843, 891,
1166 Цивільного кодексу України.

Відповідач у відзиві на позов
заперечив проти його доводів, просив
застосувати позовну давність та
відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи підтримав
доводи позивача, зазначивши, що
внаслідок порушення вимог ДБН Д.1.1-2000
відповідач завищив вартість виконаних
робіт та завдав позивачу збитків на
загальну суму 19707,60 грн.

Рішенням Господарського суду
Вінницької області від 14.07.2014 (суддя
Мельник П.А.) в позові про стягнення
19707,60 грн. збитків, завданих бюджету
сільської ради внаслідок завищення
вартості робіт (трудомісткості) за
окремими розцінками, кошторисного
прибутку та адміністративних витрат
відмовлено повністю; заяву відповідача
щодо застосування позовної давності до
уваги не взято.

Постановою Рівненського апеляційного
господарського суду від 09.09.2014 (судді:
Миханюк М.В. - головуючий, Олексюк Г.Є.,
Савченко Г.І.) рішення місцевого
господарського суду залишено без змін
з огляду на правильність застосування
норм матеріального та процесуального
права, повне з'ясування обставин справи
та відповідність цим обставинам
висновків суду.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій,
Луки-Мелешківська сільська рада подала
до Вищого господарського суду України
касаційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення та постанову у даній
справі, прийняти нове рішення про
задоволення позовних вимог в повному
обсязі. Касаційну скаргу вмотивовано
доводами про порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
а саме, частини 1 статті 632, статті 891
Цивільного кодексу України, статей 191,
193 Господарського кодексу України,
оскільки відповідач зобов'язання за
договорами підряду від 25.10.2010 виконав
не належним чином, з порушенням правил
визначення вартості будівництва,
перевіркою фінансової інспекції
встановлено, що відповідач не
дотримався при складанні кошторисної
документації та первинних
бухгалтерських документів нормативно
встановлених правил визначення
вартості будівництва ДБН Д.1.1-2000,
завищив вартість робіт, шляхом
завищення трудомісткості за окремими
розцінками, кошторисного прибутку та
адміністративних витрат, чим завдав
збитків бюджету сільської ради.

Відповідач та третя особа відзиви на
касаційну скаргу не надали, не
скористались правом на участь своїх
представників у судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
пояснення представника позивача,
присутнього у судовому засіданні,
перевіривши наявні матеріали справи на
предмет правильності юридичної оцінки
обставин справи та повноти їх
встановлення в рішенні та постанові,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до статті 1117 Господарського
процесуального кодексу України,
переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція на
підстав встановлених фактичних
обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.
Касаційна інстанція не має права
встановлювати чи вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду або відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або перевіряти докази.

Як встановлено господарськими судами
попередніх інстанцій та вбачається з
матеріалів справи, 15.09.2010
Лука-Мелешківською сільською радою
(Замовник) та Фізичною-особою
підприємцем ОСОБА_4 (Підрядник)
укладений договір підряду.

Відповідно до пункту 1.1. Договору
підрядник приймає на себе зобов'язання
із своїх матеріалів, своїми силами та
засобами, на свій ризик виконати
капітальний ремонт приміщення
дільничної лікарні, що розташована за
адресою с. Лука-Мелешківська,
вул.Тиврівське шосе, а замовник
зобов'язується оплатити вказані роботи
та прийняти їх.

Згідно з пунктом 1.2. Договору обсяг,
характер та вартість робіт
визначаються цим Договором на основі
кошторису, який є невід'ємною частиною
даного Договору. Відповідно до пунктів
2.1, 2.2. Договору загальна вартість робіт
за цим Договором складає 86824 грн.,
остаточний розрахунок за виконані
роботи за Договором здійснюється після
виконання Підрядником своїх
зобов`язань за даним Договором в
повному обсязі та після підписання
Сторонами акта приймання-передачі
виконаних за цим Договором робіт.
Замовник, в строк до 10 (десяти) робочих
днів з дня підписання акта
приймання-передачі, проводить з
Підрядником остаточний розрахунок в
повному обсязі шляхом перерахування на
поточний рахунок Підрядника, який
вказаний в даному Договорі. Пунктом 2.3.
Договору визначено, що вартість робіт,
матеріалів та інших витрат за цим
Договором відповідно
проектно-кошторисної документації є
незмінною (крім випадку, передбаченого
пунктом 3.2.3 цього Договору).

Пунктом 3.3.2. Договору передбачено, що
підрядник зобов'язався виконати всі
роботи якісно, своєчасно та здати їх
Замовнику згідно існуючих вимог, норм,
правил, стандартів, вимог Державного
пожежного нагляду, Національного банку
України та Державної служби охорони.

Вказаний договір складений у письмовій
формі, підписаний повноважними
представниками двох сторін, підпис
замовника та підрядника (сторін)
засвідчено їх печаткою, договір не був
розірваним, припиненим або зміненим.

За змістом акта приймання виконаних
будівельних робіт за вересень 2010 року
(типової форми № КБ-2в) роботи виконані
в повному обсязі на суму, обумовлену в
договорі. Свої зобов'язання за
договором позивачем виконано належним
чином, вартість робіт оплачена: 20.09.2010 -
платіжне доручення № 4 на суму 85709 грн
та 05.10.2010 - платіжне доручення № 6 на
суму 1115 грн. Претензій щодо якості,
кількості або вартості виконаних
підрядних робіт позивач відповідачу не
виставляв.

Відповідно до акта від 29.10.2012
Вінницької об'єднаної державної
фінансової інспекції з 06.08.2012 по 29.10.2012
проведено ревізію виконання бюджету
с.Лука Мелешківська, використання
бюджетних коштів у виконавчому
комітеті Лука Мелешківської сільської
ради, стану збереження майна та
використання бюджетних коштів
установами, що утримуються за рахунок
коштів сільського бюджету за період з
01.01.2009 по 01.08.2012. Зі змісту акта
вбачається, що за наявними в сільській
раді документами щодо виконання
підрядником Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_4
ремонтно-будівельних робіт по об'єктах
та закладах сільської ради, останнім на
етапі укладання договірних цін на
проведення ремонтно-будівельних робіт
та в подальшому при формуванні актів
виконаних робіт в порушення підпункту
3.3.10.1 ДБН Д. 1.1-1-2000 до актів форми КБ-2в
внесено недостовірні дані про
матеріальні витрати,
загальновиробничі витрати, що призвело
до завищення вартості виконаних робіт
на загальну суму 19707 грн.

Посилаючись на вказаний акт, позивач
звернувся до господарського суду з
позовом до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 про стягнення 19707,60 грн. збитків,
завданих бюджету сільської ради
внаслідок завищення вартості робіт
(трудомісткості) за окремими
розцінками, кошторисного прибутку та
адміністративних витрат.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, господарські суди попередніх
інстанцій встановили, що до
правовідносин сторін, пов'язаних з
виконанням підрядних робіт,
застосовуються приписи статей 837, 853, 854
Цивільного кодексу України, частини 2
статті 180 Господарського кодексу
України, за якими істотними умовами,
щодо яких сторони повинні дійти згоди
при виконанні підрядних робіт, є,
зокрема, ціна роботи або способи її
визначення; відтак виконання
відповідачем будівельних робіт
здійснювалось за вільним
волевиявленням сторін щодо даних
істотних умов; правочини, на підставі
яких виконувались роботи, не визнані
недійсними чи неукладеними; зауважень
по якості, вартості, обсягу виконання
робіт позивачем не наведено, наявності
повного складу елементів цивільного
правопорушення для застосування
цивільно-правової відповідальності
відповідно до заявлених позовних вимог
не наведено.

Судова колегія погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій
з таких підстав.

Відповідно до статті 11 Цивільного
кодексу України цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Згідно зі статтею 218 Господарського
кодексу України підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин (зокрема,
відшкодування заподіяних збитків) є
вчинене ним правопорушення у сфері
господарювання. Також положеннями
статті 611 Цивільного кодексу України
передбачено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема і відшкодування
збитків, а за частинами 1, 2 статті 623
Цивільного кодексу України боржник,
який порушив зобов'язання, має
відшкодувати кредиторові завдані цим
збитки; розмір збитків, завданих
порушенням зобов'язання, доказується
кредитором.

Для застосування такої міри
цивільно-правової відповідальності, як
відшкодування збитків, необхідною є
наявність всіх чотирьох умов
відповідальності, а саме: протиправна
поведінка боржника, яка проявляється у
невиконанні або неналежному виконанні
ним зобов'язання; наявність збитків;
причинний зв'язок між протиправною
поведінкою та завданими збитками, що
означає, що збитки мають бути наслідком
саме даного порушення боржником
зобов'язання, а не якихось інших
обставин, зокрема дій самого кредитора
або третіх осіб; вина боржника.

За правилами розподілу обов'язків
доказування згідно зі статтею 33
Господарського процесуального кодексу
України позивач повинен довести
протиправність поведінки відповідача,
розмір збитків, причинно-наслідковий
зв'язок; вина боржника презюмується,
але може бути ним спростована.

З позовної заяви, тексту апеляційної та
касаційної скарг вбачається, що
позивач відносить до неправомірної
поведінки відповідача здійснене ним
визначення ціни договору підряду та,
відповідно, вартості виконаних робіт,
що не враховували обов'язкові для
застосування нормативи.

За змістом статті 638 Цивільного кодексу
України договір є укладеним, якщо
сторони в належній формі досягли згоди
з усіх умов договору, що є істотними для
договорів цього виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
сторони має бути досягнуто згоди; за
приписами статей 843, 844 Цивільного
кодексу України у договорі підряду
визначається ціна роботи (що включає
відшкодування витрат підрядника та
плату за виконану ним роботу) або
спосіб її визначення; ціна у договорі
підряду може бути визначена у
кошторисі.

Відповідно до пунктів 1 та 2 Загальних
умов укладення та виконання договорів
підряду в капітальному будівництві,
затверджених постановою Кабінету
міністрів України від 01.08.2005 № 668, ці
Загальні умови відповідно до
Цивільного кодексу України визначають
порядок укладення та виконання
договорів підряду на проведення робіт
з нового будівництва, реконструкції
будівель і споруд та технічного
переоснащення діючих підприємств, а
також комплексів і видів робіт,
пов'язаних із капітальним будівництвом
об'єктів, та є обов'язковими для
врахування під час укладення та
виконання договорів підряду в
капітальному будівництві незалежно
від джерел фінансування робіт, а також
форми власності замовника та
підрядника (субпідрядників). Відтак,
дотримання приписів абзацу 4 пункту 22
Загальних умов укладення та виконання
договорів підряду як на стадії
укладання договору, так і на стадії
прийняття робіт є обов'язковим і для
замовника, і для підрядника.

Судами попередніх інстанцій
достовірно встановлено, а відповідачем
не заперечується, що при укладенні
договору підряду та при прийнятті
виконаних підрядних робіт сторони
дійшли згоди, зокрема, щодо ціни роботи,
виконання відповідачем будівельних
робіт здійснювалось за вільним
волевиявленням сторін щодо даних
істотних умов, будь-яких пропозицій чи
зауважень до ціни договору чи способу
її визначення, складових ціни роботи
позивач не зазначив; правочин, на
підставі якого виконувались роботи, не
визнаний недійсним чи неукладеним;
зауважень по якості, вартості, обсягу
виконання робіт позивачем не наведено;
оплата проведена відповідно до
узгодженої обопільно вартості та
прийнятого обсягу виконаних робіт.

Застосувавши норми матеріального
права, що регулюють спірні
правовідносини, суди обґрунтовано
вказали у судових рішеннях про
недоведеність порушення відповідачем
узгоджених договірних зобов'язань, як
підстави для застосування до нього
цивільно-правової відповідальності у
вигляді відшкодування збитків та
дійшли вірного висновку про
відсутність підстав для задоволення
позову щодо стягнення 19707,60 грн.
збитків, завданих бюджету сільської
ради внаслідок порушення договірних
зобов'язань, у вигляді завищення
вартості робіт (трудомісткості) за
окремими розцінками, кошторисного
прибутку та адміністративних витрат.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги процесуального
законодавства і всебічно перевіривши
обставини, вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального
права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин; обґрунтованим
визнається рішення, в якому повно
відображені обставини, які мають
значення для даної справи, висновки
суду про встановлені обставини і
правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Перевіривши у відповідності до частини
2 статті 1115 Господарського
процесуального кодексу України
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення у постанові
апеляційного господарського суду та
рішенні місцевого суду, колегія суддів
дійшла висновків про те, що
господарські суди, розглядаючи справу
відповідно до вимог статей 34, 43, 84, 101
Господарського процесуального кодексу
України, розглянули всебічно, повно та
об'єктивно в судовому процесі всі
обставини справи в їх сукупності,
належно дослідили наявні у матеріалах
справи докази та вірно застосували
норми матеріального та процесуального
права.

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки належно встановлених
судами обставин справи та
спростовуються матеріалами справи та
положеннями чинного законодавства;
підстав для скасування судових рішень
з мотивів, наведених у касаційній
скарзі, не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 1115, 1117, пунктом 1 статті 1119,
статтею 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Луки-Мелешківської
сільської ради залишити без
задоволення.

Постанову Рівненського апеляційного
господарського суду від 09.09.2014 у справі
№ 902/839/14 Господарського суду
Вінницької області та рішення
Господарського суду Вінницької
області від 14.07.2014 залишити без змін.

Головуючий
Т. Дроботова

Судді
Н. Волковицька

Л. Рогач