ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2014 р.
Справа №917/1826/14

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Полтаваобленерго" в особі
Кременчуцької філії, вул. 60 років
Жовтня,8, м. Кременчук, Полтавська
область, 39600

до Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку № 28,
провулок Героїв Бресту, 69, кв. 5, м.
Кременчук, Полтавська область, 39600

про спонукання до укладання договору

Суддя Погрібна С.В.

Представники:

від позивача: не з"явився

від відповідача: Стасюк Л.О.
довіреність б/н від 01.10.2014р.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення, додано
до справи та повідомлено про строк
виготовлення повного тексту рішення
згідно ст.85 ГПК України.

Суть справи: Розглядається позовна
заява в якій позивач просить
зобов"язати відповідача укласти
Договір про постачання електричної
енергії №3685 в редакції ПАТ
"Полтаваобленерго" та вважати
укладеним в редакції позивача.

Представник позивача в судовому
засіданні 18.11.2014р. на задоволенні
позову наполягає з мотивів викладених
у позовній заяві.

Зокрема позивач в своїй позовній заяві
обґрунтовує необхідність укласти
спірний Договір посилаючись на пункти
1.3., 1.6. "Правил користування електричною
енергією", Закон України "Про
електроенергетику" та Закон України "
Про засади функціонування ринку
електричної енергії України".

Представник відповідача в судовому
засіданні та у наданому через
канцелярію суду відзиві на позовну
заяву (вхід. №13317 від 13.10.2014р.) (а.с.43-47)
проти задоволення позову заперечує.

Так обгрунтовуючи свої заперечення
відповідач посилається на те, що
Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку № 28 як
юридична особа не є власником приладу
обліку електричної енергії, що
обраховує її споживання в місцях
загального користування - освітлення
сходових клітин та не є споживачем
електричної енергії. Споживачами
електричної енергії у місцях зального
користування є власники квартир у
багатоквартирному будинку.

Крім того, вказує на те що, пунктом 1.4.
Статуту ОСББ-28 передбачено, що
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку створено
виключно для обслуговування, ремонту і
реконструкції жилого будинку та
утримання прибудинкової території за
кошти членів об'єднання. А укладення
договору на постачання електричної
енергії з ОСББ, як колективним
споживачем, порушить право
індивідуального власника (громадянина)
житлового будинку на отримання
субсидії на оплату житлово-комунальних
послуг та компенсації додаткових
витрат на оплату комунальних послуг в
умовах підвищення цін і тарифів, згідно
постанови кабі нету міністрів від
05.04.2014 року № 83 "Про посилення
соціального захисту населення в умовах
підвищення цін і тарифів на комунальні
послуги".

Дослідивши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, суд встановив:

Листом від 22.07.2014р. позивач звернувся до
відповідача з пропозицією укласти
договір про постачання електричної
енергії №3685 (далі - договір, спірний
договір), додавши до листа два
примірники вказаного договору.

Відповідач даний договір не підписав,
підписавши лише Додаток №6 до договору
(однолінійну схему). Крім того,
відповідач направив позивачу 28.07.2014р.
Лист розбіжностей до спірного
договору.

У зв'язку з відмовою відповідача
укладати договір позивач звернувся до
суду з даним позовом.

Так позивач просить суд зобов"язати
відповідача укласти Договір про
постачання електричної енергії №3685 в
редакції ПАТ "Полтаваобленерго" та
вважати укладеним в редакції позивача
з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно зі ст. 1 ГПК України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи мають право
звернутися до господарського суду
згідно з встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів.

Статтями 20 ГК України, ст. 16 ЦК України
визначено, що кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу.

Отже, аналізуючи наведені вище норми
права, суд відзначає, що позивачем у
справі є особа, яка звертається до
господарського суду з метою захисту
порушеного або оспорюваного права та
інтересу.

Розпорядження своїм правом на захист є
диспозитивною нормою цивільного
законодавства, яке полягає у наданні
особі, яка вважає свої права
порушеними, невизнаними або
оспорюваними, можливості застосувати
способи захисту, визначені законом або
договором.

Так, предметом позову є
матеріально-правова вимога позивача до
відповідача, а підставою - посилання на
належне йому право, юридичні факти, що
призвели до порушення цього права, та
правове обґрунтування необхідності
його захисту.

Так відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного
кодексу України способами захисту
цивільних прав та інтересів можуть
бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало
до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в
натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші
способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової)
шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або
інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 20
Господарського кодексу України права
та законні інтереси зазначених
суб'єктів захищаються шляхом:

визнання наявності або
відсутності прав;

визнання повністю або частково
недійсними актів органів державної
влади та органів місцевого
самоврядування, актів інших суб'єктів,
що суперечать законодавству, ущемлюють
права та законні інтереси суб'єкта
господарювання або споживачів;
визнання недійсними господарських
угод з підстав, передбачених законом;

відновлення становища, яке
існувало до порушення прав та законних
інтересів суб'єктів господарювання;

припинення дій, що порушують
право або створюють загрозу його
порушення;

присудження до виконання
обов'язку в натурі;

відшкодування збитків;

застосування штрафних санкцій;

застосування
оперативно-господарських санкцій;

застосування
адміністративно-господарських
санкцій;

установлення, зміни і припинення
господарських правовідносин;

іншими способами, передбаченими
законом.

Позивач в своїй позовній заяві
просить суд зобов"язати відповідача
укласти Договір про постачання
електричної енергії №3685 в редакції ПАТ
"Полтаваобленерго" та вважати
укладеним в редакції позивача.

Однак, нормами Господарського кодексу
України та Цивільного кодексу України
не передбачено укладання договору
шляхом зобов'язання укласти такий
договір за рішенням суду.

Таким чином, обраний позивачем спосіб
захисту порушеного права не відповідає
матеріально правовим способам захисту
встановленим ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК
України.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи викладене, позовні
вимоги позивача є такими, що не
підлягають задоволенню.

На підставі матеріалів справи та
керуючись ст.ст. 32-33, 43, 44, 82-85 ГПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 26.11.2014р.

Суддя
Погрібна С.В.