КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2014 р. Справа№ 09-06/2572

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Синиці О.Ф.

суддів: Зеленіна В.О.

Ткаченка Б.О.

при секретарі: Вінницькій О.В.

За участю представників:

від позивача -Тютюнник С.В.,

від відповідача -Демидас Д.А.,
Шимановський А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
«АЗОТ» від 22.10.14 № 501-06/366-3649

на ухвалу господарського суду
Черкаської області від 17.10.2014

у справі №09-06/2572

за позовом дочірньої компанії «Газ
України» Національної акціонерної
компанії «Нафтогаз України», м. Київ

до відкритого акціонерного товариства
«АЗОТ», м. Черкаси

про стягнення 181 087 758грн.56коп.(в рамках
поданої заяви про відстрочку виконання
судового рішення)

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Черкаської області від 17.10.2014 (суддя
Спаських Н.М.) відмовлено в задоволенні
заяви ПАТ «АЗОТ» про відстрочку
виконання постанови Київського
апеляційного господарського суду від
15.07.2014року. Відмовляючи в задоволенні
заяви суд дійшов висновку, що наведені
відповідачем обставини, якими він
обґрунтовує необхідність надання
відстрочки виконання рішення суду
терміном на 10 років, не є винятковими та
такими, що свідчать про неможливість
виконання рішення суду або ускладнення
його виконання.

Не погоджуючись з ухвалою суду,
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою в якій просив її скасувати та
задовольнити заяву про відстрочку
виконання постанови Київського
апеляційного господарського суду від
15.07.2014року терміном на 10 років. Апелянт
вважає, що відмовляючи в заяві про
відстрочку виконання рішення суд
першої інстанції не врахував доводів
наведених відповідачем в
обґрунтування поданої заяви.

У запереченнях на апеляційну скаргу
позивач просив залишити без змін
оскаржувану ухвалу суду першої
інстанції, а апеляційну скаргу без
задоволення. Позивач зазначає, що
боржником не наведено доказів
неможливості виконання рішення та
наявності обставин, які б ускладнювали
його виконання.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції представником відповідача
подано клопотання про відкладення
розгляду справу, в зв'язку з
необхідністю надання суду апеляційної
інстанції доказів накладення арешту на
все рухоме та нерухоме майно
відповідача. Розглянувши подане
клопотання колегія суддів дійшла
висновку про відсутність підстав для
його задоволення.

Перевіривши матеріали справи,
заслухавши пояснення присутніх
представників сторін, колегія суддів
апеляційного господарського суду
враховує наступне.

Рішенням у даній справі від 09.03.2011 року
(т. 2 а.с. 145-158) господарським судом
Черкаської області позовні вимоги
задоволено частково та стягнуто з ВАТ
"Азот" 165337761грн.14коп. основного боргу, 455
770грн.65коп. пені, 8277997грн.34коп.
інфляційних нарахувань, 2914293грн.62коп.
три проценти річних та 25736грн. судових
витрат.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 15.07.2014 року
(том.3 а.с. 192-199), яку залишено без змін
Постановою Вищого господарського суду
України від 20.08.2014 року (том 3 а.с. 239-242),
рішення суду першої інстанції від
09.03.2011 року змінено та стягнуто з ВАТ
"Азот" 165 337 761грн.14коп. основного боргу, 4
557 706грн.46коп. - пені, 8277997грн.34коп. -
інфляційних нарахувань, 2914 293грн.62коп. -
три проценти річних та судові витрати.

На виконання постанови Київського
апеляційного господарського суду були
видані накази від 25.07.2014 року.

06.10.2014 року відповідач звернувся до
суду із заявою про відстрочення
виконання судового рішення (а.с. 56 том 6),
якою просить суд відстрочити виконання
постанови КАГС від 15.07.2014 року у даній
справі на 10 років.

В обґрунтування заяви від 06.10.2014 року
про відстрочення виконання судового
рішення відповідач вказує, що ПАТ "Азот"
є бюджетоутворюючим та
містоутворюючим підприємством,
сплачує податки до місцевого та
загальнодержавного бюджетів.
Підприємство протягом 2012-2014 року має
збиткові показники, які лише
збільшуються. Відповідач не ухилявся
від виконання договірних зобов'язань
перед позивачем, про що також свідчить
часткове погашення боргу в ході
розгляду справи, однак в даний час не
має можливості одномоментно виконати
судове рішення, що загрожує повною
зупинкою підприємства і банкрутством,
звільненням працівників, припиненням
безкоштовного постачання до
лікувальних закладів азоту та кисню,
припиненням очищення стічних вод
міста, що негативно відобразиться на
всьому регіоні. Відповідач також
просить врахувати, що він залишається
єдиним виробником мінеральних добрив в
Україні, попит на які є сезонним. Крім
того, Урядовою постановою на період
2014-2015 років заборонено використовувати
газ для виробництва мінеральних
добрив, що є основною господарською
діяльністю відповідача. Газ у
виробництві ПАТ "Азот" складає 80%
собівартості продукції, що робить
виробництво дуже затратним, а тому ПАТ
"Азот" вирішує питання про
переоснащення виробництва на
альтернативні види палива, що також
потребує значних грошових витрат.
Відповідач вважає, що протягом
наступних 10 років ситуація в економіці
стабілізується, що дасть можливість
відповідачу накопичити кошти для
повного та одночасного погашення боргу
перед позивачем.

В свою чергу позивач просить врахувати,
що він також перебуває у скрутному
фінансовому становищі та є
відповідачем за позовами НАК "Нафтогаз
України" про стягнення боргів на суму
більше 17 млрд. грн. за спожитий різними
підприємствами та іншими особами
природний газ, а також має збиткові
результати господарської діяльності.
Позивач вважає, що у відповідача є
достатньо ресурсів для погашення боргу
за судовим рішенням, борг вже частково
стягнутий виконавчою службою і просить
врахувати, що несплата боргів
відповідачем триває вже більше 4 років,
а сам борг виник за спожитий газ у 2010
році. Крім того, при відстроченні
виконання судового рішення на 10 років
відбудеться значне знецінення боргу,
що безумовно порушує права позивача.
Вжиття заходів по стягненню боргу із
споживачів газу в даний час перебуває
на контролі Кабінету Міністрів та
Служби безпеки України, оскільки має
істотне значення для забезпечення
безпеки держави та стабільності її
економічного стану.

Відповідно до статті 121 Господарського
процесуального кодексу України при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, за поданням
прокурора чи його заступника або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
виняткових випадках, залежно від
обставин справи, може відстрочити або
розстрочити виконання рішення, ухвали,
постанови, змінити спосіб та порядок їх
виконання.

Зазначена стаття не обмежує право
господарського суду певними
обставинами, при наявності яких
господарський суд може відстрочити
виконання прийнятого ним рішення,
проте визначальним фактором при
наданні відстрочки є винятковість цих
випадків та їх об'єктивний вплив на
виконання судового рішення.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції представник відповідача
підтримав доводи заяви та наполягав на
наданні відстрочки виконання
постанови Київського апеляційного
господарського суду від 15.07.2014року
терміном на 10 років. Позивач, в свою
чергу, стверджував про відсутність
підстав для надання відстрочки та
необхідність виконання постанови суду.

Апеляційний господарський суд
оцінивши вищевикладені обставини
справи, а також пояснення надані
представником відповідача та позивача
дійшов висновку про відсутність
підстав для надання відстрочки
виконання постанови.

Так, як зазначалось вище, відповідно до
вимог ст. 121 ГПК України розстрочення
виконання рішення можливе лише у
виняткових випадках за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим.

Наведені відповідачем обставини якими
він обґрунтовує необхідність надання
відстрочки не є винятковими
обставинами для підприємства, що
свідчать про неможливість виконання
рішення суду або ускладнення його
виконання.

Відповідачем не надано доказів в
підтвердження посилань щодо
відсутності коштів на банківських
рахунках. При цьому судом враховано
розмір та строки наявності
заборгованості, майнові інтереси
позивача у справі, які значним чином
порушуються внаслідок невиконання
рішення суду.

Також, необхідно зазначити, що
враховуючи час розгляду справи в суді
першої та апеляційної інстанції
фактично відповідач вже отримав
відстрочку понад три роки. За 10 років
сума боргу за рішенням у даній справі
істотно знеціниться, що порушить права
позивача, як кредитора, оскільки рівень
інфляції з 2010 по 2014 роки вже зріс у
кілька разів.

Враховуючи викладене вище, колегія
суддів апеляційного господарського
суду дійшла висновку про відсутність
підстав для задоволення апеляційної
скарги та погодилась з висновком суду
першої інстанції про відмову в
задоволенні заяви ПАТ «АЗОТ» про
відстрочку виконання постанови суду.

Керуючись ст. ст. 99, 101 - 106, 121
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу господарського суду
Черкаської області від 17.10.2014 у справі
№09-06/2572 залишити без змін, а апеляційну
скаргу публічного акціонерного
товариства «АЗОТ» -без задоволення.

2. Матеріали справи № 09-06/2572 направити
до господарського суду Черкаської
області.

Головуючий суддя
О.Ф. Синиця

Судді
В.О. Зеленін

Б.О. Ткаченко