ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2014 р.Справа № 922/3987/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Суслової В.В.

при секретарі судового засідання
Дородіної І.А.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Райффайзен Лізинг
Аваль", м. Київ до Публічного
акціонерного товариства "Харківський
підшипниковий завод", м. Харків про
стягнення 759524,16 грн. за участю
представників сторін:

позивача - Семеняка М.В., довіреність №
10-09/14 від 10.09.2014 року;

відповідача - Божко Т.В., довіреність №
182/54 від 22.09.2014 року;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Райффайзен Лізінг
Аваль" звернулось до господарського
суду Харківської області з позовною
заявою, в якій просить стягнути з
Публічного акціонерного товариства
"Харківський підшипниковий завод" 759524,16
грн. заборгованість за Договором
фінансового лізингу № LC4119-09/10 від 24.09.2010
року. Позивач обгрунтовує позовні
вимоги невиконанням відповідачем
належним чином умов Договору. Судові
витрати позивач також просить покласти
на відповідача.

10 листопада 2014 року до канцелярії суду
надійшло клопотання позивача за вх. №
39327 про розгляд справи за відсутності
його представника. Вказане клопотання
долучено до матеріалів справи.

Однак, у судове засідання 10.11.2014 року
представник позивача з'явився та
підтримає позовні вимоги в повному
обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні 10 листопада 2014 року визнає
наявність заборгованості за вказаним
договором, але проти заявлених
позовних вимог заперечує.

Враховуючи те, що норми ст.38
Господарського процесуального кодексу
України, щодо обов`язку господарського
суду витребувати у сторін документи і
матеріали, необхідні для вирішення
спору, кореспондуються з диспозитивним
правом сторін подавати докази, п.4 ч.3 ст.
129 Конституції України визначає одним з
принципів судочинства свободу в
наданні сторонами суду своїх доказів і
у доведенні перед судом їх
переконливості, суд вважає, що
господарським судом в межах наданих
ним повноважень створені належні умови
для надання сторонами доказів та
здійснені всі необхідні дії щодо
витребування додаткових доказів, та
вважає за можливе здійснити розгляд
справи за наявними у справі і додатково
поданими на вимогу суду матеріалами і
документами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, всебічно та
повно дослідивши надані учасником
судового процесу докази, суд встановив
наступне.

24 вересня 2010 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Райффайзен Лізинг Аваль" та Публічним
акціонерним товариством "Харківський
підшипниковий завод" був укладений
Договір фінансового лізингу № LC4119-09/10,
згідно з п.1.1 якого лізингодавець
(позивач) зобов'язався передати на
умовах фінансового лізингу, без
надання послуг з управління та
технічної експлуатації, у тимчасове
володіння та користування за плату
майно, найменування, технічний опис,
модель, рік випуску, ціна одиниці,
кількість і загальна вартість якого
визначаються в специфікації (додаток
№2 до Договору), а лізингоодержувач
(відповідач) зобов'язується прийняти
предмет лізингу та сплачувати
лізингові платежі па умовах цього
Договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 292 ГК України
лізинг - це господарська діяльність,
спрямована на інвестування власних чи
залучених фінансових коштів, яка
полягає в наданні за договором лізингу
однією стороною (лізингодавцем) у
виключне користування другій стороні
(лізингоодержувачу) на визначений
строк майна, що належить лізингодавцю
або набувається ним у власність
(господарське відання) за дорученням чи
погодженням лізингоодержувача у
відповідного постачальника (продавця)
майна, за умови сплати
лізингоодержувачем періодичних
лізингових платежів.

Частина 2 ст. 1 Закону України "Про
фінансовий лізинг" передбачає, що за
договором фінансового лізингу
лізингодавець зобов'язується набути у
власність річ у продавця
(постачальника) відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов і передати її у
користування лізингоодержувачу на
визначений строк не менше одного року
за встановлену плату (лізингові
платежі).

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України
"Про фінансовий лізинг" сплата
лізингових платежів здійснюється в
порядку, встановленому договором.

Одже, як вбачається з матеріалів
справи, на виконання умов
вищезазначеного договору, позивач
(лізингодавець) передав у тимчасове
володіння відповідачу
(лізингоодержувачу) предмет лізингу
згідно специфікації, що
підтверджується підписаним
представниками сторін актом
приймання-передачі предмета лізингу
від 02 лютого 2011 року.

Відповідно до п.п. 1.1, 4.1 Договору
лізингоодержувач (відповідач)
зобов'язався за цим договором
сплачувати відсотки за фінансування та
поточні лізингові платежі.

На підставі п. 4.2 Договору
лізингоодержувач сплачує відсотки за
фінансування у період з моменту
передачі предмета лізингу до настання
першого періоду лізингу за ставкою LIBOR
3М плюс 9,00% від всієї суми
заборгованості, визначеної в порядку п.
3.1 цього Договору. Сума відсотків в
грошовому еквіваленті іноземної
валюти підлягає перерахунку у гривню
за курсом продажу (розділ 1 "визначення"
загальних умов додатку 4 до цього
Договору), крім того ПДВ.

Згідно з п.4.3 Договору лізингоодержувач
протягом строку лізингу щомісяця
сплачує лізингодавцю авансом поточні
лізингові платежі, які розраховуються
на перший робочий день кожного
лізингового періоду за поточний місяць
та складаються з суми, що ставиться в
погашення вартості предмета лізингу та
комісії лізингодавця.

Пунктом 4.4 Договору передбачено, що
розмір комісії для кожного періоду
лізингу розраховується за ставкою,
визначеною в п. 4.2 цього договору, від
заборгованості лізингоодержувача у
грошовому еквіваленті іноземної
валюти для відповідного періоду
лізингу згідно графіку (додаток 1 до
Договору). Розрахована таким чином сума
комісії перераховується у гривні за
курсом продажу з дотриманням умов
частини другої цього пункту.

Комісія лізингодавця розрахована у
гривнях, не може бути менше різниці між
поточним лізинговим платежем у гривні
та граничною сумою, яка ставиться в
погашення заборгованості
лізингоодержувача згідно даних
колонки в графіку (додаток 1 до
Договору).

Перерахунок лізингових платежів,
розрахованих у грошовому еквіваленті
іноземної валюти, здійснюється
лізингодавцем за курсом продажу плюс
комісія АТ "Райффайзен Банк Аваль" з
купівлі валюти, згідно офіційного
сайту лізингодавця за адресою в мережі
Інтернет: http://www.rla.com.ua (п.4.5 Договору).

Згідно п.4.6 Договору, оплата всіх
платежів здійснюється в національній
валюті України - гривнях, шляхом
перерахування грошових коштів на
рахунок лізингодавця.

Пунктом 4.8 Договору передбачено, що всі
додаткові послуги, визначені в
загальних умовах (додаток 4 до цього
договору), а також ті, які не визначені
цим договором та необхідність в яких
може виникнути у лізингоодержувача,
оплачуються лізингоодержувачем окремо
за тарифами лізингодавця, розміщеними
на офіційному сайті лізингодавця за
адресою в мережі Інтернет: http://www.rla.com.ua.

У відповідності до п. 5.1. договору за
несвоєчасну сплату будь-якого платежу
(його частини) за договором
лізингоодержувач сплачує лізингодавцю
пеню у розмірі 0,2% від суми
простроченого платежу за кожний
календарний день прострочення,
починаючи з п'ятого дня прострочення
виконання грошового зобов'язання.

Такі умови договору повністю
відповідають ст. 16 Закону України "Про
фінансовий лізинг", яка передбачає, що
до складу лізингових платежів можуть
включатися: а) сума, яка відшкодовує
частину вартості предмета лізингу; б)
платіж як винагорода лізингодавцю за
отримане у лізинг майно;в) компенсація
відсотків за кредитом; г) інші витрати
лізингодавця, безпосередньо пов'язані
з виконанням договору лізингу.

Згідно з загальними умовами
фінансового лізингу - додаток №4 до
договору, лізингоодержувач сплачує
поточні лізингові платежі щомісяця
авансом до 8 числа поточного місяця на
підставі рахунку лізингодавця,
направленого на вказану в договорі
електронну адресу лізингоодержувача
або за допомогою факсимільного зв'язку.
При чому, у разі неотримання рахунку
лізингодавця до 5 числа поточного
місяця лізингоодержувач зобов'язаний
звернутися до лізингодавця та отримати
свій рахунок самостійно.

В цьому випадку лізингоодержувач
зобов'язаний оплатити рахунок до 10
числа поточного місяця (п.5.3, п.5.4
загальних умов).

Крім того, відповідно до п.6.1. загальних
умов лізингодавець має право в
односторонньому порядку змінити суму
лізингових платежів у наступних
випадках (включаючи, але не
обмежуючись): 6.1.1. У випадку зміни
встановленого на день укладення
договору розміру ставки EURIBOR на період 3
місяці (якщо в п. 1.7 договору сторони
обрали валюту - євро) або розміру ставки
USD LIBOR на період 3 місяці (якщо в п. 1.7.
Договору сторони обрали валюту - долари
США) розмір комісії змінюється
відповідно за кожний з періодів
лізингу починаючи з такого чергового
періоду лізингу. При цьому для
визначення LIBOR на період 3 місяці
застосовується календарний квартал.

6.1.2. У випадку зміни чинного
законодавства щодо лізингової
діяльності лізингодавця, системи
оподаткування, розміру податків,
зборів, обов'язкових платежів,
пов'язаних з предметом лізингу та/або
виконанням лізингодавцем своїх
обов'язків за договором.

6.1.3. В інших випадках, визначених
договором та додатками до нього, в тому
числі у разі виникнення у лізингодавця
додаткових витрат, які виникли в період
дії цього договору та пов'язані з ним.

Відповідно до п. 6.3 загальних умов
змінений за правилами п.п. 6.1 та 6.2
загальних умов розмір лізингових
платежів зазначається у відповідному
рахунку лізингодавця та підлягає
сплаті лізингоодержувачем у
безспірному порядку.

Судом встановлено, що у кожному
рахунку-фактурі повторно зазначена
дата його сплати, та вихідні дані
розрахунку на дату виставлення
рахунку, такі як курс USD, ставка LIBOR 3М,
ставка збору до Пенсійного фонду з
купівлі іноземної валюти, що діяла на
момент виставлення рахунку, комісія
банку з купівлі валюти, курс гривні до
обраної сторонами іноземної валюти.

Пунктом. 7.4. загальних умов якщо
протягом 3 (трьох) робочих днів з
моменту передачі предмета лізингу
відповідно до п.1.1. цих загальних умов
або до закінчення дії страхового
договору та/або граничного строку
сплати страхових платежів
(платежу)/чергової частини страхового
платежу лізингоодержувач не здійснить
сплату страхових платежів, то
лізингодавець має право самостійно
застрахувати такий предмет лізингу на
власний розсуд, а лізингоодержувач
зобов'язаний відшкодувати
лізингодавцю такі витрати зі
страхування предмета лізингу, крім
того ПДВ у розмірах, зазначених чинним
законодавством України.

Проте, як вбачається з матеріалів
справи, відповідач порушив умови
договору в частині своєчасності сплати
лізингових платежів, внаслідок чого за
ним утворилась заборгованість на
загальну суму 759524,16 грн.

Відповідно до статей 6, 627 ЦК України,
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Частина 1 статті 626 ЦК України визначає
договір як домовленість двох або
більше сторін, що спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу
України, зобов'язання є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 Цивільного
кодексу України.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу
України встановлено, що зобов'язання
має ґрунтуватися на засадах
добросовісності, розумності та
справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ст.193 Господарського кодексу
України та ст. 526 Цивільного кодексу
України, яка містить аналогічні
положення, зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
відлягає виконанню у цей строк (термін).

22 липня 2014 року з метою досудового
врегулювання спору відповідачу була
направлена позивачем вимога № 964-07/14,
проте, як свідчать матеріали справи,
сума заборгованості відповідачем
сплачена не була.

Таким чином, на підставі вказаних
обставин та враховуючи факт
доведеності порушення відповідачем
умов діючого законодавства та
договору, суд знаходить позовні вимоги
обґрунтованими і підлягаючими
задоволенню в сумі заборгованості у
розмірі 759524,16 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України.
Судовий збір покладається: у спорах, що
виникають при укладанні, зміні та
розірванні договорів, - на сторону, яка
безпідставно ухиляється від прийняття
пропозицій іншої сторони, або на
обидві сторони, якщо господарським
судом відхилено частину пропозицій
кожної із сторін. Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката та інші витрати, пов'язані
з розглядом справи, покладаються: при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача;
при частковому задоволенні позову
- на обидві сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином судові витрати у даній
справі покладаються на відповідача, з
вини якого спір доведено до суду.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції
України, ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу
України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 43, 47, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Харківський підшипниковий
завод" (61089, м. Харків, просп. Фрунзе, Б. 3,
, ідентифікаційний код
91, поточний рахунок 4474 в АТ
"ОТП Банк" м. Київ, МФО 350750) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Райффайзен Лізинг
Аваль" (04073, м. Київ, просп. Московський, 9,
корп. 5, , поточний
рахунок в АТ "Райффайзен Банк
Аваль", МФО 300335) заборгованість за
договором фінансового лізингу
№LС4119-09/10 від 24.09.2010 року в сумі 759524,16
грн. та судовий збір у розмірі 15190,48 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 17.11.2014 р.

Суддя В.В. Суслова

справа № 922/3987/14