ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2014 року Справа № 904/3563/14
Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів :

Головуючого Кота
О.В.,суддівКочерової Н.О. (доповідач),
Саранюка В.І.,розглянувши касаційну
скаргу Управління пенсійного фонду
України в Цюрупинському районі
Херсонської областіна
постановуДніпропетровського
апеляційного господарського суду від
06.10.2014у справі№ 904/3563/14 господарського
суду Дніпропетровської області за
позовомУправління пенсійного фонду
України в Цюрупинськлму районі
Херсонської областідопублічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приватбанк" простягнення 557,97
грнза участю представників сторін:

від позивача: не з'явилися

від відповідача: Тузов В.О., дов. від
31.07.2014

ВСТАНОВИВ:

У травні 2014 року Управління пенсійного
фонду України в Цюрупинському районі
Херсонської області звернулося до
господарського суду з позовом до
публічного акціонерного товариства
комерційний банк "Приватбанк" про
стягнення 557,97 грн.

В обґрунтування вимог позивач
зазначав, що відповідач в порушення п. 13
Порядку виплати пенсій та грошової
допомоги за згодою пенсіонерів та
одержувачів допомоги через їх поточні
рахунки у банківських установах",
затвердженого постановою КМУ № 1596 від
30.08.1999, та умов укладеного між ними
договору № 60/09-225/10 від 28.12.2009 не виконав
повністю свої зобов'язання з
повернення позивачу грошових коштів
(пенсій) за травень місяць 2013 року по
померлим в квітні 2013 року пенсіонерам
ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а повернув кошти лише
частково, у зв'язку з чим позивач
вважає, що залишок неповернутих банком
грошових коштів в розмірі 557,97 грн, які
не належали зазначеним пенсіонерам,
підлягає стягненню з відповідача в
судовому порядку.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 30.07.2014
(суддя Первушин Ю.Ю.) у задоволенні
позовних вимог відмовлено з огляду на
відсутність підстав для стягнення з
відповідача спірної суми грошових
коштів.

За висновком суду, відповідач
відповідно до вимог закону виконав
свої зобов'язання з повернення
позивачу грошових коштів (пенсій) за
травень місяць 2013 року по померлим в
квітні 2013 року пенсіонерам ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 в межах залишку на їх поточних
рахунках, а договірне списання коштів з
рахунків клієнтів банку на їх
депозитні рахунки та в рахунок
погашення за кредитним договором банк
здійснив до того моменту, як позивач
повідомив банк про смерть пенсіонерів
та до надання позивачем листів про
повернення грошових коштів.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
06.10.2014 (колегія суддів у складі: Чус О.В. -
головуючий, Дармін М.О., Березкіна
О.В.) апеляційну скаргу УПФ України в
Цюрупинському районі Херсонської
області залишено без задоволення, а
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 30.07.2014 -
без змін з тих же підстав.

В касаційній скарзі Управління
пенсійного фонду України в
Цюрупинському районі Херсонської
області просить рішення місцевого та
постанову апеляційного господарських
судів скасувати та прийняти нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити повністю, посилаючись на
порушення судами попередніх інстанції
норм матеріального та процесуального
права.

Заслухавши пояснення представника
відповідача, перевіривши повноту
встановлених судами обставин справи та
їх юридичну оцінку, Вищий
господарський суд України вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Зі змісту ст. 1117 Господарського
процесуального кодексу України
вбачається, що завданням
господарського суду касаційної
інстанції є перевірка застосування
судом першої чи апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального
права на підставі встановлених судами
фактичних обставин справи.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, 30.12.2009 між Управлінням
Пенсійного фонду України в
Цюрупинському районі Херсонської
області (фонд, позивач) та публічним
акціонерним товариством комерційний
банк "Приватбанк" (банк, відповідач)
укладено договір № 60/09-225/10, відповідно
до параграфу 1 ст. 1 якого банк виконує
функції виплати пенсій та грошової
допомоги, передбачені Порядком виплати
пенсій та грошової допомоги за згодою
пенсіонерів та одержувачів допомоги
через їх поточні рахунки в банках,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 1596 від 30.08.1999 (з
наступними змінами).

Згідно з параграфом 1 ст. 3 договору банк
зобов'язався забезпечити
перерахування коштів на виплату пенсій
та грошової допомоги, що фінансуються
за рахунок коштів Фонду на рахунок
Банку протягом місяця за датами у межах
виплатного періоду, але не пізніше, ніж
за один операційний день до
встановленої дати виплати.

Параграфами 1, 4 ст. 8 договору
передбачено, що однією із підстав, за
якою суми пенсій та грошової допомоги
не зараховуються на поточні рахунки, є
наявність даних про смерть. Суми пенсій
та грошової допомоги, зараховані на
поточний рахунок одержувача, разом з
нарахованими на них відсотками,
починаючи з місяця наступного за
місяцем його смерті, банк повертає
відповідно органам Фонду за їх
письмовим розпорядженням не пізніше
наступного операційного дня
надходження відомостей про смерть
одержувача за умови наявності цих сум
на поточному рахунку пенсіонера.

Відповідно до параграфу 1 ст. 1 договору
(з урахуванням змін, внесених до нього
додатковою угодою № 1 від 30.12.2010) цей
договір набирає чинності з 01.01.2010 і діє
до 01.01.2012. Договір може бути
пролонгований на наступний
календарний ріку разі визнання банка
переможцем конкурсу на право виплати
пенсій та грошової допомоги через
банківські рахунки за згодою
пенсіонерів та одержувачів допомоги на
цей період, та якщо жодна із сторін за
місяць до закінчення строку дії
договору не висловила бажання його
розірвати.

Рішенням конкурсної комісії по відбору
банків, через які здійснюється виплата
пенсій та грошової допомоги за згодою
одержувачів пенсій та допомоги, дію
договору № 60/09-225/10 від 28.12.2009 було
подовжено до 01.01.2014.

На виконання умов вказаного договору
відділенням Херсонської філії ПАТ БК
"Приватбанк" відкрито поточні рахунки
на ім'я ОСОБА_5 та ОСОБА_6 для
перерахування коштів на виплату пенсій
та грошової допомоги, які вони
отримували за рахунок коштів позивача
щомісячно.

Листом №3779/04 від 21.05.2013 позивач
звернувся до відповідача з проханням
повернути пенсію, нараховану на ім'я
ОСОБА_6 за травень 2013 року у розмірі 1000,53
грн у зв'язку зі смертю пенсіонера
28.04.2013.

Листом № 3968/04 від 28.05.2013 позивач
звернувся до відповідача з проханням
повернути пенсію, нараховану на ім'я
ОСОБА_5 за травень 2013 року у розмірі 1307,19
грн, у зв'язку зі смертю пенсіонера
27.04.2013.

На вказані листи відповідач надав
відповідь (лист № 20.1.0.0.0/7-20130528/1078 від
28.05.2013 та лист № 20.1.0.0.0/7-20130531/401 від
01.06.2013) про виконання вимог Фонду в
межах залишку грошових коштів на
поточних рахунках ОСОБА_6 та ОСОБА_5,
наявних на момент отримання
повідомлення про смерть пенсіонерів, в
сумах 941,19 грн (по рахунку ОСОБА_6) та 870,40
грн (по рахунку ОСОБА_5).

Підставою для звернення позивача до
господарського суду з позовом у даній
справі стало те, що банк грошові кошти
по померлим пенсіонерам повернув не в
повному обсязі, у зв'язку з чим позивач
вважає, що залишок неповернутих банком
позивачу грошових коштів в розмірі 557,97
грн, які не належали зазначеним
пенсіонерам, підлягає стягненню з
відповідача в судовому порядку.

Статтею 1 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" встановлено, що пенсійні
виплати - грошові виплати в системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, що
здійснюються у вигляді пенсії,
довічної пенсії або одноразової
виплати; пенсія - щомісячна пенсійна
виплата в солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом.

Згідно з п. 2 Загальних положень Порядку
виплати пенсій та грошової допомоги за
згодою пенсіонерів та одержувачів
допомоги через їх поточні рахунки у
банках, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України №1596 від
30.08.1999, (далі за текстом - Порядок)
виплата пенсій та грошової допомоги
згідно з цим Порядком здійснюється
через поточні рахунки, що
відкриваються у банках, з якими
Пенсійний фонд та Мінсоцполітики за
результатами конкурсу укладають
відповідні угоди з визначенням санкцій
за недотримання ними договору перед
одержувачами.

Статтею 1066 ЦК України передбачено, що
за умовами договору банк
зобов'язується приймати і зараховувати
на рахунок, відкритий клієнтові
(володільцеві рахунка) грошові кошти,
що йому надходять, виконувати
розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком. Банк має право
використовувати грошові кошти на
рахунку клієнта, гарантуючи його право
безперешкодно розпоряджатися цими
коштами. Банк не має права визначати та
контролювати напрями використання
грошових коштів клієнта та
встановлювати інші, не передбачені
договором або законом, обмеження його
права розпоряджатися грошовими
коштами на власний розсуд.

Відповідно до п.п. 1.3., 1.39. ст. 1, п. 7.1.2. ст. 7
та ст. 30 Закону України "Про платіжні
системи та переказ коштів в Україні",
гроші, переказані платником
отримувачу, з моменту їх зарахування на
рахунок переходять у власність
отримувача; списання примусове -
списання коштів, що здійснюється
стягувачем без згоди платника на
підставі встановлених законом
виконавчих документів у випадках,
передбачених законом; банк на
договірній основі повинен здійснювати
зберігання коштів, проводити
розрахунково-касові операції за
допомогою платіжних інструментів
відповідно до умов договору та вимог
законодавства України.

Статтею 1071 ЦК України передбачено, що
банк може списати грошові кошти з
рахунку клієнта на підставі його
розпорядження, а також без
розпорядження клієнта - на підставі
рішення суду, а також у випадках,
встановлених законом чи договором між
банком і клієнтом.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конституції
України правовий порядок в Україні
ґрунтується на засадах, відповідно до
яких ніхто не може бути примушений
робити те, що не передбачено
законодавством.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 14 Цивільного кодексу
України цивільні обов'язки виконуються
у межах, встановлених договором або
актом цивільного законодавства. Особа
не може бути примушена до дій, вчинення
яких не є обов'язковим для неї.

З огляду на викладене банк не є
власником коштів, перерахованих
Фондом, не має права на суму коштів, що
знаходиться на рахунку клієнта банку,
не вправі розпоряджатись такими
коштами, а лише вчиняє дії по
обслуговуванню рахунку клієнта. При
цьому, обов'язок банку здійснити певні
дії щодо особового рахунку клієнта (в
тому числі здійснити повне чи часткове
списання грошових коштів з особового
рахунку клієнта) виникає лише у
передбачених законодавством випадках.

Пунктом 13 Порядку передбачено, що у
разі надходження до уповноваженого
банку відомостей про смерть одержувача
пенсії та грошової допомоги
уповноважений банк зобов'язаний
припинити зарахування коштів на
поточний рахунок з місяця, наступного
за місяцем смерті одержувача, і зробити
відповідну помітку у примірнику списку
на зарахування пенсій та допомоги, що
підлягає поверненню органу Пенсійного
фонду або органу праці та соціального
захисту населення. Суми пенсій та
грошової допомоги, зараховані на
поточний рахунок разом з нарахованими
на них відсотками починаючи з місяця,
наступного за місяцем смерті
пенсіонера, підлягають поверненню
уповноваженим банком відповідно
органам Пенсійного фонду та
соціального захисту населення не
пізніше наступного операційного дня
надходження відомостей про смерть
одержувача.

Таким чином, як вірно зазначено судами
попередніх інстанцій, Порядком
передбачено обов'язок уповноваженого
банку здійснити повернення грошових
коштів, зарахованих на поточний
рахунок разом з нарахованими на них
відсотками, лише після надходження до
уповноваженого банку відомостей про
смерть одержувача пенсії і грошової
допомоги та з місяця, наступного за
місяцем смерті пенсіонера. Вказане
також передбачено і умовами договору №
60/09-225/10 від 30.12.2009, укладеного між
сторонами у справі (параграф 4 ст. 8
договору).

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, відповідач на виконання
передбачених чинним законодавством
зобов'язань, умов вказаного договору та
вимог позивача, викладених в листах
№3779/04 від 21.05.2013 та № 3968/04 від 28.05.2013,
щодо повернення перерахованих банку
сум пенсій померлих пенсіонерів ОСОБА_5
та ОСОБА_6, повернув позивачу частину
грошових коштів, зарахованих на
поточні рахунки зазначених
пенсіонерів, тобто повернув кошти в
межах їх залишку на рахунках
одержувачів, а саме: 870,40 грн пенсії
ОСОБА_5 та 941,19 грн пенсії ОСОБА_6

При цьому, судами встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
14.05.2013 частина грошових коштів у сумі
500,00 грн з рахунку ОСОБА_5 на підставі
його розпорядження була автоматично
перераховані відповідачем на
депозитний рахунок, а частина грошових
коштів у сумі 59, 34 грн з рахунку ОСОБА_6
на підставі його розпорядження була
автоматично перераховані банком на
погашення за кредитним договором у
сумі 39,34 грн та 15.05.2013 у сумі 20,00 грн
переведена на депозитний рахунок, що
підтверджується копіями банківських
виписок по особовим рахунках
зазначених одержувачів.

Статтею 2 Закону України "Про банки та
банківську діяльність" передбачено,
зокрема, що банківські рахунки - це
рахунки, на яких обліковуються власні
кошти, вимоги, зобов'язання банку
стосовно його клієнтів і контрагентів
та які дають можливість здійснювати
переказ коштів за допомогою
банківських платіжних інструментів.

Згідно з п.п. 1.38., 1.39. ст. 1 Закону України
"Про платіжні системи та переказ коштів
в Україні" списання договірне - це
списання банком з рахунка клієнта
коштів без подання клієнтом платіжного
доручення, що здійснюється банком у
порядку, передбаченому в договорі,
укладеному між клієнтом.

Відповідно до п.п. 1.4., 1.7. Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті, затвердженої
постановою Правління Національного
банку України № 22 від 21.01.2004, власником
рахунку в банку є особа, яка відкриває
рахунок у банку і має право
розпоряджатися коштами на ньому. Кошти
з рахунків клієнтів банки списують
лише за дорученнями власників цих
рахунків (включаючи договірне списання
коштів згідно з главою 6 цієї
Інструкції) або на підставі
розрахункових документів стягувачів
згідно з главами 5 та 12 цієї Інструкції.

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанції, що перерахування
коштів з рахунків померлих пенсіонерів
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були проведені
відповідачем до того моменту, як
позивач повідомив банк про їх смерть та
до моменту подання позивачем листів
про повернення грошових коштів. Отже,
відповідач виконав свої зобов'язання
за договором у відповідності до норм
чинного законодавства, повернувши
позивачу грошові кошти в межах їх
залишку на рахунках померлих
одержувачів цих коштів.

Разом з цим, слід зазначити, що позивач
не позбавлений права звернутися до
суду за захистом свого майнового права,
яке він вважає порушеним, зокрема про
стягнення грошових коштів,
перерахованих відповідачем на
депозитні рахунки вкладників та в
рахунок погашення кредитної
заборгованості, з позовами, які б
відповідали визначеним чинним
законодавством способам захисту,
встановивши іншу правову природу
заявлених до стягнення сум та
визначивши належних відповідачів за
такими позовами.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Однак, в
матеріалах справи відсутні докази
порушення прав позивача відповідачем,
а тому суди обґрунтовано відмовили у
задоволенні позовних вимог про
стягнення 557,97 грн.

Таким чином, матеріали справи свідчать
про те, що місцевий господарський суд
всебічно, повно і об'єктивно дослідив
матеріали справи в їх сукупності, дав
вірну юридичну оцінку обставинам
справи та правильно, у відповідності до
вимог закону та встановлених обставин
вирішив спір у справі, а господарський
суд апеляційної інстанції,
переглядаючи справу повторно в порядку
ст. 101 ГПК України, правильно залишив
прийняте місцевим господарським судом
рішення без змін. Посилання скаржника
на порушення та неправильне
застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального та
процесуального права при винесенні
оскаржуваних рішення та постанови не
знайшли свого підтвердження, в зв'язку
з чим підстав для зміни чи скасування
зазначених судових актів колегія
суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Управління
пенсійного фонду України в
Цюрупинському районі Херсонської
області залишити без задоволення, а
постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
06.10.2014 у справі № 904/3563/14 - без змін.

Головуючий
О. Кот

Судді
Н. Кочерова

В. Саранюк