м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/18243/14 10.11.14

Господарський суд міста Києва у складі
головуючого судді Головіної К.І., при
секретарі судового засідання Мельник
Ю.О., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Товариства з
додатковою відповідальністю "Альянс
Україна"

до Відкритого акціонерного товариства
Національна акціонерна страхова
компанія "Оранта"

про стягнення 49 640,54 грн.

за участю представників:

від позивача :Самборська Ю.В. -
представник за довіреністю №1065-14 від
20.12.2013 р. від відповідача:не з'явився

встановив :

До господарського суду м. Києва
звернулось Товариство з додатковою
відповідальністю "Альянс Україна" з
позовом до Відкритого акціонерного
товариства Національна акціонерна
страхова компанія "Оранта" про
стягнення страхового відшкодування в
розмірі 49 640,54 грн. за договором
майнового страхування.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 11.03.2014 р. в м. Києві
сталася дорожньо-транспортна пригода
за участю застрахованого у позивача
автомобіля Лексус, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належить ОСОБА_3, під керуванням ОСОБА_1,
та автомобіля Дача, державний
реєстраційний номер НОМЕР_2, що
належить ОСОБА_4, під керуванням ОСОБА_5,
внаслідок чого було пошкоджено
автомобіль Лексус, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, що був
застрахований у Товариства з
додатковою відповідальністю "Альянс
Україна".

31.03.2014 р. позивачем здійснено страхове
відшкодування у загальній сумі
99 281,08 грн. на користь страхувальника
та СТО.

Постановою Дніпровського районного
суду міста Києва від 22.04.2014 р. у справі
№ 755/8608/14-п водіїв ОСОБА_1 та
ОСОБА_5 визнано винними у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КпАП України, та
застосовано до них адміністративне
стягнення у виді штрафу в сумі 340,00 грн.

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_5 застрахована відповідно до
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" у Відкритого
акціонерного товариства Національна
акціонерна страхова компанія "Оранта"
(Поліс № АС/5756477).

Посилаючись на ст. 27 Закону України "Про
страхування", позивач вважає, що до
Товариства з додатковою
відповідальністю "Альянс Україна" у
порядку регресу перейшло право на
отримання від відповідача компенсації
шкоди, завданої внаслідок ДТП, яка мала
місце 11.03.2014 р. в м. Києві.

У позові Товариство з додатковою
відповідальністю "Альянс Україна"
просить суд стягнути з Відкритого
акціонерного товариства Страхова
компанія "Оранта" суму страхового
відшкодування у розмірі 49 640,54 грн.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав та обґрунтував
позовні вимоги, просив їх задовольнити
в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про причини неявки суд не
повідомив, належним чином був
повідомлений про час та місце судового
засідання, подав через канцелярію суду
відзив, в якому зазначив, що визнає
розмір страхового відшкодування у сумі
25 000,00 грн. відповідно до часткового
ліміту відповідальності передбаченому
Полісом № АС/5756477.

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України суд
вважає за можливе розглянути справу
без участі представника відповідача за
наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, суд вважає,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до договору добровільного
комплексного страхування на
транспорті № 2001.17.0261584
від 06.12.2013 р., укладеного між
Товариством з додатковою
відповідальністю "Альянс Україна" та
ОСОБА_3, застраховано майнові інтереси
страхувальника, пов'язані з
експлуатацією наземного транспортного
засобу, а саме - автомобіля марки
Лексус, державний реєстраційний номер
НОМЕР_1.

11.03.2014 р. в м. Києві сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
застрахованого у позивача автомобіля
Лексус, державний реєстраційний номер
НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3, під
керуванням ОСОБА_1, та автомобіля Дача,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
що належить ОСОБА_4, під керуванням
ОСОБА_5, внаслідок чого було пошкоджено
автомобіль Лексус, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1.

Постановою Дніпровського районного
суду міста Києва від 22.04.2014 р. у справі
№ 755/8608/14-п водіїв ОСОБА_1 та
ОСОБА_5 визнано винними у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КпАП України, та
застосовано до них адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00
грн.

Відповідно до звіту визначення
вартості матеріального збитку № 8437 від
27.03.2014 р. розмір матеріального збитку,
завданого власнику транспортного
засобу Лексус, державний реєстраційний
номер НОМЕР_1, внаслідок ДТП, склав 90
638,38 грн.

На підставі заяви страхувальника від
12.03.2014 р., квитанції прибуткового
касового ордера № 110034 від 11.03.2014 р.,
рахунку СТО № С000019000 від 12.03.2014 р.,
страхового акту № С000019000 від 12.03.2014 р.
ТДВ "Альянс Україна" перерахувало на
користь страхувальника суму
страхового відшкодування у розмірі 300,00
грн., а на користь СТО страхувальника -
суму у розмірі 98 981,08 грн., всього 99 281,08
грн., що підтверджується платіжними
дорученнями № 4384 від 31.03.2014 р. та № 4385
від 31.03.2014 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України
особа, яка здійснює діяльність, що є
джерелом підвищеної небезпеки,
відповідає за завдану шкоду, якщо вона
не доведе, що шкоди було завдано
внаслідок непереборної сили або умислу
потерпілого.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України
"Про страхування" за договором
страхування страховик бере на себе
зобов'язання у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату страхувальнику або іншій
особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору.

Статтею 3 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності здійснюється з метою
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та/або майну
потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та
захисту майнових інтересів
страхувальників.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" об'єктом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності є майнові інтереси,
що не суперечать законодавству
України, пов'язані з відшкодуванням
особою, цивільно-правова
відповідальність якої застрахована,
шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну
потерпілих внаслідок експлуатації
забезпеченого транспортного засобу.

Згідно зі ст. 22 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 Цивільного
кодексу України шкода, завдана
внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки, відшкодовується
на загальних підставах, а саме: за
наявності вини всіх осіб, діяльністю
яких було завдано шкоди, розмір
відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.

Статтею 27 Закону України "Про
страхування" визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Відповідно до ч. 1 статті 993 ЦК України
до страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Судом встановлено, що цивільно-правова
відповідальність особи, яка керувала
автомобілем Дача, державний
реєстраційний номер НОМЕР_2,
застрахована у
Відкритого акціонерного товариства
Страхова компанія "Оранта" згідно
Полісу обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АС/5756477 (ліміт
відповідальності - 50 000,00 грн., франшиза -
0,00 грн.).

Таким чином, у зв'язку з виплатою
страхового відшкодування
страхувальнику позивач набув право на
страхове відшкодування до винної у ДТП
особи відповідно до положень
ст. 27 Закону України "Про страхування"
та ст. 1188 ЦК України у сумі 99 281,08 грн.

07.05.2014 р. позивач звернувся до
відповідача, як страховика винної
особи в ДТП, що сталась 06.12.2013 р. в м.
Києві із вимогою за вих. № 10933 про
досудове врегулювання спору та
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок ДТП, в порядку регресу на
суму 49 640,54 грн. Вказана
вимога була залишена відповідачем без
відповіді та задоволення.

Згідно зі ст. 993 ЦК України та ст. 27
Закону України "Про страхування" від
дня страхового випадку внаслідок
заміни кредитора у зобов'язанні з
відшкодування шкоди до страховика,
який виплатив страхове відшкодування
за договором майнового страхування, у
межах фактичних витрат й у межах
загального строку позовної давності,
переходить право вимоги до особи,
відповідальної за завдані
страхувальнику збитки.

За цими нормами страхувальник, який
отримав майнову шкоду в деліктному
правовідношенні набув право вимоги
відшкодування до заподіювача й строк
такої вимоги почав спливати у момент
заподіяння шкоди, але у зв'язку з
погашенням шкоди коштами страхового
відшкодування до страховика
переходить право вимоги (права
кредитора, яким у деліктному
зобов'язанні є потерпілий) до
заподіювача у тій же сумі та із
залишком строку позовної давності,
оскільки відповідно до статті 262 ЦК
України заміна сторін у зобов'язанні не
змінює порядку обчислення та перебігу
позовної давності.

У спірному зобов'язанні відбулася
заміна кредитора - страхувальник
передав страховикові, який виплатив
страхове відшкодування за договором
майнового страхування, у межах
фактичних витрат право вимоги до особи,
відповідальної за завдані збитки. При
цьому строк позовної давності у
страховому зобов'язанні є загальним
(три роки) та його перебіг починається
від дня настання страхового випадку.

Отже, від дня страхового випадку
внаслідок заміни кредитора у
зобов'язанні з відшкодування шкоди до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
та у межах загального строку позовної
давності переходить право вимоги до
особи, яка відповідальна за завдані
страхувальнику збитки (постанова
Верховного Суду України від 25.12.2013 р. у
справі № 6-112.

Разом з тим, суд вважає за необхідне
зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 1188
Цивільного кодексу України шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме: за наявності вини
всіх осіб, діяльністю яких було завдано
шкоди, розмір відшкодування
визначається у відповідній частці
залежно від обставин, що мають істотне
значення.

Як вбачається з постанови
Дніпровського районного суду міста
Києва від 22.04.2014 р. у справі № 755/8608/14-п,
судом було встановлено рівнозначну
ступінь вини водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_5 у
вчиненні правопорушення, яке
кваліфіковане за однією і тією ж
статтею - ст. 124 КпАП України., а тому
господарський суд приходить до
висновку, що сума страхового
відшкодування також має визначатись у
відповідній частці вини обох водіїв
(рівнозначній), у зв'язку з чим вказана
сума складає 49 640,54 грн. (99 281,08 грн./2).

Полісом № АС/5756477, яким застрахована
цивільно - правова відповідальність
винної особи, передбачено, що ліміт
відповідальності страховика перед
страхувальником становить 50
000,00 грн., а, отже, сума страхового
відшкодування, яка підлягає стягненню
з ВАТ Страхова компанія
"Оранта", не перевищує передбаченого
нею ліміту, а франшиза становить 0,00 грн.

Доводи відповідача про завищення суми
страхового відшкодування позивачем
суд не приймає, оскільки саме фактично
сплачена сума матеріальної шкоди
підлягає розподілу відповідно до вини
водіїв, а не ліміт відповідальності
відповідача, як вважає ВАТ Страхова
компанія "Оранта".

Таким чином, сума страхового
відшкодування, що підлягає виплаті
відповідачем, складає 49 640,54 грн.

З урахуванням викладеного, приймаючи
до уваги, що наявність заборгованості
відповідача перед позивачем в частині
виплати страхового відшкодування
підтверджується матеріалами справи,
позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 49 ГПК України витрати по
сплаті судового збору покладаються на
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
44, ч. 5 ст. 49, ст.ст. 75, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з додатковою
відповідальністю "Альянс Україна" до
Відкритого акціонерного товариства
Національна акціонерна страхова
компанія "Оранта" про стягнення 49 640,54
грн. задовольнити.

Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства Страхова компанія "Оранта"
(02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, буд.
7-Д, ідентифікаційний код 00034186) на
користь Товариства з додатковою
відповідальністю "Альянс Україна" (04119,
м. Київ, вул. Дегтярівська,
буд. 21-Г, ідентифікаційний код 32253696)
страхове відшкодування в сумі 49 640
(сорок дев'ять тисяч шістсот сорок) грн.
54 коп.

Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства Страхова компанія "Оранта"
(02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7-Д,
ідентифікаційний код 00034186) на користь
Товариства з додатковою
відповідальністю "Альянс Україна" (04119,
м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 21-Г,
ідентифікаційний код 32253696) витрати по
сплаті судового збору в розмірі 1 827
(одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн.
00 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та
проголошено його вступну та
резолютивну частини в судовому
засіданні 10 листопада 2014 року.

Повний текст рішення підписаний 17
листопада 2014 року.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного господарського суду
через господарський суд міста Києва
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня підписання повного
тексту рішення.

Суддя
К.І.
Головіна