ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2014 р.
Справа № 911/3989/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Антонової В.М.,
розглянувши справу

за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «НТК зварювального
обладнання та технологій» до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дослідний завод
зварювальних матеріалів»про
розірвання договору купівлі-продажу
земельної ділянки

за участю представників сторін:

від позивача: Яковенко В.В. (дов. № 1/9
від 16.09.2014р.);від відповідача:не
з'явився.секретар судового засідання:
Жиленко Е.В.

Обставини справи:

17.09.2014 Товариство з обмеженою
відповідальністю «НТК зварювального
обладнання та технологій» (далі -
позивач) звернулося до господарського
суду Київської області позовною заявою
№04/8 від 19.08.2014 (вх. №4138/14) до Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Дослідний завод зварювальних
матеріалів» (далі - відповідач) про
розірвання договору купівлі-продажу
земельної ділянки від 16.03.2012.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
своїх зобов'язань за договором
купівлі-продажу земельної ділянки від
16.03.2012, а саме щодо повного розрахунку
за отриману земельну ділянку.

В результаті чого, позивач просить суд,
розірвати договір купівлі-продажу
земельної ділянки від 16.03.2012, укладений
між Товариством з обмеженою
відповідальністю «НТК зварювального
обладнання та технологій» та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Дослідний завод
зварювальних матеріалів», предметом
якого є земельна ділянка, загальною
площею 1,7900 га, кадастровий номер
:03:008:0084, цільове призначення: для
ведення особистого селянського
господарства, склад угідь: рілля, який
посвідчений Бобковим О.В., приватним
нотаріусом Васильківського районного
нотаріального округу Київської
області, зареєстрований в реєстрі за №
499.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 19.09.2014 порушено провадження
у справі № 911/3989/14, розгляд справи
призначено на 23.10.2014.

01.10.2014 через канцелярію суду, позивач
подав супровідним листом №8/10 від 01.10.2014
(вх. №20589/14) документи, витребувані
ухвалою господарського суду Київської
області від 19.09.2014.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 23.10.2014 розгляд справи
відкладено на 14.11.2014.

Присутній у судовому засіданні 14.11.2014
представник позивача позовні вимоги
підтримав, вважає їх правомірними,
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі з підстав, викладених у позовній
заяві.

02.10.2014 до канцелярії господарського
суду Київської області повернулася
копія ухвали господарського суду
Київської області від 19.09.2014 та 10.11.2014
повернулася копія ухвали
господарського суду Київської області
від 23.10.2014, які були направлені судом на
юридичну адресу відповідача -
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дослідний завод
зварювальних матеріалів» (08623, Київська
обл., Васильківський район, смт.
Калинівка, вул. Леніна, буд. 57).
Примірники повідомлень про вручення
рекомендованої кореспонденції,
повернуті органом поштового зв'язку з
позначками «за зазначеною адресою не
проживає».

Відповідно до п. 4 Інформаційного листа
Вищого господарського суду України
„Про деякі питання практики
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у 2005 році" №
01-8/1228 від 02.06.2006р., до повноважень
господарських судів не віднесено
установлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Тому примірники повідомлень про
вручення рекомендованої
кореспонденції, повернуті органами
зв'язку з позначками „адресат вибув",
„адресат відсутній" і т. п., з
урахуванням конкретних обставин
справи можуть вважатися належними
доказами виконання господарським
судом обов'язку щодо повідомлення
учасників судового процесу про
вчинення цим судом певних
процесуальних дій.

Враховуючи зазначене, суд дійшов до
висновку про можливість розгляду
справи за відсутності представника
відповідача, належно повідомленого про
дату, час та місце судового засідання.

У судове засідання 14.11.2014 представник
відповідача, який у відповідності до ч.1
ст.64 ГПК України належним чином
повідомлений про дату, час та місце
судового засідання не з'явився, про
причини неявки суд не повідомив, вимог
ухвали суду не виконав, відзиву на
позовну заяву не надав.

Згідно роз'яснень п. 3.9.2 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26 грудня 2011 року №18 «Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Крім того, у зв'язку з неподанням
відповідачем на вимогу суду відзиву
на позов, суд на підставі ст.75 ГПК
України вважає за можливим розглянути
справу за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні 14.11.2014 року
господарським судом Київської області
в порядку вимог ст. 85 ГПК України було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши та оцінивши
представлені докази в їх сукупності,
суд встановив:

16.03.2012 між Товариством з обмеженою
відповідальністю «НТК зварювального
обладнання та технологій» (продавець
за договором, позивач у справі) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Дослідний завод
зварювальних матеріалів» (покупець за
договором, відповідач у справі) було
укладено договір купівлі-продажу
земельної ділянки (далі-договір).

Відповідно до п. 1 договору продавець
передає (продає), а покупець приймає у
власність (купує) належну продавцеві
земельну ділянку загальною площею 1,7900
га, яка розташована за адресою:
Київська область, Васильківський
район, Глевахівська селищна рада.
Кадастровий номер земельної ділянки:
:03:008:0084.

Згідно п. 2 договору зазначено, що
цільове призначення земельної ділянки:
для ведення особистого селянського
господарства.

Відповідно до п. 3 договору відчужувана
земельна ділянка має склад угідь:
всього земель 1,7900 га, з них ріллі - 1,7900
га та має наступні межі: А-Б землі
запасу (57,01м.); Б-В Тринадцятко О. О. (313,27
м.); В-Г Логвінський С. Ю. (57,00 м.); Г-А
Константинов О. Г. (314,81 м).

Згідно п. 6. договору продаж цей за
домовленістю сторін проводиться за 71
760 (сімдесят одну тисячу сімсот
шістдесят) гривень 00 копійок, які
сплачені покупцем продавцю до
підписання договору.

Пунктом 11.2.1. договору передбачено, що
продавець має право вимагати від
покупця сплатити передбаченої цим
договором ціни продажу земельної
ділянки.

Вказаний договір зареєстровано в
управлінні Держкомзему у
Васильківському районі Київської
області за № 499.

Як вбачається з матеріалів справи,
11.06.2014 позивач звернувся до відповідача
з вимогою про оплату боргу № 05/6 від
11.06.2014, якою останній просив терміново
сплати борг за договорами
купівлі-продажу земельних ділянок про,
що свідчить копія фіскального чеку №
4706 від 11.06.2014.

Проте, вказана вимога залишена
відповідачем без відповіді та
задоволення.

Крім того, 08.07.2014 позивач звернувся ПАТ
«Діамантбанк» з запитом №3/07 про
надання інформації щодо надходження
від відповідача грошових коштів на
рахунок позивача за період з 16.03.2012 по
теперішній час, за договір купівлі
продажу земельної ділянки від 16.03.2012,
№499.

З листів ПАТ «Діамантбанк» № 09072014/1 від
09.07.2014 та №14112014/1 від 14.11.2014 вбачається,
що відповідач за отриману від позивача
спірну земельну ділянку станом на
момент прийняття судового рішення не
розрахувався.

Предметом позову є вимога про
розірвання договору купівлі-продажу
земельної ділянки від 16.03.2012,
укладеного між Товариством з обмеженою
відповідальністю «НТК зварювального
обладнання та технологій» та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Дослідний завод
зварювальних матеріалів», предметом
якого є земельна ділянка, загальною
площею 1,7900 га, кадастровий номер
:03:008:0084, цільове призначення: для
ведення особистого селянського
господарства, склад угідь: рілля, який
посвідчений Бобковим О.В., приватним
нотаріусом Васильківського районного
нотаріального округу Київської
області, зареєстрований в реєстрі за №
499.

Суд встановив, що між сторонами виникли
правовідносини купівлі-продажу
земельної ділянки.

Частиною першою ст. 173 Господарського
кодексу України визначено, що
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом (абз. 2 ч. 1 ст.
175 ГК України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Однією із загальних засад цивільного
законодавства є принцип свободи
договору, який знайшов своє
відображення у ст.ст. 3 та 627 Цивільного
кодексу України. Свобода договору
включає й вільне визначення сторонами
його умов, де фіксуються взаємні права
та обов'язки сторін.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
встановлено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 Земельного
кодексу України громадяни та юридичні
особи України, а також територіальні
громади та держава мають право
набувати у власність земельні ділянки
на підставі міни, ренти, дарування,
успадкування та інших
цивільно-правових угод.

Пунктом першим статті 193
Господарського кодексу України та
статтею 526 Цивільного кодексу України
передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події (ч. 1
ст. 530 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу
України зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом. Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом. Істотним є таке
порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при
укладенні договору. У разі
односторонньої відмови від договору у
повному обсязі або частково, якщо право
на таку відмову встановлено договором
або законом, договір є відповідно
розірваним або зміненим.

У разі зміни або розірвання договору
зобов'язання змінюється або
припиняється з моменту досягнення
домовленості про зміну або розірвання
договору, якщо інше не встановлено
договором чи не обумовлено характером
його зміни. Якщо договір змінюється або
розривається у судовому порядку,
зобов'язання змінюється або
припиняється з моменту набрання
рішенням суду про зміну або розірвання
договору законної сили (ч. 3 ст. 653 ЦК
України).

Враховуючи те, що відповідач за
отриману від позивача спірну земельну
ділянку станом на момент прийняття
судового рішення не розрахувався, що
підтверджується листами ПАТ
«Діамантбанк» № 09072014/1 від 09.07.2014 та
№14112014/1 від 14.11.2014, суд дійшов висновку
про правомірність вимоги позивача про
розірвання договору купівлі-продажу
земельної ділянки від 16.03.2012,
укладеного між Товариством з обмеженою
відповідальністю «НТК зварювального
обладнання та технологій» та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Дослідний завод
зварювальних матеріалів», предметом
якого є земельна ділянка, загальною
площею 1,7899 га, кадастровий номер
:03:008:0084, цільове призначення: для
ведення особистого селянського
господарства, склад угідь: рілля, який
посвідчений Бобковим О.В., приватним
нотаріусом Васильківського районного
нотаріального округу Київської
області, зареєстрований в реєстрі за №
499 на підставі ст. 651 Цивільного кодексу
України.

Водночас, суд звертає увагу сторін, що з
урахуванням частини другої статті 124
Конституції України та Рішення
Конституційного Суду України від 09.07.2002
№ 15-рп/2002 у справі № 1-2/2002) приписи
статті 188 ГК України та статті 11 ГПК
України не позбавляють сторону
договору права на звернення до суду з
вимогою про зміну або розірвання
договору без дотримання порядку
досудового врегулювання спору.

Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до статей 44, 49 ГПК України,
покладаються судом на відповідача, у
розмірі однієї немайнової вимоги, а
саме 1 218,00 грн.

Відповідно до п.5.2. постанови пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу украъни"
питання про повернення сплаченої суми
судового збору вирішується
господарським судом за результататми
розглдяу відповідних матеріалів, у
тому числі й за відсутності заяви
(клопотання) сторони чи іншого учасника
судового процесу про повернення суми
судового збору.

Судом встановлено, що позивачем
заявлено одну позовну вимогу
немайнового характеру про розірвання
договору, проте оплачено 3 045, 00 грн.
судового збору.

Враховуючи те, що позивач безпідставно
сплатив до Державного бюджету України
1827, 00 грн. судового збору, суд дійшов
висновку про повернення позивачу 1 827,00
грн. надмірно сплачено судового збору.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України,
суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Розірвати договір купівлі-продажу
земельної ділянки від 16.03.2012, укладений
між Товариством з обмеженою
відповідальністю «НТК зварювального
обладнання та технологій» (03045, м. Київ,
вул. Новопирогівська, буд. 66, офіс 105,
ідентифікаційний код: 36677278) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Дослідний завод
зварювальних матеріалів» (08623, Київська
обл., Васильківський район, смт.
Калинівка, вул. Леніна, буд. 57,
ідентифікаційний код 38093767), предметом
якого є земельна ділянка, загальною
площею 1,7900 га, яка розташована за
адресою: Київська область,
Васильківський район, Глевахівська
селищна рада, кадастровий номер
:03:008:0084, цільове призначення: для
ведення особистого селянського
господарства, склад угідь: рілля, який
посвідчений Бобковим О.В., приватним
нотаріусом Васильківського районного
нотаріального округу Київської
області, зареєстрований в реєстрі за №
499.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дослідний завод
зварювальних матеріалів» (08623, Київська
обл., Васильківський район, смт.
Калинівка, вул. Леніна, буд. 57,
ідентифікаційний код: 38093767) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «НТК зварювального
обладнання та технологій» (03045, м. Київ,
вул. Новопирогівська, буд. 66, офіс 105,
ідентифікаційний код: 36677278) 1 218 (одну
тисячу двісті вісімнадцять гривень) 00
коп. судового збору.

4. Повернути Товариству з обмеженою
відповідальністю «НТК зварювального
обладнання та технологій» (03045, м. Київ,
вул. Новопирогівська, буд. 66, офіс 105,
ідентифікаційний код: 36677278) судовий
збір у розмірі 1827 (одну тисячу вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп., сплачений та
перерахований до Державного бюджету
України згідно квитанції №226 від 12.06.2014

5. Видати накази після набрання рішення
законної сили.

Рішення господарського суду
Київської області набирає законної
сили після закінчення десятиденного
строку з дня його належного оформлення
і підписання та може бути оскаржено в
апеляційному або касаційному порядку.

Суддя
В.М. Антонова

Дата підписання 19.11.2014 р