ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2014 р.
Справа № 922/3552/14

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Бондаренко В.П., суддя
Івакіна В.О., суддя Россолов В.В.,

при секретарі Кузнєцовій І.В.,

за участю представників:

позивача (ТОВ "Компанія Укрнафтомаш") -
Варибрус В.А. - дов. б/н від 01.07.2014р.,

відповідача (ТОВ "ППН - Трейд") -
Пархоменко О.О. - дов. б/н від 05.09.2014р.,

третьої особи (ПП "РЕМ") - Федоров О.В. -
дов. б/н від 14.10.2014р.,

третьої особи (СТ "ЖБК "Авантаж") - не
з'явився,

третьої особи (ТОВ "Рексон") - Тітов В.О. -
виписка з ЄДР від 21.08.2009р.,

третьої особи (ТОВ "У.С.К.") - Рум'янцева
І.І. - дов. б/н від 01.09.2014р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційні скарги третьої особи, яка
заявляє самостійні вимоги на предмет
спору, ТОВ "Рексон", (вх. №2974Х/1-9), третьої
особи, яка заявляє самостійні вимоги на
предмет спору, ТОВ "У.С.К.", (вх. №3056Х/1-9),
відповідача, ТОВ "ППН - Трейд", (вх.
№3057Х/1-9), третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, ПП
"Рем", (вх. №3058Х/1-9) на рішення
господарського суду Харківської
області від 18.09.2014 р. у справі № 922/3552/14,

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія
Укрнафтомаш", м. Мерефа, Харківська обл.,

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ППН - Трейд", м.
Харків,

про витребування майна із чужого
незаконного володіння,

треті особи, що не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача: 1) Приватне
підприємство "РЕМ", м. Мерефа,
Харківська обл., 2) Споживче товариство
"Житлово-будівельний кооператив
"Авантаж", м. Харків,

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Рексон", м. Харків,

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія
Укрнафтомаш", м. Мерефа, Харківська обл.,

про визнання права власності, -

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "У.С.К.", м. Харків,

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія
Укрнафтомаш", м. Мерефа, Харківська обл.,

про визнання права користування, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду
Харківської області від 18.09.2014 р. (суддя
Денисюк Т.С.) позов ТОВ "Компанія
Укрнафтомаш" до ТОВ "ППН-Трейд"
задоволено повністю. Витребувано з
чужого незаконного володіння, а саме
ТОВ "ППН-Трейд" на користь ТОВ "Компанія
Укрнафтомаш" блочно-модульну установку
переробки вуглеводневої сировини
УПУС-40, заводський номер 08, з технічними
характеристиками згідно паспорта
виробника. Стягнуто з ТОВ "ППН-Трейд" на
користь ТОВ "Компанія Укрнафтомаш" 19880,00
грн. судового збору за подання позову
та 1827,00 грн. судового збору за розгляд
заяви про забезпечення позову. В позові
ТОВ "Рексон" до ТОВ "Компанія
"Укрнафтомаш" про визнання права
власності на блочно-модульну установку
переробки вуглеводневої сировини
(УПУС-40) відмовлено повністю. В позові
ТОВ "У.С.К." до ТОВ "Компанія Укрнафтомаш"
про визнання права користування
блочно-модульною установкою переробки
вуглеводневої сировини (УПУС-40)
відмовлено повністю.

ТОВ "Рексон" з рішенням суду першої
інстанції не погодився та подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення господарського суду
Харківської області від 18.09.2014р. у
справі № 922/3552/14 в повному обсязі та
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог ТОВ
"Компанія Укрнафтомаш" до ТОВ
"ППН-Трейд" про витребування майна
відмовити повністю, задовольнити
позовні вимоги третьої особи, яка
заявляє самостійні вимоги на предмет
спору ТОВ "Рексон", визнати за ТОВ
"Рексон" право власності на
блочно-модульну установку переробки
вуглеводневої сировини (УПУС-40),
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм чинного законодавства.

ТОВ "У.С.К." з рішенням суду першої
інстанції також не погодився та подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення господарського суду
Харківської області від 18.09.2014р. у
справі № 922/3552/14 та прийняти нове
рішення, яким у задоволенні позовних
вимог ТОВ "Компанія Укрнафтомаш" до ТОВ
"ППН-Трейд" про витребування майна
відмовити, задовольнити позовні вимоги
третьої особи, яка заявляє самостіні
вимоги на предмет спору ТОВ "У.С.К.",
визнати за ТОВ "У.С.К." право
користування блочно-модульною
установкою переробки вуглеводневої
сировини (УПУС-40), посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
чинного законодавства.

ТОВ "ППН - Трейд" також звернулося до
Харківського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення господарського суду
Харківської області від 18.09.2014р. у
справі № 922/3552/14 та прийняти нове
рішення, яким у задоволенні позовних
вимог ТОВ "Компанія Укрнафтомаш" до ТОВ
"ППН-Трейд" про витребування майна
відмовити, посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм чинного
законодавства.

ПП "Рем" подало до Харківського
апеляційного господарського суду
також апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення господарського суду
Харківської області від 18.09.2014р. у
справі № 922/3552/14 та прийняти нове
рішення, яким у задоволенні позовних
вимог ТОВ "Компанія Укрнафтомаш" до ТОВ
"ППН-Трейд" про витребування майна
відмовити, посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм чинного
законодавства.

ТОВ "Компанія Укрнафтомаш" надало суду
відзив на вищевказані апеляційні
скарги, в якому просить суд залишити
апеляційні скарги без задоволення, а
рішення господарського суду
Харківської області від 18.09.2014р. -
залишити без змін. Вважає, що доводи,
викладені в апеляційних скаргах, є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню, а рішення суду
першої інстанції законним та таким, що
прийнято у відповідності з нормами
чинного законодавства.

Враховуючи те, що судом апеляційної
інстанції створено всі необхідні умови
для встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства, вжито заходи для
належного повідомлення сторін про час
та місце розгляду справи, проте третя
особа (СТ "ЖБК "Авантаж") не скористалася
своїми правами, передбаченими статтею
22 ГПК України та виходячи з того, що
явка сторін не визнавалася
обов'язковою судом апеляційної
інстанції, а участь в засіданні суду (як
і інші права, передбачені статтею 22 ГПК
України) є правом, а не обов'язком
сторін, колегія суддів вважає за
можливе розглянути справу без участі
вищевказаної особи за наявними у ній
матеріалами у відповідності до статті
75 Господарського процесуального
кодексу України.

Зважаючи на те, що в провадженні
Харківського апеляційного
господарського суду знаходяться
чотири апеляційні скарги на одне і те ж
рішення господарського суду
Харківської області від 18.09.2014р. по
справі №922/3552/14, колегія суддів вважає
за необхідне прийняти їх до спільного
розгляду та об'єднати в одне апеляційне
провадження.

Дослідивши матеріали справи, а також
викладені в апеляційних скаргах доводи
та відзиву на них, перевіривши
правильність застосування
господарським судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, а також повноту встановлення
обставин справи та відповідність їх
наданим доказам, та повторно
розглянувши справу в порядку ст. 101 ГПК
України, колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду
встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
між позивачем та відповідачем була
досягнута домовленість про здійснення
господарської діяльності, пов'язаної з
переробкою вуглеводневої сировини на
території Чернігівської області за
допомогою установки - УПУС-40 заводський
номер 08, виробником та власником якої є
позивач. З цією метою єдиний засновник
позивача і його директор Астаф'єв
Андрій Адольфович придбав за 10 000,00
грн. 33% корпоративних прав у вигляді
частки у статутному капіталі ТОВ
"ППН-Трейд", що у грошовій сумі складає 4
256 680,00 грн. на підставі договору
купівлі-продажу (відступлення) частки
від 06.02.2012р. та акту приймання-передачі
частки від 06.02.2012р.

На підставі договору перевезення
вантажу б/н від 10.10.2011р., укладеного між
позивачем та ФОП Газізов Ф.В. та акту №
5/12 від 30.12.2011р. до цього договору, спірна
установка була перевезена до м. Варви
Чернігівської області, що
підтверджується листом перевізника
ФОП Газізова Ф.В. від 03.01.2012р.

Згідно укладеного між позивачем та
відповідачем договору на монтаж та
установку обладнання (УПУС-40) установка
з переробки вуглеводневої сировини в
смт. Варва, Чернігівської області № 1-2012
від 21.01.2012р., позивач здійснив монтаж та
установку обладнання УПУС-40, про що
свідчать акти здачі-прийняття робіт
(надання послуг) № ОУ-0000001 від 11.10.2012р. на
суму 32 800,00 грн., № ОУ-0000002 від 23.10.2012р. на
суму 38 800,00 грн. та № ОУ-0000003 від 29.10.2012р.
на суму 34 175,00 грн. Крім того, з наказу
позивача № 5-к від 27.01.2012р. вбачається
направлення у відрядження до ТОВ
"ППН-Трейд", смт. Варва, Чернігівської
області для виконання монтажних робіт
працівників позивача.

Також судом першої інстанції
встановлено, що серед видів діяльності
позивача є виробництво інших машин і
устаткування спеціального та
загального призначення, виробництво
продуктів нафтоперероблення, ремонт і
технічне обслуговування машин і
устаткування промислового
призначення, установлення і монтаж
машин і устаткування.

Виробництво блочно-модульних
установок переробки вуглеводневої
сировини здійснюється позивачем на
підставі Технічних умов ТУ У
29.2-1-2002 від 18.12.2002р. та отриманих у
Територіальному управлінні
Держгірпромнагляду по Харківській
області дозволу на виконання робіт
підвищеної небезпеки № 498.11.63 - 29.56.1 від
12.07.2011р. та дозволу № 570.13.63 від 21.08.2013р.
Згідно Паспорту (інструкції з
експлуатації) блочно-модульної
установки переробки вуглеводневої
сировини УПУС-40, установка має
заводський номер 08.

Калькуляцією вартості виробництва
продукції № КА-3 від 28.12.2011р. визначено,
що загальна собівартість спірної
установки УПУС-40 складає 1 749 267,56 грн., з
яких 993 902,02 грн. витрачено позивачем на
придбання матеріалів та устаткування.
Придбання позивачем матеріалів та
устаткування для будівництва спірної
установки згідно зазначеної
калькуляції підтверджується
видатковими накладними.

Висновком № 733 судової економічної
експертизи по кримінальному
провадженню № 0000352 Полтавського
відділення Харківського
науково-дослідного інституту судових
експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса
від 02.09.2014р. підтверджено
оприбуткування спірної установки в
бухгалтерському обліку ТОВ "Компанія
"Укрнафтомаш" по рахунку 26 "Готова
продукція" за 1 півріччя 2014 року
вартістю 1 749 267,00 грн. Дані
калькуляції розрахунку вартості
виробництва блочно-модульної
установки переробки вуглеводневої
сировини "УПУС-40", заводський номер 08, а
саме, в частині матеріальних витрат,
документально підтверджуються
первинними документами на закупівлю
матеріалів ТОВ "Компанія "Укрнафтомаш".
Також, підтверджена даним висновком
фактична вартість матеріальних витрат
ТОВ "Компанія "Укрнафтомаш" у складі
собівартості блочно-модульної
установки переробки вуглеводневої
сировини "УПУС-40", заводський номер 08,
яка становить 993 902,02 грн. та загальна
собівартість установки, яка становить 1
749 267,00 грн.

Крім того, матеріали справи свідчать,
що за увесь час діяльності позивача
було виготовлено вісімнадцять
установок переробки вуглеводневої
сировини (УПУС), що підтверджується
листом № 1 від 15.09.2014р. про перелік
фактично вироблених за весь час
діяльності позивача з 2010 року. При
цьому, шістнадцять з них, були
експортовані з України, що
підтверджується вантажними митними
деклараціями наданими до матеріалів
справи, а установка модифікації УПУС-40
вироблена тільки одна і має заводський
номер 08.

Як свідчить протокол загальних зборів
учасників ТОВ "ППН-Трейд" № 07-07/14 від
07.07.2014 року Астаф'єв А.А. був виключений
зі складу ТОВ "ППН-Трейд" на підставі ст.
64 Закону України "Про господарські
товариства".

Суд першої інстанції правомірно
встановив, що договірні відносини між
позивачем та відповідачем з приводу
відчуження спірної установки УПУС-40 на
користь відповідача чи передачі на неї
права користування відсутні, а тому,
позивач не може скористатися своїми
правами як власника, передбаченими
ст.ст. 317, 320 Цивільного кодексу України,
оскільки установка перебуває без
відповідної правової підстави на
території відповідача за адресою
Чернігівська область, смт. Варва, на
земельній ділянці, кадастровий номер
якої :07:000:0148.

Статтею. 387 ЦК України встановлено, що
власник має право витребувати своє
майно від особи, яка незаконно, без
відповідної правової підстави
заволоділа ним.

Під незаконним володінням розуміється
усяке фактичне володіння річчю, якщо
воно не має правової підстави або
правова підстава якого відпала, або
правова підстава недійсна.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1212 ЦК України
особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події.

Положення цієї глави застосовуються
також до вимог про: 1) повернення
виконаного за недійсним правочином; 2)
витребування майна власником із чужого
незаконного володіння; 3) повернення
виконаного однією із сторін у
зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди
особою, яка незаконно набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої
особи (ч. 3 ст. 1212 ЦК України).

Враховуючи все вищевикладене, суд
першої інстанції правомірно дійшов до
висновку про те, що вимоги позивача про
витребування спірної установки з
чужого незаконного володіння
відповідача є обґрунтованими та
такими, що підтверджені матеріалами
справи.

Також суд першої інстанції дійшов до
обґрунтованого висновку про відмову в
задоволенні позовних вимог третіх
осіб, які заявляють самостійні вимоги
на предмет спору - ТОВ "Рексон" та ТОВ
"У.С.К.".

Так, як вважає ТОВ "Рексон" він є
власником спірної установки на
підставі укладеного ним договору
поставки № 13-02/14 від 13.02.2014р. з СТ "ЖБК
"Авантаж", за умовами якого СТ "ЖБК
"Авантаж" здійснило постачання
блочно-модульної установки переробки
вуглеводневої сировини УПУС-40 ТОВ
"Рексон", про що свідчить видаткова
накладна № 021701 від 17.02.2014 року на суму 320
000,00 грн. Цього ж дня ТОВ „Рексон"
здійснило оприбуткування установки у
бухгалтерському обліку.

В свою чергу, ТОВ "У.С.К." вважає себе
правомірним користувачем спірної
установки на підставі договору оренди
установки, укладеного 13.02.2014р. з ТОВ
"Рексон" та акту приймання - передачі
від 18.02.2014р. до вказаного договору. Крім
того, як стверджує ТОВ "У.С.К." на протязі
з 30.12.2011р. по 11.02.2014р. було власником
спірної установки. Зокрема, на підставі
договору поставки № 1 від 30.12.2011р.,
укладеним з ПП "Рем" та оформленої
накладної № 4 від 30.12.2011р. на суму 320 000,00
грн. ТОВ "У.С.К." набуло право власності
на спірну установку. В подальшому, як
стверджує ТОВ "У.С.К." право власності на
спірну установку набуло СТ "ЖБК
"Авантаж" згідно з умовами договору
застави рухомого майна від 2012.2012р. (акт
приймання-передачі заставного майна у
власність заставодержателя від
12.02.2014р.).

Відповідно до ст. 3 Господарського
кодексу України під господарською
діяльністю у цьому Кодексі розуміється
діяльність суб'єктів господарювання у
сфері суспільного виробництва,
спрямована на виготовлення та
реалізацію продукції, виконання робіт
чи надання послуг вартісного
характеру, що мають цінову
визначеність. Господарська діяльність,
що здійснюється для досягнення
економічних і соціальних результатів
та з метою одержання прибутку, є
підприємництвом, а суб'єкти
підприємництва - підприємцями.

Згідно зі ст. 42 Господарського кодексу
України підприємництво - це самостійна,
ініціативна, систематична, на власний
ризик господарська діяльність, що
здійснюється суб'єктами
господарювання (підприємцями) з метою
досягнення економічних і соціальних
результатів та одержання прибутку.

Таким чином, діяльність усіх осіб, що
здійснюють підприємницьку діяльність
має бути спрямована на отримання
прибутку.

Проте, як правильно встановлено судом
першої інстанції, з наданих третіми
особами договорів вбачається, що
нібито відчуження права власності на
спірну установку здійснювалося ними
один одному за однією і тією ж вартістю
320 000,00 грн., тобто без наміру отримання
прибутку. Жодних доказів відплатності
за вказаними правочинами третіми
особами також не надано.

В апеляційних скаргах апелянти
посилаються на укладений між ПП "Рем" та
ТОВ "Компанія "Укрнафтомаш" договір
підряду на виготовлення продукції з
матеріалів замовника від 05.12.2011р.

Як свідчить висновок експерта
Чернігівського відділення Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз № 2518-2520/14-24 від 03.09.2014р., який
був наданий позивачем до матеріалів
справи, за результатами проведення
судово-почеркознавчої експертизи
підпис від імені Астаф'єва А.А. в графі
"За подрядчика Руководитель" в договорі
підряду на виготовлення продукції із
матеріалів замовника від 05.12.2011р.
ймовірно виконаний не Астаф'євим А.А., а
іншою особою.

Крім того, судова колегія вважає за
необхідне зазначити, що договір
підряду на виготовлення продукції з
матеріалів замовника від 05.12.2011р.
передбачає, що матеріали та
комплектуючи вироби на виготовлення
установки УПУС - 40 мали бути надані ПП
"Рем". Однак, первинні документи на
придбання матеріалів та комплектуючих
виробів свідчать, що вони придбавалися
позивачем у інших осіб. Вказане
підтверджується і висновком судової
економічної експертизи, у якому
зазначено, що загальна вартість витрат
тільки на матеріали становить 993 902,02
грн., а загальна собівартість установки
- 1 749 267,00 грн., що значно перевищує суму у
320 000,00 грн., за яку здійснювалася
передача третіми особами права
власності один одному.

Разом з тим, в матеріалах справи
відсутні докази виготовлення ТОВ
"Компанія "Укрнафтомаш" іншої установки
переробки вуглеводневої сировини
УПУС-40, яка перебуває на території
України, окрім установки з заводським
номером 08, яка була доставлена та
змонтована ТОВ "Компанія "Укрнафтомаш"
у м. Варва, Чернігівської області та
зараз визначена речовим доказом у
кримінальному провадженні № 0000352
за постановою від 08.07.2014 р. начальника
відділу СУ УМВС України в
Чернігівській області.

За таких обставин, судова колегія
дійшла висновку, що жодних аргументів
та обставин, що могли б бути підставою
для скасування оскаржуваного судового
рішення, заявниками апеляційних скарг
не наведено, доводи апеляційних скарг
не знайшли підтвердження в матеріалах
справи.

Колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду
повністю погоджується із висновками
суду першої інстанції та вважає, що при
прийнятті оскаржуваного рішення
місцевий господарський суд дав належну
правову оцінку наявним у матеріалах
справи доказам, через що рішення
господарського суду Харківської
області від 18.09.2014 р. у справі № 922/3552/14
підлягає залишенню без змін, а
апеляційні скарги - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. 105
ГПК України, колегія суддів
Харківського апеляційного
господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні апеляційних скарг
відмовити.

Рішення господарського суду
Харківської області від 18.09.2014 р. у
справі №922/3552/14 залишити без змін.

Повний текст постанови складено
20.11.2014р.

Головуючий суддя
Бондаренко В.П.

Суддя
Івакіна В.О.

Суддя
Россолов В.В.