ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2014 р.
Справа № 911/4208/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Зайця Д.Г., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом Дочірнього підприємства
«Край Проперті», м. Київ

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
Київська область, м. Біла Церква

про стягнення 221933,26 грн.

секретар судового засідання Колісник
Ю.І.

за участю представників:

від позивача: Паславська У.О.
(довіреність №12/14 від 30 вересня 2014
року);

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Дочірнє підприємство «Край Проперті»
(далі - позивач) звернулось до
господарського суду Київської області
з позовом до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення
221933,26 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на неналежне виконання
відповідачем умов договору оренди
№186/МА від 25 червня 2013 року, а саме,
відповідач не повністю сплатив грошові
кошти за орендоване майно, в результаті
чого за ним утворилась заборгованість
в розмірі 104315,18 грн. Додатково, за
прострочення виконання зобов'язання
позивач нарахував пеню в розмірі 2737,65
грн., інфляційні втрати в розмірі 9953,17
грн., 3% в розмірі 2277,10 грн., штраф в
розмірі 37555,00 грн. та неустойку за
невчасне повернення орендованого
майна в розмірі 65095,16 грн.

Провадження у справі порушено
відповідно до ухвали господарського
суду Київської області від 1 жовтня 2014
року та призначено справу до розгляду
на 21 жовтня 2014 року.

Відповідно до ухвали суду від 21 жовтня
2014 року розгляд справи на підставі ст. 77
Господарського процесуального кодексу
України відкладено на 11 листопада 2014
року.

Відповідач, повідомлений про час та
місце розгляду справи ухвалами суду
від 1 жовтня 2014 року та від 21 жовтня 2014
року в судові засідання не з'явився,
витребуваних документів не подав, хоча
був повідомлений належним чином. Суд
вважає за можливе відповідно до ст. 75
ГПК України розглянути справу без
участі відповідача за наявними в ній
матеріалами.

11 листопада 2014 року відповідно до ч. 2
ст. 85 ГПК України у судовому засіданні
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні дані, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем (за договором -
орендодавець) та відповідачем (за
договором орендар) 25 червня 2013 року
укладено договір оренди 186/МА.

Пунктом 1.1 договору встановлено, що
орендодавець передає, а орендар
приймає у строкове платне користування
частину нежилого приміщення (далі -
приміщення), яке знаходиться в
Торгівельно-розважальному центрі (далі
- ТРЦ), розташованому за адресою:
АДРЕСА_1.

Пунктом 1.2 договору передбачено, що
загальна площа приміщення, яке
передається в оренду, складає 58,00 м2.

Відповідно до пункту 2.1 договору строк
оренди у відповідності до умов цього
договору починається з дати передачі
приміщення та підписання сторонами
акту приймання-передачі приміщення в
оренду орендарю і закінчується в
момент підписання сторонами акту
приймання-передачі (повернення)
приміщення орендодавцеві.

Відповідно до пункту 2.4 договору при
припиненні дії цього договору орендар
зобов'язаний повернути приміщення
орендодавцеві за актом
приймання-передачі (повернення)
приміщення не пізніше 2 (двох)
календарних днів з дня припинення дії
договору. При цьому, орендар
зобов'язаний припинити здійснювати
свою комерційну діяльність в
приміщенні в день припинення цього
договору.

Пунктом 3.1 договору встановлено, що за
користування приміщенням орендар
сплачує орендодавцю орендну плату, а
також компенсує комунальні та
експлуатаційні витрати у розмірах та
на умовах, визначених цим договором.
Орендна ставка (орендна плата за 1 м2
приміщення) на момент укладання цього
договору становить 399,50 грн.,
приміщення, що еквівалентно 50,00 доларів
США по офіційному курсу 7,99 грн. за один
долар США на дату укладення цього
договору.

Додатковою угодою №1 від 1 квітня 2014
року сторони погодили, що незалежно від
інших умов розділу 3 договору, орендна
ставка (орендна плата за 1 м2 приміщення)
за період з 1 квітня 2014 року по 31 травня
2014 року включно становить 271,66 грн.

Додатковою угодою №3 від 1 липня 2014 року
сторони погодили, що незалежно від
інших умов розділу 3 договору, орендна
ставка (орендна плата за 1 м2 приміщення)
за період з 1 липня 2014 року по 31 липня 2014
року включно становить 289,00 грн.

Крім того, пунктом 5 додаткової угоди №3
від 1 липня 2014 року сторони погодили, що
дана додаткова угода набирає чинності
з дня її укладення сторонами і діє до 31
липня 2014 року включно.

Згідно пункту 3.2 договору орендар
сплачує орендодавцеві орендну плату за
кожен місяць користування приміщенням
за даним договором у сумі, що
обчислюється: орендна плата =
орендована площа помножена на орендну
ставку на день виставлення рахунка
фактури.

Відповідно до пункту 3.3 договору
орендна плата та інші платежі,
передбачені цим договором, підлягають
сплаті з моменту підписання сторонами
акту приймання-передачі приміщення до
фактичного повернення приміщення
орендодавцеві за актом
приймання-передачі (повернення)
приміщення.

Пунктом 3.4.1 договору передбачено, що у
разі зниження курсу гривні по
відношенню до курсу долара США,
встановленого Національним банком
України, розмір орендної ставки
змінюється шляхом коригування
орендної ставки у сторону її
збільшення.

Пунктом 6.10 договору сторони погодили,
що у випадку, якщо орендар не звільнив
приміщення у строк, визначений п. 2.4
цього договору, орендар сплачує на
користь орендодавця неустойку у
розмірі 200% денної орендної плати за
кожен день прострочення виконання
зобов'язання.

Відповідно до пункту 6.12 договору, якщо
будь-який платіж за даним договором
прострочений на 10 банківських днів,
орендар виплачує орендодавцеві
додатково до простроченої суми пеню за
прострочення в сумі подвійної
облікової ставки НБУ від суми
заборгованості за кожний календарний
день прострочення платежу.

Згідно пункту 6.13 договору у разі, якщо
прострочення платежу триває більше 20
банківських днів, орендар, крім пені,
додатково сплачує орендодавцеві штраф
у розмірі місячної орендної плати за
договором.

Пунктом 8.1 договору встановлено, що
договір набуває чинності з моменту
його підписання сторонами та діє до 30
червня 2014 року.

Судом встановлено, що позивач є
власником майна, частина якого
передана відповідачу в оренду, що
підтверджується договором
купівлі-продажу нежилого будинку від 24
грудня 2004 року, копія якого наявна в
матеріалах справи.

На виконання умов договору позивач
передав, а відповідач прийняв в оренду
приміщення, що підтверджується актом
приймання-передачі від 10 липня 2013 року
(том 1, а.с. 25).

Крім того, між сторонами підписано акти
здачі-приймання виконаних робіт (том 1,
а.с. 32-43), з яких вбачається, що позивач в
період з липня 2013 року по липень 2014 року
надав відповідачу послуги з оренди на
загальну суму 303719,37 грн.

Судом встановлено, що відповідач взяті
на себе зобов'язання належним чином не
виконав, а саме, не повністю сплатив
орендні платежі, в результаті чого за
ним утворилась заборгованість у
розмірі 104315,18 грн.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав.

Судом оглянуто оригінали документів,
залучених до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України.

Згідно приписів статей 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору, вимог ЦК
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України
передбачено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до статті 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу
України до відносин оренди
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу
України за договором найму (оренди)
наймодавець передає або зобов'язується
передати наймачеві майно у
користування за плату на певний строк.

У відповідності до ч. 1 ст. 762 Цивільного
кодексу України за користування майном
з наймача справляється плата, розмір
якої встановлюється договором найму.

Станом на день прийняття рішення у
справі відповідач не повністю виконав
умови договору. Зазначений факт
відповідачем не спростовано. Розмір
заборгованості відповідає фактичним
обставинам справи. Вимога позивача про
стягнення з відповідача
заборгованості, що виникла у
відповідача через порушення умов
договору в розмірі 104315,18 грн. підлягає
задоволенню.

Частиною 1 ст. 230 Господарського кодексу
України передбачено, що штрафними
санкціями у Господарському кодексі
України визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6 ст. 231 Господарського
кодексу України штрафні санкції за
порушення грошових зобов'язань
встановлюються у відсотках, розмір
яких визначається обліковою ставкою
Національного банку України, за увесь
час користування чужими коштами, якщо
інший розмір відсотків не передбачено
законом або договором.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
№543/965-ВР від 22.11.1996 року, платники
грошових коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочення
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені, передбачений статтею 1
цього Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного
Закону.

Розмір пені, нарахованої позивачем у
сумі 2737,65 грн., є обґрунтованим та
підлягає стягненню з відповідача.

Враховуючи, що прострочення платежів
тривало більше 20 банківських днів,
передбачена пунктом 6.13 договору та
заявлена до стягнення з відповідача
сума штрафу у розмірі 37555,00 грн. є
обґрунтованою та підлягає стягненню з
відповідача.

Як вже зазначалось судом, договір
оренди №186/МА від 25 червня 2013 року (з
урахуванням додаткової угоди №3 від 1
липня 2014 року) припинив свою дію 31 липня
2014 року, однак, орендоване приміщення
відповідач фактично повернув позивачу
27 серпня 2014 року, що підтверджується
актом приймання-передачі (повернення)
приміщення від 27 серпня 2014 року (том 1,
а.с. 45), тобто, відповідач прострочив
виконання зобов'язання щодо повернення
орендованого приміщення на 26 днів.

Згідно ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу
України якщо наймач не виконує
обов'язку щодо повернення речі,
наймодавець має право вимагати від
наймача сплати неустойки у розмірі
подвійної плати за користування річчю
за час прострочення.

Отже, враховуючи, що відповідач
прострочив виконання в частині
повернення орендованого приміщення,
заявлена до стягнення з відповідача
неустойка у розмірі 65095,16 грн. є
обґрунтованою та підлягає стягненню з
відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом. Розмір 3% річних у сумі 2277,10
грн. та інфляційних втрат у розмірі 9953,17
грн. є обґрунтованими, тому позовні
вимоги в цій частині підлягають
задоволенню повністю.

Таким чином, позовні вимоги підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст.ст. 44, 49
ГПК України покладаються на
відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити
повністю.

2. Стягнути з Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, код
НОМЕР_1) на користь Дочірнього
підприємства «Край проперті» (01010, м.
Київ, вул. Івана Мазепи, 10, код 24365189) - 104315
(сто чотири тисячі триста п'ятнадцять)
грн. 18 коп. заборгованості, 2737 (дві
тисячі сімсот тридцять сім) грн. 65 коп.
пені, 9953 (дев'ять тисяч дев'ятсот
п'ятдесят три) грн. 17 коп. інфляційних
втрат, 2277 (дві тисячі двісті сімдесят
сім) грн. 10 коп. 3% річних, 37555 (тридцять
сім тисяч п'ятсот п'ятдесят п'ять) грн. 00
коп. штрафу, 65095 (шістдесят п'ять тисяч
дев'яносто п'ять) грн. 16 коп. неустойки
та 4438 (чотири тисячі чотириста тридцять
вісім) грн. 67 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено - 14 листопада 2014
року

Суддя
Д.Г. Заєць