ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2014 р.Справа №
916/1392/13Одеський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Мишкіної М.А.,

суддів Будішевської Л.О., Бєляновського
В.В.

(склад судової колегії сформований
розпорядженням голови суду №2657 від
29.10.2014р.)

при секретарі судового засідання
Бєлянкіній Г.Є.

за участю представників сторін:

від ФОП ОСОБА_1 - ОСОБА_1 -ФОП, ОСОБА_2 - за
довіреністю;

від прокуратури - Лянна О.А. - старший
прокурор відділу прокуратури Одеської
області;

від Інспекції ДАБК в Одеській області -
не з'явився;

від Одеської облдержадміністрації -
Черевиченко Д.О. - за довіреністю

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

на ухвалу господарського суду Одеської
області від 01 жовтня 2014 року про
відмову у задоволенні заяви про
надання відстрочки виконання рішення
господарського суду Одеської області
від 14.10.2013р.

по справі №916/1392/13

за позовом Прокурора
Комінтернівського району Одеської
області в інтересах держави в особі
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області та Одеської обласної
державної адміністрації

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про зобов'язання вчинити певні дії

Сторони належним чином повідомлені про
дату, час та місце розгляду апеляційної
скарги.

В судовому засіданні 13.11.2014р. згідно
ст. 85 ГПК України оголошено вступну та
резолютивну частини постанови.

встановив:

Рішенням господарського суду
Одеської області від 14.10.2013р. (залишеним
без змін постановою Одеського
апеляційного господарського суду від
26.11.2013р.) задоволено позов прокурора
Комінтернівського району Одеської
області в інтересах держави в особі
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області та Одеської обласної
державної адміністрації до Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1, -зобов'язано
ФОП ОСОБА_1 звільнити самовільно
зайняту земельну ділянку площею 0,30га,
яка розташована за адресою АДРЕСА_1.;
зобов'язано ФОП ОСОБА_1 знести за
власний рахунок самовільно збудовані
об'єкти оздоровчо-розважального центру
"Мелодія моря", які розташовані за
адресою: АДРЕСА_1.

01.11.2013р. господарським судом Одеської
області видано наказ про виконання
вищезазначеного рішення.

01.09.2014р. ФОП ОСОБА_1 звернулась до
господарського суду Одеської області з
заявою про надання відстрочки
виконання рішення господарського суду
Одеської області від 14.10.2013р. по справі
№916/1392/13 на строк не більше ніж до
01.03.2015р.

В обґрунтування заяви ФОП ОСОБА_1
зазначила, що виконання рішення суду
потребує значних матеріальних затрат,
оскільки вона сама як жінка не зможе
розібрати двох-поверхові дерев'яні
будинки, розібрати бетонний фундамент
та покриття. ФОП ОСОБА_1 зазначає, що
виконати рішення протягом 7-ми днів ні
фізично, ні матеріально невзмозі. У
зв'язку з цим, відповідач просить суд
відстрочити виконання рішення суду на
строк не менший ніж шість місяців та не
більше ніж до 01.03.2015р. Відповідач вважає
цей строк реальним для добровільного
та самостійного виконання рішення
суду, який не призведе до
невиправданого притягнення до
адміністративної та/або кримінальної
відповідальності по ст.382 КК України, а
також не завдасть шкоди у вигляді
відшкодування витрат виконавчого
провадження та стягнення виконавчого
збору.

Також відповідач просила суд першої
інстанції суд зупинити виконання
рішення господарського суду Одеської
області від 14.10.2013р. по справі №916/1392/13
до вирішення питання про надання
відстрочки.

В поясненнях суду (т.3 а.с.12-13) ФОп ОСОБА_1
зазначає, що житлові приміщення, що
підлягають знесенню, з липня 2014р. за
проханням Южненського відділу охорони
праці та соціального захисту населення
Одеської області заселені вимушеними
переселенцями із зони АТО Донецької
області (11 осіб, з яких четверо - діти),
на доведення чого до матеріалів справи
надані докази.

Ухвалою господарського суду
Одеської області від 01.10.2014р. (суддя
Зайцев Ю.О.) у задоволенні заяви ФОП
ОСОБА_1 про відстрочку виконання
рішення господарського суду Одеської
області від 14.10.2013р. у справі №916/1392/13
відмовлено.

Ухвала суду вмотивована
посиланням на норми ст.121 ГПК України,
роз'яснення, які містяться у п.п.7.1.1, 7.2
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17.10.2012
№9 «Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України» та тим,
що заявником в порушення ст.33 ГПК
України не надано суду жодних доказів
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення суду або роблять
його неможливим.

Суд першої інстанції не прийняв
до уваги подані заявником на
підтвердження обґрунтованості заяви
документи, оскільки надані довідки ПАТ
КБ «ПриватБанк» відносно ФОП ОСОБА_1
не є належним доказом посилань
заявника та не свідчать про
відсутність у відповідача інших
рахунків та, відповідно, грошових
коштів для виконання рішення; щодо
виписного епікризу №28326 із медичної
картки стаціонарного хворого, наданої
ОСОБА_1, суд зауважив, що даний документ
відноситься за часом виконання до
грудня 2013р. та не може прийматись до
уваги при розгляді заяви про
відстрочку виконання рішення, поданої
01.09.2014р. З тих же підстав місцевий
господарський суд не прийняв до уваги
розрахунок податкових зобов'язань з
податку на доходи фізичних осіб за
звітний період - 2013р. та податкову
декларацію про майновий стан і доходи
ФОП ОСОБА_1 за 2013р.

Посилання заявника на те, що у центрі
«Мелодія моря» проживають наразі
переселенці із зони АТО Донецької
області за проханням Южненського
відділу охорони праці та соціального
захисту населення суд не прийняв до
уваги, оскільки посилання ФОП ОСОБА_1
на те, що її будівля є єдиним місцем для
тимчасового проживання переміщених
осіб, не відповідають дійсності. До
того ж, питання розміщення вимушених
переселенців не можуть бути віднесені
судом до переліку виняткових підстав
для відстрочення виконання рішення.

Не погодившись з ухвалою
господарського суду першої інстанції,
ФОП ОСОБА_1 звернулася до Одеського
апеляційного господарського суду із
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати оскаржену ухвалу суду від
01.10.2014р.та постановити нове рішення про
задоволення заяви ФОП ОСОБА_1 про
відстрочку виконання рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги
скаржник зазначає, що оскаржена ухвала
постановлена з порушенням норм
процесуального права та підлягає
скасуванню з наступних підстав:

- ФОП ОСОБА_1 та її представник не були
належним чином повідомлені про час та
дату слухання справи, незважаючи на
обов'язок суду щодо належного
повідомлення сторін, у зв'язку з чим
судді Зайцеву Ю.О. було заявлено відвід;

- на підтвердження відсутності коштів
ФОП ОСОБА_1 була надана довідка ПАТ КБ
«Приватбанк» від 01.10.2014р., згідно якої
баланс по рахунку ФОП ОСОБА_1
негативний. Проте з незрозумілих
підстав суд визнав цей доказ
неналежним, оскільки на думку судді
Зайцева Ю.О. це не свідчить про
відсутність у відповідача інших
рахунків та, відповідно, грошових
коштів для виконання рішення;

- судом першої інстанції не було
взято до уваги, що у ФОП ОСОБА_1 на
території оздоровчо-розважального
центру «Мелодія моря» проживають
вимушені переселенці із зони АТО
Донецької області. Так, на думку судді
Зайцева Ю.О. це питання не може бути
віднесено судом до переліку виняткових
підстав для відстрочення виконання
рішення. Але неможливо передбачити
початок бойових дій в країні і висновок
головуючого судді з цього приводу є
винятковим цинізмом.

Крім того, в апеляційній скарзі ФОП
ОСОБА_1 містилися клопотання про
відновлення строку на апеляційне
оскарження ухвали та про зупинення
виконання рішення господарського суду
Одеської області від 14.10.2013р. по №916/1392/13
на час розгляду апеляційної скарги.

Ухвалою Одеського апеляційного
господарського суду від 31.10.2014р.
відновлено ФОП ОСОБА_1 пропущений
процесуальний строк на подання
апеляційної скарги; прийнято
апеляційну скаргу до провадження та
призначено її до розгляду у судовому
засіданні; відмовлено у задоволенні
клопотання ФОП ОСОБА_1 про зупинення
виконання рішення господарського суду
Одеської області від 14.10.2013р. по справі
№916/1392/13 на час розгляду апеляційної
скарги.

13.11.2014р. Одеська облдержадміністрація
подала суду апеляційної інстанції
відзив, в якому просила відстрочити
виконання рішення господарського суду
Одеської області від 14.10.2013р. по справі
№916/1392/13 до 01.04.2015р.

В засіданні суду апеляційної інстанції
скаржник, її представник та
представник Одеської
облдержадміністрації підтримали
вимоги апеляційної скарги та просили
її задовольнити.

Прокурор заперечувала проти доводів
та вимог апеляційної скарги з підстав
законності та обґрунтованості
оскарженої ухвали.

Інспекція ДАБК в Одеській області
свого представника в засідання суду
апеляційної інстанції не направила.

Перевіривши матеріали справи,
заслухавши пояснення учасників
судового процесу, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку про наявність підстав
задоволення скарги виходячи з
наступного.

Згідно із ст.101 ГПК України у процесі
перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Додаткові докази
приймаються судом, якщо заявник
обґрунтував неможливість їх подання
суду першої інстанції з причин, що не
залежали від нього. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ч.5 ст.106 ГПК України
апеляційні скарги на ухвали місцевого
господарського суду розглядаються в
порядку, передбаченому для розгляду
апеляційних скарг на рішення місцевого
господарського суду.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.121 ГПК України,
при наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора і у
виняткових випадках, залежно від
обставин справи, може відстрочити або
розстрочити виконання рішення, ухвали,
постанови, змінити спосіб та порядок їх
виконання. Про відстрочку або
розстрочку виконання рішення, ухвали,
постанови, зміну способу та порядку їх
виконання виноситься ухвала, яка може
бути оскаржена у встановленому
порядку. В необхідних випадках ухвала
надсилається установі банку за
місцезнаходженням боржника або
державному виконавцю.

Зі змісту вищезазначеної статті
вбачається, що заява про відстрочку
виконання рішення суду повинна містити
викладення обставин та обґрунтування
причин, що унеможливлюють чи
ускладнюють виконання рішення, а також
докази, які підтверджують обставини,
викладені в заяві, щодо неможливості чи
ускладнення виконання рішення.

При цьому, слід мати на увазі, що чинним
ГПК України не визначено переліку
обставин, які свідчать про
неможливість виконання рішення чи
ускладнюють його виконання, тому суд
оцінює докази, що підтверджують
зазначені обставини, за правилами ст.43
ГПК, тобто за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Підставою для відстрочки, розстрочки,
зміни способу та порядку виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
строк або встановленим господарським
судом способом.

Відповідно до роз'яснень, які
містяться у п.п.7.1.1, п.7.1 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України №9 від 17.10.2012р. «Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України» господарський суд на підставі
статті 121 ГПК має право за заявою
сторони, державного виконавця,
прокурора або за власною ініціативою у
виняткових випадках залежно від
обставин справи відстрочити,
розстрочити виконання рішення, ухвали,
постанови (далі - рішення), змінити
спосіб та порядок їх виконання.
Оскільки згадана стаття не обмежує
відповідне право господарського суду
певним строком, воно може бути
реалізоване у будь-який час після
набрання рішенням законної сили і до
його фактичного повного виконання, в
межах строку пред'явлення наказу до
виконання. Також не обмежується право
заявника на повторне звернення з
відповідною заявою, якщо вона вже
розглядалася судом.Застосовуючи
заходи, передбачені статтею 121 ГПК,
господарські суди повинні мати на
увазі таке. Відстрочка - це відкладення
чи перенесення виконання рішення на
новий строк, який визначається
господарським судом. Наприклад,
відстрочка може надаватись за
рішенням, у якому господарським судом
визначено певний строк звільнення
приміщення, повернення майна тощо.

Згідно із п.7.2 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №9 від
17.10.2012р. «Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України»
підставою для відстрочки, розстрочки,
зміни способу та порядку виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
визначений строк або встановленим
господарським судом способом. При
цьому слід мати на увазі, що згоди
сторін на вжиття заходів, передбачених
статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і
господарський суд законодавчо не
обмежений будь-якими конкретними
термінами відстрочки чи розстрочки
виконання рішення. Проте, вирішуючи
питання про відстрочку чи розстрочку
виконання рішення, зміну способу і
порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

При розгляді заяви ФОП ОСОБА_1 суд
першої інстанції дійшов висновку про
відсутність підстав для надання
відстрочки виконання рішення
господарського суду Одеської області
від 14.10.2013р. у справі №916/1392/13.

Суд апеляційної інстанції не
погоджується з висновком місцевого
господарського суду виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.1 ст.33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи, на
підтвердження обґрунтованості своєї
заяви ФОП ОСОБА_1 в додатки до заяви
було надано низку документів, які
підтверджують скрутне матеріальне
становище та неможливість виконання на
даний час рішення господарського суду
Одеської області від 14.10.13р., а саме:
належним чином засвідчені копії
довідок ПАТ КБ «Приватбанк» про рух
коштів на рахунку ОСОБА_1 за проміжок
часу з 01.01.2014р. по 30.09.2014р., відповідно до
яких станом на 01.10.2014р. залишок на
рахунку ОСОБА_1 №7170 є негативним
та складає -6928,07грн.

Суд першої інстанції не прийняв до
уваги вищезазначені довідки
посилаючись на те, що ці довідки не є
належним доказом посилань заявника та
не свідчать про відсутність у
відповідача інших рахунків та,
відповідно, грошових коштів для
виконання рішення.

Проте на думку суду апеляційної
інстанції довідки ПАТ КБ «Приватбанк»
у розумінні норм ч.1 ст.33 ГПК України є
належними доказами обґрунтованості
заяви ФОП ОСОБА_1

Крім того, під час апеляційного
перегляду оскаржуваної ухвали ФОП
ОСОБА_1 подала суду апеляційної
інстанції копію довідки ДПІ у м.Южному
ГУ Міндоходів в Одеській області
№4803/10/15-33-18.05.02 від 22.10.20114р., відповідно
до якої, скаржниця, крім ПАТ КБ
«Приватбанк» має відкриті банківські
рахунки у наступних установах: АТ
«УкрСиббанк», АТ «Імексбанк», ПАТ
«Альфа-Банк» у м.Києві.

Відповідно до довідок АТ «УкрСиббанк»,
ПАТ «Імексбанк» та виписки ПАТ
«Альфа-Банк» рух коштів по рахунках ФОП
ОСОБА_1 не відбувався за період:

- АТ «УкрСиббанк» з 29.02.2012р. по 30.10.2014р. та
залишок коштів на рахунку складає 0грн;

- ПАТ «Імексбанк» з 01.11.2013р. по 29.10.2014р.;

- ПАТ «Альфа-Банк» з 01.07.2014р. по 21.10.2014р.,
залишок власних коштів на рахунку -
0грн.

Отже заявником доведено належними
доказами відсутність на її рахунках
грошових коштів станом на дату
розгляду заяви про відстрочку
виконання рішення суду та перегляду
оскаржуваної ухвали в апеляційному
порядку.

В частині необхідності врахування
матеріального інтересу позивача під
час розгляду заяви про надання
відстрочки рішення суду, суд
апеляційної інстанції зазначає, що
представником Одеської обласної
державної адміністрації в судовому
засіданні 13.11.2014р. було надано суду
апеляційної інстанції відзив по
справі, в якому містилось прохання
відстрочити виконання рішення
господарського суду Одеської області
від 14.10.2013р. до 01.04.2015р.

В обґрунтування такої позиції Одеська
облдержадміністрація зазначила, що
наразі на території
оздоровчо-розважального центру
«Мелодія моря» тимчасово розміщені
громадяни, які покинули місце
проживання з районів проведення
антитерористичної операції, що
підтверджується довідками Управління
праці та соціального захисту населення
Южненської міської ради та Одеською
облдержадміністрацією вживаються
заходи щодо нового розміщення
вищезазначених громадян, які наразі
проживають на території
оздоровчо-розважального центру
«Мелодія моря».

Колегія суддів відзначає, що докази
проживання на території
оздоровчо-розважального центру
«Мелодія моря» громадян, які залишили
зону проведення антитерористичної
операції - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
(2013р.н.), ОСОБА_8 (2014р.н.), ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_15 були надані ФОП ОСОБА_1 суду
першої інстанції в додатки до заяви про
надання відстрочки виконання рішення
суду, проте місцевий господарський суд
не прийняв їх до уваги, не
обґрунтувавши при цьому виходячи з
вимог ст.121 ГПК України, чому вказану
обставину не слід вважати винятковою
та такою, що ускладнює виконання
рішення про знесення самовільно
збудованих об'єктів розважального
центру «Мелодія моря».

Колегія суддів вважає, що подані
заявником докази (т.3, а.с.14-46) є
доказами у розумінні ст.ст.32,34 ГПК
України наявності виняткових обставин,
з якими процесуальний закон пов'язує
реалізацію господарським судом права
відстрочити виконання ухваленого
рішення, оскільки вказані заявником
обставини мають надзвичайний характер.

Відповідно до ст.3 Конституції України
людина, її життя і здоров'я, честь і
гідність, недоторканність і безпека
визнаються в Україні найвищою
соціальною цінністю. Права і свободи
людини та їх гарантії визначають зміст
і спрямованість діяльності держави.
Держава відповідає перед людиною за
свою діяльність. Утвердження і
забезпечення прав і свобод людини є
головним обов'язком держави.

Статтею 47 Конституції України
встановлено: «Кожен має право на житло.
Держава створює умови, за яких кожний
громадянин матиме змогу побудувати
житло, придбати його у власність або
взяти в оренду. Громадянам, які
потребують соціального захисту, житло
надається державою та органами
місцевого самоврядування безоплатно
або за доступну для них плату
відповідно до закону. Ніхто не може
бути примусово позбавлений житла
інакше як на підставі закону за
рішенням суду».

В матеріалах справи відсутні
документальні докази на підтвердження
альтернативних способів забезпечення
житлом осіб, що проживають у житлових
приміщеннях розважального центру
«Мелодія моря», тобто вжиття державою
заходів із соціального захисту цих
вимушених переселенців із зони АТО.

За таких обставин, апеляційний
господарський суд визнає
необґрунтованими висновки суду першої
інстанції щодо невідповідності
дійсності зазначених заявницею
обставин, що ускладнюють виконання
рішення.

На спростування доводів боржника,
підтверджених документально, стосовно
неможливості виконати наразі рішення
суду внаслідок відсутності доходів від
підприємницької діяльності,
проживання на території розважального
центру «Мелодія моря» наразі громадян,
які залишили місце проживання в
районах проведення антитерористичної
операції, стягувачем не надано
будь-яких ґрунтовних заперечень та
доказів.

Прокурор, заперечуючи проти надання
відстрочки, не надає доказів стосовно
того, що наразі виконання рішення
господарського суду Одеської області
від 14.10.2013р. у звичайні строки не
призведе до істотного порушення права
вимушених переселенців на проживання
взимку в житлових приміщеннях за
відсутності можливості повернення до
місця проживання в умовах проведення
на території Донецької області
антитерористичної операції (АТО).

Враховуючи викладене у сукупності,
колегія суддів вважає, що оскаржувана
ухвала про відмову у задоволенні заяви
ФОП ОСОБА_1 про відстрочку виконання
рішення господарського суду Одеської
області від 14.10.2013р. у справі №916/1392/13
постановлена з невідповідністю
висновків суду обставинам, що мали
значення для вирішення питання про
надання відстрочки виконання рішення
суду від 14.10.2013р., неправильним
застосуванням норм процесуального
права, що є підставою для скасування
ухвали господарського суду Одеської
області від 01.10.2014р. з прийняттям нового
рішення за заявою ФОП ОСОБА_1 про її
задоволення та надання відстрочки
виконання рішення до 01.03.2015р.

Колегія суддів вважає, що надання
відстрочки виконання рішення
господарського суду від 14.10.2013р. до
01.03.2015р. в даному випадку забезпечує
дотримання балансу інтересів сторін
(стягувача та боржника) з урахуванням
усіх обставин, на які посилались
сторони в обґрунтування своєї позиції
та наданих на їх підтвердження доказів.

Керуючись ст.ст.99,101-106 ГПК України,
колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу господарського суду Одеської
області від 01.10.2014р. скасувати.

Заяву ФОП ОСОБА_1 про відстрочку
виконання рішення господарського суду
Одеської області від 14.10.2013р. у справі
№916/1392/13 задовольнити.

Відстрочити виконання рішення
господарського суду Одеської області
від 14.10.2013р. у справі №916/1392/13 до 01
березня 2015 року.

Постанова в порядку ст.105 ГПК України
набирає законної сили з дня її
прийняття.

Постанова суду апеляційної інстанції
може бути оскаржена у касаційному
порядку до Вищого господарського суду
України.

Повний текст постанови складено
17.11.2014р.

Головуючий суддя
Мишкіна М.А.

Суддя
Будішевська Л.О.

Суддя
Бєляновський В.В.