м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/18135/14 11.11.14

За позовомПриватного підприємства
"Моноліт" До Публічного
акціонерного товариства "Дочірній Банк
Сбербанку Росії" Третя особа без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача Приватний
нотаріус Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3
Провизнання виконавчого напису таким,
що не підлягає виконанню

Суддя Борисенко І.І.

Представники:

Від позивача Дубовик П.В.,
представник за довіреністю;

Від відповідача Рямушкін І.Є., за
довіреністю;

Від третьої особи не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського
суду міста Києва з позовом до
відповідача про визнання виконавчого
напису №4118 від 03.07.2014р. таким, що не
підлягає виконанню.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
виконавчий напис було вчинено з
порушенням законодавства, оскільки
нотаріусом не було перевірено
безспірності вимог відповідача. Крім
того, виконавчий напис в порушення
вимог закону не містить дати вступу в
законну силу і строк пред'явлення його
до виконання.

Відповідач проти позову заперечив,
послався на те, що обраний позивачем
спосіб захисту не відповідає вимогам
законодавства, а також зазначив, що про
хибність твердження позивача про «не
безспірності» вимог, для задоволення
яких вчинено нотаріальний виконавчий
напис.

Від третьої особи надішли письмові
пояснення, в яких третя особа просила
суд в задоволенні позову відмовити в
повному обсязі, оскільки нотаріусу
були подані документи, що відповідали
абз. 2 п. 1 Переліку документів, за якими
стягнення заборгованості провадиться
у безспірному порядку та на підставі
виконавчих написів нотаріусів,
затвердженим поставною Кабінету
Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, а
тому заборгованість не потребувала
додаткового доказування та є
безспірною.

Розглянувши надані учасниками
судового процесу документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, об'єктивно
оцінивши в сукупності докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Господарський
суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

20 грудня 2012 року між Публічним
акціонерним товариством "Дочірній Банк
Сбербанку Росії" (надалі - Банк) та
Приватним підприємством "Моноліт"
(надалі - Позичальник) було укладено
договір про відкриття кредитної лінії
№19-Н/12/36/ЮО/КЛ-МБ (надалі - Кредитний
договір).

Відповідно до умов вказаного
Кредитного договору (з урахуванням
змін внесених додатковою угодою №1 від
26.12.2012р.) Банк відповідно до умов
Кредитного договору, надає
Позичальнику кредит в сумі 646 000 грн.,
строком з 26.12.2012р. по 20.12.2013р.
Позичальник зобов'язується
здійснювати повернення траншу Кредиту,
наданого в межах встановленого ліміту
Кредитної лінії, таким чином, щоб
загальна заборгованість за Кредитною
лінією не перевищувала відповідного
розміру ліміту Кредитної лінії,
визначеного у п. 1.2 Кредитного договору,
з кінцевим терміном повернення
заборгованості за кредитом до 20.12.2015р.
(п.п. 1, 2 Додаткової угоди до Кредитного
договору).

Позичальник зобов'язується повернути
Банку кредит, наданий на умовах цієї
додаткової угоди, не пізніше 20.12.2013р. (п.
3 Додаткової угоди до Кредитного
договору).

Пунктом 10.1 Кредитного договору
передбачено, що за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань
Позичальником за цим Договором, Банк
має право вимагати сплати
Позичальником пені у розмірі подвійної
облікової ставки Національного банку
України, яка діяла в період, за який
стягується пеня, від простроченої суми
за кожний день прострочення:

а) за прострочення строку/ів повернення
кредиту;

б) за прострочення строку/ів сплати
процентів за користування кредитом,
які визначені ст. 6 цього Договору;

в) за прострочення строку/ів сплати
комісії, які визначені ст. 5 цього
Договору.

Пунктом 1.3 Кредитного договору
передбачений тип процентної ставки,
яка застосовується в цьому договорі:

- з дати укладення цього Договору і по
20.12.2013р. включно діє фіксована
процентна ставка, яка визначається в
порядку передбаченому в Додатку №1
цього договору (26% річних);

- починаючи з 21.12.2013р. і до кінця строку
дії цього Договору діє змінювана
процентна ставка., розмір якої
визначається за відповідною формулою.

У пункті 2.1 Кредитного договору сторони
погодили, що належне виконання
зобов'язання за Кредитним договором
забезпечуються наступною іпотекою
земельних ділянок (кадастрові номери
№:02:004:0031; №:02:004:0032) площами
0,2816 та 0,6946, що знаходяться за адресою:
Житомирська обл., Новоград-Волинський
район, с. Наталівка, вул. Промислова, 5 та
належить Позичальнику на праві
власності.

На виконання умов вказаного пункту
Кредитного договору, у забезпечення
виконання зобов'язань Приватного
підприємства "Моноліт" за Кредитним
договором, між Банком
(Іпотекодержатель) та ПП «Моноліт»
(Іпотекодавець) 20.12.2012р. було укладено
договір іпотеки (надалі - Договір
іпотеки).

Відповідно до пункту 1.1 Договору
іпотеки за цим договором
забезпечується вимоги
Іпотекодержателя, які випливають з
Кредитного договору №19-Н/12/36/ЮО/КЛ-МБ
від 20.12.2012р. з усіма змінами і
доповненнями до нього.

За умовами пункту 3.1 Договору іпотеки
Іпотекодавець за цим договором передав
в іпотеку наступне майно, а саме:

а) наступна іпотека земельної ділянки
(кадастровий номер :02:004:0031) площею
0 2816 га, що розташована за адресою:
Житомирська область,
Новоград-Волинський район, с.
Наталівка, вул. Промислова, 5, яка є
власністю Іпотекодавця на підставі
Державного акту на право власності на
земельну ділянку серія ЯГ №801070
виданого 24 вересня 2007 року Новоград -
Волинським районним відділом
земельних ресурсів на підставі
договору купівлі - продажу земельної
ділянки від 20 червня 2007 року за р.№2167.
Згідно витягу з Поземельної книги про
земельну ділянку, виданого Управлінням
Держземагенство у
Новоград-Волинському районі
Житомирської області 23 листопада 2012
року за №ВТ-02012 на земельній
ділянці пл. 0,2816 га, встановлений
Земельний сервітут право проходу та
проїзду. Цільове призначення
зазначеної земельної ділянки - для
комерційної діяльності.

б) наступна іпотека земельної ділянки
(кадастровий номер :02:004:0032) площею
0,6946 га, що розташована за адресою:
Житомирська область,
Новоград-Волинський район, с.
Наталівка, вул. Промислова, 5, яка є
власністю Іпотекодавця на підставі
Державного акту на право власності на
земельну ділянку серія ЯГ №801071,
виданого 24 вересня 2007 року
Новоград-Волинським районним відділом
земельних ресурсів, на підставі
договору купівлі - продажу земельної
ділянки від 20 червня 2007року за р.№2167.
Згідно витягу з Поземельної книги про
земельну ділянку, виданого Управлінням
Держземагенство у
Новоград-Волинському районі
Житомирської області 23 листопада 2012
року за №ВТ-12012 на земельній
ділянці пл.0,6946 га, встановлений
земельний сервітут право проходу та
проїзду. Цільове призначення
зазначеної земельної ділянки - для
комерційної діяльності.

Як встановлено судом на розгляді
Господарського суду Житомирської
області розглядався позов про
стягнення 745 245,79 грн. з ПП «Моноліт» на
користь ПАТ «Дочірній банк Сбербанку
Росії» за договором про відкриття
кредитної лінії №19-Н/12/36/ЮО/КЛ-МБ від
20.12.2012р. (справа №906/630/14).

Рішенням господарського суду
Житомирської області від 04.07.2014р. по
справі №906/630/14 позво задоволено,
вирішено стягнути з ПП «Моноліт» на
користь ПАТ «Дочірній банк Сбербанк
Росії» заборгованість за договором про
відкриття кредитної лінії №
19-Н/12/36/ЮО/КЛ-МБ від 20.12.12р. в сумі 533 296,47
грн.

Рішення господарського суду
Житомирської області від 04.07.2014р. по
справі №906/630/14 набрало законної сили.

14.08.14р. постановою державного виконавця
відділу ДВС Новоград-Волинського МРУЮ
було відкрите виконавче провадження
№44378116 з виконання рішення суду №906/630/14.

Одночасно, 03.07.2014р. приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 було
вчинено виконавчий напис №4118, яким
було запропоновано звернути стягнення
на нерухоме майно - земельну ділянку
(кадастровий номер :02:004:0031) площею
0,2816 га, що розташована за адресою:
Житомирська область,
Новоград-Волинський район, с.
Наталівка, вул. Промислова, 5, яка є
власністю Іпотекодавця на підставі
Державного акту на право власності на
земельну ділянку серія ЯГ №801070
виданого 24 вересня 2007 року Новоград -
Волинським районним відділом
земельних ресурсів на підставі
договору купівлі - продажу земельної
ділянки від 20 червня 2007року за р.№2167.
Цільове призначення зазначеної
земельної ділянки - для комерційної
діяльності; та на земельну ділянку
(кадастровий номер :02:004:0032) площею
0,6946 га, що розташована за адресою:
Житомирська область,
Новоград-Волинський район, с.
Наталівка, вул. Промислова, 5, яка є
власністю Іпотекодавця на підставі
Державного акту на право власності на
земельну ділянку серія ЯГ №801071,
виданого 24 вересня 2007 року Новоград -
Волинським районним відділом
земельних ресурсів, на підставі
договору купівлі - продажу земельної
ділянки від 20 червня 2007року за р.№2167.
Цільове призначення зазначеної
земельної ділянки - для комерційної
діяльності.

Оскаржуваним виконавчим написом
запропоновано за рахунок коштів
отриманих від заставленого майна
погасити заборгованість за договором
про відкриття кредитної лінії
№19-Н/12/36/ЮО/КЛ-МБ від 20.12.2012р., що станом
на 30.04.2014р. складає 745 245,79 грн., а саме:

- заборгованість за кредитом -700 000 грн.;

- заборгованість за відсотками за
період з 20.01.2014р. до 29.04.2014р. - 40 266,31 грн.;

- пеня за прострочення повернення
кредитних коштів за Договором за
період з 21.12.20 13р. по 30.04.2014р. - 4 802,79 грн.;

- пеня за прострочення сплати відсотків
за користування кредитними коштами за
період з 25.02.2014р. до 30.04.2014р. - 176,69 грн.

Також, судом встановлено, що 20.08.14р.
державним виконавцем ВДВС
Новоград-Волинського МРУЮ винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження №44377209 на виконання
виконавчого напису приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 №4118 від
03.07.14р. про звернення стягнення на
нерухоме майно - земельні ділянки
(кадастрові номери №:02:004:0031;
№:02:004:0032)площами 0,2816 та 0,6946, що
знаходяться за адресою: Житомирська
обл., Новград-Волинський район, с.
Наталівка, вул. Промислова, 5) в рахунок
погашення заборгованості ПП «Моноліт»
перед Банком за Договором про
відкриття кредитної лінії №19-Н/12/36/ЮО/
КЛ-МБ від 20.12.2012р.

За таких обставин справи позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Порядок вчинення виконавчих написів
регулюється Законом України "Про
нотаріат" та Порядком вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України
Пнаказом Міністерства юстиції України
22.02.2012 N 296/5 «Про затвердження Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України» (надалі - Порядок вчинення
нотаріальних дій).

Статтею 87 Закону України "Про нотаріат"
передбачено, що для стягнення грошових
сум або витребування від боржника
майна нотаріуси вчиняють виконавчі
написи на документах, що встановлюють
заборгованість. Перелік документів, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів,
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до статті 88 Закону України
"Про нотаріат" нотаріус вчиняє
виконавчі написи, якщо подані
документи підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем та за умови, що з дня
виникнення права вимоги минуло не
більше трьох років, а у відносинах між
підприємствами, установами та
організаціями - не більше одного року.
Якщо для вимоги, за якою видається
виконавчий напис, законом встановлено
інший строк давності, виконавчий напис
видається у межах цього строку.

Аналогічне положення міститься й у
пунктах 1.1, 1.2, Глави 16 Порядку вчинення
нотаріальних дій.

Відповідно до пункту 2 Глави 16 Порядку
вчинення нотаріальних дій, для
вчинення виконавчого напису
стягувачем або його уповноваженим
представником нотаріусу подається
заява, у якій, зокрема, мають бути
зазначені: відомості про найменування
і місце проживання або
місцезнаходження стягувача та
боржника; дата і місце народження
боржника - фізичної особи, місце його
роботи; номери рахунків у банках,
кредитних установах, код за ЄДРПОУ для
юридичної особи; строк, за який має
провадитися стягнення; інформація щодо
суми, яка підлягає стягненню, або
предметів, що підлягатимуть
витребуванню, включаючи пеню, штрафи,
проценти тощо. Заява може містити також
іншу інформацію, необхідну для
вчинення виконавчого напису.

Відповідно до пункту 1 Переліку
документів за якими стягнення
заборгованості провадиться у
безспірному порядку на підставі
виконавчих написів нотаріусів
(затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 29 червня 1999 року
№ 1172) для одержання виконавчого напису
за нотаріально посвідченими угодами,
що передбачають сплату грошових сум,
передачу або повернення майна, а також
право звернення стягнення на
заставлене майно, подаються: оригінал
нотаріально посвідченої угоди та
документи, що підтверджують
безспірність заборгованості боржника
та встановлюють прострочення
виконання зобов'язання.

Аналіз зазначених норм та фактичних
обставин справи свідчить про те, що при
вчинені виконавчого напису щодо
звернення стягнення на майно боржника
нотаріус повинен пересвідчитись та
перевірити безспірність боргу
боржника.

Тобто, відповідно до вищенаведених
норм обов'язковою умовою для вчинення
виконавчого напису є безспірність
майнових вимог до боржника. При цьому,
ця безспірна вимога не потребує
додаткового доказування.

Пунктом 3.5 Глави 16 Порядку вчинення
нотаріальних дій, при вчиненні
виконавчого напису нотаріус повинен
перевірити, чи подано на обґрунтування
стягнення документи, зазначені у
Переліку документів, за якими
стягнення заборгованості провадиться
у безспірному порядку на підставі
виконавчих написів нотаріусів,
затвердженому постановою Кабінету
Міністрів України від 29.06.99 N 1172.

Пунктом 2.2 Глави 16 Порядку вчинення
нотаріальних дій також передбачено, що
у разі якщо нотаріусу необхідно
отримати іншу інформацію чи документи,
які мають відношення до вчинення
виконавчого напису, нотаріус вправі
витребувати їх у стягувача.

Таким чином, безспірною заборгованістю
є заборгованість боржника, з якою
останній погоджується, що відповідно
виключає можливість спору.

Натомість судом встановлено, що
Господарським судом Житомирської
області розглядався спір за позовом
ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» до
ПП «Моноліт» про стягнення 745 245,79 грн.
за договором про відкриття кредитної
лінії №19-Н/12/36/ЮО/КЛ-МБ від 20.12.2012р. в
межах провадження у справі №906/630/14,
провадження по якому було порушено
15.05.2014р.

Відповідно до ст. 35 ГПК України
обставини, встановлені рішенням суду у
господарській, цивільній або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, крім встановлених
рішенням третейського суду, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Рішенням у справ №906/630/14 вирішено позов
задовольнити та стягнути з ПП
«Моноліт» 533 296,47 грн., з яких: 533 119,78 грн. -
заборгованість за повернення кредиту;
176,69 грн. - пеня за прострочення сплати
відсотків за користування кредитом.

Як вбачається з рішення суду №906/630/14
під час провадження у справі позивач
(ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії»)
подав клопотання про зменшення розміру
позовних вимог в зв'язку з добровільною
частковою сплатою відповідачем
заборгованості в сумі 302 310,40 грн. Судом
у справі №906/630/14 встановлено, що станом
30.04.2014р. заборгованість, яка рахується
за відповідачем складає 533 296,47 грн. (533
119,78 грн. - заборгованість за повернення
кредиту; 176,69 грн. - пеня за прострочення
сплати відсотків за користування
кредитом).

Отже, на момент звернення до приватного
нотаріуса з заявою про вчинення
виконавчого напису вих. №№8722/7/28-3 від
02.07.2014р. вже розглядався спір про
стягнення заборгованості за порушення
зобов'язань за цим же кредитним
договором за той же період.

Одночасно у оспорюваному виконавчому
написі нотаріуса встановлена
заборгованість станом на 30.04.2014р. у
іншому розмірі 745 245,79 грн. (700 000 грн. -
заборгованість за кредитом; 40 266,31 грн. -
за відсотками; 4 802,79 грн. - пеня за
кредитом; 176,69 грн. - пеня за відсотками).

Відтак, виконавчий напис нотаріуса у
визначенні суми, що підлягає стягненню
суперечить сумам, які вирішено
стягнути у рішенні Господарського суду
Житомирської області, який набрав
законної сили, станом на один і той же
час.

Суд вказує, що наявність спору, який
розглядався в межах провадження у
справі №906/630/14 виключає можливість
вчинення виконавчого напису за тим же
договором у той же період у безспірному
порядку та фактично призводить до
подвійного стягнення.

Постановою 14.08.14р. державного виконавця
відділу ДВС Новоград-Волинського МРУЮ
було відкрите виконавче провадження
№44378116 з виконання рішення суду №906/630/14
у зв'язку зі набранням його законної
сили.

Разом з тим, 20.08.14р. державним
виконавцем ВДВС Новоград-Волинського
МРУЮ винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження №44377209 на
виконання виконавчого напису
приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
№4118 від 03.07.14р. про звернення стягнення
на нерухоме майно - земельні ділянки
(кадастрові номери №:02:004:0031;
№:02:004:0032) площами 0,2816 та 0,6946, що
знаходяться за адресою: Житомирська
обл., Новоград-Волинський район, с.
Наталівка, вул. Промислова, 5) в рахунок
погашення заборгованості ПП «Моноліт»
перед Банком за Договором про
відкриття кредитної лінії №19-Н/12/36/ЮО/
КЛ-МБ від 20.12.2012р. в сумі 745 245,79 грн.

Отже, фактично відриті два виконавчі
провадження про стягнення з ПП
«Моноліт» за одне й те саме
правопорушення (за кредитним договором
про відкриття кредитної лінії
№19-Н/12/36/ЮО/КЛ-МБ від 20.12.2012р. за один
період, станом на 30.04.2014р., при тому, що у
виконавчому написі вчиненому від
03.07.2014р. встановлена більша сума, що
підлягає стягненню станом на 30.04.2014р. (745
245,79 грн.), а ніж в рішенні суду №906/630/14
від 04.07.2014р. (533 296,47) грн., яке набрало
законної сили.

Відповідно до ст. 61 Конституції України
ніхто не може бути двічі притягнений до
юридичної відповідальності одного
виду за одне й те саме правопорушення.
Юридична відповідальність особи має
індивідуальний характер.

За таких обставин справи, суд дійшов
висновку, що заборгованість, яка
виникла у зв'язку із невиконанням ПП
"Моноліт" зобов'язань за Кредитним
договором, та для погашення якої
вчинено оспорюваний виконавчий напис,
не тільки не була безспірною, а й
суперечить рішенню суду у справі
№906/630/14 щодо вирішення суми, яка
підлягає стягненню з ПП «Моноліт» та
призвело до подвійного стягнення за
двома відкритими виконавчими
провадженнями. Подані Банком нотаріусу
документи не підтверджували
безспірність цієї заборгованості, а
тому, враховуючи вимоги статті 88 Закону
України "Про нотаріат", підстав для
вчинення виконавчого напису у
нотаріуса не було.

Як випливає з п. 9 ч. 1 ст. 49 Закону
України «Про нотаріат», підстави для
відмови у вчиненні нотаріальної дії
можуть встановлюватися тільки цим
Законом. Перелік підстав для відмови
нотаріусом у вчиненні нотаріальних
дій, зазначений у ст. 49 Закону України
«Про нотаріат», не є вичерпним.

Крім того, відповідно до п. 4 Глави 16
Порядку вчинення нотаріальних дій
виконавчий напис має містити, зокрема,
строк, за який провадиться стягнення.

Частинами 1 статей 251, 252, 253 ЦК України
передбачено, що строком є певний період
у часі, зі спливом якого пов'язана дія
чи подія, яка має юридичне значення.
Строк визначається роками, місяцями,
тижнями, днями або годинами. Перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

У порушення вищевказаного положення п.
4 Глави 16 вищевказаного порядку
вчинення нотаріальних дій оспорюваний
виконавчий напис не мітить посилань на
початок строку, за який провадиться
стягнення.

Зазначення та відповідно з'ясування
зазначених дат впливає на право
нотаріуса на вчинення виконавчого
напису, оскільки, як передбачено
статтею 88 Закону України "Про нотаріат",
нотаріус вчиняє виконавчі написи за
умови, що у відносинах між
підприємствами, установами та
організаціями з дня виникнення права
вимоги минуло не більше одного року, а
якщо для вимоги, за якою видається
виконавчий напис, законом встановлено
інший строк давності, виконавчий напис
видається у межах цього строку.

Пунктом 3.4 Глави 16 Порядку вчинення
нотаріальних дій встановлено, що
строки, протягом яких може бути вчинено
виконавчий напис, обчислюються з дня,
коли у стягувача виникло право
примусового стягнення боргу.

Посилання відповідача на те, що
позивачем невірно обраний спосіб
захисту не приймається судом до уваги,
оскільки ст. 50 Закону України «Про
нотаріат» прямо передбачено, що
нотаріальна дія або відмова у її
вчиненні, нотаріальний акт
оскаржуються до суду. Право на
оскарження нотаріальної дії або
відмови у її вчиненні, нотаріального
акта має особа, прав та інтересів якої
стосуються такі дії чи акти.
Спеціальною нормою Господарського
процесуального кодексу України,
статтею 15 визначено, що справи у спорах
за участю боржника і стягувача про
визнання виконавчого напису нотаріуса
таким, що не підлягає виконанню, або про
повернення стягненого за виконавчим
написом нотаріуса розглядаються
господарським судом за
місцезнаходженням відповідача або за
місцем виконання виконавчого напису
нотаріуса за вибором позивача.

Натомість особа має право звернутись
до суду з оскарженням нотаріальної дії,
з метою захисту права, якої порушено
цією нотаріальною дією або відмовою в
її вчиненні.

Посилання відповідача на Інструкцію
про порядок чинення нотаріальних дій
нотаріусами України (затверджена
наказом Мін'юсту України від 03.03.2004 №20/5)
не береться судом до уваги, оскільки
вказана інструкція втратила чинність
07.03.2012р.

Згідно зі статтею 33 ГПК України
обов'язок доказування тих обставин, на
які посилається сторона як на підставу
своїх вимог і заперечень, покладається
на цю сторону. Докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу.

Відповідачем не спростовано належними
засобами доказування обставин на які
посилається позивач в обґрунтування
своїх позовних вимог.

Вищенаведені обставини свідчать про
недоведеність факту того, що
оскаржуваний виконавчий напис було
вчинено з дотриманням вимог чинного
законодавства України, а тому суд
вважає позовні вимоги законними й
обґрунтованими, та такими, що
підлягають задоволенню.

Виходячи з викладеного та керуючись
статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений 03
липня 2014 року приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3, зареєстрований у
реєстрі за №4118, яким звернуто
стягнення на нерухоме майно - земельну
ділянку (кадастровий номер
:02:004:0031) площею 0,2816 га, що
розташована за адресою: Житомирська
область, Новоград-Волинський район, с.
Наталівка, вул. Промислова, 5; земельну
ділянку (кадастровий номер
:02:004:0032) площею 0,6946 га, що
розташована за адресою: Житомирська
область, Новоград-Волинський район, с.
Наталівка, вул. Промислова, 5, таким, що
не підлягає виконанню.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Дочірній Банк Сбербанку
Росії" (01601, м. Київ, вул. Володимирська,
буд. 46, ідентифікаційний код 25959784) на
користь Приватного підприємства
"Моноліт" (11742, Житомирська обл.,
Новоград-Волинський р-н, с. Наталівка,
вул. Промислова, буд. 5,
ідентифікаційний код 32183624) 1 218 (одну
тисячу двісті вісімнадцять) грн.
судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК
України.

Рішення набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 93 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 20.11.2014р.

Суддя
І.І. Борисенко