КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2014 р. Справа№ 26/108-12

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Гаврилюка О.М.

Лобаня О.І.

за участю представників сторін: згідно
з протоколом судового засідання від
17.11.2014

розглянувши апеляційну скаргу
Вишгородської районної державної
адміністрації Київської області на
рішення господарського суду Київської
області від 30.07.2014

у справі № 26/108-12 (головуючий суддя
Лопатін А.В., судді Наріжний С.Ю., Конюх
О.В.)

за заявою фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими
обставинами рішення господарського
суду Київської області від 18.10.2012 у
справі № 26/108-12

за позовом прокурора
Вишгородського району Київської
області в інтересах держави в особі
Державної інспекції сільського
господарства в Київській області

до 1. Вишгородської районної державної
адміністрації Київської області

2. Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про визнання недійсним розпорядження
та договору оренди земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Київської області від 18.10.2012 у справі
№26/108-12, яке залишено без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 05.03.2013 та
постановою Вищого господарського суду
України від 17.07.2013, позов прокурора
Вишгородського району Київської
області в інтересах держави в особі
Державної інспекції сільського
господарства в Київській області до
Вишгородської районної державної
адміністрації Київської області та
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2
задоволено повністю, визнано
незаконним та скасовано розпорядження
Вишгородської районної державної
адміністрації Київської області 10.01.2005
№8 «Про передачу в оренду земельної
ділянки під розміщення кафе-магазину
приватному підприємцю ОСОБА_2»; визнати
недійсним договір оренди землі від
18.01.2005, укладеного між Вишгородською
районною державною адміністрацією
Київської області та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2, щодо
земельної ділянки площею 0,20 га та
вартістю 4725,40 грн., розташованої на
території Новопетрівської сільської
ради Вишгородського району Київської
області, посвідчений приватним
нотаріусом Вишгородського районного
нотаріального округу ОСОБА_3 і
зареєстрований в реєстрі за №48, а також
зареєстрований у Київській
регіональній філії Центру ДЗК №11 в
книзі записів державної реєстрації
договорів оренди за № 03 від 08.02.2005
та скасовано його державну реєстрацію;
зобов'язано фізичну особу-підприємця
ОСОБА_2 (код НОМЕР_1) повернути
орендовану земельну ділянку площею 0,20
га на території Новопетрівської
сільської ради Вишгородського району
Київської області до власності
держави; стягнуто з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 в доход
державного бюджету України 536,50 грн.
судового збору; стягнуто з
Вишгородської районної державної
адміністрації Київської області в
доход державного бюджету України 536,50
грн. судового збору.

23.04.2014 відповідач-2 звертався до
господарського суду Київської області
з заявою про перегляд рішення від 18.10.2012
за нововиявленими обставинами.

Ухвалою від 12.06.2014 залишено без
задоволення заяву відповідача-2 про
перегляд рішення за нововиявленими
обставинами.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 01.07.2014
повторно звернулась до господарського
суду Київської області із заявою від
30.06.2014 про перегляд рішення
господарського суду Київської області
від 18.10.2012 у справі №26/108-12 за
нововиявленими обставинами, просила
скасувати вказане рішення та прийняти
у справі нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову повністю.

Рішенням господарського суду
Київської області від 30.07.2014 за
результатами перегляду за
нововиявленими обставинами було
скасовано рішення господарського суду
Київської області від 18.10.2012 у справі
№26/108-12 та прийнято нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовлено
повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
господарського суду Київської області
від 30.07.2014 Вишгородська районна
державна адміністрація Київської
області звернулася до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати вказане рішення, відмовити у
задоволенні заяви про перегляд рішення
за нововиявленими обставинами та
залишити без змін рішення
господарського суду Київської області
від 18.10.2012. Апеляційна скарга
мотивована неправильною юридичною
оцінкою фактичних обставин як
нововиявлених внаслідок чого
господарським судом першої інстанції
було порушено норми ст. 112 ГПК України.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 26.08.2011
апеляційну скаргу Вишгородської
районної державної адміністрації
Київської області на рішення
господарського суду Київської області
від 30.07.2014 у справі №26/108-12 прийнято до
провадження та призначено розгляд
справи у судовому засіданні.

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 на
підставі ст. 96 ГПК України надано суду
відзив на апеляційну скаргу в якому
просить у задоволенні апеляційної
скарги Вишгородської районної
державної адміністрації Київської
області на рішення господарського суду
Київської області від 30.07.2011 у справі
№26/108-12 відмовити повністю, рішення
залишити без змін.

Представник відповідача-1 в судовому
засіданні надав свої пояснення й
підтримав доводи, які викладені в
апеляційній скарзі та просив
апеляційну скаргу задовольнити, а
рішення господарського суду Київської
області від 30.07.2011 у справі №26/108-12
скасувати і відмовити у задоволенні
заяви про перегляд рішення за
нововиявленими обставинами та
залишити без змін рішення
господарського суду Київської області
від 18.10.2012.

Прокурор та представник позивача в
судовому засіданні надав свої
пояснення й підтримали доводи, які
викладені в апеляційній скарзі та
просив апеляційну скаргу задовольнити,
а рішення господарського суду
Київської області від 30.07.2011 у справі
№26/108-12 скасувати і відмовити у
задоволенні заяви про перегляд рішення
за нововиявленими обставинами та
залишити без змін рішення
господарського суду Київської області
від 18.10.2012.

Представники відповідача-2 в судовому
засіданні надали свої пояснення й
заперечили проти доводів, які
викладені в апеляційній скарзі та
просили апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а рішення господарського
суду Київської області від 30.07.2011 у
справі №26/108-12 залишити без змін.

Дослідивши докази, що є у справі,
заслухавши пояснення учасників
судового процесу, перевіривши
застосування норм матеріального та
процесуального права судом першої
інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги судова колегія
апеляційного господарського суду
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а рішення
господарського суду Київської області
підлягає скасуванню, виходячи з
наступного.

Оскаржуване рішення господарського
суду Київської області від 30.07.2011
прийняте за результатом перегляду
рішення господарського суду Київської
області від 18.10.2012 у справі №26/108-12 за
нововиявленими обставинами в порядку
ст. 112 ГПК України.

Відповідно до ст. 112 ГПК України
господарський суд може переглянути
прийняте ним судове рішення, яке
набрало законної сили, за
нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судових
рішень господарського суду за
нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав
законної сили, завідомо неправильний
висновок експерта, завідомо
неправильний переклад, фальшивість
документів або речових доказів, що
потягли за собою ухвалення незаконного
або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав
законної сили, вини судді у вчиненні
злочину, внаслідок якого було ухвалено
незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке
стало підставою для ухвалення рішення
чи постановлення ухвали, що підлягають
перегляду;

5) встановлена Конституційним Судом
України неконституційність закону,
іншого правового акта чи їх окремого
положення, застосованого судом при
вирішенні справи, якщо рішення суду ще
не виконане.

Згідно із п. 2 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 №17 «Про деякі питання практики
перегляду рішень, ухвал, постанов за
нововиявленими обставинами» до
нововиявлених обставин відносяться
матеріально-правові факти, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші факти, які мають
значення для правильного вирішення
спору або розгляду справи про
банкрутство. Необхідними ознаками
існування нововиявлених обставин є
одночасна наявність таких трьох умов:
по-перше, їх існування на час розгляду
справи, по-друге, те, що ці обставини не
могли бути відомі заявникові на час
розгляду справи, по-третє, істотність
даних обставин для розгляду справи
(тобто коли врахування їх судом мало б
наслідком прийняття іншого судового
рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю
юридичною суттю є фактичними даними, що
в установленому порядку спростовують
факти, які було покладено в основу
судового рішення. Ці обставини мають
бути належним чином засвідчені, тобто
підтверджені належними і допустимими
доказами.

Не може вважатися нововиявленою
обставина, яка ґрунтується на
переоцінці тих доказів, які вже
оцінювалися господарським судом у
процесі розгляду справи.

Необхідно чітко розрізняти
поняття нововиявленої обставини (як
факту) і нового доказу (як
підтвердження факту); так, не можуть
вважатися такими обставинами подані
учасником судового процесу листи,
накладні, розрахунки, акти тощо, які за
своєю правовою природою є саме новими
доказами.

Крім того, відповідно до п. 5 постанови
Пленуму ВСУ №1 «Про практику перегляду
судами у зв'язку з нововиявленими
обставинами рішень, ухвал і постанов у
цивільних справах, що набрали законної
сили» (в редакції від 25.05.1998), як
нововиявлені можуть розглядатися
обставини, що обгрунтовують вимоги або
заперечення сторін чи мають інше
істотне значення для правильного
вирішення справи, які існували на час
постановлення рішення, ухвали,
постанови, але про них не знали і не
могли знати заявник і суд.

Таким чином, за змістом норм чинного
господарського процесуального
законодавства нововиявленими є
обставини (факти), які існували на
момент розгляду справи судом, мають
істотне значення для правильного
вирішення даної конкретної справи
(якщо ця обставина була б відома суду
під час вирішення справи, то вона
обов'язково вплинула б на остаточні
висновки суду), не були і не могли бути
відомі особі, яка заявила про це, та
суду, що розглядав справу.

Так, рішення господарського суду
Київської області від 18.10.2012 у справі
№26/108-12 мотивовано тим, що спірним
розпорядженням Вишгородської районної
державної адміністрації від 10.01.2005 №8
«Про передачу в оренду земельної
ділянки під розміщення кафе-магазину
приватному підприємцю ОСОБА_2» було
затверджено проект землеустрою, який
було розроблено без прийняття
розпорядження Вишгородської РДА про
погодження місця розташування
земельної ділянки та про надання
дозволу на розроблення проекту
землеустрою, крім того, не розроблявся
проект землеустрою по зміні цільового
призначення земель лісового фонду, не
приймалося рішення про відшкодування
збитків і втрат, пов'язаних з
вилученням земель лісового фонду.
Судом було встановлено, що договір
оренди землі від 18.01.2005 не містить всіх
необхідних істотних умов, що є
підставою для визнання його недійсним.

Скасовуючи за результатом перегляду
своє рішення від 18.10.2012 у справі №26/108-12,
господарський суд Київської області в
якості нововиявленої обставини
визначив висновок державної
землевпорядної експертизи від 10.12.2004
№8-2050, яка проведена Київським обласним
головним управлінням земельних
ресурсів, яким встановлено, що проект
землеустрою відповідає вимогам
земельного законодавства та діючим
нормативно-технічним документам і
оцінюється позитивно. Зокрема,
місцевий господарський суд відзначив,
що після прийняття Вишгородською РДА
розпорядження №8 від 10.01.2005 та
укладення договору оренди проект
землеустрою у відповідності до
Положення про Державний фонд
документації із землеустрою,
затвердженого постановою КМ України,
від 17.11.2004, №1553 «Про затвердження
Положення про Державний фонд
документації із землеустрою» був
переданий разом із висновком до
Вишгородського районного відділу
земельних ресурсів, де і зберігався до
теперішнього часу. Прокурором під час
підготовки позовних матеріалів до суду
зазначений висновок до матеріалів
позовної заяви доданий не був, судом не
досліджувався та до уваги не брався.

Колегія суддів не погоджується із тим,
що вказані вище обставини є
нововиявленими в розумінні ст. 112 ГПК
України, оскільки вони були відомі
господарському суду та сторонам
судового процесу на момент розгляду
справи.

Розпорядження Вишгородської
райдерждміністрації Київської області
від 10.01.2005 №8 «Про передачу в оренду
земельної ділянки під розміщення
кафе-магазину приватному підприємцю
ОСОБА_2», законність винесення якого
була предметом спору та судового
розгляду, прийнято з врахуванням цього
висновку державної землевпорядної
експертизи, що підтверджується
посиланням на цей висновок в тексті
розпорядження, що було достовірно
відомо ПП ОСОБА_2 та її представникам
протягом всього розгляду справи в
судах трьох інстанцій.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про
державну експертизу землевпорядної
документації» замовник має право
знайомитися з висновком державної
землевпорядної експертизи. Згідно із
абз. 3 ч. 3 ст. 33 цього ж Закону до
процедури проведення експертизи
входить підготовка висновку державної
експертизи та видача його замовникам
об'єктів державної експертизи
(заключна стадія). Така ж норма
міститься в п.п. 3.5.1 та 3.5.7 «Методики
проведення державної експертизи
землевпорядної документації»,
затвердженої наказом Держкомзему від
03.12.2004 №391. Відповідно до п. 1.2 висновку
державної експертизи землевпорядної
документації від 10.12.2004 №8-2050
замовником її проведення є ФОП ОСОБА_2,
тому остання могла знати та
беззаперечно знала про існування
висновку експертизи.

Таким чином, про наявність обставини,
яку ПП ОСОБА_2 називає нововиявленою,
відповідачу-2 було відомо з моменту
початку її фактичного існування, тобто
з 2004 року, також під час розгляду справи
в першій, апеляційній та касаційній
інстанції цей факт був відомий як
відповідачу-2, так і суду.

Крім того, статтею 112 ГПК України
визначено вичерпний перелік підстав
для перегляду судових рішень за
нововиявленими обставинами.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 112 ГПК України
однією з підстав для перегляду
судового рішення господарського суду
за нововиявленими обставинами є
істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи. Про наявність цієї обставини,
яка фактично є доказом, заявниці було
відомо і на час подання заяви про
перегляд рішення 23.04.2014, до якої доданий
цей самий висновок державної
експертизи землевпорядної
документації від 10.12.2004 №8-2050.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 12.06.2014 у справі №26/108-12 було
відмовлено у задоволенні заяви про
перегляд рішення господарського суду
Київської області від 18.10.2012 за
нововиявленими обставинами (а.с. 148-152, т.
2).

Як вбачається з тексту заяви про
перегляд рішення господарського суду
Київської області від 18.10.2012 (а. с. 73-79, т.
2) однією з підстав для перегляду
судового рішення за нововиявленими
обставинами фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 було
визначено саме висновок державної
землевпорядної експертизи від 10.12.2004
№8-2050, яка проведена Київським обласним
головним управлінням земельних
ресурсів.

Отже, господарським судом Київської
області було вже розглянуто заяву
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про
перегляд рішення господарського суду
Київської області від 18.10.2012, в якій
нововиявленою обставиною визначено
висновок державної землевпорядної
експертизи від 10.12.2004 №8-2050, яка
проведена Київським обласним головним
управлінням земельних ресурсів, яким
встановлено, що проект землеустрою
відповідає вимогам земельного
законодавства та діючим
нормативно-технічним документам і
оцінюється позитивно.

Слід зазначити, що всі інші висновки
господарського суду м. Києва, викладені
в оскаржуваному рішенні, стосуються
застосування норм чинного
законодавства. Водночас, колегія
суддів зазначає, що їх застосування не
може вважатися нововиявленою
обставиною в розумінні ст.112 ГПК
України.

Таким чином, Київський апеляційний
господарський суд дійшов висновку про
те, що у господарського суду Київської
області не було підстав скасовувати
своє рішення від 18.10.2012 у справі №26/108-12
за нововиявленими обставинами.

З огляду на вищенаведене, апеляційна
скарга Вишгородської районної
державної адміністрації Київської
області на рішення господарського суду
Київської області від 30.07.2014 на
підлягає задоволенню, а оскаржуване
рішення суду слід скасувати і
відмовити у задоволенні заяви фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про перегляд
за нововиявленими обставинами рішення
господарського суду Київської області
від 18.10.2012 у справі №26/108-12.

Судові витрати розподіляються
відповідно до вимог ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101-105, 112-114
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Вишгородської
районної державної адміністрації
Київської області на рішення
господарського суду Київської області
від 30.07.2014 у справі №26/108-12 -
задовольнити.

2. Рішення господарського суду
Київської області від 30.07.2014 у справі
№26/108-12 скасувати.

3. Заяву фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими
обставинами рішення господарського
суду Київської області від 18.10.2012 у
справі №26/108-12 залишити без розгляду.

4. Стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 (02232, АДРЕСА_1,
код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь
Вишгородської районної державної
адміністрації Київської області 913,50
грн. судового збору за розгляд справи в
суді апеляційної інстанції.

5. Матеріали справи №26/108-12
повернути до господарського суду
Київської області.

Головуючий суддя
А.Г. Майданевич

Судді
О.М. Гаврилюк

О.І. Лобань