ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

0,2

07.11.14 № 910/24209/14. Суддя Яковенко А.В.,
розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сіті Транспорт Груп"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дойчкрафт"

про стягнення коштів 1 860 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Сіті транспорт
груп» звернулось до Господарського
суду міста Києва з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дойчкрафт» про
стягнення з останнього безпідставно
отриманих коштів у розмірі 1 860 000,00 грн.

Вивчивши подані матеріали, суд дійшов
висновку, що позовна заява №б/н від
10.10.2014 (вх. №24209/14 від 04.11.2014) і додані до
неї документи підлягають поверненню
позивачеві без розгляду з наступних
підстав:

Згідно з ч. ч. 1 та 2 ст. 36 ГПК України
письмовими доказами є документи і
матеріали, які містять дані про
обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору. Письмові
докази подаються в оригіналі або в
належним чином засвідченій копії.

Відповідно до п. 2.2. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" від 26 грудня 2011 року
№18 подані сторонами копії документів,
виготовлені з використанням технічних
засобів (фотокопії тощо), засвідчуються
підписом особи, яка їх виготовила або
яка перевірила їх на відповідність
оригіналам, із зазначенням її прізвища,
ініціалів та посади (якщо вона є
посадовою особою) та з прикладенням
печатки (за її наявності).

Відповідно до пункту 5.27 Національного
стандарту України ДСТУ 4163-2003
"Уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації" (затв. Наказом
Держспоживстандарту України від 07.04.2003
№55) відмітку про засвідчення копії
документа складають зі слів "Згідно з
оригіналом", назви посади, особистого
підпису особи, яка засвідчує копію, її
ініціали та прізвища, дати засвідчення
копії і проставляють нижче реквізит
"підпис". Така відмітка проставляється
на кожному аркуші засвідченої копії
документа.

Додані до позовної заяви №б/н від 07.10.2014
(вх. №23542/14 від 28.10.2014) докази не
засвідчені належним чином, оскільки на
останніх відсутні назва посади та дати
засвідчення копій, які є обов'язковими
відповідно до вказаних вище вимог.

Відповідно до п. 4 ст. 63 ГПК України - не
подано доказів сплати судового збору у
встановленому порядку та розмірі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України
до позовної заяви додаються матеріали,
які підтверджують сплату судового
збору у встановленому порядку та
розмірі.

Згідно п. 2.20. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 21.02.2013
№7 "Про деякі питання практики
застосування розділу 6 Господарського
процесуального кодексу України" чинним
законодавством не встановлено якихось
спеціальних вимог щодо оформлення
платіжних документів, за якими
перераховуються суми судового збору.
Отже, таке перерахування здійснюється
за загальними правилами згідно з
вимогами Закону України "Про платіжні
системи та переказ коштів в Україні" і
відповідних нормативно-правових актів
Національного банку України.

Відповідно до п. 3.1 Інструкції "Про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті" затвердженої
Постановою Правління НБУ від 21.01.2004 №22
платіжне доручення оформляється
платником за формою, наведеною в
додатку 2 до вказаної Інструкції,
згідно з вимогами щодо заповнення
реквізитів розрахункових документів,
що викладені в додатку 8 до вказаної
Інструкції.

Згідно додатку 2, 8 зазначеної
Інструкції для заповнення реквізиту
№40 платіжного доручення (М.П.)
ставиться відбиток печатки платника,
зразок якої заявлений банку платника в
картці зі зразками підписів та
відбитка печатки, для - реквізиту №41
(підписи платника) ставляться підписи
(підпис) відповідальних осіб платника,
які повноважені розпоряджатися
рахунком і зразки підписів яких
заявлені банку платника в картці зі
зразками підписів та відбитка печатки,
для - реквізиту №51 (дата виконання)
зазначаються число, місяць та рік
списання коштів з рахунку платника
цифрами у форматі ДД/ММ/РРРР або число
зазначається цифрами ДД, місяць -
словами, рік - цифрами РРРР, які
засвідчуються підписом
відповідального виконавця та
відбитком штампа банку.

Однак, до позовної заяви №б/н від 10.10.2014
(вх. №24209/14 від 04.11.2014) позивачем додане
платіжне доручення №134 від 31.10.2014 року,
в якості доказу сплати судового збору,
яке не оформлене належним чином, а саме
на зазначеному платіжному дорученні
відсутні підписи відповідальних осіб
та відбиток печатки платника
(позивача).

Абзацем 3 п. 2.22. зазначеної вище
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України
встановлено, що за відсутності у
відповідному платіжному документі
належних платіжних реквізитів або
неправильного їх зазначення заява
(скарга) так само повертається
господарським судом без розгляду.

За таких обставин, у суду відсутні
підстави вважати, що заявником додані
до позовної заяви передбачені п. 3 ст. 57
ГПК України документи.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України, суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо не подано
доказів надсилання відповідачеві
копії позовної заяви і доданих до неї
документів.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України встановлено, що до позовної
заяви додаються документи, які
підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Приписами ч. 1 ст. 56 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що позивач, прокурор
зобов'язані при поданні позову
надіслати сторонам копії позовної
заяви та доданих до неї документів
відповідно до кількості відповідачів
та третіх осіб листом з описом
вкладення.

Виходячи з аналізу вимог ч. 1 ст. 56
Господарського процесуального кодексу
України вбачається, що обов'язок
позивача, прокурора направити
відповідачу копії доданих до позовної
заяви документів не залежить від того
чи є у наявності у відповідача дані
документи.

Такі приписи згаданих норм мають на
меті забезпечення, як конституційних
засад змагальності сторін та рівності
усіх учасників процесу перед законом і
судом (п.п. 2, 4 ч. 3 ст. 129 Конституції
України), так і аналогічних приписів
ст.ст. 4-2, 4-3 Господарського
процесуального кодексу України.

Відтак, на стадії прийняття позовної
заяви до розгляду та порушення
провадження у справі суд має бути
впевненим у тому, що зазначені засади
не були порушені заявником позову.

З доданих до позовної заяви документів
вбачається, що в якості доказу
направлення відповідачу копії
позовної заяви з доданими до неї
документами Товариством з обмеженою
відповідальністю «Сіті транспорт
груп» додано фіскальний чек №2155 від
03.11.2014 та опис вкладення у цінний лист
від 03.11.2014.

Згідно наведеного опису вкладення у
цінний лист вбачається, що Товариству з
обмеженою відповідальністю
«Дойчкрафт» направлено «Позовна
заява» та «Додатки до позовної заяви»,
втім вичерпного переліку документів,
які були направлені відповідачу
позивачем не зазначено, що позбавляє
суд можливості перевірити факт
дотримання заявником вимог ст. 56 ГПК
України та достовірно встановити факт
направлення відповідачу саме доданих
до позовної заяви документів, а не
іншої кореспонденції.

Зазначені обставини є суттєвими,
оскільки нормами ст. 59 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено право відповідача після
одержання ухвали про порушення
провадження у справі надіслати суду
відзив на позовну заяву, тоді як у
даному випадку відповідач
позбавляється можливості підготувати
обґрунтовані заперечення на позовну
заяву, з урахуванням усіх обставин, на
які посилається позивач та поданих ним
доказів.

Приймаючи до уваги наведене, зважаючи
на те, що заявником не дотримано вимоги
ст.ст 54, 57 Господарського
процесуального кодексу України,
враховуючи, що приписи ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України носять імперативний характер,
суд дійшов висновку, що викладені
обставини є підставою для повернення
позовної заяви відповідно до ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України.

Проаналізувавши всі наведені вище
обставини, суд дійшов висновку, що
позовна заява не може бути прийнята до
розгляду та підлягає поверненню.

Керуючись п.п. 3, 4, 6 ч. 1 ст. 63, ч. 3 ст. 63,
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовні матеріали повернути
позивачеві без розгляду.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку
передбаченому Господарським
процесуальним кодексом України.

Суддя
А.В.Яковенко