Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
УХВАЛА

ПРО ВІДМОВУ У ПРИЙНЯТТІ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

від "21" листопада 2014 р.
№ 906/1548/14

Суддя господарського суду
Житомирської області Маріщенко Л.О.,

розглянувши позовну заяву і додані до
неї матеріали за позовом:

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (м.
Житомир)

до Комунального підприємства "Реклама"
(м. Житомир) та Житомирської міської
ради (м. Житомир)

про визнання незаконним рішень та дій

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського
суду Житомирської області з
адміністративним позовом про визнання
незаконними рішень та дій.

Перелік спорів, підвідомчих
господарським судам наведено у ст.12 ГПК
України. Цією ж статтею визначено, що
господарським судам не підвідомчі
спори, що виникають, зокрема, із
публічно - правових відносин та
віднесені до компетенції
Конституційного Суду України та
адміністративних судів.

Відповідно п.7. Постанови ВГСУ від
24.10.2011 р. № 10 "Про деякі питання
підвідомчості і підсудності справ
господарським судам", до компетенції
господарських судів не відноситься
розгляд справ у спорах. зокрема, про
оскарження нормативно-правових актів,
ухвалених суб'єктом владних
повноважень, яким останній зобов'язує
суб'єкта господарювання вчинити певні
дії, утриматись від вчинення певних дій
або нести відповідальність.

Відповідно до ст.17 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
правовідносини, що виникають у зв'язку
з здійсненням суб'єктом владних
повноважень владних управлінських
функцій, а також у зв'язку з публічним
формуванням суб'єкта владних
повноважень шляхом виборів або
референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема: спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Відповідно до ч.2 ст.4 КАС України,
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі публічно-правові
спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового
вирішення.

Пункт 1 ч.1 ст.3 КАС України встановлює,
що справа адміністративної юрисдикції
(адміністративна справа) - переданий на
вирішення адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Як визначено пунктами 6 та 7 ч.1 ст.3 КАС
України, адміністративним позовом є
звернення до адміністративного суду
про захист прав, свобод та інтересів
або на виконання повноважень у
публічно-правових відносинах, а
суб'єктом владних повноважень є орган
державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Виходячи з цих норм, спір є
публічно-правовим і підлягає розгляду
в порядку адміністративної юрисдикції
у тому разі, якщо він виник із
публічно-правових відносин за участю
суб'єкта владних повноважень, який саме
у цих відносинах здійснює надані йому
чинним законодавством владні
управлінські функції.

Як вбачається з позовної заяви, позивач
просить визнати незаконним та
скасувати припис № 84 від 05.08.14р. про
усунення порушень порядку розміщення
зовнішньої реклами у м. Житомирі
виданого на підставі пункту 45 рішення
виконкому Житомирської міської ради
від 01.10.14р. № 435.

Відповідно до статті 18. КАС України
згідно предметної підсудності
адміністративних справ місцевим
загальним судам як адміністративним
судам підсудні адміністративні справи,
у яких однією зі сторін є орган чи
посадова особа місцевого
самоврядування, посадова чи службова
особа органу місцевого самоврядування,
крім тих, які підсудні окружним
адміністративним судам.

При надходженні позовної заяви суддя,
вирішуючи питання про прийняття цієї
заяви, перевіряє відповідність поданої
заяви вимогам закону, й при наявності
підстав, передбачених ст.62 ГПК України,
відмовляє у прийнятті позовної заяви.

Зокрема, на підставі п.1 ч.1 ст.62 ГПК
України суддя відмовляє у прийнятті
позовної заяви, якщо заява не підлягає
розгляду в господарських судах
України.

У зв'язку з відмовою у прийнятті
позовної заяви, відповідно до п.3 ч.1 ст.7
Закону України "Про судовий збір" від
08.07.11р. № 3674-VI, позивачу повертається
сплачена сума судового збору.

Керуючись п. 1 ст.62 Господарського
процесуального Кодексу України, п.3 ч.1
ст.7 Закону України "Про судовий збір"
від 08.07.11р. № 3674-VI,

УХВАЛИВ:

1. У прийнятті позовної заяви відмовити.

2. Повернути з Державного бюджету
України ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) судовий збір в
сумі 146,16 грн. (сто сорок шість грн. 16
коп.) сплачений нею згідно квитанцій №
12749.130.1 від 13.11.14р. в сумі 73,08грн. та №
12749.130.3 від 13.11.14р. в сумі 73,08 грн.

Додаток на 43 аркушах, в тому числі
квитанції № 12749.130.1 від 13.11.14р., №
12749.130.3 від 13.11.14р.

Суддя
Маріщенко Л.О.

Друк:

1 - у справу,2 - позивачу (рек. з повід.)