ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
"26" листопада 2014 р.
Справа № 918/1608/14
Господарський суд Рівненської області
у складі судді Павленка Є.В.,
розглянувши матеріали справи за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "ВИМПЕЛ-СБ12" до
товариства з обмеженою
відповідальністю "БІМОЛ" про стягнення
заборгованості в сумі 16 686 грн. 05
за участі представників:
позивача: не з'явився,
відповідача: Птіцина О.В. за дов. від 2
грудня 2013 року № 720,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
У листопаді 2014 року товариство з
обмеженою відповідальністю
"ВИМПЕЛ-СБ12" звернулося до
господарського суду Рівненської
області з вказаним позовом,
посилаючись на те, що на виконання умов
укладеного 8 листопада 2013 року між ним
та товариством з обмеженою
відповідальністю "БІМОЛ" договору про
надання охоронних послуг № 15,
останньому у березні 2014 року були
надані послуги з охорони його об'єкту
на загальну суму 14 000 грн. 00 коп.
Оскільки відповідач взяте на себе за
вказаним договором зобов'язання по
оплаті вартості наданих йому послуг не
виконав, позивач, посилаючись на статті
509, 525, 526, 610, 612, 625-629, 901 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України) та
статтю 193 Господарського кодексу
України (далі - ГК України), просив суд
стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "БІМОЛ" вищезазначену
суму боргу, а також 1 703 грн. 78 коп. пені,
три проценти річних у розмірі 230 грн. 14
коп., 752 грн. 13 коп. інфляційних втрат,
нарахованих у зв'язку з несвоєчасним
проведенням розрахунків та 3 000 грн. 00
коп. понесених позивачем витрат на
Ухвалою господарського суду
Рівненської області від 13 листопада 2014
року порушено провадження у справі №
918/1608/14, розгляд якої було призначено на
26 листопада 2014 року.
До початку призначеного судового
засідання через канцелярію суду
надійшов відзив відповідача на позовну
заяву від 21 листопада 2014 року (а.с. 53), в
якому останній заперечив проти
задоволення позовних вимог з огляду на
те, що спірний договір про надання
охоронних послуг припинив свою дію 31
грудня 2013 року, у зв'язку з чим
зобов'язання відповідача щодо його
виконання відсутні. У той же час
позивач, на думку товариства з
обмеженою відповідальністю "БІМОЛ", не
надав жодних доказів на підтвердження
факту надання відповідачу спірних
послуг та не довів наявності
договірних відносин між сторонами щодо
надання вказаних охоронних послуг у
Представник відповідача у судовому
засіданні 26 листопада 2014 року проти
позову заперечив з підстав, зазначених
у відзиві на позовну заяву. Крім того,
на підтвердження припинення дії
спірного договору останній подав суду
для огляду оригінал договору про
надання охоронних послуг від 8
листопада 2013 року № 15, про що у
протоколі даного судового засідання
було зроблений відповідний запис (а.с.
У призначене судове засідання позивач
явку свого повноважного представника
не забезпечив, витребуваних судом
документів не надав, проте електронною
поштою надіслав клопотання про
відкладення розгляду справи на іншу
дату у зв'язку з тим, що його
повноважний представник позбавлений
можливості з'явитися у судове
засідання за сімейними обставинами.
Відповідно до статті 64 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) ухвала про
порушення провадження у справі
надсилається сторонам за повідомленою
ними господарському суду поштовою
адресою. У разі ненадання сторонами
інформації щодо їх поштової адреси,
ухвала про відкриття провадження у
справі надсилається за адресою
місцезнаходження (місця проживання)
сторін, що зазначена в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців. У разі
відсутності сторін за такою адресою,
вважається, що ухвала про порушення
провадження у справі вручена їм
належним чином.

За змістом цієї норми, зокрема, у разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Аналогічна правова позиція викладена у
пункті 3.9.1 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26
грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" (далі - Постанова).

Ухвала суду про порушення провадження
у даній справі була надіслана позивачу
за адресою, вказаною у позовній заяві
та Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців, а саме: 23223, Вінницька
область, Вінницький район, село
Зарванці, вулиця Островського, будинок
19 А. Факт отримання товариством з
обмеженою відповідальністю
"ВИМПЕЛ-СБ12" вищезазначеного судового
документа підтверджується наявним у
матеріалах справи повідомленням про
вручення відповідного поштового
відправлення з підписом уповноваженої
особи позивача (а.с. 52). З вказаного
повідомлення вбачається, що копія
вищенаведеної ухвали суду була
отримана вказаною особою 18
листопада 2014 року.

Отже, за змістом вищезазначеної норми
позивач завчасно та належним чином був
повідомлений про місце, дату та час
судового засідання. Крім того,
останньому надавалося достатньо часу
для подання витребуваних доказів,
додаткових письмових пояснень та
документів.

Слід також зазначити, що про
обізнаність позивача про дату, час і
місце судового засідання свідчить
також і зміст клопотання про
відкладення розгляду справи,
надісланого його представником.

У той же час дане клопотання не
підлягає задоволенню, оскільки явка
представника товариства з обмеженою
відповідальністю "ВИМПЕЛ-СБ12" у судове
засідання обов'язковою не визнавалась,
а представник відповідача у судовому
засіданні 26 листопада 2014 року подав всі
документи, необхідні для повного,
об'єктивного та всебічного розгляду
даної справи, а також надав усні
пояснення по суті цього спору.

Частиною 1 статті 77 ГПК України
встановлено, що господарський суд
відкладає в межах строків,
встановлених статтею 69 цього Кодексу,
розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
даному засіданні.

З аналізу приписів вказаної норми
вбачається, що у разі нез'явлення в
засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору. У той же час доводи
учасника судового процесу щодо
відкладення розгляду справи у зв'язку з
відсутністю його представника (з
причин, пов'язаних з відпусткою,
хворобою, службовим відрядженням,
участю в іншому судовому засіданні і т.
п.) можуть бути відхиленні, оскільки
такий учасник судового процесу не
позбавлений права і можливості
забезпечити за необхідності участь у
судовому засіданні іншого
представника згідно з частинами 1-5
статті 28 ГПК України з числа як своїх
працівників, так і осіб, не пов'язаних з
ним трудовими відносинами.
Неможливість такої заміни
представника і неможливість розгляду
справи без участі представника
підлягає доведенню учасником судового
процесу на загальних підставах (статті
32-34 ГПК України), причому відсутність
коштів для оплати послуг представника
не може свідчити про поважність
причини його відсутності в судовому
засіданні.

Аналогічна правова позиція викладена у
пункті 3.9.2 Постанови.

Відповідно до статті 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами частини 2 статті 34 ГПК
України встановлено, що обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Оскільки представник позивача у своєму
клопотанні про відкладення розгляду
справи не зазначив поважних причин
неможливості розгляду даної справи без
його участі, не надав доказів, які б
свідчили про поважність сімейних
обставин, які перешкоджають його
участі у судовому засіданні 26
листопада 2014 року, а також не вказав
причин неможливості його заміни, суд
дійшов висновку про відмову в
задоволенні даного клопотання.

Слід також зазначити, що позивач не
скористався наданим йому правом та не
подав суду уточненого розрахунку
заявлених до стягнення з відповідача
інфляційних втрат та пені, витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців, а
також оригіналів доданих до позовної
заяви копій документів. У той же час
представник відповідача у судовому
засіданні 26 листопада 2014 року надав
суду для огляду оригінал витребуваного
у позивача договору про надання
охоронних послуг від 8 листопада 2013
року № 15. Крім того, актуальна
інформація про юридичний статус
позивача була отримана судом
самостійно зі зробленого спеціального
витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців (а.с. 75).

Отже, беручи до уваги те, що позивачу
надавалося достатньо часу для
залучення до розгляду справи інших
представників, а також для подання
письмових пояснень та додаткових
документів, явка його уповноваженого
представника у судове засідання
обов'язковою не визнавалась, а також
зважаючи на те, що в матеріалах справи
наявні документи, необхідні для
повного та всебічного розгляду справи,
суд не вбачає підстав для відкладення
розгляду цієї справи та відповідно до
статті 75 ГПК України здійснює її
розгляд за наявними матеріалами без
участі представника товариства з
обмеженою відповідальністю
"ВИМПЕЛ-СБ12".

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
відповідача, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

8 листопада 2013 року між товариством з
обмеженою відповідальністю "БІМОЛ" та
товариством з обмеженою
відповідальністю "ВИМПЕЛ-СБ12" був
укладений договір про надання
охоронних послуг № 15, за умовами якого
останнє на відплатній основі прийняло
під охорону належний відповідачу
об'єкт, що знаходиться за адресою:
Рівненська область, місто Березне,
вулиця Андріївська, будинок 87 (а.с. 10-14).

Вказаний договір підписаний
уповноваженими представниками сторін
та скріплений печатками цих суб'єктів
господарювання.

Сума даного договору складає 16 000 грн. 00
коп. в місяць (пункт 2.1 цієї угоди).

Пунктом 2.2 вказаного правочину
передбачено, що оплата суми договору
здійснюється замовником на
розрахунковий рахунок виконавця
щомісячно протягом 5-ти днів після
підписання акта звіряння розрахунків.

У пункті 2.3 договору сторони погодили,
що фактичне надання виконавцем послуг
згідно договору фіксується сторонами у
двосторонньому акті виконаних робіт,
який складається не пізніше 10-го числа
наступного за звітним місяця. У разі,
якщо протягом 10 діб після вказаного у
пункті 2.2 цього договору терміну
замовник не підписав акт виконаних
робіт та не надав мотивованих пояснень
відмови від його підписання, послуги
вважаються наданими у повному обсязі.

За умовами пункту 2.5 договору претензії
щодо якості виконаних робіт замовник
зобов'язаний пред'явити виконавцю не
пізніше 15 днів від дати їх виявлення.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України
встановлено, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України
передбачено, що однією з підстав
виникнення цивільних прав та
обов'язків є договори та інші
правочини.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості (частина 1 статті 627 ЦК
України).

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (стаття 629 ЦК України).

У своїй позовній заяві товариство з
обмеженою відповідальністю
"ВИМПЕЛ-СБ12" просило суд стягнути з
товариства з обмеженою
відповідальністю "БІМОЛ" 14 000 грн.
00 коп. заборгованості, яка виникла у
останнього у зв'язку з несплатою у
березні 2014 року послуг, наданих
позивачем на виконанням умов
укладеного між сторонами договору про
надання охоронних послуг від 8
листопада 2013 року № 15. В обґрунтування
своїх позовних вимог товариство з
обмеженою відповідальністю
"ВИМПЕЛ-СБ12", як на підставу свого
позову, посилалося на те, що в порушення
умов вказаного договору відповідач не
підписав акт здачі-приймання робіт за
березень 2014 року № ОУ-0000014 та не оплатив
надані за ним послуги, у зв'язку з чим у
останнього перед позивачем утворилася
заборгованість у розмірі 14 000 грн. 00 коп.

У той же час судом встановлено, що на
момент звернення позивача до
господарського суду Рівненської
області з даним позовом укладений між
сторонами спірний правочин припинив
свою дію. Так, пунктом 9.1 договору про
надання охоронних послуг від
8 листопада 2013 року № 15
передбачено, що останній набирає
чинності з 8 листопада 2013 року і
діє до 31 грудня 2013 року. Судом
встановлено, що будь-яких положень про
автоматичну пролонгацію дана угода не
містить.

Слід також зазначити, що акт
здачі-приймання робіт за березень 2014
року № ОУ-0000014 (а.с. 15) не
містить посилань на договір про
надання охоронних послуг від 8
листопада 2013 року № 15. Крім того, в
останньому відсутні підпис
уповноваженої особи відповідача та
відтиск печатки товариства з обмеженою
відповідальністю "БІМОЛ", що свідчить
про недосягнення сторонами згоди щодо
всіх істотних умов надання відповідачу
спірних послуг у березні 2014 року.

Зважаючи на те, що спірний договір, на
який посилався позивач як на підставу
своїх грошових вимог до відповідача, з
2014 року припинив свою дію, а акт
здачі-приймання робіт за березень 2014
року № ОУ-0000014 не містить підпису
уповноваженої особи відповідача та не
скріплений печаткою товариства з
обмеженою відповідальністю "БІМОЛ",
крім того, у матеріалах справи відсутні
докази існування між сторонами
договірних відносин щодо охорони
об'єкту відповідача у березні 2014 року,
суд дійшов висновку про
необґрунтованість та безпідставність
вимог позивача про стягнення з
відповідача 14 000 грн. 00 коп. основного
боргу за цим договором, у зв'язку з чим у
задоволенні позову в цій частині слід
відмовити.

Оскільки під час розгляду даної справи
було встановлено відсутність
зобов'язання товариства з обмеженою
відповідальністю "БІМОЛ" по оплаті
охоронних послуг, наданих на виконання
договору про надання охоронних послуг
від 8 листопада 2013 року № 15 за актом
здачі-приймання робіт за березень 2014
року № ОУ-0000014, у суду відсутні правові
підстави для стягнення з відповідача
штрафних санкцій та інших
компенсаційних платежів, нарахованих
позивачем на підставі зазначеної
угоди.

Відтак, у задоволенні вимог позивача
про стягнення з товариства з обмеженою
відповідальністю "БІМОЛ" 1 703 грн. 78 коп.
пені, трьох процентів річних у розмірі
230 грн. 14 коп. та 752 грн. 13 коп.
інфляційних втрат також слід
відмовити.

За частиною 1 статті 49 ГПК України
витрати по сплаті судового збору у
спорах, що виникають при виконанні
договорів, покладаються на сторони
пропорційно розміру задоволених вимог.

Як було зазначено вище, у своїй
позовній заяві позивач, крім іншого,
просив стягнути з відповідача 3 000 грн. 00
коп. понесених товариством з обмеженою
відповідальністю "ВИМПЕЛ-СБ12" витрат на
правову допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 44 ГПК
України судові витрати складаються з
судового збору, сум, що підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, призначеної господарським
судом, витрат, пов'язаних з оглядом та
дослідженням речових доказів у місці
їх знаходження, оплати послуг
перекладача, адвоката та інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи.

За частиною 5 статті 49 ГПК України, при
відмові в позові суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються на
позивача.

Враховуючи зазначені законодавчі
положення, а також враховуючи те, що
позивач не надав жодних доказів на
підтвердження обґрунтованості суми
заявлених до стягнення з відповідача
витрат на правову допомогу, суд дійшов
висновку про те, що останні не
підлягають відшкодуванню.

Виходячи з викладеного та керуючись
статтями 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального Кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 28 листопада 2014
року

Суддя
Є.В.
Павленко