КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2014 р. Справа№ 911/2401/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Гончарова С.А.

Самсіна Р.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Рябчун О.І. - дов. № 119
від 05.06.2014р.

від відповідача: Кіпчук А.С. - дов № 59
від 22.07.2014р.

розглянувши апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції в
Обухівському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області на ухвалу Господарського суду
Київської області від 14.10.2014р.

у справі № 911/2401/14 (суддя Черногуз
А.Ф.)

за заявою Державної податкової
інспекції в Обухівському районі

Головного управління
Міндоходів у Київській області

про зміну способу та порядку
виконання рішення суду

у справі № 911/2401/14 (суддя Саванчук
С.О.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «МАКСИМУС

КОНСТРАКШН»

до Державної податкової
інспекції в Обухівському районі

Головного управління
Міндоходів у Київській області

про стягнення 101 634, 36 грн.

В судовому засіданні 12.11.2014р.
відповідно до ст. ст. 85, 99
Господарського процесуального кодексу
України оголошено вступну та
резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської
області від 14.10.2014р. у справі № 911/2401/14
відмовлено Державній податковій
інспекції в Обухівському районі
Головного управління Міндоходів у
Київській області у задоволенні заяви
про зміну способу та порядку виконання
рішення суду від 08.07.2014р. у справі №
911/2401/14.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою
суду, відповідач звернувся до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить оскаржувану
ухвалу скасувати та прийняти нове
рішення про задоволення заяви про
зміну способу та порядку виконання
рішення суду у даній справі.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції в
Обухівському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області 30.10.2014р. передано на розгляд
судді Скрипці І.М.

Розпорядженням секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 03.11.2014р.
сформовано колегію суддів у складі:
головуючий суддя Скрипка І.М., судді
Гончаров С.А., Самсін Р.І.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 03.11.2014р.
колегією суддів в зазначеному складі
апеляційну скаргу прийнято до
провадження та призначено до розгляду
на 12.11.2014р.

Представник відповідача в судовому
засіданні апеляційної інстанції
12.11.2014р. підтримав вимоги апеляційної
скарги, просив її задовольнити,
оскаржувану ухвалу скасувати та
прийняти нове рішення про задоволення
заяви про зміну способу та порядку
виконання рішення суду у даній справі.

Представник позивача в судовому
засіданні апеляційної інстанції
12.11.2014р. заперечував проти доводів
відповідача, викладених в апеляційній
скарзі, просив її відхилити, а
оскаржувану ухвалу залишити без змін з
підстав, викладених у відзиві на
апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 2 ст. 102 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційна скарга на ухвалу місцевого
господарського суду розглядається
протягом п'ятнадцяти днів з дня
постановлення ухвали про прийняття
апеляційної скарги до провадження.

Частиною 5 статті 106 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що апеляційні скарги на
ухвали місцевого господарського суду
розглядаються в порядку, передбаченому
для розгляду апеляційних скарг на
рішення місцевого господарського суду.

Згідно із частиною 2 статті 101
Господарського процесуального кодексу
України, апеляційний господарський суд
не зв'язаний доводами апеляційної
скарги і перевіряє законність та
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, заслухавши пояснення
представників сторін, перевіривши
правильність застосування
господарським судом при винесенні
оскаржуваної ухвали норм
процесуального та матеріального права,
дійшла висновку про те, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, а
ухвала підлягає залишенню без змін
виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням Господарського суду
Київської області від 08.07.2014р. у справі
№ 911/2401/14, яке залишене без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 15.09.2014р., позов
задоволено повністю.

Стягнуто з Державної податкової
інспекції в Обухівському районі
Київської області Державної
податкової служби на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «МАКСИМУС
КОНСТРАКШН» 90 404, 40 грн. основної
заборгованості, 1 285, 48 грн. 3% річних, 9
944, 48 грн. інфляційних втрат та 2 033, 00
грн. судового збору.

25.07.2014р. на виконання рішення
Господарського суду Київської області
від 08.07.2014р. у справі № 911/2401/14
Господарським судом Київської області
видано наказ.

19.09.2014р. через канцелярію
Господарського суду Київської області
від відповідача надійшла заява №
2541/10/10-16-10-031 від 17.09.2014р. про зміну
способу та порядку виконання рішення
суду від 08.07.2014р.

В обґрунтування поданої заяви
відповідач зазначав про відсутність
необхідних коштів на рахунках
Міністерства доходів і зборів України,
а тому просив суд змінити спосіб та
порядок виконання рішення суду шляхом
зміни резолютивної частини рішення
Господарського суду Київської області
від 08.07.2014р. по справі № 911/2401/14, а саме:
«Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «МАКСИМУС
КОНСТРАКШН» (08700, Київська обл., м.
Обухів, вул. Промислова, 9, код 31201909) 90 404,
40 грн. основної заборгованості, 1 285, 48
грн. 3% річних, 9 944, 48 грн. інфляційних
втрат та 2 033, 00 грн. судового збору,
шляхом списання Державною
казначейською службою України коштів з
відповідного рахунку в межах бюджетних
призначень, затверджених на цю мету».

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Господарського
процесуального кодексу України при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора і у
виняткових випадках, залежно від
обставин справи, може відстрочити або
розстрочити виконання рішення, ухвали,
постанови, змінити спосіб та порядок їх
виконання.

Статтею 36 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
за наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, державний виконавець за
власною ініціативою чи за заявою
сторін, а також самі сторони мають
право звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
відстрочку або розстрочку виконання, а
також про встановлення або зміну
способу і порядку виконання.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти прийняття
господарським судом нових заходів для
реалізації рішення в разі неможливості
його виконання у порядку і способом,
раніше встановленими. Наприклад, зміна
способу виконання рішення можлива
шляхом видозмінення зазначеної у
рішенні форми (грошової чи майнової)
виконання, тобто за відсутності у
боржника присудженого позивачеві
майна в натурі або грошових коштів,
достатніх для покриття заборгованості.
Змінюючи спосіб і порядок виконання
судового рішення, суд не може змінювати
останнє по суті (п. п. 7.1.3. постанови
пленуму Вищого господарського суду
України № 9 від 17.10.2012р. «Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України»).

Відповідно до п. 7.2. вказаної постанови
підставою для відстрочки, розстрочки,
зміни способу та порядку виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
визначений строк або встановленим
господарським судом способом.

Таким чином, у розумінні приписів
наведеної норми, рішення
господарського суду повинно
виконуватися, в першу чергу, у спосіб
встановлений у ньому, і лише за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, суд може у виняткових
випадках та залежно від обставин
справи, змінити спосіб та порядок
виконання рішення. Відтак, до предмету
доказування у справі під час розгляду
питання про зміну способу і порядку
виконання рішення входить
встановлення наявності обставин,
пов'язаних з неможливістю виконання
судового рішення у спосіб,
встановлений у ньому, та винятковість
випадку для вчинення таких дій.

З матеріалів справи вбачається, що
Управління Державної казначейської
служби України в Обухівському районі
Київської області листом № 16-02/1688 від
18.08.2014р. повідомило відповідача про
надходження наказу Господарського
суду Київської області від 25.07.2014р. по
справі № 911/2401/14 про
примусове списання коштів з рахунків
Державної податкової інспекції в
Обухівському районі ГУ Міндоходів у
Київській області.

Так, у своїй заяві відповідач зазначає
про відсутність необхідних коштів на
рахунках Міндоходів, про що свідчить
лист № 119/7/99-99-05-04-01-17 від 10.09.2014р.
Міністерства доходів і зборів України,
адресований ГУ Міндоходів у Київській
області, на який посилається
відповідач та вважає, що стягувати
кошти необхідно не з рахунків
Державної податкової інспекції в
Обухівському районі ГУ Міндоходів у
Київській області, а з Державного
бюджету України шляхом списання
Державною казначейською службою
України коштів з відповідного рахунку
в межах бюджетних призначень,
затверджених на цю мету.

Однак, відповідачем не зазначено з
якого саме рахунку повинні списуватись
кошти Державною казначейською службою
України, не зазначено на яку саме мету
повинні бути затверджені бюджетні
призначення, що в подальшому може
призвести до неможливості виконання
рішення.

Крім того, посилаючись на відсутність
коштів на рахунках, у зв'язку з
відсутністю асигнувань, неможливість
виконання рішення суду і погашення
заборгованості перед позивачем,
відповідач не надав суду жодних
доказів на підтвердження викладеного,
зокрема, довідок про
наявність/відсутність коштів на
рахунках, копій балансів, звітів про
заборгованість за бюджетними коштами,
доказів майнового стану (існування
загрози банкрутства, реальної
відсутності коштів на рахунках), а
також не надав жодних доказів на
підтвердження того, що вищевказані
зобов'язання зареєстровані
відповідачем в органах казначейства,
як бюджетні зобов'язання на
відповідний рік.

З огляду на вищевикладене, враховуючи
відсутність обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, колегія суддів
погоджується з висновком місцевого
господарського суду про
необґрунтованість заяви Державної
податкової інспекції в Обухівському
району Головного управління
Міндоходів у Київській області №
2541/10/10-16-10-031 від 17.09.2014р. про зміну
способу та порядку виконання рішення
суду від 08.07.2014р. з підстав, викладених в
заяві.

Згідно ст. ст. 32-34 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь - які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору. Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Доказування полягає не лише в поданні
особами доказів, а й у доведенні їх
переконливості, що скаржником зроблено
не було.

Зважаючи на вищевикладені обставини
справи в їх сукупності, колегія суддів
дійшла висновку про те, що ухвала
Господарського суду Київської області
від 14.10.2014р. у справі № 911/2401/14 прийнята
із вірним застосуванням норм
матеріального та процесуального права,
є законною і обґрунтованою, а тому
апеляційна скарга Державної
податкової інспекції в Обухівському
районі Головного управління
Міндоходів у Київській області з
підстав, викладених у ній, задоволенню
не підлягає.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 3 Закону
України «Про судовий збір» судовий
збір не справляється за подання заяви
про зміну чи встановлення способу,
порядку і строку виконання судового
рішення.

При цьому, згідно п. 2.16. постанови
пленуму Вищого господарського суду
України «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України»
підпунктом 8 пункту 2 частини другої
статті 4 Закону визначено розмір ставки
судового збору з апеляційної і
касаційної скарг на ухвалу
господарського суду, а саме 0,5 розміру
мінімальної заробітної плати.
Зазначене положення стосується
подання апеляційних і касаційних скарг
на будь-які ухвали господарського суду,
які підлягають оскарженню, незалежно
від того, чи передбачено Законом
справляння судового збору за подання
тих заяв, за результатами розгляду яких
виносяться відповідні ухвали. Виняток
з цього правила наведено в підпункті 3.9
пункту 3 даної постанови.

З огляду на викладене та враховуючи те,
що при поданні апеляційної скарги на
ухвалу суду про відмову в задоволенні
заяви про зміну способу та порядку
виконання рішення відповідачем не
було сплачено судовий збір, відповідно
до ст. 49 Господарського процесуального
кодексу України, у зв'язку із відмовою
в задоволенні апеляційної скарги
відповідача, судові витрати за подання
апеляційної скарги покладаються на
відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
49, 85, 99, 101, 103-106 Господарського
процесуального кодексу України,
Київський апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції в Обухівському
районі Головного управління
Міндоходів у Київській області на
ухвалу Господарського суду Київської
області від 14.10.2014р. у справі
№ 911/2401/14 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду
Київської області від 14.10.2014р. у справі
№ 911/2401/14 залишити без змін.

3. Стягнути з Державної податкової
інспекції в Обухівському районі
Головного управління Міндоходів у
Київській області (08700, Київська обл., м.
Обухів, вул. Каштанова, буд. 20,
ідентифікаційний код 38767017) в дохід
Державного бюджету України 609, 00 грн.
судового збору за подання апеляційної
скарги.

4. Доручити Господарському суду
Київської області видати наказ.

5. Матеріали справи № 911/2401/14 повернути
до Господарського суду Київської
області.

Постанова набирає законної сили з
моменту її прийняття і може бути
оскаржена до Вищого господарського
суду України протягом двадцяти днів з
дня її прийняття.

Повний текст постанови підписано
17.11.2014р.

Головуючий суддя
І.М. Скрипка

Судді
С.А. Гончаров

Р.І. Самсін