м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б, тел.
№ 910/2236/14 24.11.14
Господарський суд міста Києва у складі
судді Марченко О.В.,
при секретарі судового засідання
розглянувши у відкритому судовому
засіданні скаргу Антимонопольного
комітету України, м. Київ (далі -
на дії державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції у місті Києві, м. Київ,
у справі № 910/2236/14
до фізичної особи-підприємця
Калімбета Олега Павловича, м. Київ,
про стягнення 578,50 грн.,
за участю представників:
позивача - Максименко А.П. (довіреність
від 28.02.2014 №300-122/01-1680);
відповідача - не з'явився;
Комітет звернувся до господарського
суду міста Києва з позовом про
стягнення з фізичної особи-підприємця
Калімбета Олега Павловича (далі - ФОП
Калібет О.П.) пені у сумі 578,50 грн.
Рішенням господарського суду міста
Києва від 19.05.2014 (суддя Гумега О.В.) позов
задоволено повністю; стягнуто з ФОП
Калібета О.П. 578,50 грн. пені до
загального фонду Державного бюджету
України на рахунок відповідного
Управління Державної казначейської
служби України за місцезнаходженням
платника податків за кодом
класифікації доходів бюджету 21081100
(символ звітності 106) та 1 827,00 грн.
судового збору.

03.06.2014 на виконання вказаного рішення
видано накази.

04.08.2014 до суду надійшла скарга Комітету
на дії державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції у місті Києві (далі - ВДВС),
мотивована тим, що: Комітетом надіслано
ВДВС заяву від 17.06.2014 №300-29/09-5471 про
відкриття виконавчого провадження з
оригіналом наказу; заяву про відкриття
виконавчого провадження отримано
20.06.2014, що підтверджується поштовим
повідомленням; 23.07.2014 до Комітету
надійшла постанова ВДВС від 26.06.2014 ВП
№43782372 про повернення виконавчого
документа стягувачу з оригіналом
наказу господарського суду міста Києва
від 03.06.2014 у справі №910/2236/14; ВДВС
винесено постанову про повернення
виконавчого документа стягувачу через
шість календарних днів з моменту
отримання заяви Комітету про відкриття
виконавого провадження без вчинення
виконавчих дій, передбачених Законом
України "Про виконавче провадження"; в
описовій частині постанови про
повернення виконавчого документа
стягувачу від 26.06.2014 ВП №43782372 старшим
державним виконавцем ВДВС Мойсеєнко
В.В. вказано, що "в ході здійснення
виконавчих дій державним виконавцем
виявити кошти або майно, на яке можливо
звернути стягнення в рахунок погашення
боргу по виконавчому документу, не
виявилося можливим"; проте зазначені
дії не здійснювалися державним
виконавцем в межах виконавчого
провадження №43782372 з примусового
виконання наказу господарського суду
міста Києва від 03.06.2014 у справі №910/2236/14.

За резолюцією заступника голови
господарського суду міста Києва від
04.08.2014 скаргу Комітету на дії
державного виконавця ВДВС передано
судді Блажівській О.Є.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 07.08.2014 скаргу Комітету на дії
державного виконавця ВДВС повернуто
без розгляду відповідно до пунктів 2 та
3 частини першої статті 63
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України).

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 07.10.2014
апеляційну скаргу Комітету задоволено;
ухвалу господарського суду міста Києва
від 07.08.2014 скасовано; скаргу Комітету на
дії державного виконавця ВДВС у справі
№910/2236/14 передано на розгляд
господарського суду міста Києва.

Розпорядженням керівника апарату
господарського суду міста Києва від
24.10.2014 №04-23/941 призначено повторний
автоматичний розподіл справи №910/2236/14 у
зв'язку з перебуванням судді
Блажівської О.Є. у відпустці.

За результатами повторного
автоматичного розподілу справу
№910/2236/14 передано судді Марченко О.В.
для розгляду скарги Комітету на дії
державного виконавця ВДВС.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 27.10.2014 скаргу Комітету
прийнято до розгляду; розгляд скарги
призначено на 24.11.2014.

Представник Комітету у судовому
засіданні 24.11.2014 підтримав скаргу та
просив її задовольнити.

Оцінивши наявні в матеріалах справи
докази, які мають значення для розгляду
скарги, проаналізувавши встановлені
фактичні обставини в їх сукупності,
заслухавши пояснення представника
Комітету, господарський суд міста
Києва дійшов висновку про необхідність
задоволення скарги з огляду на таке.

Відповідно до статті 1212 ГПК України,
скарги на дії чи бездіяльність органів
Державної виконавчої служби щодо
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів можуть бути подані
стягувачем, боржником або прокурором
протягом десяти днів з дня вчинення
оскаржуваної дії, або з дня, коли
зазначеним особам стало про неї відомо,
або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Комітетом надіслано до ВДВС заяву від
17.06.2014 №300-29/09-5471 про відкриття
виконавчого провадження з виконання
рішення господарського суду міста
Києва від 19.05.2014, яку ВДВС отримало
20.06.2014 згідно з поштовим повідомленням
про вручення.

ВДВС постановою від 26.06.2014 повернуло
виконавчий документ Комітету у зв'язку
з тим, що в ході здійснення виконавчих
дій державним виконавцем виявити кошти
або майно, на яке можливо звернути
стягнення в рахунок погашення боргу по
виконавчому документу, не виявилося
можливим.

Судом встановлено, що постанову від
26.06.2014 ВП №43782372 про повернення
виконавчого документа Комітетом
отримано 23.07.2014; ДК "Газ України" скаргу
на дії ВДВС від 03.02.2014 № 31/10-604 подано
05.02.2014, тобто в межах встановленого
законодавством України строку.

Згідно з вимогами статті 115
Господарського процесуального кодексу
України рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому Законом України
"Про виконавче провадження".

Частиною першою статті 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
передбачено, що державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За приписами частини першої статті 6
вказаного Закону державний виконавець
зобов'язаний використовувати надані
йому права відповідно до закону і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Відповідно до пункту 2 частини першої
статті 47 Закону України «Про виконавче
провадження» виконавчий документ, на
підставі якого відкрито виконавче
провадження, за яким виконання не
здійснювалося або здійснено частково,
повертається стягувачу у разі, якщо,
зокрема, у боржника відсутнє майно, на
яке може бути звернуто стягнення, а,
здійснені державним виконавцем
відповідно до цього Закону заходи щодо
розшуку такого майна виявилися
безрезультатними.

Згідно з частиною другою статті 47
Закону України «Про виконавче
провадження» про наявність обставин,
зазначених у частині першій цієї
статті, державний виконавець складає
акт.

З наведених приписів Закону
вбачається, що виконавчий документ - у
даному випадку наказ господарського
суду міста Києва від 03.06.2014 у справі
№910/2236/14, може бути повернутий
стягувачу у разі відсутності у
боржника майна, на яке може бути
звернуто стягнення, а здійснені
державним виконавцем відповідно до
цього Закону заходи щодо розшуку
такого майна виявилися
безрезультатними.

З матеріалів справи вбачається, що
державним виконавцем ВДВС не було
вчинено передбачених Законом України
«Про виконавче провадження» всіх дій
щодо розшуку майна та грошових коштів
боржника; отже, винесення старшим
державним виконавцем ВДВС Мойсеєнко
В.В. постанови про повернення
виконавчого документу стягувачу від
26.06.2014 на підставі пункту 2 частини
першої статті 47 Закону України «Про
виконавче провадження» було
неправомірним.

У пункті 9.13 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 17.10.2012
№ 9 "Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України"
зазначено, що за результатами розгляду
скарги виноситься ухвала, в якій
господарський суд або визнає доводи
заявника правомірними і залежно від їх
змісту визнає постанову державного
виконавця щодо здійснення заходів
виконавчого провадження недійсною, або
визнає дії чи бездіяльність органу
Державної виконавчої служби
незаконними, чи визнає недійсними
наслідки виконавчих дій, або зобов'язує
орган державної виконавчої служби
здійснити певні виконавчі дії, якщо він
ухиляється від їх виконання без
достатніх підстав, або визнає доводи
скаржника неправомірними і скаргу
відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі
самостійно вчиняти ті чи інші дії,
пов'язані із здійсненням виконавчого
провадження, замість державного
виконавця (наприклад, відкривати або
закінчувати виконавче провадження),
але може зобов'язати державного
виконавця здійснити передбачені
законом дії, від вчинення яких той
безпідставно ухиляється.

Частиною третьою статті 1212 ГПК України
встановлено, що за результатами
розгляду скарги виноситься ухвала, яка
надсилається стягувачеві, боржникові
та органові виконання судових рішень.
Ухвалу може бути оскаржено у
встановленому цим Кодексом порядку.

За таких обставин, керуючись статтями
86, 1212 ГПК України, господарський суд
міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Антимонопольного комітету
України у справі № 910/2236/14 задовольнити.

2. Визнати неправомірними дії відділу
державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції у місті Києві у винесенні
постанови від 26.06.2014 ВП №43782372 про
повернення виконавчого документа
стягувачу.

Ухвалу може бути оскаржено в
установленому законодавством України
порядку.

Суддя
О.
Марченко