ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 року Справа № 5004/508/12

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого: Черкащенка М.М.

суддів: Нєсвєтової Н.М.

Жукової Л.В.

розглянувши касаційну скаргу
Житомирського обласного центру
зайнятості

на рішення
господарського суду Волинської
області від 12.02.2014

та на постанову
Рівненського апеляційного
господарського суду від
10.06.2014

у справі №5004/508/12

за позовом
Житомирського обласного центру
зайнятості

до
Товариства з додатковою
відповідальністю "Довірче
товариство - Перша Волинська
фінансово-будівельна
компанія "Траст-Інвест-Буд"

за участю
Прокуратури міста Луцька

про
стягнення 1772037,82 грн.

за участю представників сторін

від прокуратури: Баклан Н.Ю. - посв.;

від позивача: Агафонова М.В., Волков В.Б.
- за довіреностями;

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

У 2012 році Житомирський обласний центр
зайнятості звернувся до місцевого
господарського суду із позовом до
товариства з додатковою
відповідальністю "Довірче товариство -
Перша Волинська фінансово - будівельна
компанія "Траст-Інвест-Буд" (з
урахуванням заяв від 26.09.2012 та 03.10.2012 про
уточнення позовних вимог) про
стягнення 1772037,82 грн. безпідставно
отриманих коштів згідно договору
будівельного підряду №69 від 15.05.2008р.

Рішенням господарського суду
Волинської області від 12.02.2014,
залишеним без змін постановою
Рівненського апеляційного
господарського суду від 10.06.2014 у
задоволенні позовних вимог відмовлено
в повному обсязі.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, позивач
звернувся до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою, в
якій, посилаючись на неправильне
застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, просить
постанову Рівненського апеляційного
господарського суду від 10.06.2014 та
рішення господарського суду
Волинської області від 12.02.2014
скасувати, прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

У судовому засіданні 19.11.2014 представник
позивача підтримав вимоги касаційної
скарги та просив суд скасувати
прийняті у справі рішення та прийняти
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги або направити справу до
місцевого господарського суду на новий
розгляд, оскільки, на думку скаржника,
судами попередніх інстанцій належним
чином не досліджувались висновки
судової будівельно-технічної
експертизи, що є порушенням вимог
процесуального закону. Прокурор також
підтримав вимоги касаційної скарги та
просив її задовольнити. Відповідач
своїм процесуальним правом на участь у
судовому засіданні не скористався.

Колегія суддів, беручи до уваги межі
перегляду справи у касаційній
інстанції, обговоривши доводи
касаційної скарги, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування попередніми судовими
інстанціями норм процесуального права
при ухваленні зазначених судових
рішень, вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, 15.05.2008 року між Житомирським
обласним центром зайнятості - робочим
органом виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття (замовник) та
товариством з додатковою
відповідальністю "Довірче товариство -
Перша Волинська фінансово - будівельна
компанія "Траст-Інвест-Буд"
(генпідрядник) було укладено договір
№69, відповідно до умов якого підрядник
в межах динамічної договірної ціни,
складеної на підставі
проектно-кошторисної документації
виконує комплекс робіт по будівництву
об'єкта: "Будівлі соціального
призначення - міського центру
зайнятості Житомирського обласного
центру зайнятості на площі Польовій, 6-А
в м. Житомирі", а замовник зобов'язався
прийняти належним чином виконану
роботу та оплатити її.

Пунктами 1.2, 1.4 договору сторони
погодили основні параметри, склад та
обсяги робіт, інші показники, що
характеризують предмет договору у
проектно-кошторисній документації.
Також, визначили, що якість виконаних
робіт не може бути нижчою встановлених
нормативами характеристик і вимог
діючих ДБН.

За приписами п.2.1.16 договору
генпідрядник зобов'язався здавати
замовнику всі роботи, обумовлені цим
договором та оформлені належним чином
документи поетапно, згідно актів
виконаних робіт форми КБ-2в та довідки
виконаних робіт КБ-3.

Договірна ціна робіт, що доручені для
виконання генеральному підряднику для
ведення центру в експлуатацію по
відкоригованій проектно-кошторисній
документації складає: 16650 тис.грн. (п.3.1
договору).

У пункті 5.1 договору сторони погодили
обов'язок замовника до початку робіт
перерахувати генеральному підряднику
аванс на придбання матеріалів в
розмірі 30% від вартості річного обсягу
робіт.

За приписами п. 5.2 договору оплату за
виконані роботи по об'єкту замовник
проводить після підписання форм КБ-2в
та КБ-3 з урахуванням сум авансу,
сплаченого за цим договором у
відповідності до графіку фінансування
і погашення авансу.

Додатковою угодою від 19.01.2011 року до
договору №69/1 від 15.05.2008 року продовжено
строки виконання робіт до травня 2012
року та затверджено суму фінансування
об'єкта на 2011 рік у розмірі 9700000 грн.

За приписами п. 11.4 договір набирає
чинності з моменту його підписання і
діє до його повного виконання
сторонами своїх зобов'язань відповідно
до умов цього договору.

Судами встановлено, що на виконання
свого обов'язку, 27.05.2008 року
Житомирський обласний центр
зайнятості до початку виконання
відповідачем робіт перерахував
останньому аванс в сумі 3495860 грн.

В свою чергу, ТДВ "Довірче товариство -
Перша Волинська фінансово - будівельна
компанія "Траст-Інвест-Буд" протягом
2008-2011 років виконало, а Житомирський
обласний центр зайнятості прийняв
будівельні роботи на загальну суму
6269526,98 грн., що підтверджується
довідками про вартість виконаних
підрядних робіт та актами виконаних
робіт форми КБ-2в та форми КБ-3, які
підписано уповноваженими особами та
скріплено печатками сторін без
будь-яких зауважень.

У подальшому, позивачем сплачено
відповідачу за виконані роботи
4616050грн., що підтверджується виписками
з рахунка позивача.

Відповідно до п. 2.4.5 договору замовник
має право провести перевірку робіт
після їх завершення і відповідного
оформлення із залученням незалежного
експерта та у присутності генерального
підрядника протягом 30-ти календарних
днів.

На підставі наказу директора
Житомирського обласного центру
зайнятості №221 від 19.07.2011 року, комісією
у складі представників позивача і
відповідача складено акт контрольних
обмірів фактично виконаних підрядних
робіт ТДВ "Довірче товариство - Перша
Волинська фінансово - будівельна
компанія "Траст-Інвест-Буд", яким
зафіксовано відхилення виконаних
робіт від кількості робіт згідно форми
КБ-2в.

Звертаючись з позовом, Житомирський
обласний центр зайнятості вказував на
те, що вартість фактично виконаних
відповідачем робіт становить 6269526,98
грн., що підтверджується підписаними
сторонами актами, а отже частина
коштів, які позивач перерахував
відповідачу є такими, що набуті
останнім безпідставно, в зв'язку з чим
просить суд стягнути грошові кошти у
розмірі 1772037,82 грн. на підставі ст. 1212 ЦК
України, як безпідставно отриманих.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, місцевий господарський суд, з
яким погодився суд апеляційної
інстанції виходив з того, що кошти у
сумі 1772037,82 грн., які є предметом позову
не можуть вважатись безпідставно
отриманими в розумінні ст. 1212 ЦК
України, оскільки вказана сума коштів
отримана відповідачем на підставі
укладеного між сторонами договору
будівельного підряду №69 від 15.05.2008р.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 837, ч. 1 ст. 843, ч.
1 ст. 844, ч. 2 ст. 845 ЦК України за договором
підряду одна сторона (підрядник)
зобов'язується на свій ризик виконати
певну роботу за завданням другої
сторони (замовника), а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
виконану роботу. Договір підряду може
укладатися на виготовлення, обробку,
переробку, ремонт речі або на виконання
іншої роботи з переданням її
результату замовникові. У договорі
підряду визначається ціна роботи або
способи її визначення. Ціна у договорі
підряду може бути визначена у
кошторисі. Якщо робота виконується
відповідно до кошторису, складеного
підрядником, кошторис набирає чинності
та стає частиною договору підряду з
моменту підтвердження його замовником.
Якщо фактичні витрати підрядника
виявилися меншими від тих, які
передбачалися при визначенні ціни
(кошторису), підрядник має право на
оплату роботи за ціною, встановленою
договором підряду, якщо замовник не
доведе, що отримане підрядником
заощадження зумовило погіршення
якості роботи.

У відповідності до положень ст. 875 ЦК
України за договором будівельного
підряду підрядник зобов'язується
збудувати і здати у встановлений строк
об'єкт або виконати інші будівельні
роботи відповідно до
проектно-кошторисної документації, а
замовник зобов'язується надати
підрядникові будівельний майданчик
(фронт робіт), передати затверджену
проектно-кошторисну документацію, якщо
цей обов'язок не покладається на
підрядника, прийняти об'єкт або
закінчені будівельні роботи та
оплатити їх. Договір будівельного
підряду укладається на проведення
нового будівництва, капітального
ремонту, реконструкції (технічного
переоснащення) підприємств, будівель
(зокрема житлових будинків), споруд,
виконання монтажних,
пусконалагоджувальних та інших робіт,
нерозривно пов'язаних з
місцезнаходженням об'єкта.

Так, за результатами проведеної
судової будівельно-технічної
експертизи встановлено, що загальна
вартість виконаних робіт по
будівництву будівлі соціального
призначення-міського центру
зайнятості Житомирського обласного
центру зайнятості, відповідно
представлених на дослідження актів
приймання виконаних будівельних робіт
форми №КБ-2в та довідками про вартість
робіт форми №КБ-3, підписаними
сторонами, становить 6269526,98грн.

Разом з тим, предметом даного позову
Житомирський обласний центр
зайнятості визначив стягнення
безпідставно отриманих коштів, що
становлять різницю між фактично
виконаними останнім роботами та
роботами, що зафіксовані в актах форми
КБ-2в за червень 2010року, липень 2010року,
грудень 2010року та січень 2011року.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа,
яка набула майно або зберегла його у
себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події.

Враховуючи наведені положення
законодавства, колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій про відмову в
задоволенні позовних вимог,оскільки
між сторонами у справі, яка
розглядається, було укладено договір
про оплатне виконання замовлення на
будівництво об'єкта, а кошти, які
Житомирський обласний центр
зайнятості просить стягнути з
Товариства з додатковою
відповідальністю "Довірче товариство -
Перша Волинська фінансово-будівельна
компанія "Транс-Інвест-Буд", отримано
останнім як оплату виконаних за
договором робіт, то такі кошти набуто
за наявності правової підстави, а тому
не може бути витребувано відповідно до
положень ст. 1212 ЦК України як
безпідставне збагачення.

Щодо посилань скаржника на те, що суди
попередніх інстанцій зобов'язані були
самостійно визначити підставу позову
та правову норму, яка підлягає
застосуванню до даного виду
правовідносин, колегія суддів зазначає
наступне.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про судове рішення" від 23.03.2012 №6, з
огляду на вимоги частини першої статті
4 ГПК господарський суд у прийнятті
судового рішення керується (та
відповідно зазначає у ньому) не лише
тими законодавчими та/або
нормативно-правовими актами, що на них
посилалися сторони та інші учасники
процесу, а й тими, на які вони не
посилалися, але якими регулюються
спірні правовідносини у конкретній
справі (якщо це не змінює
матеріально-правових підстав позову).

Таким чином, суд апеляційної інстанції
відхиляючи дане твердження скаржника
правомірно зазначив, що господарський
суд позбавлений можливості самостійно
змінювати предмет або підстави позову,
а відтак позивач не звертаючись до суду
з відповідним клопотанням намагається
перекласти обов'язок по визначенню
фактів, які обґрунтовують вимогу про
захист права чи законного інтересу на
суд, що суперечить вимогам
процесуального закону та порушує
принцип рівності сторін у
господарському процесі.

Разом з тим, позивач не позбавлений
права на звернення до суду із новим
позовом у загальному порядку.

Враховуючи наведене, колегія суддів
Вищого господарського суду України
приходить до висновку, що під час
розгляду справи судами попередніх
інстанцій на основі повного,
всебічного і об'єктивного дослідження
поданих доказів встановлено фактичні
обставини справи, вірно застосовано
норми матеріального права.

Відповідно до ст. 1117 Господарського
процесуального кодексу України,
переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція на
підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

На думку колегії суддів, висновок
місцевого та апеляційного судів про
відсутність правових підстав для
задоволення заявлених позовних вимог є
законним, обґрунтованим, відповідає
нормам чинного законодавства,
фактичним обставинам справи і наявним
у ній матеріалам, а доводи касаційної
скарги його не спростовують.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Житомирського
обласного центру зайнятості залишити
без задоволення.

Постанову Рівненського апеляційного
господарського суду від 10.06.2014 та
рішення господарського суду
Волинської області від 12.02.2014 у справі
№5004/508/12 залишити без змін.

Головуючий
М.М. Черкащенко

Судді
Н.М. Нєсвєтова

Л.В. Жукова