ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 року Справа № 910/12140/14
Вищий господарський суд України у
складі: суддя Селіваненко В.П. -
головуючий, судді Бенедисюк І.М.
(доповідач), Харченко В.М.

розглянув касаційну скаргу фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2, м. Полтава
(далі - ФОП ОСОБА_2),

на ухвалу господарського суду міста
Києва від 25.07.2014 та

постанову Київського апеляційного
господарського суду від 02.09.2014

зі справи № 910/12140/14

за позовом приватного підприємства
"Екобіз", м. Полтава (далі - ПП "Екобіз"),

до: Державної служби інтелектуальної
власності України, м. Київ;

ФОП ОСОБА_2

треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідачів - ОСОБА_2, м.
Полтава;

товариство з обмеженою
відповідальністю "Промислова
багатопрофільна фірма
РАГС-регіональне агентство
гуманітарного сервісу", м. Полтава (далі
- ТОВ "Промислова багатопрофільна фірма
РАГС-регіональне агентство
гуманітарного сервісу"),

про визнання недійсним свідоцтва
України на знак для товарів і послуг.

Судове засідання проведено за участю
представників:

ПП "Екобіз"- не з'яв.,

Державної служби інтелектуальної
власності України - не з'яв.,

ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

ФОП ОСОБА_2 - не з'яв.,

ТОВ "Промислова багатопрофільна фірма
РАГС-регіональне агентство
гуманітарного сервісу" - не з'яв.

За результатами розгляду касаційної
скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

ПП "Екобіз" звернулося до
господарського суду міста Києва з
позовом про: визнання недійсним
свідоцтва України № НОМЕР_1 на знак для
товарів і послуг "ІНФОРМАЦІЯ_1", яким
володіє ОСОБА_2; зобов'язання Державної
служби інтелектуальної власності
України внести відповідні зміни до
Державного реєстру свідоцтв України на
знаки для товарів і послуг та здійснити
публікацію.

25.07.2014 ПП "Екобіз" подало суду заяву про
вжиття заходів до забезпечення позову,
в якій просило до набрання законної
сили рішенням у даній справі:

- заборонити Державній службі
інтелектуальної власності України:

здійснювати реєстрацію передання прав
на знак для товарів і послуг
"ІНФОРМАЦІЯ_1" за свідоцтвом України №
НОМЕР_1 стосовно всіх товарів та послуг
Міжнародної класифікації товарів і
послуг для реєстрації знаків (МКТП), для
яких цей знак зареєстровано, а також
вносити до Державного реєстру свідоцтв
України на знаки для товарів і послуг
відомості, пов'язані зі зміною
володільця зазначеного свідоцтва та
будь-які зміни щодо свідоцтва України
№ НОМЕР_1 (у тому числі щодо
дострокового припинення дії свідоцтва
за рішенням власника);

здійснювати публікацію будь-яких
відомостей щодо свідоцтва України
№ НОМЕР_1 в офіційному
бюлетені "Промислова власність";

- заборонити ФОП ОСОБА_2 передавати в
будь-який спосіб права на знак для
товарів і послуг "ІНФОРМАЦІЯ_1" за
свідоцтвом України № НОМЕР_1 стосовно
всіх товарів та послуг МКТП, для яких
цей знак зареєстровано; відмовлятися
від прав на зазначений знак для товарів
і послуг;

- зборонити ТОВ "Промислова
багатопрофільна фірма
РАГС-регіональне агентство
гуманітарного сервісу" передавати у
будь-який спосіб права на знак для
товарів і послуг "ІНФОРМАЦІЯ_1" за
свідоцтвом України №28163 для всіх
товарів та послуг МКТП, для яких цей
знак зареєстровано, та відмовлятися
від прав на даний знак;

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 25.07.2014 (суддя
Картавцева Ю.В.), залишеною без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 02.09.2014 (колегія
суддів у складі: суддя Разіна Т.І. -
головуючий, судді Остапенко О.М.,
Сотніков С.В.), заяву ПП "Екобіз"
задоволено частково:

- Державній службі інтелектуальної
власності України до набрання законної
сили рішенням у даній справі
заборонено:

здійснювати реєстрацію передання прав
на знак для товарів і послуг
"ІНФОРМАЦІЯ_1" за свідоцтвом України №
НОМЕР_1 стосовно всіх товарів та послуг
МКТП, для яких цей знак зареєстровано;

вносити до Державного реєстру свідоцтв
України на знаки для товарів і послуг
відомості, пов'язані зі зміною особи
власника (власників) свідоцтва України
№ НОМЕР_1, та будь-які зміни щодо
свідоцтва України № НОМЕР_1, у тому
числі щодо дострокового припинення
його дії за рішенням власника;

здійснювати публікацію будь-яких
відомостей щодо свідоцтва України
№ НОМЕР_1 в офіційному бюлетені
"Промислова власність";

- заборонено ФОП ОСОБА_2 до набрання
законної сили рішенням суду у даній
справі передавати у будь-який спосіб
права на знак для товарів і послуг
"ІНФОРМАЦІЯ_1" за свідоцтвом України №
НОМЕР_1 стосовно всіх товарів та послуг
МКТП, для яких цей знак зареєстровано, а
також відмовлятися від прав на цей
знак;

- в решті заяви відмовлено.

У касаційній скарзі ФОП ОСОБА_2 просить
Вищий господарський суд України
зазначені ухвалу місцевого та
постанову апеляційного господарських
судів скасувати, в задоволенні заяви
про вжиття заходів до забезпечення
позову відмовити внаслідок порушення
господарськими судами положень статей
66, 67 Господарського процесуального
кодексу України (далі - ГПК України).
Доводи касаційної скарги зводяться до
того, що володільцем оспорюваного
свідоцтва України № НОМЕР_1 є ОСОБА_2,
проте вжиті господарськими судами
заходи до забезпечення позову
стосуються, ймовірно, відчуження ФОП
ОСОБА_2 прав на знак для товарів і
послуг, що охороняється цим свідоцтвом.

У відзиві на касаційну скаргу ТОВ
"Промислова багатопрофільна фірма
РАГС-регіональне агентство
гуманітарного сервісу" погоджується з
доводами скаржника.

Учасників судового процесу відповідно
до статті 1114 ГПК України належним чином
повідомлено про час і місце розгляду
скарги.

Перевіривши на підставі встановлених
попередніми судовими інстанціями
фактичних обставин справи
правильність застосування ними норм
процесуального права, заслухавши
пояснення представника ОСОБА_2, Вищий
господарський суд України дійшов
висновку про наявність підстав для
задоволення касаційної скарги.

Відповідно до статті 66 ГПК України
господарський суд за заявою сторони,
прокурора або з власної ініціативи має
право вжити передбачених статтею 67
цього Кодексу заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

Статтею 67 ГПК України передбачено, що
позов забезпечується, зокрема,
забороною відповідачеві вчиняти певні
дії, а також, забороною іншим особам
вчиняти дії, що стосуються предмета
спору.

Згідно з абзацом третім пункту 1
постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
№ 16 "Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову" у вирішенні питання про
забезпечення позову господарський суд
має здійснити оцінку обґрунтованості
доводів заявника щодо необхідності
вжиття відповідних заходів з
урахуванням: розумності,
обґрунтованості і адекватності вимог
заявника щодо забезпечення позову;
забезпечення збалансованості
інтересів сторін, а також інших
учасників судового процесу; наявності
зв'язку між конкретним заходом до
забезпечення позову і предметом
позовної вимоги, зокрема, чи спроможний
такий захід забезпечити фактичне
виконання судового рішення в разі
задоволення позову; імовірності
утруднення виконання або невиконання
рішення господарського суду в разі
невжиття таких заходів; запобігання
порушенню у зв'язку із вжиттям таких
заходів прав та охоронюваних законом
інтересів осіб, що не є учасниками
даного судового процесу.

У постанові пленуму Вищого
господарського суду України від 17.10.2012
№ 12 "Про деякі питання практики
вирішення спорів, пов'язаних із
захистом прав інтелектуальної
власності" зазначено, що у справах,
пов'язаних з визнанням охоронних
документів недійсними, можливе
застосування заходів до забезпечення
позову (статті 66, 67 ГПК України) у
вигляді заборони відповідачеві -
володільцеві спірного документа
передавати будь-якій особі (особам)
право власності на об'єкт
інтелектуальної власності та/або
надавати будь-якій особі (особам)
дозвіл (видавати ліцензію) на
використання об'єкта інтелектуальної
власності; заборони Державній службі
інтелектуальної власності України
приймати рішення про внесення
будь-яких змін до Державного реєстру
патентів/свідоцтв України стосовно
даного об'єкта інтелектуальної
власності, вносити відповідні зміни до
даного Реєстру та здійснювати
пов'язані з цим публікації в офіційному
бюлетені "Промислова власність".

Зі змісту оскаржуваної ухвали,
відповідних матеріалів справи та
доводів касаційної скарги вбачається,
що позов у справі заявлено про визнання
недійсним свідоцтва України № НОМЕР_1
на знак для товарів і послуг
"ІНФОРМАЦІЯ_1", яким володіє фізична
особа ОСОБА_2, яка, однак, не є
відповідачем у справі, а є третьою
особою в ній.

Водночас вжиті оскаржуваними судовими
рішення заходи до забезпечення позову
стосуються заборони саме ФОП ОСОБА_2
вчиняти певні дії щодо відчуження
майнових прав на знак для товарів і
послуг "ІНФОРМАЦІЯ_1", що випливають зі
свідоцтва України № НОМЕР_1.

З огляду на викладене у Вищого
господарського суду України відсутні
підстави для висновку про те, що заходи
до забезпечення позову, вжиті
господарськими судами відповідно до
наведених приписів статей 66, 67 ГПК
України, зокрема, що ці заходи є
обґрунтованими в частині наявності
зв'язку між ними та предметом позовних
вимог, а також спроможності
забезпечити фактичне виконання
судового рішення в разі задоволення
позову.

Керуючись статтями 1119, 11111, 11113 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду міста
Києва від 25.07.2014 та постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 02.09.2014 зі
справи № 910/12140/14
скасувати.

3. У задоволенні заяви приватного
підприємства "Екобіз" від 25.07.2014 про
вжиття заходів до забезпечення позову
відмовити.

Суддя
В. Селіваненко

Суддя
І. Бенедисюк

Суддя
В. Харченко