КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2014 р. Справа№ 910/15431/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Федорчука Р.В.

суддів: Лобаня О.І.

Майданевича А.Г.

при секретарі судового засідання
Марчуку О.Л.,

за участю представників сторін:

від позивача: Чобанян А.К.,
Леонтієв Г.П., довіреність №1999 від
10.06.14р.;

від відповідача: Дорошенко О.С.,
довіреність №225-КР-973 від 11.09.14р.

розглянувши матеріали апеляційної
скарги

фізичної особи-підприємця Чобанян
Олени Володимирівни

на рішення господарського суду міста
Києва від 10.09.2014 року

у справі №910/15431/14 (суддя Сташків Р.Б.)

за позовом фізичної особи-підприємця
Чобанян Олени Володимирівни

до Київської міської ради

про визнання поновленим договору
оренди земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 10.09.2014 року у справі №910/15431/14 в
задоволенні позовних вимог відмовлено
повністю.

Не погодившись із вказаним рішенням,
позивач подав до Київського
апеляційного господарського суду
скаргу, в якій просить скасувати
рішення господарського суду міста
Києва від 10.09.2014 року у справі №910/15431/14
та прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 13.10.2014 року у
справі №910/15431/14 прийнято апеляційну
скаргу ФОП Чобанян О.В. до провадження
та призначено її до розгляду на 12.11.2014
року за участю уповноважених
представників сторін.

Представник позивача у судовому
засіданні 12.11.2014 року надав пояснення,
якими підтримав доводи викладені в
скарзі та просив апеляційну скаргу
задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні 12.11.2014 року надав пояснення,
якими заперечив проти доводів
викладених в скарзі та просив
апеляційну скаргу залишити без
задоволення.

Перевіривши матеріали справи,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія встановила
наступне.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, 31.05.2008 року між ФОП
Чобанян О.В. (далі - орендар) та
Деснянською районною у місті Києві
радою (далі - орендодавець) було
укладено договір оренди земельної
ділянки №510 (далі - договір), відповідно
до умов якого орендодавець, на підставі
рішення Деснянської районної у місті
Києві ради VII сесії V скликання від 20.03.08
№34 «Про розгляд земельних питань», а
орендар приймає в короткострокову
оренду земельну ділянку для
обслуговування та експлуатації
торгівельного кіоску на пр.
Маяковського, 87/10 терміном на три роки
(п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 2 договору в оренду
передається земельна ділянка
загальною площею 42,0 кв. м., в т.ч. для
встановлення торгівельного кіоску
площею 19,8 кв.м.

Згідно з п. 6 договору сторонами
передбачено, що договір укладено на три
роки. Після закінчення строку договору
орендар має переважне право поновлення
його на новий строк. У цьому разі
орендар повинен не пізніше ніж за 30
днів до закінчення строку дії договору
повідомити письмово орендодавця про
намір продовжити його дію.

Пунктом 40. договору встановлено, що цей
договір набирає чинності після
підписання сторонами та його державної
реєстрації.

Вказаний договір зареєстрований у
книзі реєстрації договорів оренди
земельних ділянок в Деснянській
районній адміністрації за №510 від
31.05.2008 року.

Тобто, з огляду на викладене, строк дії
договору встановлено до 31.05.2011 року.

У зв'язку із закінченням строку дії
договору, позивач, згідно з ст. 33 Закону
України «Про оренду землі», 14.04.2011 року
звертався до орендодавця з
повідомленням про бажання продовжити
строк дії договору.

При цьому згідно з рішенням Київської
міської ради №7/4819 від 09.09.2010 року
районні у місті Києві ради (в тому числі
Деснянська районна у місті Києві рада)
були припинені з 31.10.2010 року шляхом
ліквідації Як встановлено судом першої
інстанції дане рішення Київської
міської ради є чинним.

У зв'язку з чим звернення позивача не
було розглянуто Деснянською районною у
місті радою.

У свою чергу, до Київської міської ради,
як до належного орендодавця щодо
земель територіальної громади м. Києва,
позивач звернувся листом лише 26.12.2013
року, вже після закінчення дії
договору.

21.01.2014 року відповідач на адресу
позивача направив лист - відповідь, в
якому зазначив про те, що вирішення
порушеного питання неможливе у зв'язку
з ліквідацією орендодавця.

У зв'язку з викладеними обставинами ФОП
Чобанян О.В. звернувся до суду з даним
позовом, посилаючись на наявність
підстав для його поновлення, однак з
таким твердженням колегія суддів
апеляційної інстанції не погоджується
з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна» термін договору оренди
визначається за погодженням сторін.

Відповідно до п. 31. договору сторонами
встановлено, що дія цього договору
припиняється, зокрема, у разі
закінчення строку, на який його було
укладено.

При цьому, слід зазначити, що пунктом 34.
ст. 26 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» питання
регулювання земельних відносин (у тому
числі надання земельної ділянки в
оренду та поновлення договору оренди
земельної ділянки) вирішується на
пленарному засіданні ради - сесії.

Отже, чинним законодавством
передбачено, що способом волевиявлення
ради, яка здійснює регулювання
земельних відносин, є прийняття
рішення сесії.

Проте, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів встановила, що
Київською міською радою відповідного
рішення щодо поновлення даного
договору не приймалось, тому що позивач
у строки передбачені п. 6 договору до
відповідача не звернувся, відповідно
Київська міська рада не могла у
встановленому законом порядку
розглянути звернення позивача.

Також, відповідно до п. 4.2. постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України «Про деякі питання практики
застосування законодавства про оренду
(найм) майна» від 29.05.2013 року №12
встановлено, що господарським судам
слід відмовляти в позові про визнання
договору оренди продовженим
(пролонгованим), оскільки така позовна
вимога (без подання доказів наявності
спору стосовно такого продовження), є,
по суті, вимогою про встановлення
юридичного факту, а це не відповідає
передбаченим законом (стаття 20 ГК
України, стаття 15, частина друга статті
16ЦК України) способам захисту
порушеного права.

Отже, з огляду на зазначене слідує, що
позивачем обрано неналежний спосіб
захисту порушеного права.

Таким чином, враховуючи все
вищевикладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відсутність підстав для
визнання поновленим договору оренди
земельної ділянки від 31.05.2008 року,
оскільки позивач звернувся до
відповідача 26.12.2013 року вже після
закінчення строку дії договору, а
відповідне рішення відповідачем не
приймалось.

Згідно з ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Доводи скаржника стосовно того, що
рішення суду першої інстанції не
відповідає нормам матеріального і
процесуального права, колегією суддів
відхиляються, оскільки спростовуються
вище викладеним та зводяться до
намагань надати їм перевагу над
встановленими судом першої інстанції
обставинами, та переоцінити ці
обставини, що не впливає на результат
розгляду справи.

Отже, враховуючи наведене, колегія
суддів апеляційного господарського
суду дійшла висновку про те, що рішення
господарського суду міста Києва від
10.09.2014 року у справі №910/15431/14 відповідає
обставинам справи, є законним та
обґрунтованим, а тому не підлягає
скасуванню. У зв'язку з цим апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 99, 101 - 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця Чобанян Олени
Володимирівни на рішення
господарського суду міста Києва від
10.09.2014 року у справі №910/15431/14 залишити
без задоволення.

2. Рішення господарського суду
міста Києва від 10.09.2014 року у справі
№910/15431/14 залишити без змін.

3. Справу №910/15431/14 повернути до
господарського суду міста Києва.

4. Постанова апеляційного
господарського суду набирає законної
сили з дня її прийняття.

5. Постанову Київського
апеляційного господарського суду може
бути оскаржено протягом 20 днів до
Вищого господарського суду України у
порядку, передбаченому ст. 109
Господарського процесуального кодексу
України.

Головуючий суддя
Р.В. Федорчук

Судді
О.І. Лобань

А.Г. Майданевич