ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2014 року
Справа № 922/3426/14

Колегія
суддів у складі:

головуючий суддя Могилєвкін Ю.О.,суддя
Потапенко В.І.,суддя Тарасова І.В.

при секретарі Крупі О.О.

за участю представників:

позивача - Гусакової О.Б., довіреність
від 05.05.2014 р. № 1

відповідача - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу позивача (вх. № 3532
Х/3) на рішення господарського суду
Харківської області від 01 жовтня 2014
року у справі № 922/3426/14

за позовом фермерського господарства
"Бутенко Микола Васильович", смт.
Томаківка Дніпропетровської області

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сінтал Агро Трейд",
смт. Золочів Харківської області

про стягнення 45 936,60 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Фермерське господарство "Бутенко
Микола Васильович" звернувся до
господарського суду Харківської
області з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Сінтал
Агро Трейд" про стягнення 45 936,60 грн. , в
тому числі: 30 624,40 грн. заборгованості по
укладеному між сторонами договору
про надання послуг від 20.09.2013 р. № 4 та 15
312,20 грн. штрафу за порушення умов
вказаного договору.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 01 жовтня 2014
року у справі № 922/3426/14 (суддя
Шатерніков М.І.) у задоволенні позову
відмовлено.

Позивач із вказаним рішенням
господарського суду першої інстанції
не погодився та подав на нього до
Харківського апеляційного
господарського суду апеляційну скаргу,
в якій, посилаючись на порушення
місцевим господарським судом норм
матеріального і процесуального права,
просить це рішення скасувати та
прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги
відповідач посилається на те, що
господарський суд першої інстанції
безпідставно відмовив в задоволенні
позову з підстав неможливості
прийняття рішення стосовно зазначеної
у позовних вимогах особи-СТОВ
«Відродження», яка не залучена до
участі у справі як відповідач та через
недоведеність порушення цією особою
прав позивача.

При цьому апелянт вказує на те, що
зазначення у позовних вимогах СТОВ
«Відродження» було очевидною
механічною помилкою, яка могла бути
виправлена ухвалою суду, а позивач
був позбавлений можливості виправити
цю помилку через невжиття судом
заходів щодо повідомлення позивача
про її наявність.Зокрема позивач
зазначає, що ухвалою від 16.09.2014 р. ( а.с.
39)суд зобов'зав його надати пояснення
щодо того, яке відношення має СТОВ
«Відродження» до спірних
правовідносин між позивачем та
відповідачем у даній справі та відклав
розгляд справи на 01.10.2014 р., однак
вказану ухвалу було отримано лише
03.10.2014 р.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримує апеляційну скаргу.

Відповдіач, який належним чином
повідомлений про час та місце судового
засідання не скористався своїм правом
на участь в ньому та надіслав відзив на
апеляційну скаргу, в якому просить
залишити її без задоволення, а
оскаржуване рішення - без змін.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги та відзиву на неї, вислухавши
пояснення представника позивача,
перевіривши повноту встановлення
місцевим господарським судом обставин,
що мають значення для справи та
правильність застосування норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи
та встановлено господарським судом
першої інстанції, підставою позовних
вимог заявлено обставини щодо
порушення з боку Товариства з
обмеженою відповідальністю "Сінтал
Агро Трейд" умов договору № 4 про
надання послуг від 20.09.2013 р., укладеного
між Фермерським господарством
"Бутенко Микола Васильович"
(виконавець, позивач) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Сінтал
Агро Трейд" (замовник, відповідач).

Проте в позовній заяві позивач
просить суд стягнути грошові кошти з
СТОВ "Відродження", тобто особи, яка не
зазначена в позовній заяві
відповідачем по справі.

Відповідно до ст.1 ГПК України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Статтею 21 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що сторонами в судовому
процесі -позивачами і відповідачами
-можуть бути підприємства та
організації, зазначені у статті 1 цього
Кодексу

Позивачами є підприємства та
організації, що подали позов або в
інтересах яких подано позов про захист
порушеного чи оспорюваного права або
охоронюваного законом інтересу.

Відповідачами є підприємства та
організації, яким пред'явлено позовну
вимогу.

Зважаючи на ці норми, господарським
судом першої інстанції обґрунтовано
зазначено, що позивачем пред'явлено
позов до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сінтал Агро Трейд" з
посиланням на неналежне виконання саме
відповідачем вимог договору № 4 про
надання послуг від 20.09.2013 р., проте
всупереч вищевикладеним норм ГПК
України, викладено прохання прийняти
рішення відносно СТОВ "Відродження", а
саме у позовній заяві позивач просить
стягнути з СТОВ "Відродження" на
користь ФГ "Бутенко М.В. 30624,40 грн.
основного боргу та 15312.20 грн. штрафу.

На вимогу суду, викладену в ухвалі
господарського суду Харківської
області від 16.09.2014 р.(а.с. 39-40) щодо
відношення СТОВ "Відродження",до
правовідносин, які склались між
позивачем та відповідача у справі №
922/3426/14 позивачем пояснень не надано.
Натомість надано клопотання (вх. 33679), в
якому представник позивача підтримує
раніше заявлені позовні вимоги в
повному обсязі (а.с. 45).

У вказаному клопотанні позивач
зазначає про свою обізнаність про те,
що розгляд справи призначений на
01.10.2014 року , а отже вказаним документом
підтверджується факт , що позивач був
обізнаним про ухвалу суду від 16.09.2014 р.
з вимогами стосовно надання вказаних
пояснень відносно СТОВ «Відродження»

До того ж, вказана ухвала у
відповідності до вимог статті 87 ГПК
України була надіслана на адресу
позивача у триденний строк з дня її
винесення-19.09.2014 р. (а.с. 39-40) і позивач не
надав жодних доказів отримання
вказаної ухвали лише 03.10.2014 р., як він на
це посилається в апеляційній скарзі.

Зважаючи на це, колегія суддів
відхиляє викладені в апеляційній
скарзі доводи позивача, що він був
позбавлений виправити зазначену
помилку через невжиття судом заходів
щодо повідомлення про її наявність.

Як обґрунтовано зазначив
господарський суд першої інстанції,
право на судовий захист у суб'єкта
господарювання виникає у разі
порушення або оспорювання його права
або охоронюваного законом інтересу.

За загальним правилом обов'язок
доказування певних обставин
покладається на особу, яка посилається
на ці обставини. Обов'язок доказування
та подання доказів розподіляється між
сторонами, виходячи з того, хто
посилається на юридичні факти, які
обґрунтовують його вимоги та
заперечення. Це стосується позивача,
який повинен доказати факти, на
підставі яких пред'явлено позов, а
також відповідача, який має можливість
доказувати факти, на підставі яких він
будує заперечення проти позову.

У відповідності до вимог ст. 54 ГПК
України позовна заява повинна містити
виклад обставин, на яких ґрунтуються
позовні вимоги з зазначенням доказів.
До обставин, на яких позивач
обґрунтовує свої вимоги, відносять
обставини, які становлять предмет
доказування у справі. Предмет
доказування це сукупність обставин,
які необхідно встановити для
правильного вирішення справи. У
предмет доказування включаються факти
матеріально-правового характеру, що є
підставою вимог позивача та заперечень
відповідача.

В п. 2.3 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12. 2011 року, зазначено, що якщо стороною
(або іншим учасником судового процесу)
у вирішенні спору не подано суду в
обґрунтування її вимог або заперечень
належні і допустимі докази, в тому
числі на вимогу суду, або якщо в разі
неможливості самостійно надати докази
нею не подавалося клопотання про
витребування їх судом (частина перша
статті 38 ГПК), то розгляд справи
господарським судом може
здійснюватися виключно за наявними у
справі доказами, і в такому разі у суду
вищої інстанції відсутні підстави для
скасування судового рішення з мотивів
неповного з'ясування місцевим
господарським судом обставин справи.

Таким чином, у даному випадку
позивачем не доведено, яким чином
порушені Сільськогосподарським
товариством з обмеженою
відповідальністю "Відродження" права
ФГ "Бутенко М.В" та відповідно
можливості його залучення як
відповідачем у справі.

Натомість як обґрунтовано зазначив
господарський суд першої інстанції,
чинним законодавством не передбачено
можливості прийняття рішення у спорі
пред'явленому позивачем (ФГ "Бутенко
М.В") до відповідача ("Сінтал Агро Трейд")
стосовно прав і обов'язків особи (СТОВ
"Відродження"), яка не залучена та не
може бути залучена до участі у справі
як відповідач, у зв'язку з чим слід
відмовити в задоволенні позовних
вимог про стягнення з СТОВ
"Відродження" на користь Фермерського
господарства "Бутенко Микола
Васильович" заборгованості у розмірі
45936,60 грн., внаслідок невиконання
грошового зобов'язання Товариства з
обмеженою відповідальністю "Сінтал
Агро Трейд" щодо своєчасної та у
повному обсязі оплати за надані
послуги за договором про надання
послуг № 4, укладеним між Фермерським
господарством "Бутенко Микола
Васильович" та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Сінтал Агро Трейд" 20
вересня 2013 року.

Колегія суддів відхиляє доводи
апеляційної скарги щодо можливості
виправлення ухвалою суду помилки
позивача у позовних вимогах стосовно
особи, з якої він просив стягнути
спірну суму, оскільки зазначені вимоги
є предметом позову, який господарський
суд позбавлений повноважень
змінювати, так як таке право статтею 22
ГПК України надано лише позивачу до
початку розгляду справи по суті.

Натомість позивач клопотань про
зміну предмету позову не заявляв.

Виходячи з наведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що підстави
для зміни чи скасування оскаржуваного
рішення відсутні, у зв'язку з чим це
рішення підлягає залишенню без змін як
законне та обґрунтоване.

Зважаючи на наведене, керуючись
статтями 33, 43, 99, 101, п. 1 статті 103, статтею
105 Господарського процесуального
кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача залишити
без доволення.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 01 жовтня 2014
року у справі № 922/3426/14 залишити без
змін.

Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
господарського суду України протягом
двадцяти днів.

Постанову складено в повному
обсязі 13.11.2014 р.

Головуючий суддя
Могилєвкін Ю.О.

Суддя
Потапенко В.І.

Суддя
Тарасова І.В.