ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

0,2

20.11.14 № 910/25561/14. Суддя Картавцева Ю.В.,
розглянувши матеріали

За позовом Першого заступника
прокурора міста Києва

в інтересах держави в особі:

1. Київської місткої ради

2. Комунального підприємства "Київський
метрополітен"

до Приватного підприємства "ОМЕКС"

про стягнення 35 242,76 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява № 07/2/2-1677 вих.-14 від
31.10.2014р. і додані до неї документи,
повертаються без розгляду з наступних
підстав:

Відповідно до ч. 2 ст. 121 Конституції
України, на прокуратуру України
покладається представництво
громадянина або держави в суді у
випадках, визначених законом.

Згідно із ст. 2 Господарського
процесуального кодексу України,
прокурор, який звертається до
господарського суду в інтересах
держави, в позовній заяві самостійно
визначає, в чому полягає порушення
інтересів держави та обґрунтовує їх
захист, а також орган, уповноважений
державою здійснювати відповідні
функції у спірних відносинах.

Обов'язок зазначення в позовній заяві
наведених відомостей прямо
передбачений ст.ст. 2, 29, п. 5 ст. 54
Господарського процесуального кодексу
України. Визначення прокурором, в чому
полягає порушення інтересів держави, є
підставою для порушення провадження у
справі згідно з рішенням
Конституційного Суду України № 3-рп/99
від 08.04.1999 року.

Згідно із рішенням Конституційного
Суду України від 08.04.1999 року № 3-рп/99 зі
справи за конституційними поданнями
Вищого арбітражного суду України та
Генеральної прокуратури України щодо
офіційного тлумачення положень статті
2 Арбітражного процесуального кодексу
України (справа № 1-1/99 про
представництво прокуратурою України
інтересів держави в арбітражному суді),
положення абзацу четвертого частини
першої ст. 2 Арбітражного (нині
Господарського) процесуального
кодексу України в контексті пункту 2 ст.
121 Конституції України належить
розуміти так, що прокурори або їх
заступники подають до господарського
суду позови саме в інтересах держави, а
не в інтересах підприємств, установ і
організацій незалежно від їх
підпорядкування і форм власності.

Відповідно до п. 2 рішення
Конституційного суду України від 08.04.1999
р. N3-рп/99, під поняттям "орган,
уповноважений державою здійснювати
відповідні функції у спірних
відносинах", зазначеним у ч. 2 ст. 2
Господарського процесуального кодексу
України, потрібно розуміти орган
державної влади чи орган місцевого
самоврядування, якому законом надано
повноваження органу виконавчої влади.

В якості позивача Першим заступником
прокурора міста Києва визначено 1.
Київську міську раду, та 2. Комунальне
підприємство "Київський метрополітен".

У позовній заяві вказано, що між
Комунальним підприємством "Київський
метрополітен" та приватним
підприємством "Омекс" 05.08.1997 року
укладено договір оренди №КД-174.

У зв'язку із неналежним виконанням
Відповідачем свого обов'язку щодо
звільнення об'єкта оренди у зв'язку із
закінченням терміну дії Договору,
позивачем нараховано неустойку у
розмірі подвійної плати за
користування майном у період з травня
2012р. по жовтень 2013р. у розмірі 35242,76 грн.,
яку і просить стягнути Перший
заступник прокурора міста Києва у
даному позові.

З позовної заяви вбачається, що
фактично позов поданий не в інтересах
Київської міської ради, а в інтересах
Комунального підприємства "Київський
метрополітен", який не є органом
державної влади чи органом місцевого
самоврядування та позов стосується
здійснення ним не повноважень органу
виконавчої влади а господарської
діяльності, щодо наданих послуг.

При цьому, інтереси держави Першим
заступником прокурора міста Києва
обґрунтовуються наступним.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
транспорт» транспорт є однією з
найважливіших галузей суспільного
виробництва і покликаний задовольняти
потреби населення та суспільного
виробництва в перевезеннях.

Згідно зі ст. 21 вказаного Закону
метрополітен входить в єдину
транспортну систему України та
становить транспорт загального
користування, який призначений для
перевезення громадян.

Окрім того, Комунальне підприємство
«Київський метрополітен» належить до
комунальної власності територіальної
громади міста Києва на підставі
розпоряджень Кабінету Міністрів
України № 464-р від 30.06.1998 та Київської
міської державної адміністрації № 2155
від 28.10.1998 «Про зарахування майна
державного підприємства у комунальну
власність територіальної громади
міста Києва» і підпорядковане
Департаменту транспортної
інфраструктури виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації).

Відповідно до п. 1.1 договору оренди №
КД-174 від 05.08.1997 Орендодавець передає, а
Орендар приймає у строкове платне
користування частину нерухомого майна,
яке знаходиться на балансі державного
підприємства Київський метрополітен, а
саме частину приміщення вестибюлю
(переходу) станції метро «Позияки»
площею 8,9 квадратних метрів, визначену
тимчасовими огороджуючими
конструкціями (кіоском) Орендаря
відповідно до проекту інституту
«Укрметротунельпроект».

Як зазначалося вище, Розпорядженням
Кабінету Міністрів України і № 464-Р від
30.06.1998 та рішенням Київської міської
державної адміністрації №50 від 18.06.1998
Державне підприємство «Київський
метрополітен» передано до комунальної
власності територіальної громади
міста Києва.

Пунктом 5.2 Статуту КП «Київський
метрополітен» передбачено, що майно
підприємства є комунальною власністю
територіальної громади міста Києва і
закріплено за ним на праві
господарського відання.

Відповідно до ст. 142 Конституції
України, ст. 60 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні» та
ст. 327 Цивільного кодексу України
матеріальною основою територіальної
громади міста Києва є нерухоме майно,
розпорядження яким здійснює Київська
міська рада через свої органи
виконавчої влади.

Таким чином, використання ПП «Омекс»
вищевказаного майна, що належить до
комунальної власності територіальної
громади міста Києва, без згоди на те
балансоугримувача, суперечить
охоронюваним законом інтересам
територіальної громади міста Києва в
особі її представницького органу
Київської міської ради.

Слід звернути увагу, що спір виник між
Комунальним підприємством «Київський
метрополітен» та ПП "Омекс"
(відповідачем). Київська міська рада не
є стороною у даних спірних
правовідносинах, що виникли у зв'язку
із неналежним виконанням Відповідачем
умов укладеного між між Комунальним
підприємством «Київський
метрополітен» та ПП "Омекс" договору.

Комунальне підприємство «Київський
метрополітен» не є органом державної
влади чи органом місцевого
самоврядування, якому законом надано
повноваження органу виконавчої влади,
та на який державою покладено обов'язок
щодо здійснення конкретних функцій у
правовідносинах, пов'язаних із
захистом інтересів держави в межах
даних спірних правовідносин щодо
надання даним підприємством послуг в
рамках його господарської діяльності.

Відповідно до ст. 29 ГПК України,
прокурор бере участь у розгляді справ
за його позовами, а також може вступити
за своєю ініціативою у справу, порушену
за позовом інших осіб, на будь-якій
стадії її розгляду для представництва
інтересів громадянина або держави. У
разі прийняття господарським судом
позовної заяви, поданої прокурором в
інтересах держави в особі органу,
уповноваженого здійснювати функції
держави у спірних правовідносинах,
зазначений орган набуває статусу
позивача.

Згідно з абзацом четвертим частини
першої статті 2 ГПК України,
господарський суд порушує справи за
позовними заявами прокурорів, які
звертаються до господарського суду в
інтересах держави. Частиною третьою
згаданої статті передбачено, що у
позовній заяві прокурор самостійно
визначає, в чому полягає порушення
інтересів держави та обґрунтовує
необхідність їх захисту, а також вказує
орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №7
від 23.03.2012 року "Про деякі питання
участі прокурора у розгляді справ,
підвідомчих господарським судам",
Господарський суд повинен оцінювати
правильність визначення прокурором
органу, на який державою покладено
обов'язок щодо здійснення конкретних
функцій у правовідносинах, пов'язаних
із захистом інтересів держави.

Інтереси держави мають чітко
формулюватися й умотивовуватися
прокурором.

У випадках неправильного визначення
прокурором позивача, тобто органу,
уповноваженого державою здійснювати
відповідні функції у спірних
правовідносинах, господарський суд на
підставі пункту 1 частини першої статті
63 ГПК повертає таку позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду.

За таких обставин, при поданні
вказаного позову прокурором
неправильно визначено орган,
уповноважений державою здійснювати
відповідні функції у спірних
правовідносинах, в інтересах якого
прокурор подає позов, що у
відповідності до вищенаведеного тягне
за собою повернення позовної заяви на
підставі пункту 1 частини першої статті
63 ГПК без розгляду.

За наведених обставин, позовна заява не
може бути прийнята до розгляду та
підлягає поверненню.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути
позивачеві без розгляду.

Звернути увагу позивача, що після
усунення недоліків, які стали
підставою повернення позовної заяви
без розгляду, він може повторно
звернутися до господарського суду м.
Києва з позовом.

Суддя
Ю.В. Картавцева