ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2014 року
Справа № 915/1603/14

Господарський суд Миколаївської
області у складі судді Олейняш Е.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Миколаївобленерго", вул.
Громадянська, 40, м. Миколаїв 54017

до відповідача Очаківської
комунальної служби благоустрою, вул.
Шкрептієнка, 16, м. Очаків, Миколаївська
область, 57500

про стягнення заборгованості по
договору підряду № 496 від 21.09.2012 року в
сумі 2 154, 09 грн., в тому числі: 1 662,20 грн. -
основної заборгованості; 491, 89 грн. -
пені.

за участю представників сторін:

від позивача Колодяжна Юлія
Анатоліївна, довіреність № 01/53-210 від
27.12.2013 року;

від відповідача представник не
з'явився.

До господарського суду
Миколаївської області надійшла
позовна заява Публічного акціонерного
товариства "Миколаївобленерго" до
відповідача Очаківської комунальної
служби благоустрою про стягнення
заборгованості по договору підряду №
496 від 21.09.2012 року в сумі 2 154, 09 грн., в
тому числі: 1 662,20 грн. - основної
заборгованості; 491, 89 грн. - пені.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 03.10.2014 року
прийнято позовну заяву до розгляду та
порушено провадження у справі,
призначено розгляд справи в судовому
засіданні на 28.10.2014 року.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 28.10.2014 року
відкладено розгляд справи на 25.11.2014
року.

В судовому засіданні 25.11.14 року
відповідно до ст. 85 ГПК України було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

24.11.2014 року до господарського
суду Миколаївської області від
позивача надійшли уточнення позовних
вимог, в яких позивач просить суд
стягнути з відповідача Очаківської
комунальної служби благоустрою
заборгованості по договору підряду №
496 від 21.09.2012 року, а саме: 1 662,20 грн. -
основної заборгованості; 123, 79 грн. -
пені (арк. справи 36-38).

Представник позивача в судовому
засіданні 24.11.2014 року подані уточнення
позовних вимог підтримав та просив суд
прийняти їх до розгляду.

Розглянувши подані уточнення
позовних вимог, суд встановив наступне.

Частиною четвертою ст. 22 ГПК
України передбачено, що позивач вправі
до прийняття рішення по справі
зменшити розмір позовних вимог.

Пунктом 3.11 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 року з останніми змінами від
10.07.14 року "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" визначено наступне.

ГПК, зокрема статтею 22 цього
Кодексу, не передбачено права позивача
на подання заяв (клопотань) про
"доповнення" або "уточнення" позовних
вимог, або заявлення "додаткових"
позовних вимог і т.п. Тому в разі
надходження до господарського суду
однієї із зазначених заяв (клопотань)
останній, виходячи з її змісту, а також
змісту раніше поданої позовної заяви
та конкретних обставин справи, повинен
розцінювати її як:

- подання іншого (ще одного)
позову, чи

- збільшення або зменшення
розміру позовних вимог, чи

- об'єднання позовних вимог, чи

- зміну предмета або підстав
позову.

У будь-якому з таких випадків
позивачем має бути додержано правил
вчинення відповідної процесуальної
дії, а недотримання ним таких правил
тягне за собою процесуальні наслідки,
передбачені ГПК та зазначені в цій
постанові.

Збільшено (чи зменшено) може бути
лише розмір вимог майнового характеру.
Якщо в заяві позивача йдеться про
збільшення розміру немайнових вимог
(наприклад, про визнання недійсним ще
одного акта крім того, стосовно якого
відповідну вимогу вже заявлено), то
фактично також йдеться про подання
іншого позову.

Пунктом 4.6 вищевказаної постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 18 визначено, що зменшення
позивачем суми позову, в тому числі й з
підстав необґрунтованості первісного
розрахунку ціни позову, не є відмовою
від позову. В такому випадку припинення
провадження в частині зменшення
відповідної суми не здійснюється, - про
таке зменшення зазначається в описовій
частині судового рішення, а предметом
спору стає вимога про стягнення суми в
зменшеному розмірі.

Згідно ч. 6 ст. 22 ГПК України
господарський суд не приймає відмови
від позову, зменшення розміру позовних
вимог, визнання позову відповідачем,
якщо ці дії суперечать законодавству
або порушують чиї-небудь права і
охоронювані законом інтереси.

Подані позивачем уточнення
позовних вимог фактично є заявою про
зменшення розміру позовних вимог в
частині нарахування пені. Оскільки
подана позивачем заява не суперечить
законодавству та не порушує чиї-небудь
права і охоронювані законом інтереси,
вона прийнята судом до розгляду.

Отже, судом розглядаються позовні
вимоги про стягнення з відповідача
Очаківської комунальної служби
благоустрою заборгованості по
договору підряду № 496 від 21.09.2012 року, а
саме: 1 662,20 грн. - основної
заборгованості; 123, 79 грн. - пені.

Представник позивача в судовому
засіданні 25.11.2014 року позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та просив
суд позов задовольнити. В
обґрунтування заявлених позовних
вимог представник позивача зазначив
наступне.

21.09.2012 року між ПАТ
«Миколаївобленерго» та Очаківською
комунальною службою благоустрою було
укладено Договір підряду № 496.

Згідно п. 1.1 Договору підрядник
зобов'язується на свій ризик виконати
за завданням замовника роботи, а
замовник зобов'язується прийняти і
оплатити виконані роботи.

Пунктом 1.2 Договору передбачено
роботи, які виконуються підрядником, а
саме:

монтажні роботи по відновленню
вуличного освітлення у м. Очаків по вул.
Ольвійська, згідно локального
кошторису № 78 від 07.09.2012 року. Ціна
договору складає 1 662, 20 грн. (п. 3.1
Договору).

У відповідності до п. 4.1, п. 6.2
Договору замовник зобов'язаний
прийняти виконані роботи шляхом
підписання акту здачі-приймання
виконаних робіт та оплатити їх
протягом 90 календарних днів після
підписання вказаного акту, але не
пізніше 28.12.2012 року.

Виконуючи належним чином свої
обов'язки, позивач виконав
вищезазначені роботи, про що свідчить
двосторонній акт приймання-передачі
виконаних робіт (наданих послуг) № 20177
від 10.10.2012 року на суму 1 662, 20 грн., який
був підписаний сторонами без
зауважень.

Втім, станом на 10.06.2014 року
відповідач не виконав свого обов'язку
щодо оплати виконаних робіт за
договором підряду № 496 від 21.09.2012 року в
сумі 1 662, 20 грн.

Враховуючи вищевикладене, із
посиланням на приписи ст. 525, 526, 530, 610, 611,
623, 628, 629 ЦК України, ст. 180 ГК України та
умови договору позивач просив суд
стягнути з відповідача заявлену до
стягнення заборгованість.

Відповідач Очаківська комунальна
служба благоустрою явку повноважного
представника в судові засідання 28.10.2014
року та 25.11.2014 не забезпечила, вимоги
ухвал господарського суду
Миколаївської області не виконала. Про
дату, час та місце судового засідання
повідомлена належним чином, про що
свідчить рекомендоване повідомлення
про вручення поштового відправлення,
яке наявне у матеріалах справи (арк.
справи 28).

При цьому, судом враховано
наступне.

Явка повноважного представника
відповідача не визнавалась судом
обов'язковою.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод від 04.11.1950 року
кожен має право на справедливий і
публічний розгляд його справи упродовж
розумного строку незалежним і
безстороннім судом, встановленим
законом, який вирішить спір щодо його
прав та обов'язків цивільного
характеру або встановить
обґрунтованість будь-якого висунутого
проти нього кримінального
обвинувачення.

Відповідно до п. 3.9.1, 3.9.2 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18 з
останніми змінами від 10.07.2014 року в
разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом; у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про вчинення усіх необхідних
дій щодо повідомлення відповідача про
розгляд справи та про достатність у
матеріалах справи документальних
доказів для вирішення спору по суті за
відсутності повноважного представника
відповідача.

Відповідно до ст. 75 ГПК України
справа розглядається за наявними в ній
матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши та оцінивши усі
подані у справу докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд встановив
наступне.

21.09.2012 року між Публічним
акціонерним товариством
«Миколаївобленерго» (далі - підрядник)
та Комунальним підприємством
«Очаківська комунальна служба
благоустрою» (далі - замовник) було
укладено Договір підряду № 496 (далі -
договір), відповідно до умов якого
підрядник зобов'язується на свій ризик
виконати за завданням замовника
роботи, а замовник зобов'язується
прийняти і оплатити виконані роботи (п.
1.1 Договору) (арк. справи 9-10).

Відповідно до п. 7.1 Договору даний
договір набирає чинності з моменту
підписання його сторонами та діє до
31.12.2012 року.

Договір підписано представниками
сторін та скріплено печатками.

В силу ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України між
сторонами на підставі Договору виникли
зобов'язальні відносини.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. При цьому, до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України
за договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 854 ЦК України якщо
договором підряду не передбачена
попередня оплата виконаної роботи або
окремих її етапів, замовник
зобов'язаний сплатити підрядникові
обумовлену ціну після остаточної здачі
роботи за умови, що роботу виконано
належним чином і в погоджений строк
або, за згодою замовника -достроково.

Умовами Договору сторони погодили
наступне.

Відповідно до п. 1.2 Договору на умовах
даного договору виконуються монтажні
роботи по відновленню вуличного
електроосвітлення м. Очаків, вул.
Ольвійська, згідно локального
кошторису № 78 від 07.09.2012 року.

Відповідно до п. 2.1.3 Договору обов'язок
замовника - своєчасно прийняти роботу
виконану підрядником.

Відповідно до п. 2.1.4 Договору обов'язок
замовника - оплатити роботу підрядника
в порядку, розмірі та строки зазначені
у цьому договорі.

Відповідно до п. 2.2.3 Договору обов'язок
підрядника - виконати роботу,
обумовлену договором, якісно та у
встановлений договором строк.

Відповідно до п. 2.2.4 Договору обов'язок
підрядника - підписати акт
здачі-приймання виконаних робіт.

Відповідно до п. 3.1 Договору ціна
договору становить 1 662, 20 грн., у тому
числі 20 % ПДВ 277, 03 грн., відповідно до
локального кошторису, затвердженого
сторонами, який є невід'ємною частиною
договору.

Відповідно до п. 3.2 Договору кошторис на
виконання робіт складається
підрядником, погоджується з замовником
та є приблизним.

Відповідно до п. 3.3 Договору ціна
договору, визначена п. 3.1. цього
договору, включає в себе відшкодування
витрат підрядника та плату за виконані
ним роботи.

Відповідно до п. 4.1 Договору розрахунок
проводиться впродовж 90 календарних
днів після підписання сторонами акту
здачі-приймання виконаних робіт, але не
пізніше 28.12.2012 року.

Відповідно до п. 4.2 Договору - вид
розрахунку - безготівковий, шляхом
перерахування коштів з поточного
рахунку замовника на поточний рахунок
підрядника.

Відповідно до п. 6.3 Договору роботи за
цим договором вважаються виконаними у
повному обсязі з дня підписання
сторонами Акту здачі-приймання
виконаних підрядних робіт.

Судом встановлено наступне.

Сторонами було підписано
Кошторис № 78 від 07.09.2012 року на загальну
сум 1 662, 20 грн. (арк. справи 11).

Позивачем було виставлено
відповідачу рахунок на оплату
виконаних робіт № 20073 від 21.09.2013 року
(арк. справи 12).

На виконання умов Договору
підряду підрядник ПАТ
«Миколаївобленерго» здійснило
монтажні роботи по відновленню
вуличного електроосвітлення в м.
Очаків по вул. Ольвійська, виконавши
роботи на загальну суму 1 662, 20 грн., що
підтверджується підписаним сторонами
Актом приймання-передачі виконаних
робіт (наданих послуг) від 10.10.2012 року
(арк. справи 13).

Поданий суду Акт підписаний та
скріплений печатками сторін. Як
вбачається з Акту роботи (надані
послуги) виконані в повному обсязі.
Сторони зауважень, претензій одна до
одної не мають.

Доказів направлення відповідачем
зауважень щодо якості чи строків
виконання робіт суду не подано.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вказано вище, оплата мала бути
проведена відповідачем не пізніше
28.12.2012 року (п. 4.1 Договору).

У зв'язку з неоплатою виконаних
робіт, позивач звертався до
відповідача з претензіями про сплату
заборгованості за укладеними між
сторонами договорами, в тому числі і за
договором підряду № 496, вих. № 01/31-13 від
08.01.2014 року (арк. справи 14-15) та вих. №
01/31-7637 від 28.11.2013 року (арк. справи 17-18).
Докази направлення вказаних претензій
на адресу відповідача наявні у
матеріалах справи (арк. справи 16, 19).

Відповідач своїми листами вих. №
80 від 27.09.2013 року та вих. № 91 від 10.12.2013
року, вказуючи на обмежені можливості
міського бюджету, просив позивача
укласти договір про реструктуризацію
боргу (арк. справи 20, 21) та листом вих. № 7
від 29.01.2013 року просив відстрочити
оплату (арк. справи 22). Суду не подано
жодних доказів досягнення сторонами
відстрочення сплати заборгованості
або укладання договору
реструктуризації заборгованості.

Суду не подано доказів сплати
вказаної суми в розмірі 1662, 20 грн., як і
не спростовано факту наявності
вказаної заборгованості. Отже, сума
основної заборгованості відповідача
перед позивачем за Договором підряду №
496 від 21.09.2012 року станом на день
розгляду справи становить 1 662, 20 грн.,
яка є обґрунтованою та підлягає
задоволенню, оскільки в порушення
приписів ч. 1 ст. 530, 629 ЦК України та п. 4.1
Договору відповідачем у встановлений
умовами договору строк не виконано
взяті на себе зобов'язання щодо оплати
за виконані монтажні роботи, що порушує
права позивача. В цій частині позов
підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача про
стягнення з відповідача пені за період
з 29.12.2012 року по 29.06.2013 року в сумі 123, 79
грн., то слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. ст. 610, 612 ЦК
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), а боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом та якщо внаслідок прострочення
боржника виконання зобов'язання
втратило інтерес для кредитора, він
може відмовитися від прийняття
виконання і вимагати відшкодування
збитків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки,
встановлені договором або законом,
зокрема, сплата неустойки.

Стаття 549 ЦК України встановлює,
що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України
якщо предметом неустойки є грошова
сума, її розмір встановлюється
договором або актом цивільного
законодавства.

Відповідно до ст. 230 ГК України
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.
Суб'єктами права застосування штрафних
санкцій є учасники відносин у сфері
господарювання, зазначені у статті 2
цього Кодексу.

За приписами ч. 1 ст. 231 ГК України
законом щодо окремих видів зобов'язань
може бути визначений розмір штрафних
санкцій, зміна якого за погодженням
сторін не допускається.

Відповідно ст. 232 ГК України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Згідно ст. 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" розмір
пені, передбачений статтею 1 цього
Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Отже, яким би способом не визначався в
договорі розмір пені, він не може
перевищувати той розмір, який
установлено законом як граничний,
тобто за прострочення платежу за
договором може бути стягнуто лише пеню,
сума якої не перевищує ту, що обчислено
на підставі подвійної облікової ставки
Національного банку України (вказана
правова позиція викладена у постанові
Верховного Суду України по справі №
5002-2/5109-2010 від 07.11.11 року).

Відповідно до п. 8.3 Договору у разі
порушення з вини замовника строків
розрахунків за виконані роботи згідно
з п. 4.1 цього договору, замовник сплачує
підряднику пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла в період
за який сплачується пеня, від
несплаченої суми за кожний день
прострочення.

Позивачем здійснено нарахування пені
за період з 29.12.2012 року по 29.06.2013 року (183
дні) в сумі 123, 79 грн. Детальний
розрахунок пені наявний у матеріалах
справи (арк. справи 38).

Судом перевірено та встановлено, що
розрахунок здійснено позивачем
арифметично правильно з урахуванням
положень норм законодавства та умов
договору. Нарахування здійснено в
межах шестимісячного строку,
передбаченого ст. 232 ГК України, та
виходячи з подвійної облікової ставки
Національного банку України. Період
нарахування позивачем визначено
правильно, починаючи з 29.12.12 року (п. 4.1
Договору). Отже, вимога про стягнення
пені в сумі 123, 79 грн. є обґрунтованою,
підставною та підлягає задоволенню.

Приписами ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України
встановлено, що господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим.

Згідно зі ст. 33, 34 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Частина 1 ст. 15 ЦК України встановлює, що
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги є підставними, обґрунтованими
та підтвердженими належними доказами.
Позов підлягає задоволенню.

Судовий збір відповідно до ст. 49 ГПК
України слід відшкодувати позивачу з
відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст. 11, 15, 202, 509, 525, 526, 530, 549, 551, 610-612, 625, 629,
837, 854 ЦК України, ст. 193, 230, 231, 232 ГК
України, Законом України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань", ст. 33,
34, 43, 49, 75, ст. 82- 84 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

задовольнити позов Публічного
акціонерного товариства
"Миколаївобленерго" до відповідача
Очаківської комунальної служби
благоустрою про стягнення
заборгованості по договору підряду №
496 від 21.09.2012 року.

Стягнути з відповідача
Очаківської комунальної служби
благоустрою, вул. Шкрептієнка, 16, м.
Очаків, Миколаївська область, 57500 () на користь позивача
Публічного акціонерного товариства
"Миколаївобленерго", вул. Громадянська,
40, м. Миколаїв 54017 (на поточний рахунок
62 в МОУ АТ «Державний ощадний банк
України» МФО 326461, ):

- 1 662, 20 грн. (одна тисяча шістсот
шістдесят дві грн. 20 коп.) - основної
заборгованості по договору підряду №
496 від 21.09.2012 року.

Наказ видати позивачу після набрання
рішенням законної сили.

Стягнути з відповідача Очаківської
комунальної служби благоустрою, вул.
Шкрептієнка, 16, м. Очаків, Миколаївська
область, 57500 () на користь
позивача Публічного акціонерного
товариства "Миколаївобленерго", вул.
Громадянська, 40, м. Миколаїв 54017 (на
поточний рахунок 0060 у МФ РУ ПАТ КБ
«Приватбанк», МФО 326610, ):

- 123, 79 грн. (сто двадцять три грн. 79 коп.) -
пені від простроченої суми
заборгованості по договору підряду №
496 від 21.09.2012 року;

- 1 827 грн. (одна тисяча вісімсот
двадцять сім грн. 00 коп.) - витрат по
сплаті судового збору.

Наказ видати позивачу після набрання
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається через
місцевий господарський суд, який
розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів. У разі якщо в
судовому засіданні було оголошено лише
вступну та резолютивну частину
рішення, зазначений строк обчислюється
з дня підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повне рішення складено 26.11.2014 року.

Суддя
Е.М. Олейняш