ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2014 р.
Справа № 911/3816/14

Господарський суд Київської
області у складі судді Лопатіна А.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку "Приватбанк", м.
Дніпропетровськ

до Приватного підприємства
"Алєксєєв С.М.", м. Керч АР Крим

про стягнення 252523,90 грн.

суддя Лопатін А.В.

за участю представників згідно з
протоколом судового засідання.

Обставини справи:

Публічним акціонерним товариством
комерційного банку "Приватбанк" (надалі
позивач) заявлено позов до Приватного
підприємства "Алєксєєв С.М." (надалі
відповідач) про стягнення завданої
шкоди у розмірі 252523,90 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в
результаті неправомірних дій
відповідача, позивач поніс збитки у
розмірі 252523,90 грн.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 11.09.2014 р. порушено
провадження у справі та її розгляд
призначено на 01.10.2014 р.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 01.10.2014 р., у зв'язку з неявкою
в судове засідання представника
відповідача, розгляд справи відкладено
на 21.10.2014 р.

21.10.2014 р. у судове засідання відповідач
повторно не з'явився, вимоги ухвали
суду від 11.09.2014 р. не виконав, зокрема,
відзив на позов з документальним та
правовим обґрунтуванням своїх
заперечень до суду не подав.

Враховуючи процесуально обмежений
строк розгляду спору та той факт, що
неявка відповідача в судове засідання
не перешкоджає розгляду спору по суті,
суд вважає за можливе здійснити
розгляд справи відповідно до статті 75
ГПК України за відсутності
представника відповідача за наявними в
ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
позивача, суд

встановив:

22 листопада 2011 року між Публічним
акціонерним товариством комерційного
банку «Приватбанк» (далі Банк) та
Приватним підприємством «Алєксєєв
С.М.» (далі Торговець) укладено договір
про використання платіжних карт як
платіжних засобів у торгових і
сервісних підприємствах категорії
туризм і розваги № А80D/1149 (далі договір
№ А80D/1149).

Умови даного договору регулюють
відносини між Торговцем (відповідач) та
Банком (позивач) з проведення платежів
і розрахунків, які здійснюються з
використанням платіжних карт
Платіжних систем, перелік яких
зазначений у додатку № 2 до цього
договору. Торговець приймає Карти до
оплати за товари і послуги в якості
платіжного засобу. Банк забезпечує
обробку Транзакцій та перерахування
коштів для відшкодування проведених
Транзакцій на поточний рахунок
Торговця. За проведені операції Банк
отримує комісійну винагороду (розмір
якої зазначено в додатку № 1 до
договору).

Відповідно до п. 2.2. договору Торговець
зобов'язаний:

- забезпечувати конфіденційність
і нерозголошення інформації про
операції по картам держателя і їх
персональних даних по транзакціям, які
проходять через торговця. Не вводить
повністю номер карти при оформленні
товарного чеку на РРО. Не збирати
персональні дані по картам держателів,
крім тих, які відображені на чеку,
підписаному держателем, або відповідно
до умов даного договору;

- проводити операції по картах
тільки в присутності держателя карти,
окрім операцій, що не передбачають
особисту присутність держателя карти;

- використовувати ручне введення
карти тільки у випадку проведення
операцій, передбачених даними
договором та інструкцією, що передана
Торговцю Банком.

Пунктом 3.1. договору передбачено, що
Банк має право проводить перевірку в
торгово-сервісній мережі Торговця в
цілях контролю здійснення вимог даного
договору. Проведення вказаних
перевірок повинно проводитись на
протязі робочого дня, встановленого у
Торговця, й не повинно перешкоджати
здійсненню торговцем господарської
діяльності.

Відповідно до п. 3.2. договору Банк
зобов'язаний:

- встановлювати торговцю обладнання,
необхідне для проведення транзакції,
яке залишається власністю Банку і
передається Торговцю в тимчасове
користування на термін дії даного
договору, усувати його несправності;

- навчити відповідних співробітників
Торговця правилам прийому до оплати
платіжних карт. Факт навчання
співробітників торговця
відображається в «Журналі навчання
відповідальних співробітників
Торговця»;

- забезпечувати проведення авторизації
транзакцій проведених Торговцем, а
також надавати торговцю всі необхідні
консультації, що стосуються проведення
транзакції;

- забезпечувати Торговця необхідними
витратними матеріалами для проведень
операцій з платіжними картами;

- надавати Торговцю при встановленні
термінального обладнання інструкцію
про порядок проведення Транзакцій на
терміналі для встановленого Торговцю
терміналу.

Відповідно до п. 2.2.29. договору
Торговець зобов'язаний беззастережно
дотримуватися всіх вимог Інструкції до
даного договору. У випадку
недотримання вимог вказаних у
інструкції до даного договору
відповідальність по задоволенню
фінансових претензій CHARGEBANK і
претензіям клієнта по карті
ПриватБанку Торговець бере на себе.

Пунктом 2.2.30. договору передбачено, що у
випадку відсутності транзакцій,
Торговець зобов'язаний відшкодувати
Банку суму:

- зафіксованої комісії у розмірі
зазначеної в таблиці 2 додатку № 1
даного договору, у термін не пізніше 10
днів з дати нарахування зафіксованої
комісії, якщо така передбачена
договором;

- операцій з повернення або фінансових
претензій CHARGEBANK і претензій власників
карт ПриватБанк протягом 10-ти робочих
для Банку днів на вказаний Банком
рахунок з моменту повідомлення
Торговця.

У пункті 5.1 договору, вказано, що при
невиконанні або неналежному виконанні
своїх зобов'язань однією зі сторін,
інша сторона має право вимагати від
винної сторони виконання взятих на
себе обов'язків, а також відшкодування
завданих збитків.

Даний договір підписаний
уповноваженими представниками сторін
та скріплений відтисками печаток
підприємств.

На виконання вимог договору № А80D/1149
позивачем було виконано свої
зобов'язання у повному обсязі.
Претензії щодо неналежного виконання
позивачем своїх договірних зобов'язань
від відповідача не надходили.

Проте, відповідачем за період з 27.08.2012 р.
по 29.10.2012 р. було проведено дванадцять
операцій за платіжними картками
№408098,
№731793, №510355, №886979,
№645623, №154815, №642406,
№618120, №720917, №744958,
№963541, №239833 на загальну суму
427254,00 грн., які Банком під час перевірки
було визнано, як шахрайські.

Отримавши інформацію, що 12 операцій
здійснених відповідачем є
шахрайськими, позивач заблокував
перерахування коштів на рахунок
відповідача по трьом операціям у
розмірі 102514,00 грн., проте, по дев'ятьом
операціям кошти у розмірі 319544,16 грн. (з
вирахуванням комісійної винагороди) на
рахунок відповідача були перераховані
(дане підтверджується випискою з Банку
по вказаним 12 операціям).

У зв'язку з порушенням відповідачем
вимог договору № А80D/1149 та інструкції
до договору про порядок надання
готельних сервісів і проведення
операцій з використанням платіжних
карт, позивачем було повернуто кошти у
розмірі 324740,00 грн. власникам карт.

Позивачем для з'ясування всіх обставин
даної ситуації 28.02.2013 р. було направлено
повідомлення про фінансову претензію
CHARGEBANK № 112, що підтверджується наявним
у матеріалах справи повідомленням про
отримання поштового відправлення з
відтиском печатки поштового
відділення, вказаною претензією
позивач повідомляє відповідача, що по
транзакціям, які були проведені в
готелі «Європейський» за період з
27.08.2012 р. по 29.10.2012 р. на адресу банку
надійшли пре-арбітражні повідомлення
про те, що Банк-емітент стверджує, що
дані транзакції є шахрайськими, а
власники карт заперечують будь-яку
причетність до них, а тому,
відповідачем було грубо порушено
вимоги договору № А80D/1149 та
інструкції до договору про порядок
надання готельних сервісів і
проведення операцій з використанням
платіжних карт, зокрема, використання
ручного введення карти тільки у
випадку проведення операцій,
передбачених даним договором та
інструкцією, що передана Торговцю
Банком та проведення операцій по
картах тільки в присутності держателя
карти. У зв'язку з чим, на виконання
вимог п. 2.2.29. договору, Банк вимагав
відповідача у 10-ти денний період часу
відшкодувати Банку кошти відшкодовані
по заявлених фінансових претензіях
власників карт на суму 324740,00 грн.,
шляхом перерахування коштів на рахунок
Банку.

Однак, відповідач не відреагував
належним чином на вказану вище
претензію, будь-яких дій на
врегулювання даного спору у
добровільному порядку не здійснив.

Як вже зазначалося, пунктом 2.2.29.
договору передбачено, що Торговець
зобов'язаний беззастережно
дотримуватися всіх вимог Інструкції до
даного договору. У випадку
недотримання вимог вказаних у
інструкції до даного договору
відповідальність по задоволенню
фінансових претензій CHARGEBANK і
претензіям клієнта по карті
ПриватБанку торговець бере на себе.

Стаття 193 Господарського кодексу
України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Частиною першою статті 623
Цивільного кодексу України
передбачено, що боржник, який порушив
зобов'язання, має відшкодувати
кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правом фізичної
або юридичної особи, а також
шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

З огляду на положення ст. 22 ЦК України,
ст. 224 ГК України для застосування такої
міри відповідальності як стягнення
збитків, потрібна наявність усіх
елементів складу цивільного
правопорушення, а саме: протиправної
поведінки, збитків, причинного зв'язку
між протиправною поведінкою боржника
та збитками, вини. За відсутності хоча б
одного з цих елементів
цивільно-правова відповідальність не
настає (такої правової позиції
дотримується Верховний Суд України у
постанові від 20.12.2010 у справі № 06/113-38).

Аналогічна правова позиція наведена
Вищим господарським судом України у
постанові від 03.07.2013 р. у справі №
33/5005/7494/2012.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підстави
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

В ході розгляду даної справи, позивачем
доведено факт неналежного виконання
відповідачем умов договору та
інструкції до договору про порядок
надання готельних сервісів і
проведення операцій з використанням
платіжних карт, зокрема здійсненням
останнім неправомірних дій у
результаті яких позивачем було завдано
майнової шкоди, оскільки Банк, у зв'язку
з надходженням фінансових претензій,
був змушений перерахувати на рахунки
власників карт, по яким було здійснено
шахрайські операції, кошти у розмірі
324740,00 грн.

Відповідно до п. 3.1.12 договору, у випадку
неможливості списання зафіксованої
компенсації фінансової претензії
CHARGEBANK або претензії клієнта по карті
ПриватБанк з наступних транзакцій, а
також невиконання Торговцем вимог п.
2.2.30 договору, Банк має право
безакцептно списувати суму
заборгованості з поточного рахунку
Торговця, повідомивши при цьому
торговця не пізніше 5 робочих днів щодо
проведення списання.

Банк скориставшись своїм правом на
безакцептне списання суми
заборгованості з поточного рахунку
Торговця, списав заборгованість лише у
розмірі 72216,10 грн., після чого Торговець
припинив користуватися терміналом для
проведення операцій, у зв'язку з чим
Банк був позбавлений можливості на
безакцептне списання залишку боргу.

Таким чином, станом на дату винесення
рішення сума заборгованості по
відшкодуванню завданих відповідачем
позивачу збитків становить 252523,90 грн.

З огляду на викладене, вимоги позивача
про відшкодування завданих збитків в
сумі 252523,90 грн. є доведеними,
обґрунтованими, відповідачем не
спростованими, а відтак підлягають
задоволенню.

Судові витрати, відповідно до частини
четвертої статті 49 Господарського
процесуального кодексу України, судом
покладаються на відповідача.

Враховуючи вищезазначене, керуючись
статтею 124 Конституції України,
статтями 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд,

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного
підприємства «Алєксєєв С.М.» (98300,
Автономна Республіка Крим, м. Керч, вул.
Юних Ленінців, буд. 4, кв. 37; код ЄДРПО
України 32883281) на користь Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Приватбанк» (49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, буд. 50; код ЄДРПО України 14360570)
- 252523 (двісті п'ятдесят дві тисячі
п'ятсот двадцять три) гривні 90 коп.
боргу та 5050 (п'ять тисяч п'ятдесят)
гривень 48 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 26.11.2014 р.

Суддя
А.В. Лопатін