ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2014 р.
Справа № 917/2215/14

За позовом Полтавського обласного
комунального виробничого підприємства
теплового господарства
"Полтаватеплоенерго" (вул. Комарова,
буд. 2а, м. Полтава, 36008)

до Державного підприємства "Виробниче
об'єднання "Знамя" (вул. Автобазівська,
буд. 2/9, м. Полтава, 36008)

про стягнення 4876,65 грн.

Суддя Безрук Т. М.

Представники:

в судовому засіданні 25.11.2014р.:

від позивача - Данілова Н. Н.;

від відповідача - Глушко Є. І.;

в судовому засіданні 27.11.2014р.:

від позивача - Данілова Н. Н.;

від відповідача - Глушко Є. І.

Розглядається позовна заява про
стягнення 4876,65 грн., у тому числі 4426,23
грн. основного боргу за договором на
відпуск теплової енергії у вигляді
гарячої води № 2020-352/47-2009 від 01.12.2009р.,
371,29 грн. - інфляційних, 79,13 грн. - 3%
річних.

В судовому засіданні 25.11.2014р. суд
розпочав розгляд справи по суті. В
судовому засіданні 25.11.2014р. судом
оголошувалася перерва до 27.11.2014р.
згідно ст. 77 ГПК України.

Про час та місце розгляду справи
сторони повідомлені належним чином, що
підтверджується поштовими
повідомленнями від 30.10.2014р. про
вручення ухвали, розпискою від 25.11.2014р.
(а.с.24, 25, 61).

Відповідач у відзиві повідомив про те,
що визначена позивачем сума боргу не
співпадає з даними бухгалтерії (а.с.55).

В судовому засіданні 27.11.2014р. судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення згідно ст. 85 ГПК
України.

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив:

Між ОКВПТГ "Полтаватеплоенерго"
(позивачем) та Державним підприємством
"Виробниче об'єднання "Знамя"
(відповідачем) укладено договір на
відпуск теплової енергії у вигляді
гарячої води № 2020-352/47-2009 від 01.12.2009р.
(далі - Договір); (а.с. 8-9).

Відповідно до п.1 даного Договору
позивач (теплопостачальна організація)
зобов'язався постачати теплову
енергію у вигляді гарячої води з метою
забезпечення опалення приміщень
споживача (відповідача) до межі
розподілу балансової належності
теплової мережі будівель відповідача.

Згідно п. 24 Договору, договір укладений
по 30.04.2014р. і вважається продовженим
щорічно, якщо за місяць до закінчення
його строку не надійде заяви від однієї
із сторін про відмову від цього
договору.

Листом від 12.11.2015р. № 29-01/2213 позивач
повідомив суд про те, що дії на
розірвання чи припинення договору не
вчинялися (а.с.28).

За п. 15 Договору (в редакції Додаткової
угоди № 7 від 20 жовтня 2011р.) розрахунки
за відпущену теплову енергію
проводяться відповідно до тарифів,
встановлених уповноваженим органом.
Вартість 1Гкал - 802,18 грн. (без ПДВ), 962,62
грн. (з ПДВ) для потреб інших споживачів
(а.с.12).

За п. 17 Договору (в редакції Додаткової
угоди № 7 від 20 жовтня 2011р.) факт
отримання споживачем теплової енергії
фіксується щомісячно актом
приймання-передачі теплової енергії,
який складається сторонами (а.с.12).

За п. 16 Договору (в редакції Додаткової
угоди № 7 від 20 жовтня 2011р.) кінцевий
розрахунок вартості спожитої теплової
енергії, визначеної з урахуванням
фактичної температури повітря,
проводиться споживачем до 15 числа
місяця наступного за розрахунковим на
підставі виписаного рахунку (а.с.12).

На виконання умов Договору за період
жовтень 2013р. - квітень 2014р. позивач
поставив відповідачу теплову енергію
на загальну суму 4426,23 грн. Зазначене
підтверджується двостороннє
підписаними актами приймання-передачі
теплової енергії від 31.10.213р., від
30.11.2013р., № АВ-1606 від 31.12.2013р., № АВ-1578 від
31.01.2014р., № АВ-4943 від 28.02.2014р., № АВ-8032 від
31.03.2014р., № АВ-11093 від 30.04.2014р. (а.с.49-50).

На оплату наданих послуг позивачем
виписані відповідачу відповідні
рахунки. Факт направлення вказаних
рахунків та актів відповідачу
підтверджується реєстрами доставки
рахунків та актів приймання-передачі
теплової енергії за жовтень 2013р., за
листопад 2013р., за грудень 2013р., за січень
2014р., за лютий 2014р., за березень 2014р., за
квітень 2014р. (а.с.33-39, 40-46).

Відповідач свої зобов'язання за
Договором щодо оплати теплової енергії
виконав, вартість отриманої теплової
енергії не оплатив. Таким чином,
заборгованість відповідача становить
4426,23 грн.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України) зобов'язання
повинні виконуватися належним чином і
одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 Господарського
кодексу України за договором
енергопостачання енергопостачальне
підприємство (енергопостачальник)
відпускає електричну енергію, пару,
гарячу і перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечувати безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України
від 02.06.2005р. № 2633-IV "Про теплопостачання"
споживач повинен щомісячно
здійснювати оплату теплопостачальній
організації за фактично отриману
теплову енергію.

У разі відмови споживача оплачувати
споживання теплової енергії
заборгованість стягується в судовому
порядку (ч.6 ст. 25 Закону № 2633).

Відповідач в порушення умов Договору
оплату спожитої теплової енергії не
провів.

Таким чином, позовні вимоги в частині
стягнення 4426,23 грн. основного боргу є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

За ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Стаття 611 ЦК
України передбачає, що у разі порушення
зобов'язань настають правові наслідки,
встановлені договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

На підставі ст. 625 ЦК України позивачем
правомірно заявлено до стягнення 371,29
грн. - інфляційних за період листопад 2013
- серпень 2014р., 79,13 грн. - 3% річних за
період 16.11.2013р. - 12.09.2014р. Правильність
розрахунку перевірено судом, та
встановлено, що заявлені суми не
перевищують розрахункових.

З огляду на вищевикладене, позовні
вимоги є обґрунтованими та підлягають
задоволенню повністю.

Судові витрати по справі згідно ст. 49
ГПК України покладаються на
відповідача.

В разі добровільного виконання рішення
суду до відкриття виконавчого
провадження відповідач не позбавлений
права звернутися до суду з заявою про
визнання наказу таким, що не підлягає
виконанню повністю або частково, на
підставі ст. 117 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

Вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства
"Виробниче об'єднання "Знамя" (вул.
Автобазівська, буд. 2/9, м. Полтава, 36008;
ідентифікаційний код 14310997) на користь
Полтавського обласного комунального
виробничого підприємства теплового
господарства "Полтаватеплоенерго" (м.
Полтава, вул. Комарова, 2а,
ідентифікаційний код 03338030) 4426грн. 23 коп.
основного боргу, 371грн. 29 коп.
інфляційних, 79грн. 13 коп. річних, 1827грн.
00 коп. витрат з оплати судового збору.

Видати наказ.

Повне рішення складено та підписано:
28.11.2014р.

Суддя
Безрук Т. М.