Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/14273/14 11.11.14

За позовом Заступника
Білоцерківського прокурора з нагляду
за додержанням законів у воєнній сфері
в інтересах держави в особі:
Аварійно-рятувального загону
спеціального призначення ГУ ДСНС
України у Київській областідо
Товариство з обмеженою
відповідальністю
"Нафтогазобладнання"про стягнення
10 884,80 грн. Суддя Стасюк С.В.

Представники сторін:

від прокуратури Гребіник О.М.
(посвідчення № 011853)від позивача не
з'явивсявід відповідача не з'явився

Відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 11 листопада 2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Заступник Білоцерківського прокурора
з нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері в інтересах держави в
особі: Аварійно-рятувального загону
спеціального призначення ГУ ДСНС
України у Київській області (надалі по
тексту - позивач) звернувся до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нафтогазобладнання"
(надалі по тексту - відповідач) про
стягнення 10 884,80 грн.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 17.07.2014 року порушено
провадження у справі № 910/14273/14 та
призначено справу до розгляду на 14.08.2014
року.

13.08.2014 року через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
відповідача надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи.

Представник відповідача в судове
засідання 14.08.2014 року не з'явився,
вимоги ухвали суду від 17.07.2014 року
виконав частково, письмового відзиву
на позов не надав, про дату та час
слухання справи повідомлявся належним
чином рекомендованим повідомленням
про вручення поштового відправлення.

У судовому засіданні 14.08.2014 року
представник позивача надав документи
на часткове виконання вимог ухвали
суду.

Суд, розглянувши подане відповідачем
клопотання про відкладення розгляду
справи, дійшов висновку про його
задоволення.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 14.08.2014 року розгляд справи
було відкладено на 04.09.2014 року, у зв'язку
з неявкою відповідача, поданим
клопотанням про відкладення розгляду
справи та необхідністю подання
додаткових доказів у справі.

Розпорядженням В.о. Голови
Господарського суду міста Києва від
04.09.2014 року справу № 910/14273/14 передано
для розгляду судді Гулевець О.В., у
зв'язку з перебуванням
судді Стасюка С.В. у відпусці.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 04.09.2014 року суддя Гулевець О.В.
прийняла справу № 910/14273/14 до свого
провадження, розгляд справи призначено
на 09.10.2014 року.

Розпорядженням В.о. Голови
Господарського суду міста Києва від
29.09.2014 року справу № 910/14273/14 передано
для розгляду судді Стасюку С.В., у
зв'язку з його виходом з відпустки.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 29.09.2014 року суддя Стасюк С.В.
прийняв справу № 910/14273/14 до свого
провадження, розгляд справи призначено
відповідно до ухвали Господарського
суду міста Києва від 04.09.2014 року.

09.10.2014 року через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
відповідача надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи та докази
часткового погашення заборгованості
на суму 1 328,12 грн.

09.10.2014 року через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
позивача надійшли документи на
виконання вимог ухвали суду.

У судовому засіданні 09.10.2014 року
представник позивача та прокуратури не
заперечили проти поданого клопотання
про відкладення розгляду справи.

Суд, розглянувши подане відповідачем
клопотання про відкладення розгляду
справи, дійшов висновку про його
задоволення.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 09.10.2014 року розгляд справи
було відкладено на 11.11.2014 року.

11.11.2014 року через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
відповідача надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи, у зв'язку
з неможливістю явки представника
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нафтогазобладнання"
у судове засідання, та докази
часткового погашення заборгованості
на суму 664,06 грн.

У судовому засіданні 11.11.2014 року
представник прокуратури надав
додаткові пояснення по справі,
підтримав позовні вимоги у повному
обсязі та заперечив проти клопотання,
поданого відповідачем про відкладення
розгляду даної справи.

Представники позивача та відповідача у
судове засідання не з'явились, про час
та місце судового засідання були
повідомлені належним чином, що
підтверджується відмітками на звороті
ухвал суду та поштовими повідомленнями
про вручення поштового відправлення з
відмітками про вручення.

Розглянувши подане відповідачем
клопотання, суд відмовляє в його
задоволенні, з тих підстав, що нормами
чинного законодавства України не
обмежено коло осіб, які можуть
представляти особу в судовому процесі,
тому неможливість одного з
представників позивача бути присутнім
у судовому засіданні не перешкоджає
реалізації права учасника судового
процесу на участь у судовому засіданні
його іншого представника. Проте,
відповідач наданими йому
процесуальними правами не скористався.

Зважаючи на достатність в матеріалах
справи доказів, необхідних для повного
та об'єктивного вирішення справи,
розгляд справи відбувався з
урахуванням положень статті 75
Господарського процесуального кодексу
України за наявними у справі
матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, суд -

ВСТАНОВИВ:

27.06.2012 року між Аварійно-рятувальним
загоном спеціального призначення
ГУ ДСНС України у Київській
області (Аварійно-рятувальна служба) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Нафтогазобладнання"
(об'єкт) було укладено договір № 50 на
постійне та обов'язкове обслуговування
державною аварійно-рятувальною
службою об'єктів та окремих територій
(надалі по тексту - Договір), предметом
якого є організація та здійснення
Аварійно-рятувальною службою
аварійно-рятувального обслуговування
об'єкта з метою своєчасного реагування
та виконання аварійно-рятувальних
робіт при виникненні на об'єкті
надзвичайної ситуації, а також
профілактичної роботи із запобігання
(профілактики) виникненню надзвичайних
ситуацій техногенного та природного
характерів, спрямовані на поліпшення
техногенної безпеки об'єктів
(територій) та підвищення
підготовленості об'єкта до рятування
людей та ліквідації надзвичайних
ситуацій.

Відповідно до пункту 4.1. Договору
вартість функціонування структурних
підрозділів "Аварійно-рятувальної
служби" у режимі постійної готовності
до виконання необхідного комплексу
аварійно-рятувальних робіт в умовах
надзвичайної ситуації або загрози її
виникнення у кількості 2-х оперативних
одиниць складає 7 968,72 грн. на рік з
урахуванням ПДВ. Річна сума Договору
розділяється на дванадцять частин і
оплата здійснюється щомісячно рівними
частками і підтверджується щомісячно
актами виконаних робіт.

Пунктом 4.2. Договору сторони погодили,
що плата за обслуговування об'єкта
аварійно-рятувальною службою
здійснюється щомісячним
перерахуванням коштів впродовж
5 банківських днів з моменту
отримання оригіналу рахунку чи його
факсової копії до 15-го числа.

Згідно з пунктом 7.2. Договору строк дії
Договору - один рік з 01.07.2012 року по
01.07.2013 року.

Після закінчення строку, якщо жодна з
сторін в термін 30 (тридцяти) діб до
закінчення даного Договору письмово не
повідомить про намір його розірвання,
даний Договір автоматично
пролонгується на кожен наступний рік
на умовах даного Договору (пункт 7.3.
Договору).

Із матеріалів справи не вбачається
заявлення будь-якою із сторін про своє
небажання надалі продовжувати
відносини, а тому строк дії Договору
був продовжений на наступний рік на тих
самих умовах.

Відповідно до умов вказаного Договору
позивач надавав відповідачу послуги,
які частково оплачувались
відповідачем, в результаті чого станом
на 04.07.2014 року утворилась
заборгованість за період з липня 2012
року по травень 2014 року в сумі 10 624,96 грн.

Зважаючи на вищенаведене, позивач
просить суд стягнути з відповідача 10
624,96 грн. основної заборгованості, 116,18
грн. пені, 116.80грн. інфляційних втрат, 26,86
грн. три проценти річних.

Відповідач не скористався своїм
процесуальним правом, передбаченим
статтею 22 Господарського
процесуального кодексу України, на
подання відзиву на позов, жодних
заперечень на спростування наведених
позивачем обставин суду не надав,
проте, в процесі розгляду даної справи,
надав суду докази часткового погашення
заборгованості, що є предметом спору у
уданій справі на загальну суму 1 992,18
грн.

Оцінивши наявні в справі докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом, суд
приходить до висновку, що провадження
у справі в частині стягнення основного
боргу у розмірі 1 992,18 грн. підлягає
припиненню, а інші позовні вимоги
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного
кодексу України передбачено, що однією
із підстав виникнення цивільних прав
та обов'язків є договори та інші
правочини.

Статтею 901 Цивільного кодексу України
передбачено, що за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець), зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 903 Цивільного
кодексу України, якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться (частина 1). Кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу
(частина 2). Не допускаються
одностороння відмова від виконання
зобов'язань (частина 7).

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться, одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач на виконання умов Договору за
період з липня 2012 року по травень 2014
року надавав відповідачу послуги з
аварійно-рятувального обслуговування.

Відповідно до статті 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Пунктом 4.2. Договору сторони погодили,
що плата за обслуговування об'єкта
аварійно-рятувальною службою
здійснюється щомісячним
перерахуванням коштів впродовж 5
банківських днів з моменту отримання
оригіналу рахунку чи його факсової
копії до 15-го числа.

Матеріалами справи підтверджується
виставлення відповідачу рахунків для
оплати наданих позивачем послуг
(належним чином засвідчені копії
містяться в матеріалах справи).

Спір у даній справі виник у зв'язку з
неналежним виконанням відповідачем
своїх зобов'язань в частині оплати
наданих позивачем послуг, внаслідок
чого станом на момент подання позову у
даній справі у відповідача
обліковувалась заборгованість перед
Аварійно-рятувальним загоном
спеціального призначення ГУ ДСНС
України у Київській області у розмірі 10
624,96 грн.

Судом встановлено, що в процесі
розгляду справи № 910/14273/14 відповідач
здійснив часткове погашення основної
заборгованості на суму 1 992,18 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 35 від 06.08.2014 року на суму 664,06 грн.,
платіжним дорученням № 71 від 30.09.2014
року на суму 664,06 грн., платіжним
дорученням № 79 від 14.10.2014 року на суму
664,06 грн.

Господарський суд припиняє
провадження у справі у зв'язку з
відсутністю предмета спору (пункт 1-1
статті 80 Господарського
процесуального кодексу України),
зокрема, у таких випадках:

- припинення існування предмета спору
(наприклад, здійснене у встановленому
порядку скасування оспорюваного акта),
якщо між сторонами у зв'язку з цим не
залишилося неврегульованих питань;

- спір врегульовано самими сторонами
шляхом перерахування боргу (передачі
майна чи усунення перешкод у
користуванні ним) після звернення
кредитора з позовом за умови подання
доказів такого врегулювання.

Оскільки, зобов'язання відповідача
перед позивачем в частині оплати
основної суми боргу у розмірі 1 992,18 грн.
за надані позивачем послуги згідно з
Договором припинились, то предмет
спору в цій частині заявлених позовних
вимог між сторонами у справі відсутній,
а отже провадження у справі в цій
частині підлягає припиненню.

Таким чином, суд припиняє провадження
по справі № 910/14273/14 в частині стягнення
1 992,18 грн. основного боргу, у зв'язку з
відсутністю предмету спору.

Враховуючи те, що наявні у справі
матеріали свідчать про
обґрунтованість вимог позивача до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нафтогазобладнання"
в частині стягнення 8 632,78 грн. основного
боргу, приймаючи до уваги часткове
виконання відповідачем своїх
зобов'язань з оплати наданих позивачем
послуг, позов заступника
Білоцерківського прокурора з нагляду
за додержанням законів у воєнній сфері
в інтересах держави в особі:
Аварійно-рятувального загону
спеціального призначення ГУ ДСНС
України у Київській області,
визнається судом таким, що підлягає
задоволенню.

Також, позивачем заявлена вимога щодо
стягнення з відповідача 116,18 грн. пені,
116,80 грн. інфляційних втрат, 26,86 грн. три
проценти річних.

Згідно зі статтею 216 Господарського
процесуального кодексу України
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Відповідно до статті 230 Господарського
кодексу України, штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до частини 6 статті 231
Господарського кодексу України,
штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

У відповідності до частини 1 статті 549
Цивільного кодексу України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Пунктом 5.3. Договору сторони погодили,
що за порушення терміну оплати об'єкт
сплачує аварійно-рятувальній службі
пню у розмірі подвійної облікової
ставки НБУ. Сплата пені не звільняє
сторону від виконання обов'язків за
даним Договором.

Таким чином, суд, встановивши факт
порушення відповідачем строків
постачання нафтопродуктів за
Договором, приймаючи до уваги пункт 7.3.2.
Договору, здійснивши перерахунок
штрафних санкцій, заявлених до
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нафтогазобладнання",
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги заступника Білоцерківського
прокурора з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері в інтересах
держави в особі: Аварійно-рятувального
загону спеціального призначення ГУ
ДСНС України у Київській області про
стягнення з відповідача пені у розмірі
116,18 грн., є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Таким чином, частина 1 статті 625
Цивільного кодексу України встановлює
виняток із загального правила статті 614
Цивільного кодексу України, що
закріплює принцип вини як підставу
відповідальності боржника.

Відповідно до пункту 4.1 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 17 грудня 2013 року № 14 "Про
деякі питання практики застосування
законодавства про відповідальність за
порушення грошових зобов'язань" сплата
трьох процентів від простроченої суми
(якщо інший розмір не встановлений
договором або законом), так само як й
інфляційні нарахування не мають
характеру штрафних санкцій і є
способом захисту майнового права та
інтересу кредитора шляхом отримання
від боржника компенсації (плати) за
користування ним утримуваними коштами,
належними до сплати кредиторові.

Приймаючи до уваги приписи Цивільного
кодексу України щодо наявності у
позивача права за порушення грошового
зобов'язання відповідачем вимагати
сплати останнім 3% річних від
простроченої суми, перевіривши
здійснений позивачем розрахунок, суд
дійшов висновку про задоволення
позовних вимог щодо стягнення з
відповідача 3% річних на загальну суму
26,86 грн., нарахованих за період з липня
2012 року по травень 2014 року.

Разом з тим, враховуючи положення
частини 2 статті 625 Цивільного кодексу
України, перевіривши здійснений
позивачем розрахунок інфляційних
втрат, суд вважає, що позовні вимоги
заступника Білоцерківського прокурора
з нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері в інтересах держави в
особі: Аварійно-рятувального загону
спеціального призначення ГУ ДСНС
України у Київській області про
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нафтогазобладнання"
інфляційних нарахувань на загальну
суму 116,80 грн., нарахованих за період з
липня 2012 року по травень 2014 року, є
обґрунтованими.

Згідно з пунктом 4.6. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.2013 року "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України"
приймаючи рішення зі справи,
провадження в якій порушено за заявою
прокурора, господарський суд у разі
повного або часткового задоволення
позову (скарги) стягує судовий збір з
відповідача (повністю або пропорційно
задоволеним вимогам), якщо він не
звільнений від сплати судового збору; у
разі ж повної або часткової відмови в
позові судовий збір стягується з
визначеного прокурором позивача (так
само повністю або пропорційно
задоволеним вимогам), за винятком
випадків, коли останнього звільнено
від сплати судового збору та коли
позивачем у справі є сам прокурор.
Стягнення відповідних сум судового
збору здійснюється в доход державного
бюджету України у розмірі, визначеному
згідно з частиною першою статті 4
Закону України "Про судовий збір",
виходячи з розміру мінімальної
заробітної плати, встановленого
законом на 1 січня того календарного
року, в якому відповідна заява або
скарга подавалася до суду.

Оскільки, позов у даній подано
прокурором, який звільнений від сплати
судового збору, а спір виник внаслідок
неправомірних дій відповідача, судові
витрати, відповідно частин 2, 3 статті 49
Господарського процесуального кодексу
України, покладаються на відповідача
та підлягають стягненню в доход
Державного бюджету України.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись
статтями 4, 49, 75, 80, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі № 910/14273/14 в
частині стягнення 1 992,18 грн. основного
боргу - припинити.

2. В іншій частині позов задовольнити.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нафтогазобладнання"
((02094, м. Київ, вул. Краківська, буд. 15/17,
оф. 162, ) на користь
Аварійно-рятувального загону
спеціального призначення ГУ ДСНС
України у Київській області (09100,
Київська обл., м. Біла Церква, вул.
Заводська, буд. 3, ) 8 632
(вісім тисяч шістсот тридцять дві) грн.
78 коп. заборгованості, 116 (сто
шістнадцять) грн. 18 коп. пені, 116 (сто
шістнадцять) грн. 80 коп. інфляційних
втрат. 26 (двадцять шість) грн. 86 коп. три
проценти річних.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нафтогазобладнання"
((02094, м. Київ, вул. Краківська, буд. 15/17,
оф. 162, ) в доход
Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 1 827 (одну тисячу вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 17.11.2014 року

Суддя
С.В. Стасюк