номер провадження справи 17/96/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2014
Справа № 908/3793/14

за позовною заявою: концерну "Міські
теплові мережі" в особі філії концерну
"Міські теплові мережі" Ленінського
району

юридична адреса: 69091, м. Запоріжжя, бул.
Гвардійський, 137

фактична адреса: 69065, м. Запоріжжя, вул.
Щаслива, 2а

до відповідача: товариства з обмеженою
відповідальністю "Офіс Центр, ЛТД", 69037,
м. Запоріжжя, вул. Правди, 7

про стягнення 6 837,91 грн.

суддя Корсун В.Л.

У засіданні приймали участь
представники:

від позивача: Пустова А.Л.,
довіреність від 30.12.13 № 9125/27

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

02.10.14 до господарського суду
надійшла позовна заява концерну
"Міські теплові мережі" в особі філії
концерну "Міські теплові мережі"
Ленінського району (надалі концерн
"МТМ") до товариства з обмеженою
відповідальністю "Офіс Центр, ЛТД" (ТОВ
"Офіс Центр, ЛТД") про стягнення з
відповідача 5 585,73 грн. заборгованості з
основного боргу за договором від 01.12.04
№ 1572, 481,31 грн. - пені, 110,24 грн. - 3 %
річних та 660,63 грн. інфляційних витрат.

02.10.14 автоматизованою системою
документообігу господарського суду
визначено вищевказану позовну заяву до
розгляду судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 02.10.14 судом порушено
провадження у справі № 908/3793/14, судове
засідання призначено на 22.10.14.

У зв'язку з неявкою в судове
засідання 22.10.14 представника
відповідача ухвалою від 22.10.14 судом
розгляд справи відкладено на 17.11.14.

За заявою представника позивача
розгляд справи здійснювався без
застосування технічних засобів
фіксації судового процесу.

У засіданні суду 17.11.14, на підставі
ст.ст. 821, 85 ГПК України, судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення. Представнику позивача
повідомлено про дату виготовлення
рішення у повному обсязі.

Позивач підтримав заявлені
вимоги у повному обсязі з підстав
викладених у позовній заяві, у
поясненні від 22.10.14 № 5084-10 та у
поясненні від 17.11.14, вказував наступне.
01.12.04 між сторонами укладено договір
про постачання теплової енергії в
гарячій воді № 1572, за умовами якого
позивач зобов'язався постачати теплову
енергію в гарячій воді відповідачу, а
відповідач - прийняти та оплатити її
вартість за діючими тарифам в терміни
та порядку встановленими умовами
договору. Так, в період часу з 01.10.13 по
05.03.14 включно позивач відпустив
відповідачу теплову енергію на
загальну суму 5 585,73 грн. Відповідач
порушуючи умови договору оплату
наданих послуг у розмірі 5585,73 грн. не
здійснив, внаслідок чого за ним
склалась заборгованість в сумі 5 585,73
грн. На підставі
викладено, позивач відповідно до ст.ст.
11, 15, 16, 96, 258, 509, 526, 530, 629 ЦК України, ст.ст.
1, 2, 193, 232, 276 ГК України, Закону України
"Про теплопостачання", "Правил
користування тепловою енергією",
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 03.10.07 № 1198, Закону
України "Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань" просить суд стягнути з
відповідача основний борг в сумі 5 585,73
грн., пеню в сумі 481,31 грн., 3 % річних в
сумі 110,24 грн. та інфляційні витрати в
сумі 660,63 грн.

Відповідач заявлені позовні вимоги не
спростував, відзив на позов суду не
надав, представник відповідача в
судове засідання за викликом жодного
разу не з'явився, правом надати відзив
на позов не скористався. Про дату, час
та місце судового засідання
відповідача повідомлено належним
чином.

Згідно з ч. 1 ст. 64 ГПК України, суддя,
прийнявши позовну заяву, не пізніше 3
днів з дня її надходження виносить і
надсилає сторонам, прокурору, якщо він
є заявником, ухвалу про порушення
провадження у справі, в якій вказується
про прийняття позовної заяви,
призначення справи до розгляду в
засіданні господарського суду, про
дату, час і місце його проведення,
необхідні дії щодо підготовки справи
до розгляду в засіданні. Ухвала про
порушення провадження у справі
надсилається зазначеним особам за
повідомленою ними господарському суду
адресою. У разі ненадання сторонами
інформації щодо їх поштової адреси,
ухвала про відкриття провадження у
справі надсилається за адресою
місцезнаходження (місця проживання)
сторін, що зазначена в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців. У разі
відсутності сторін за адресою,
вважається, що ухвала про порушення
провадження у справі вручена їм
належним чином.

Як вбачається із Витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців від 09.10.14 за
№ 19418502, станом на 02.10.14, тобто станом на
час порушення провадження у справі №
908/3793/14 судом, місцезнаходженням ТОВ
"Офіс Центр, ЛТД" є: 69037, м. Запоріжжя, вул.
Правди, буд. 7, що співпадає з адресою
зазначеною у позові.

Таким чином, відповідні процесуальні
документи надіслані судом згідно з
поштовими реквізитами учасників
процесу. Зазначене свідчить, що судом
були вжиті всі заходи щодо
повідомлення відповідача про дату,
місце і час розгляд справи.

Згідно із ст. 75 ГПК України, справу
розглянуто за наявними матеріалами,
які суд визнав достатніми для
вирішення спору по суті.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

01.12.04 між концерном "Міські теплові
мережі" в особі філії концерну "Міські
теплові мережі" Ленінського району
(Енергопостачальна організація) і
товариством з обмеженою
відповідальністю "Офіс Центр, ЛТД"
(Споживач) укладено договір про
постачання теплової енергії в гарячій
воді № 1572, за умовами якого (п. 1.2.
договору) Енергопостачальна
організація взяла на себе зобов'язання
постачати Споживачеві теплову енергію
в гарячій воді в потрібних йому
обсягах, згідно п. 1.3, а Споживач
зобов'язався оплачувати одержану
теплову енергію разом з втратами
теплової енергії на теплотрасі, що
перебуває на балансі Споживача за
встановленими тарифами (цінами) в
терміни, передбачені цим договором.

Згідно з п. 3.2.2. цього договору, Споживач
теплової енергії зобов'язується
виконувати умови та порядок оплати
теплової енергії в обсягах згідно
рахунків за теплову енергію і в
терміни, які передбачені розділом VI
договору.

Відповідно до п. 6.1. договору,
розрахунки за спожиту теплову енергію
проводяться в грошовій формі згідно з
тарифами встановленими у порядку
передбаченому діючим законодавством.

Розрахунковим періодом є календарний
місяць (п. 6.2. договору).

Згідно із п. 6.3. договору,
Енергопостачальна організація після
7-го числа місяця, наступного за
розрахунковим надає Споживачу рахунок
за фактично спожиту теплову енергію,
акт надання послуг і податкову
накладну. Споживач зобов'язаний
оформити акт надання послуг і до 25
числа місяця, наступного за
розрахунковим, повернути його
Енергопостачальній організації.

Пунктом 6.4. договору передбачено, що
підставою для розрахунків Споживача з
Енергопостачальною організацією є Акт
надання послуг, підписаний обома
сторонами та рахунок.

Споживач, відповідно до п. 6.6. договору,
зобов'язаний до 20 числа поточного
місяця перерахувати на розрахунковий
рахунок Енергопостачальної
організації суму заборгованості за
фактично спожиту теплову енергію і
передоплати.

Пунктом 10.1 договору визначено, що цей
договір набуває чинності після
підписання його обома сторонами та діє
з 01 грудня 2004 р. по 30 листопада 2005 р.

Договір вважається пролонгований на
кожний наступний рік, окрім досягнення
взаємної згоди сторін про його
розірвання.

Вбачається, що договір від 01.12.04 № 1572 в
установленому законом порядку не
розірвано, його дія не припинена.
Доказів зворотнього представники
сторін суду не надали.

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського
кодексу України (ГК України),
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утримуватися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку. Майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України (ЦК України) з урахуванням
особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України,
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином відповідно до вимог
закону, умов договору. Одностороння
відмова від виконання зобов'язання не
допускається крім випадків,
передбачених законом.

Аналогічний припис містить
Господарський кодекс України, п.п. 1, 7
ст. 193 якого встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається крім
випадків, передбачених законом.

Як вбачається з матеріалів цієї
господарської справи, позивач в період
з 01.10.13 по 05.03.14 включно відпустив
відповідачу теплову енергію на
загальну суму 5 585,73 грн., що
підтверджується актами
приймання-передачі теплової енергії за
вказаний період (копії долучені до
матеріалів справи).

На підставі зазначених актів
приймання-передачі теплової енергії
концерном "МТМ" виставлено відповідачу
рахунки на оплату відпущеної теплової
енергії.

Судом встановлено, що листом від 23.07.14 №
2332-ю позивач направив відповідачу (на
адресу: 69037, м. Запоріжжя, вул. Правди, 7)
акти приймання-передачі теплової
енергії за період з жовтня 2013 р. по
березень 2014 р. по договору від 01.12.04 № 1572
та звернувся до відповідача з
проханням в перебіг семи днів сплатити
заборгованість за спожиту теплову
енергію, підписати акти-приймання
передачі теплової енергії за спірний
період та один примірник зазначених
актів направити на адресу концерну
«МТМ». Вказане підтверджується описом
вкладення у конверт від 24.07.14 та
фіскальним чеком від 24.07.14, копії яких
позивачем долучені до позовної заяви.

Як свідчить зміст актів
приймання-передачі теплової енергії за
спірний період, у разі неповернення
оформленого акту або ненадання
письмових заперечень про підписання
акту в установлені договором терміни,
акт вважається погодженим.

Разом із тим, відповідач взяті на себе
договірні зобов'язання належним чином
не виконав, акти приймання теплової
енергії не підписав та не повернув
Енергопостачальній організації,
заперечень щодо кількості відпущеної
теплової енергії та щодо нарахованих
до сплати сум не висловив (тобто
фактично погодився з ними), оплату за
спожиту в період з 01.10.13 по 05.03.14 включно
теплову енергію не здійснив, внаслідок
чого за відповідачем утворилась
заборгованість на загальну суму 5585,73
грн.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Глава 50 ЦК України передбачає підстави
та умови припинення зобов'язання.
Зобов'язання відповідача оплатити
надані послуги не припинено.

Факт наявності заборгованості у
розмірі 5 585,73 грн. підтверджується
матеріалами справи.

Враховуючи те, що станом на час
розгляду спору в суді зобов'язання
відповідача оплатити надані послуги за
спожиту в період часу з 01.10.13 по 05.03.14
включно теплову енергію у розмірі 5585,73
грн. не припинено, відповідач оплату
наданих послуг суду не довів, будь-яких
претензій щодо виконання послуг
позивачу не пред'явив, суд вважає
позовні вимоги про стягнення з
відповідача заборгованості в сумі 5 585,73
грн. за вказаний період обґрунтованими,
заснованими на законі та договорі, і
такими, що підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, одним з
наслідків порушення зобов'язання є
оплата неустойки (штрафу, пені) -
визначеної законом чи договором
грошової суми, що боржник зобов'язаний
сплатити кредитору у випадку
невиконання чи неналежного виконання
зобов'язання, зокрема, у випадку
прострочення виконання.

Пунктом 7.2.3 договору закріплено, що
Споживач несе відповідальність за
несвоєчасне виконання розрахунків за
теплову енергію - пеню в розмірі 0,5 % від
належної до сплати суми за кожен день
прострочення, але не більше подвійної
облікової ставки НБУ.

З огляду на викладене позивачем
заявлено до стягнення пеню в сумі 481,31
грн. за період з 21.11.13 по 29.09.14
(розрахунок міститься в матеріалах
справи).

Факт прострочення виконання основного
зобов'язання матеріалами справи
доведено.

З урахуванням викладеного, суд
розглянувши вимогу позивача про
стягнення пені в сумі 481,31 грн. дійшов
висновку, що вона (вимога) є
обґрунтованою та підлягає задоволенню
судом у повному обсязі.

Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь період прострочення, а
також 3 % річних з простроченої суми,
якщо законом або договором не
встановлено інший розмір відсотків.

Позивачем заявлена вимога про
стягнення з відповідача 3 % річних в
розмірі 110,24 грн. за період з 21.11.13 по
29.09.14 та індексу інфляції в розмірі 660,63
грн. за період з грудня 2013 р. по серпень
2014 р.(розрахунки містяться в матеріалах
справи).

Розрахунок суми 3 % річних в розмірі 110,24
грн. за заявлений період позивачем
здійснено вірно, а тому вимоги в цій
частині задовольняються судом
повністю.

Що ж до індексу інфляції в сумі 660,63 грн.,
то за розрахунком суду індекс інфляції
за заявлений позивачем період складає
суму 637,86 грн.

Отже, вимоги в цій частині
підлягають задоволенню судом частково,
в сумі 637,86 грн. В іншій частині вимоги
про стягнення індексу інфляції
відхиляються у зв'язку з їх
необґрунтованістю.

Відповідно до ст. 49 ГПК України,
судовий збір в розмірі 1 820,92 грн.
покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 21, 42, 43, 45, 22, 33, 34, 49, 69, 75, 82, 821, 84, 85
Господарського процесуального
кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Офіс Центр, ЛТД" (69037,
м. Запоріжжя, вул.
Правди, 7, , р/р 1 в АБ
Металург, МФО 313582) на користь концерну
"Міські теплові мережі" (69091, м.
Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137,
, п/р зі спеціальним
режимом використання № 1951 у філії
Запорізьке обласне управління ВАТ
«Державний ощадний банк України», МФО
313957) - 5 585 (п'ять тисяч
п'ятсот вісімдесят п'ять) грн. 73 коп.
основного боргу, 481 (чотириста
вісімдесят одну) грн. 31 коп. пені, 110 (сто
десять) грн. 24 коп. 3 % річних, 637 (шістсот
тридцять сім) грн. 86 коп.
індексу інфляції та 1 820 (одну тисячу
вісімсот двадцять) грн. 92 коп. судового
збору. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Повне рішення складено 24.11.14.

Суддя
В.Л. Корсун