ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 року Справа № 922/2515/14

Вищий господарський суд України в
складі колегії суддів:

Овечкіна В.Е. - головуючого, Корнілової
Ж.О. - доповідача, Чернова
Є.В.,розглянувши касаційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "СБ Рембудсервіс"на
постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 01.10.2014 у
справі№ 922/2515/14 Господарського суду
Харківської областіза
позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю
"Ексістрой"доТовариства з обмеженою
відповідальністю "СБ Рембудсервіс"

про стягнення 193111,01 грн.,за участю
представників сторінвід позивача:не
з'явились,від відповідача:не з'явились,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Ексістрой" у червні
2014 року звернулось до Господарського
суду Харківської області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "СБ Рембудсервіс" про
стягнення 193111,01 грн. В обґрунтування
своїх позовних вимог позивач
посилається на неналежне виконання
відповідачем покладених на нього
обов'язків за договором підряду №
42/06-СП від 01.06.2012. Позивач просить суд
стягнути з відповідача суму основного
боргу в розмірі 177264,00 грн., 3 % річних у
розмірі 3147,04 грн., індекс інфляції в
розмірі 12699,97 грн. та судові витрати.

Рішенням Господарського суду
Харківської області від 19.08.2014 у справі
№ 922/2515/14 (суддя Жиляєв Є.М.), залишеним
без змін постановою Харківського
апеляційного господарського суду від
01.10.2014 у справі № 922/2515/14 (колегія суддів:
Сіверін В.І. - головуючий, Терещенко О.І.,
Івакіна В.О.) позов частково задоволено.
Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю "СБ Рембудсервіс" на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ексістрой" 177264,00 грн.
заборгованості за договором підряду №
42/06-СП від 01.06.2012, 3132,47 грн. 3 % річних,
12699,97 грн. інфляційних втрат та 3861,92 грн.
судового збору. В частині стягнення 14,57
грн. 3 % річних відмовлено.

Рішення та постанову мотивовано тим, що
обов'язок оплати виконаних робіт за
договором підряду № 42/06-СП від 01.06.2012
настав після повного виконання
позивачем всіх умов, передбачених
пунктом 3.5 договору.

Не погоджуючись з рішенням
Господарського суду Харківської
області від 19.08.2014 та постановою
Харківського апеляційного
господарського суду від 01.10.2014 у справі
№ 922/2515/14, Товариство з обмеженою
відповідальністю "СБ Рембудсервіс"
звернулось до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою, в
якій просить скасувати рішення
Господарського суду Харківської
області від 19.08.2014 та постанову
Харківського апеляційного
господарського суду від 01.10.2014 у справі
№ 922/2515/14, а справу передати на новий
розгляд до Господарського суду
Харківської області.

Касаційна скарга обґрунтована
неправильним застосуванням та
порушенням норм матеріального та
процесуального права судом першої та
апеляційної інстанції.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 03.11.2014 касаційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "СБ Рембудсервіс"
прийнято та призначено до розгляду на
18.11.2014.

Відповідно до статті 1114 Господарського
процесуального кодексу України, особи,
які беруть участь у справі, повідомлені
про час і місце розгляду судом справи,
неявка представників сторін не
перешкоджає розгляду касаційної
скарги.

Заслухавши суддю-доповідача Корнілову
Ж.О., обговоривши доводи касаційної
скарги, перевіривши правильність
застосування норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
Вищого господарського суду України
вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що між Товариством з
обмеженою відповідальністю "Ексістрой"
та Товариством з обмежено
відповідальністю "Рембудсервіс" 01.08.2012
укладено договір підряду № 42/06-СП,
відповідно до умов якого позивачем
прийнято на себе зобов'язання власними
силами та засобами з використанням
власних матеріалів виконати за
завданням відповідача роботи з
капітального ремонту м'якої покрівлі
житлового будинку за адресою: вул.
Танкопія, 13/6, а відповідач
зобов'язується прийняти та оплатити
повністю виконану роботу.

Відповідно до пункту 2.1 договору, ціна
за повністю виконані роботи зазначена
у договірній ціні та складає 177264,00 грн.

Згідно з пунктом 4.2. договору, термін
виконання робіт становить: початок
виконання робіт - 01.06.2012, закінчення
01.12.2012.

Відповідно до пункту 3.5 договору,
розрахунок за договором здійснюється
замовником після повного закінчення
виконання роботи, включаючи усунення
виявлених у процесі прийняття
результатів роботи недоліків
(дефектів), та надання замовнику
повного комплекту документів:
дефектних актів, актів огляду
прихованих робіт та конструкцій, актів
приймання виконаних будівельних робіт
(ф. КБ-2), довідок про виконані
будівельні роботи та витрат (ф. КБ-3) з
відповідними розрахунками до них,
копії накладних на використані
матеріали, устаткування обладнання
тощо.

Пунктом 4.4. договору передбачено, що
договір діє до 31.12.2012 або до повного
виконання сторонами своїх зобов'язань.

Позивач звернувсь до Господарського
суду з даним позовом, оскільки
позивачем 27.06.2012 повністю виконано
роботи, передбачені умовами договору
підряду № 42/06-СП від 01.06.2012. В
обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач посилається на акт
виконаних робіт за червень 2012 року,
форми КБ-2; довідку про вартість
виконаних робіт форми КБ-3 на суму 177264,00
грн.

Судами обох інстанцій також
встановлено, що позивачем, у порядку
статті 530 Цивільного кодексу України
направлено відповідачу вимогу № 0318-2
від 18.03.2013 про сплату 177264,00 грн. у
семиденний строк з дня отримання
вимоги, на яку відповіді відповідачем
не надано.

Крім цього, позивач зазначив, що 30.03.2013
він звертався до Господарського суду
Харківської області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Рембудсервіс" про
стягнення 177264,00 грн. заборгованості за
виконані роботи за договором підряду №
42/06-СП від 01.06.2012.

Рішенням Господарського суду
Харківської області у справі № 922/1338/13
від 10.06.2013, залишеним без змін
постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 21.08.2013, у
задоволенні позовних вимог ТОВ
"Ексістрой" відмовлено, у зв'язку з
ненаданням відповідачу у
розпорядження позивача на час
звернення з позовом до суду копій
накладних на використані матеріали,
оскільки обов'язок їх надання
передбачено пунктом 3.5 договору
підряду № 42/06-СП від 01.06.2012.

Приймаючи до уваги висновки
Господарського суду Харківської
області та на виконання пункту 3.5
договору підряду № 42/06-СП від 01.06.2012 ним
14.10.2013, позивачем на адресу відповідача
направлено вимогу № 1008 від 08.10.2013 з
копіями накладних на використані
матеріали, вимогу про сплату у
семиденний строк з дня її отримання
заборгованості в розмірі 177264,00 грн. за
договором підряду № 42/06-СП від 01.06.2012.
Вказану вимогу отримано відповідачем
17.10.2013. Відповіді на вимогу
відповідачем не надано, борг не
сплачено.

Відповідно до частини 2 статті 317
Господарського кодексу України,
загальні умови договорів підряду
визначаються відповідно до положень
Цивільного кодексу України про договір
підряду.

Відповідно до статті 837 Цивільного
кодексу України, за договором підряду
одна сторона (підрядник) зобов'язується
на свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Згідно з частиною 1 статті 193
Господарського кодексу України, до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 525 Цивільного
кодексу України, одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог Цивільного кодексу
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
встановлено обов'язковість договору
для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання.

Судом першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що договором підряду №
42/06-СП від 01.06.2012 строк виконання
зобов'язання щодо оплати не визначено,
а встановлено умови та погоджено
сторонами порядок оплати.

Пунктом 3.5 договору сторонами
передбачено, що підставою для
здійснення оплати за договором підряду
№ 42/06-СП від 01.06.2012 є надання
підрядником у розпорядження замовника
повного комплекту документів, у тому
числі копій накладних на використані
матеріали. У ході виконання робіт
підрядником використано матеріали на
суму 139058,00 грн.

Відповідно до пункту 3.5. договору,
розрахунок за договором здійснюється
замовником після повного закінчення
виконання роботи, включаючи усунення
виявлених у процесі прийняття
результатів роботи недоліків
(дефектів), та надання замовнику
повного комплекту документів
(дефектних актів, актів огляду
прихованих робіт та конструкцій, актів
приймання виконаних будівельних робіт
(ф.КБ-2в), довідок про виконані
будівельні роботи/та витрати (ф.КБ-3) з
відповідними розрахунками до них,
копії накладних на використані
матеріали, устаткування, обладнання
тощо).

На виконання пункту 3.5 договору
позивачем надано докази факту надання
відповідачеві копій накладних на
використані матеріали, що
підтверджується вимогою № 1008 від
08.10.2013, яку направлено 14.10.2013
відповідачу з повідомленням про
вручення. Вказану вимогу отримано
відповідачем 17.10.2013.

Відповідно до частини 2 статті 530
Цивільного кодексу України, якщо строк
(термін) виконання боржником обов'язку
не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги, кредитор
має право вимагати його виконання у
будь-який час. Боржник повинен виконати
такий обов'язок у семиденний строк від
дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Судом першої та апеляційної інстанцій
встановлено факт настання першої з
необхідних обставин - повного
виконання позивачем роботи за
договором підряду, та другої з
необхідних обставин - надання
відповідачеві повного комплекту
документів.

Суди дійшли до правильного висновку, що
обов'язок відповідача з оплати
виконаних позивачем робіт за договором
підряду № 42/06-СП від 01.06.2012 настав, у
зв'язку з повним виконанням позивачем
всіх умов, передбачених пунктом 3.5.
договору.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що під час розгляду
господарської справи № 922/1338/13
відповідач в обґрунтування своїх
заперечень не посилався на виявлені
недоліки у виконаних позивачем
роботах.

Позивач не відмовляється від виконання
гарантійних обов'язків, встановлених
пунктами 7.4, 9.1-9.3 договору, зокрема,
позивач неодноразово звертався з
листами № 0523-2 від 23.05.2013, № 0802-1 від
02.08.2013, № 1112 від 12.11.2013 до відповідача з
проханням надати документи,
передбачені ДБН В.2.6.-14-97 для вирішення
питання гарантійного обслуговування.
Проте на вимогу відповідь на надано.

Суд першої та апеляційної інстанцій
дійшли до правильного висновку, що
позовні вимоги про стягнення з
відповідача заборгованості за
договором підряду № 42/06-СП від 01.06.2012 у
розмірі 177264,00 грн. підлягають
задоволенню.

Колегія суддів касаційної інстанції
погоджується з висновками судів, що
наданий позивачем розрахунок 3 % річних
відповідає вимогам статті 625
Цивільного кодексу України, оскільки
нараховані неправильно, тому
задоволенню підлягає 3132,47 грн. 3%
річних.

Розрахунок інфляційних втрат у розмірі
12699,97 грн. відповідає вимогам статті 625
Цивільного кодексу України,
нарахований правильно, тому суд першої
та апеляційної інстанцій дійшли до
правильного висновку про стягнення
12699,97 грн. інфляційних втрат.

Таким чином, постанова Харківського
апеляційного господарського суду від
01.10.2014 у справі № 922/2515/14 підлягає
залишенню без змін.

Відповідно до статті 1117 Господарського
процесуального кодексу України,
переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція на
підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

Доводи скаржника, викладені у
касаційній скарзі судова колегія
вважає непереконливими і такими, що
спростовуються наявними доказами та
встановленими матеріалами справи.

Відповідно до пункту 1 статті 1119
Господарського процесуального кодексу
України, касаційна інстанція за
результатами розгляду касаційної
скарги має право залишити рішення
першої інстанції або постанову
апеляційної інстанції без змін, а
скаргу - без задоволення. Касаційна
скарга залишається без задоволення,
коли суд визнає, що рішення місцевого
та постанова апеляційного
господарських судів прийняті з
дотриманням вимог матеріального та
процесуального права, з'ясуванням всіх
обставин, що мають значення для
правильного вирішення спору.

Таким чином, касаційна інстанція
погоджується з висновками суду
апеляційної інстанції, які
відповідають матеріалам справи та
чинному законодавству, у зв'язку з чим
підстав для скасування чи зміни
оскаржуваної постанови не вбачається.

Керуючись статями 1115, 1117, 1119-11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "СБ
Рембудсервіс" на постанову
Харківського апеляційного
господарського суду від 01.10.2014 у справі
№ 922/2515/14 залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 01.10.2014 у справі
№ 922/2515/14 Господарського суду
Харківської області залишити без змін.

Головуючий суддяОвечкін В.Е.
Судді:Корнілова Ж.О. Чернов Є.В.