м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/15293/14 20.11.14

Господарський суд міста Києва у складі
головуючого судді Головіної К.І., при
секретарі судового засідання Мельник
Ю.О., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Публічного
акціонерного товариства
«Укртранснафта» в особі філії
«Південні магістральні нафтопроводи»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інфокс»

про стягнення збитків в сумі 17 631 379,20
грн.

за участю представників:

від позивача:Челноков О.В.- представник
за довіреністю № 138 від 26.12.2013 р. від
відповідача:Горьова Н.М. - представник
за довіреністю б/н від 15.09.2014 р.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста
Києва звернулось Публічне акціонерне
товариство «Укртранснафта» в особі
філії «Південні магістральні
нафтопроводи» (далі -
ПАТ «Укртранснафта») з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інфокс» (далі - ТОВ
«Інфокс» про стягнення збитків в сумі 17
631 379,20 грн.

Позов мотивовано тим, що на
підставі акту перевірки Державної
фінансової інспекції України
позивачем встановлено порушення з боку
відповідача укладеного між сторонами
договору підряду від 20.05.2005 р. в частині
виконання зобов'язання по передачі
закінченого будівництвом об'єкту, чим
ТОВ «Інфокс» нанесло позивачу збитки
від неналежного виконання умов
договору підряду в розмірі 17 631 379,20 грн.,
які складаються з 16 980 353,20 грн. -
завищеної вартості виконаних робіт та
651 026, 00 грн. - вартість відновлювальних
робіт.

На підставі ст.ст. 224-225 ГК України
позивач просить стягнути з відповідача
понесені збитки в сумі 17 631 379,20 грн.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
обґрунтував, просив їх задовольнити в
повному обсязі. Також заявив
клопотання про призначення у справі
будівельно-технічної експертизи з
метою визначення фактичних об'ємів
виконаних робіт та їх вартості.

Представник відповідача проти
позову заперечив, зазначив, що
відповідно до умов договору підряду та
норм чинного законодавства об'єкт
будівництва був зданий відповідачем, а
позивачем прийнятий на етапі
закінченого будівництва, а тому просив
у позові відмовити.

Заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
наявні в матеріалах справи докази, суд
вважає, що позовні вимоги задоволенню
не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.05.2005 р. між
ВАТ «Укртранснафта» в особі філії
«Придніпровські магістральні
нафтопроводи», правонаступником якого
є ПАТ
«Укртранснафта» в особі філії
«Південні магістральні нафтопроводи»
(замовник) та ТОВ „Інфокс"
(генпідрядник) був укладений договір
підряду № 20/04-05.

Згідно з п. 1.1 договору
генпідрядник зобов'язався на свій
ризик та у відповідності з проектом
виконати роботу з будівництва
технологічного нафтопроводу від 355 км
нафтопроводу «Кременчук-Херсон» та
приймально-здавального пункту (далі -
об'єкт) та передати закінчений
будівництвом об'єкт замовнику, а
замовник зобов'язується прийняти і
оплатити виконану роботу на умовах
цього договору.

Відповідно до п. 1.2.3 договору
оплату за виконану генпідрядником
роботу замовник проводить шляхом
сплати на рахунок генпідрядника
грошових коштів. Пунктом 5.10 договору
сторони передбачили, що робота
вважається виконаною після підписання
та затвердження акта робочої комісії і
передачі об'єкта замовнику.

Пунктом 5.10 договору передбачено,
що робота вважається виконаною після
підписання та затвердження акта
робочої комісії і передачі об'єкта
замовнику.

Згідно з розділом 7 договору
підряду орієнтована вартість робіт,
які виконуються за ним становить
45.000.000,00 грн. Генпідрядник за свій
рахунок виконує проектні та будівельні
роботи відповідно до проекту, а оплату
за виконану генпідрядником роботу
замовник проводить шляхом
перерахування грошових коштів після
підписання акту робочої комісії на
протязі 10 днів.

Судом встановлено, що на
виконання умов договору генпідрядник
(відповідач) за власні кошти протягом
двох років виконав будівельні та
монтажні роботи на вказаному об'єкті, а
саме - побудував технологічний
нафтопровід загальною довжиною 9,4 км до
нафтогавані ВАТ «Херсоннафтопродукт»
та площадка пункту прийому-розподілу
нафти, яка включає в себе вузли обліку
нафти, службово-побутовий корпус з
хімлабораторією та вузлом зв'язку, блок
фільтрів, вузол пуску ЗОД, пожежний
резервуар води, склад проб, дизельну
електростанцію.

Після закінчення будівництва
об'єкту відповідач згідно з п. 3.3
договору повідомив замовника про
готовність передати об'єкт.

З матеріалів справи вбачається,
що передання робіт генпідрядником та
їх прийняття замовником було
оформлено:

- актом робочої комісії про
готовність закінченого будівництвом
об'єкта для пред'явлення державній
приймальній комісії від 08.12.2005 р.
«Будівництво траси технологічного
нафтопроводу та пункту здачі нафти для
транспортування нафти до нафтогавані
ВАТ «Херсоннафтопродукт» загальною
вартістю 22 968 643 грн.;

- актом робочої комісії про
готовність закінченого будівництвом
об'єкта для пред'явлення державній
приймальній комісії від 25.05.2006 р.
«Площадка пункту здачі та розподілу
нафти з вузлом пуску ЗОД, вузлом обліку
нафти, блоком фільтрів,
службово-побутовим корпусом з вузлом
зв'язку та хімлабораторією
нафтопроводу для транспортування
нафти до нафтогавані ВАТ
«Херсоннафтопродукт» загальною
вартістю 20 562 223,82 грн.., в тому числі ПДВ 3
427 037,3 грн.;

- актом від 31.07.2007 р., підписаного
обома сторонами, відповідно до якого
замовник прийняв об'єкт - будівництво
траси технологічного нафтопроводу та
пункту здачі нафти для транспортування
нафти до нафтогавані ВАТ
«Херсоннафтопродукт» загальною
вартістю 22 968 643 грн., в тому
числі ПДВ 3 828 107, 16 грн.. та площадку
пункту здачі та розподілу нафти з
вузлом пуску ЗОД, вузлом обліку нафти,
блоком фільтрів, службово-побутовим
корпусом з вузлом зв'язку та
хімлабораторією нафтопроводу для
транспортування нафти до нафтогавані
ВАТ «Херсоннафтопродукт» загальною
вартістю 20 562 223,82 грн.., в тому числі ПДВ 3
427 037,3 грн. Загальна вартість виконаних
будівельно-монтажних робіт по
вказаному об'єкту склала 43 530 866,82 грн.

Отже, відповідач повністю виконав
вимоги договору в частині передачі
відповідачу закінченого будівництвом
об'єкту для пред'явлення державній
приймальній комісії.

Вказаний факт не підлягає
доказуванню, оскільки був встановлений
постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 19.04.2011 р.,
залишеною без змін постановою Вищого
господарського суду України від 28.09.2011
р. у справі № 4/52-10-1797, відповідно до якої
з ПАТ «Укртранснафта» в особі
«Південні магістральні нафтопроводи»
було стягнуто заборгованість по оплаті
підрядних робіт ТОВ «Інфокс» по
договору № 20/04-05 від 20.05.2005 р., а саме: 43 530
866, 82 грн. - основного боргу, 28 738 851, 32 грн.
- інфляційних збитків, 4 576 107,64 грн. -
річних відсотків, 87 061,64 грн. - штрафу.

У подальшому, в ході виконавчого
провадження відповідно до
затвердженої судом мирової угоди
(ухвалою господарського суду Одеської
області від 13.03.2013р. у справі
№ 4/52-10-1797) ПАТ «Укртранснафта» в особі
філії «Південні магістральні
нафтопроводи» повністю сплатило свою
заборгованість в термін, визначений
сторонами у мировій угоді.

Таким чином, судом встановлено, що
зобов'язання сторін за договором
підряду № 20/04-05 від 20.05.2005
р. були припинені шляхом їх повного та
належного виконання.

Вказані фактичні обставини
позивач не заперечує, однак, зазначає,
що за наслідками проведеної в липні 2013
р. перевірки Державної фінансової
інспекції України, комісією філії
«Південні магістральні нафтопроводи»
ПАТ «Укртранснафта» було встановлено,
що:

- об'єкти за договором підряду
знаходяться в стані незавершеного
будівництва;

- відповідачем не надана
проектно-кошторисна та виконавча
документація, відсутність якої
позбавляє позивача виконати роботи для
завершення будівництва.

Суд вважає такі доводи
позивача необґрунтованими, виходячи з
наступного.

Як вже встановлено судом,
після виконання відповідачем
зобов'язань за договором підряду
сторони підписали відповідні акти
приймання - передачі об'єктів
будівництва без будь-яких зауважень.
Надання відповідачем позивачу
проектно-кошторисної документації та
виконавчої документації
підтверджується представленими ТОВ
«Інфокс» Переліками виконавчої
документації об'єкту «Нафтопровід для
транспортування нафти до нафтогавані
ВАТ «Херсоннафтопродукт», підписаними
обома сторонами. Крім того, позивач
виконав свої зобов'язання по оплаті
вартості робіт повністю в ході
виконавчого провадження.

З огляду на викладене суд
робить висновок про те, що позивач
безпідставно та на свій розсуд вказує
на наявність збитків, обґрунтовуючи їх
виникнення договором підряду, оскільки
договірні відносини між сторонами
припинились в силу ст. 599 ЦК України. З
тих же підстав позивачу було
відмовлено у його клопотанні про
призначення у справі
будівельно-технічної експертизи.

Посилання позивача на
висновки проведеної перевірки та
вимогу Державної фінансової інспекції
про усунення порушень від 05.09.2013 р. суд
відхиляє, оскільки з матеріалів
вказаної перевірки вбачається, що
порушення фінансово-бюджетної
дисципліни виникли з вини посадових
осіб ПАТ «Укртранснафта», тобто самого
позивача, у частині ненадання до
бухгалтерії філії акту
прийомки-передачі від 31.07.2007 р. для
відображення витрат на будівництво у
складі незавершеного будівництва, що є
порушенням Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, у зв'язку з чим
занижено вартість активів та валюту
балансу на суму 36 275 722,36 грн. без
урахування ПДВ (п. 11 вимоги
Фінінспекції про усунення порушень).

Згідно з ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування. Збитками відповідно до
пункту 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, зокрема, є
втрати, які особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 225 ГК України право на
відшкодування завданих збитків
виникає при наявності складу
цивільного правопорушення: порушення
цивільного права чи інтересу; завдання
збитків, причинного зв'язку між
порушенням права та збитками,
наявність винної поведінки.

Відшкодування збитків є видом
відповідальності учасників цивільних
правовідносин за шкоду, яка є
негативним наслідком правопорушення.
Для застосування такої міри
відповідальності, як стягнення
збитків, потрібна наявність усіх
елементів складу цивільного
правопорушення: протиправної
поведінки, збитків, причинного зв'язку
між протиправною поведінкою боржника
та збитками, вини.

Як вже зазначалось судом,
правовідносини за договором підряду
між сторонами припинились, вини та
протиправної поведінки відповідача у
виявлених у позивача суб'єктом владних
повноважень порушеннях фінансової
дисципліни судом не встановлено, а,
отже, кошти, які просить стягнути
позивач не є збитками, у зв'язку з чим
суд приходить до висновку, що у
задоволенні позову необхідно
відмовити.

Згідно з ч. 5 статті 49 ГПК України
витрати по сплаті судового збору
покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 32 - 35, 49, 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову
Публічного акціонерного товариства
«Укртранснафта» в особі філії
«Південні магістральні нафтопроводи»
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інфокс» про
стягнення збитків в сумі 17 631 379,20 грн.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та
проголошено його вступну та
резолютивну частини в судовому
засіданні у присутності представників
сторін 20 листопада 2014 року.

Повний текст рішення підписаний 25
листопада 2014 року.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного господарського суду
через господарський суд міста Києва
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня підписання повного
тексту рішення.

Суддя
К.І. Головіна