ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 р.
Справа № 918/1432/14

Суддя Гудзенко Я.О., розглянувши
позов товариства з обмеженою
відповідальністю «Арда-Трейдинг» до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Фірма Експансія" про
стягнення 6 708, 22 грн.

За участю:

Від позивача: не з'явився;

Від відповідача: не
з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Арда-Трейдинг» (далі
- Позивач) звернулося в Господарський
суд Рівненської області з позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Фірма Експансія"
(далі - Відповідач) про стягнення 6 708, 22
грн., з яких 5 296, 50 грн. основної суми
боргу, 120, 16 грн. три відсотки річних, 633,
02 грн. пені та 658, 54 грн. інфляційних
втрат.

Ухвалою господарського суду від 7
жовтня 2014 року позовну заяву прийнято
до розгляду, порушено провадження у
справі № 918/1432/14 розгляд якої
призначено в судовому засіданні на
15.10.2014 р.

Ухвалою господарського суду від 15
жовтня 2014 року розгляд справи
відкладено судовому засіданні на 4
листопада 2014 року.

В судовому засіданні 4 листопада
2014 року Позивачем надано для огляду
оригінали доданих до позовної заяви
документів.

Ухвалою господарського суду від 4
листопада 2014 року справи відкладено
судовому засіданні на 18 листопада 2014
року.

10 листопада 2014 року від Позивача
надійшов уточнений розрахунок пені,
відповідно до якого Позивач зменшив її
розмір до 373, 78 грн.

Відповідач відзив на позовну
заяву, а також доказів погашення
заборгованості не подав, в судові
засідання не з'явився, про поважні
причини неявки суд не повідомив, про
час і місце проведення судових
засідань був повідомлений належним
чином, про що свідчать наявні в
матеріалах справи конверти, які
повернулися до суду з відміткою "за
закінченням терміну зберігання".

Враховуючи те, що нез'явлення
сторін в судове засідання, не
перешкоджає розгляду справи по суті, а
матеріали справи є достатніми для
вирішення спору в даному судовому
засіданні, відповідач не скористався
своїм процесуальним правом на надання
відзиву та направлення представника
для участі в судове засідання, суд
вважає за можливе розглянути позов у
відсутності представника відповідача,
за наявними у справі матеріалами
згідно із ст. 75 ГПК України.

На виконання вимог ст. 81-1 ГПК
України складено протоколи судових
засідань, які долучено до матеріалів
справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих позивачем та
витребуваних судом.

У судовому засіданні 18.11.2014 р.
відповідно до ст. 85 ГПК України судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення Позивача,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги,
господарський суд Рівненської області,
-

ВСТАНОВИВ:

15 березня 2013 року між Позивачем та
Відповідачем було укладено договір
поставки №1483-ЛЬВ (далі - Договір, а. с.
16-19) за умовами якого Позивач
(Постачальник) зобов'язався передавати
у власність Відповідача, а Відповідач
(Покупець) зобов'язався приймати та
оплачувати на умовах і в порядку,
визначених Договором, товар в
асортименті, кількості та за цінами,
вказаними в накладних, які є
невід'ємною частиною Договору.

Відповідно до п. 2.2. Договору поставка
товару на склад Відповідача (адреса
місця призначення узгоджується у
замовленні здійснюється транспортом
Позивача та за рахунок Позивача на
умовах DDP (Інкотермс 2000).

У відповідності до п. 3.1. Договору
асортимент та кількість товару, що
постачається зазначається у накладних.

За умовами п. 3.3. Договору якість товару
повинна відповідати вимогам чинного
законодавства України, які
пред'являються до даного виду Товару.
Інформація про Товар повинна
надаватися згідно з вимогами
законодавства про захист прав
споживачів. Позивач повинен вказувати
серії та номери сертифікатів
відповідності у товаросупровідних
документах.

Пунктом 4.1. Договору визначено, що ціни
на товар вказуються у накладних на
товар, які є невід'ємною частиною
Договору. Оплата здійснюється в
національній валюті України виключно у
формі безготівкових розрахунків.

Згідно з п. 4.2. Договору Відповідач
зобов'язаний оплачувати кожну партію
переданого Позивачем товару не пізніше
21 днів з дати її поставки. Позивач має
право в односторонньому порядку
змінити строк оплати, попередньо
повідомивши Відповідача за 7
календарних днів.

За умовами п. 4.6. Договору поточні
надходження грошових від Відповідача
зараховуються в рахунок погашення
заборгованості з найбільш ранні за
строком виникнення. При цьому, вказане
Відповідачем призначення платежу до
уваги прийматися не буде.

Відповідно до п. 8.1. Договору він
набирає чинності з моменти підписання
Сторонами і діє до 28 лютого 2014 року.
Якщо жодна сторона не повідомить іншу
за один місяць до дати закінчення
строку дії договору, він вважається
пролонгованим на наступний рік на тих
самих умовах.

Вказаний Договір є підписаним та
чинним на момент винесення рішення у
справі.

На виконання умов Договору Позивач
поставляв Відповідачу товар, зокрема,
за видатковою накладною №10587 від 24.09.2013
р. на загальну суму 3 184, 80 грн., за
видатковою накладною № 897 від 02.10.2013 р.
на загальну суму 342, 18 грн., за
видатковою накладною № 2732 від 06.02.2013 р.
на загальну суму 2 427, 30 грн. (а. с. 23-26).

В матеріалах справи містяться
довіреності на отримання товару, на
підставі яких представником
Відповідача й було отримано вказаний
товар (а. с. 27-29).

Таким чином, у відповідності до
зазначених накладних Позивачем було
поставлено Відповідачу товар на
загальну суму 5 954, 28 грн.

Однак, Відповідач за поставлений товар
розрахувався частково, сплативши 800, 00
грн.

Слід зазначити, що із вказаної суми в 142,
22 грн. було зараховано Позивачем за
більш ранню заборгованість
Відповідача за Договором як того
вимагає п. 4.6. Договору., а 657, 58 грн. за
поставку згідно вищезгаданих
накладних.

Таким чином, враховуючи часткову
проплату заборгованість Відповідача
склала 5 296, 50 грн.

Відповідно до п. 6.6. Договору у випадку
порушення Відповідачем строків,
визначених п. 4.2. Договору, Відповідач
оплачує Позивачу неустойку у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
простроченої суми за кожен день
прострочення. Сторони домовилися про
те, що неустойка за порушення
Відповідачем строків вказаних в п. 4.2.
Договору нараховується та сплачується
за весь період невиконання або
неналежного виконання Відповідачем
своїх зобов'язань включаючи день
повного розрахунку за поставлений
Товар.

У зв'язку із неналежним виконанням
Відповідачем зобов'язань за Договором,
Позивачем було нараховано пеню в
загальному розмірі 373, 78 грн., а саме:

- на суму боргу 2 527, 02 грн. в період з
16.10.2013 р. по 15.04.2014 р. - 164, 23 грн. пені;

- на суму боргу 342, 18 грн. в період з
24.10.2013 р. по 23.04.2014 р. - 22, 68 грн. пені;

- на суму боргу 2 427, 30 грн. в період з
28.12.2013 р. по 27.06.2014 р. - 186, 87 грн. пені.

Крім того, у відповідності до ст. 625 ЦК
України Позивач нарахував 120, 16 грн. 3%
річних, а також 658, 54 грн. інфляційних
втрат, а саме:

- на суму боргу 2 527, 02 грн. 3% річних в
розмірі 64, 39 грн. в період з 16.10.2013 р. по
21.08.2014 р. та 323, 46 грн. інфляційних втрат
за листопад 2013 року - липень 2014 року;

- на суму боргу 342, 18 грн. 3% річних в
розмірі 8, 49 грн. в період з 24.10.2013 р. по
21.08.2014 р. та 43, 80 грн. інфляційних втрат
за листопад 2013 року - липень 2014 року;

- на суму боргу 2 427, 30 грн. 3% річних в
розмірі 47, 28 грн. в період з 28.12.2013 р. по
21.08.2014 р. та 291, 28 грн. інфляційних втрат
за січень 2014 року - липень 2014 року.

Судом встановлено, що розрахунок трьох
відсотків річних та інфляційних втрат
Позивачем проведено вірно, відповідно
до умов Договору та чинного
законодавства України.

Однак, судом встановлено, що при
розрахунку пені Позивачем допущено
помилку. Судом було перераховано
заявлені вимоги та встановлено, що в
період з 16.10.2013 р. по 15.04.2014 р. розмір пені
становить 163, 81 грн., в період з 24.10.2013 р.
по 23.04.2014 р. 22, 69 грн.

Оскільки суд не може вийти за межі
заявлених вимог, в період з 24.10.2013 р. по
23.04.2014 р., бере до уваги заявлений
Позивач розрахунок пені доданий до
позовної заяви, однак, в частині в
стягнення пені в період з 16.10.2013 р. по
15.04.2014 р. суд зменшує її розмір до 163, 81
грн.

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматись від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених ст. 11 Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України
передбачено, що підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Судом встановлено, що укладений між
сторонами Договір за своєю правовою
природою є договором поставки.

За змістом ст. 712 ЦК України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 2 ст. 712 ЦК України до договору
поставки застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж, якщо інше
не встановлено договором, законом або
не випливає з характеру відносин
сторін.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено,
що якщо у зобов'язанні встановлений
строк (термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк.

Згідно із ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом. При цьому ст. 525 ЦК України
встановлено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України
штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові в разі порушення боржником
зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється від суми невиконаного
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 статті 625 ЦК України
визначено, що боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Статтею 627 ЦК України визначено, що
відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

У відповідності до ст. 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

З наданих Позивачем доказів
вбачається, що Позивач прийняті на себе
зобов'язання виконав належним чином,
проте, Відповідачем розрахунки було
проведено частково.

Доказів на обґрунтування своїх
заперечень, доказів сплати боргу під
час розгляду справи Відповідач суду не
надав, доказів неотримання
Відповідачем товару, чи поставки
товару неналежної якості в матеріалах
справи немає.

Враховуючи викладене вище, заслухавши
пояснення Позивача, враховуючи докази
надані Позивачем на підтвердження
заявлених вимог, - вимоги Позивача
підлягають частковому задоволенню.

Відповідно ч. ч. 1, 5 ст. 49 ГПК України
судові витрати в розмірі 1 826, 88 грн.,
покладаються на Відповідача.

Керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 81-1, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Фірма Експансія" (33001,
м. Рівне, вул. Біла, буд. 16, код. 35368210) на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Арда-Трейдинг» (52500,
Дніпропетровська обл., м. Синельникове,
вул. Миру, буд. 29, кв. 28, код 37029549) 5 296
(п'ять тисяч двісті дев'яносто шість)
грн. 50 коп. основної суми, 373 (триста
сімдесят три) грн. 36 коп. пені, 658
(шістсот п'ятдесят вісім) 54 коп.
інфляційних втрат, 120 (сто двадцять) грн.
16 коп. три відсотки річних, а також 1 826
(одна тисяча вісімсот двадцять шість)
грн. 88 коп. судового збору.

3. В частині стягнення 0, 42 грн. пені в
позові відмовити.

4. Видати наказ

Повний текст рішення підписано суддею
24.11.2014 р.

Суддя
Гудзенко Я.О.