ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19 листопада 2014 р. Справа № 903/947/14

Господарський суд Волинської області у
складі:

головуючого судді - Гарбара Ігоря
Олексійовича

секретар судового засідання - Шевчук
Світлана Анатоліївна

За участю представників сторін:

від позивача: Гайдашук В.М. (представник
за дов. №228 від 14.10.2014 р.)

Адамук В.С.
(представник за дов. №229 від10.10.2014 р.)

від відповідача: н/з

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Луцьку у приміщенні
господарського суду Волинської
області справу за позовом державного
підприємства "Старовижівське лісове
господарство" до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення
26 730,30 грн.,

В судовому засіданні 19.11.2014 р. у
відповідності до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України,
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Старовижівське
лісове господарство" звернулося в суд з
позовом до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 про стягнення 28 980,39 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між
сторонами укладений договір про
надання послуг № 7СТВ від 06.02.2013 р.

На виконання даного договору
позивач поставив відповідачу наступну
лісопродукцію: в лютому 2013 р. пиловник
хвойний в кількості 57,86 м. куб., пиловник
вільховий в кількості 5,99 м. куб. А також
в березні 2013 р. пиловник хвойний в
кількості 18,83 м. куб., та пиловник
осиковий в кількості 7,61 м. куб.

Позивач зазначає, що за умовами
даного договору відповідач
зобов'язався надати послуги по
розпилові пиломатеріалів обрізних
(заготовок для євро піддонів). Сторони
погодили загальний об'єм
лісопродукції, норму списання
сировини, суму винагороди за виконанні
роботи.

Взаємним обов'язком сторін вважалось
оформлення належним чином актів
приймання-передачі готової продукції.

Позивач зазначає, що взяті на себе
зобов'язання по договору виконав
належним чином.

Відповідач взяті на себе обов'язки по
розпилюванню лісопродукції виконав
частково, а саме: в лютому 2013 р.
відповідач розпиляв та передав
позивачу заготовки пилені хвойні в
кількості 11,46 м. куб, заготовки пилені
вільхові в кількості 0,85 м. куб., в
березні 2013 р. заготовки пилені хвойні в
кількості 9,858 м. куб., заготовки пилені
осикові в кількості 3,936 м. куб., та в
червні 2013 р. заготовки пилені хвойні в
кількості 3,689 м. куб., заготовки пилені
хвойні в кількості 2,55 м. куб.

В червні 2013 р. між сторонами проведено
звірку взаємних розрахунків, за
результатами якої встановили, що
відповідач не переробив та не повернув
наступну лісопродукцію: пиловник
вільховий (3 сорт, д. 14 см.) в кількості 1,63
м. куб., пиловник хвойний (2 сорт, д. 20 см.)
в кількості 32,88 м. куб., пиловник хвойний
(3 сорт, д. 14) в кількості 11,62 м. куб.,
пиловник хвойний (3 сорт, д. 20 см.) в
кількості 0,37 м. куб., пиловник хвойний (3
сорт, д. 26 см.) в кількості 10,22 м. куб.,
заготовки (3 сорт) 2,72 м. куб., обрізки 17,50
м. куб.

Відповідач гарантійним листом
від 10.06.2013 р. зобов'язався повернути
вказану лісо продукцію до 01.08.2013 р.,
проте свої зобов'язання не виконав.

17.02.2014 р. позивач надіслав
відповідачу вимогу про необхідність
повернення лісо продукції або оплатити
її вартість в сумі 24 785,40 грн.

Дана вимоги залишена
відповідачем без відповіді та
виконання.

Беручи до уваги викладене,
позивач просив стягнути з фізичної
особи-підприємця 28 980,39 грн., з них 24 785,40
грн. основного боргу, 851,52 грн. 3% річних
та 3 343,47 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою суду від 30.09.2014 р. порушено
провадження у справі та призначено
останню до розгляду в судовому
засіданні.

15.10.2014 р. позивач подав витребувані
ухвалою суду документи. Відповідач
позовні вимоги визнав частково на суму
10 000,00 грн., проте не надав в суд жодних
доказів щодо об'єму виконаного
замовлення.

29.10.2014 р. позивач подав заяву про
зменшення позовних вимог та просив
стягнути з відповідача 26 730,30 грн., з
них 22 915,40 грн. сума основного боргу, 3
027,62 грн. інфляційні втрати та 787,28 грн. 3%
річних.

Суд прийняв подану позивачем заяву про
зменшення позовних вимог, а тому має
місце нова ціна позову в розмірі 26 730,30
грн.

На виконання вимог ухвали суду позивач
подав витребувані судом документи.

Відповідач подав письмові пояснення,
згідно яких позивач поставляв йому
лісопродукцію. При кожній поставці
відповідач був присутній. В накладних
відповідач зробив виправлення,
оскільки діаметр та кількість м. куб. не
відповідали дійсності. Про виявлені
розбіжності повідомив Адамука В.С.
(представник позивача), який повідомив,
що продукцію яка не відповідає
накладним позивач поверне назад, а
різницю відмінусують. Згідно
письмового пояснення відповідача,
продукція яка не відповідала накладним
залишилась на подвір'ї пилорами.
Подвір'я не огороджене та не
охороняється. Відповідно до даних
пояснень продукції, яка не відповідала
накладним у відповідача не має.

05.11.2014 р. позивач подав витребувані
ухвалою суду документи. Відповідач в
судове засідання не з'явився.

19.11.2014 р. представники позивача
позовні вимоги підтримали з підстав
викладених у позовній заяві та з
врахуванням заяви про зменшення
позовних вимог.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив.

Суд прийшов до висновку про можливість
розгляду справи по суті в судовому
засіданні за відсутності відповідача,
запобігаючи одночасно безпідставному
затягуванню розгляду спору та з огляду
на встановлений ст. 69 ГПК України строк
вирішення спору.

Заслухавши пояснення представників
позивача, дослідивши письмові докази в
справі, суд приходить до наступного
висновку.

Судом встановлено, що 06.02.2013 р. між
державним підприємством
"Старовижівським лісовим
господарством" та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3 укладено
договір про надання послуг № 7 СТВ (а.с.
9).

Відповідно до ст. 174 ГК України
господарські зобов'язання можуть
виникати, зокрема, з договору. Між
сторонами зобов'язання виникли з
договору про надання послуг від 06.02.2013
р.

Відповідно до п. 1.1. виконавець
зобов'язується за завданнями замовника
надати послуги в порядку та на умовах,
визначених цим договором.

У відповідності до п. 2.1.1, 2.2. виконавець
надає замовнику наступні послуги: по
розпилові виготовленні пиломатеріалів
обрізних (заготовок для євро піддонів)
550 м. куб. Встановити слідуючу норму
списання сировини на виготовлення 1 м.
куб. заготовки: 2,5 м. куб. пиловника
діаметром 14-24 см., в т.ч. з її 40 % вихід
продукції, 5 % вихід попутньої
продукції, 23,5 % кускові відходи.

Відповідно до товарно-транспортних
накладних, в лютому 2013 р. позивач
поставив відповідачу пиловник хвойний
в кількості 57,86 м. куб. та пиловник
вільховий в кількості 5,99 м. куб. (а.с. 23-25,
27-29).

В березні 2013 позивач поставив
відповідачу пиловник хвойний в
кількості 18,83 м. куб. та пиловник
осиковий в кількості 7,61 м. куб., що
підтверджується товарно-транспортними
накладними (а.с. 21, 26-26а).

Відповідач частково виконав умови
договору, а саме здійснив розпилку
лісопродукції та передав позивачу
товар: заготовки пилені хвойні в
загальній кількості 11,46 м. куб.,
заготовки пилені вільхові, в загальній
кількості 0,85 м. куб., заготовки пилені
хвойні, в загальній кількості 9,858 м.
куб., заготовки пилені осикові, в
загальній кількості 3,936 м. куб.,
заготовки пилені хвойні, в загальній
кількості 3,689 м. куб., заготовки пилені
хвойні, в загальній кількості 2,55 м. куб.

Факт отримання та виконання робіт
підтверджується актами
прийому-передачі лісопродукції та
виконаних робіт, які підписані
повноваженими особами (а.с. 10-14).

Відповідно до гарантійного листа від
10.06.2013 р., відповідач зобов'язався
повернути лісопродукцію до 01.08.2013 р. в
кількості 56,72 м. куб. в тому числі
пиловник вільховий (3 сорт, д. 14 см.) в
кількості 1,63 м. куб., пиловник хвойний (2
сорт, д. 20 см.) в кількості 32,88 м. куб.,
пиловник хвойний (3 сорт, д. 14) в
кількості 11,62 м. куб., пиловник хвойний (3
сорт, д. 20 см.) в кількості 0,37 м. куб.,
пиловник хвойний (3 сорт, д. 26 см.) в
кількості 10,22 м. куб., заготовки (3 сорт)
2,72 м. куб., обрізки 17,50 м. куб. (а.с. 30).

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України та
ст. 193 ГК України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином і в
установлений строк відповідно до
вказівок закону, акту планування,
договору, а при відсутності таких
вказівок - відповідно до вимог, що
звичайно ставляться; одностороння
відмова від виконання зобов'язання і
одностороння зміна умов договору не
допускається.

Статтею 615 ЦК України передбачено, що у
разі порушення зобов'язання однією
стороною друга сторона має право
частково або в повному обсязі
відмовитися від зобов'язання, якщо це
встановлено договором або законом.
Одностороння відмова від зобов'язання
не звільняє винну сторону від
відповідальності за порушення
зобов'язання. Внаслідок односторонньої
відмови від зобов'язання частково або у
повному обсязі відповідно змінюються
умови зобов'язання або воно
припиняється.

Згідно ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк
(термін) виконання боржником обов'язку
не встановлений (що має місце в
спірному випадку) або визначений
моментом пред'явлення вимоги, кредитор
має право вимагати його виконання у
будь-який час. Боржник повинен виконати
такий обов'язок у семиденний строк від
дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

17.02.2014 р. позивач надіслав відповідачу
вимогу до 01.03.2014 р. повернути
лісопродукцію або оплатити її вартість
в сумі 24 785,40 грн. (а.с. 31).

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ст. 612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Судом не беруться до уваги пояснення
відповідача, згідно яких він стверджує
що продукція, яку вимагає позивач
повернути, пропала (а.с. 85), оскільки в
матеріалах справи відсутні докази
звернення відповідача до
правоохоронних органів за ст. 185 КК
України.

Згідно ст. 614 ЦК України відсутність
своєї вини доводить особа, яка порушила
зобов'язання. Відповідач станом на день
розгляду справи доказів належного
виконання своїх зобов'язань щодо
повернення лісоматеріалів або
повернення вартості отриманих
лісоматеріалів не надав, доводи
позивача не спростував.

Беручи до уваги викладене, у зв'язку з
неналежним виконанням умов договору
відповідачем, суд прийшов до висновку,
що сума основного боргу підставна та
підлягає до стягнення з відповідача у
розмірі 22 915,40 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України,
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

У відповідності до даної норми позивач
просив стягнути з відповідача 3 027,62
грн. інфляційних втрат та 3 % річних у
розмірі 787,28 грн. Розмір та періоди
нарахування штрафних санкцій судом
перевірено, а тому підлягають до
стягнення з відповідача.

Згідно ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, а обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. Обов'язок доказування
визначається предметом спору і за
загальним правилом тягар доказування
певних обставин покладається на особу,
яка посилається на ці обставини.

Беручи до уваги викладене, суд прийшов
до висновку, що вимога позивача про
стягнення з відповідача 26 730,30 грн. з
яких: 22 915,40 грн. основна сума
заборгованості, 3 027,62 грн. інфляційні
втрати та 787,28 грн. 3% річних за
неповернуті лісоматеріали є
обґрунтованою і такою, що підлягає до
задоволення.

Згідно із ч.1, 2 ст.43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Оскільки спір до розгляду суду
доведено з вини відповідача, то витрати
по сплаті судового збору пропорційно
до суми задоволених вимог в розмірі 1
827,00 грн. відповідно до ст. 49 ГПК
України слід віднести на нього.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 69, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, ст.ст. 174, 193 Господарського
кодексу України, ст.ст. 525, 526, 530, 610, 612, 614,
615, 625 Цивільного кодексу України,
господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, код ІПН НОМЕР_1) на
користь державного підприємства
"Старовижівське лісове господарство"
(вул. Незалежності, 66, смт. Стара
Вижівка, Волинська область 44400, ) 26 730,30 грн. (двадцять шість
тисяч сімсот тридцять гривень та
тридцять копійок) з них: (22 915,40 грн.
основного боргу, 3 027,62 грн.
інфляційних втрат, 787,28 грн. 3% річних)
та витрати по сплаті судового збору в
сумі 1 827,00 грн. (одну тисячу вісімсот
двадцять сім гривень).

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається через
господарський суд Волинської області
до Рівненського апеляційного
господарського суду протягом 10 днів з
моменту підписання повного тексту
рішення.

Повний текст рішення складено

24.11.2014

Суддя
І. О. Гарбар