ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2014 р.Справа № 922/4356/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Ємельянової О.О.

при секретарі судового засідання
Лук'яненко Ю.Ю.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України", м. Київ до
Публічного акціонерного товариства
"Харківська ТЕЦ - 5", с. Подвірки
простягнення коштівза участю
представників сторін:

від позивача: Єфременко О.О. (дов. № 14-88
від 18.04.2014 року);

від відповідача: Дерев'янко Д.В. (дов. №
25 від 30.12.2011 року).

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" (позивач) звернулось
до господарського суду Харківської
області з позовом до публічного
акціонерного товариства "Харківська
ТЕЦ - 5" (відповідач) про стягнення втрат
від інфляційних процесів за весь час
прострочення у розмірі - 383333,76грн. та 3 %
річних у розмірі 163835,80грн. Витрати по
сплаті судового збору просить покласти
на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані
порушенням відповідачем зобов'язань за
договором купівлі-продажу природного
газу від 30.09.2011 року № 14/2262/11 у частині
повного та своєчасного розрахунку.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 06.10.2014 року
порушено провадження у справі № 922/4356/14
та призначено до розгляду у судовому
засіданні на 04.11.2014 року.

У межах строків передбачених статтею 69
Господарського процесуального кодексу
України розгляд справи № 922/4356/14
відкладався з 04.11.2014 року на 18.11.2014 року.

Позивач у судовому засіданні надав
письмові пояснення у справі (вх. № 40921
від 18.11.2014р.), та зазначив що позовні
вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні надав
відзив на позовну заяву (вх. № 40840 від
18.11.2014р.) у якому проти заявлених
позивачем вимог заперечує частково у
частині стягнення 3% річних у розмірі
6301,38 грн., посилаючись на безпідставне
включення позивачем до періоду
прострочення 27.12.2014 року - день
погашення заборгованості заліком
зустрічної однорідної вимоги.

Згідно із статтею 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 18.11.2014 року було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
всебічно та повно дослідивши матеріали
справи та надані докази, заслухавши
пояснення представника позивача та
відповідача, суд встановив наступне.

30 вересня 2011 року між позивачем
(Продавець) та відповідачем (Покупець)
був укладений договір № 14/2262/11
купівлі-продажу природного газу
(надалі - Договір).

Відповідно до пункту 1.1 Договору
Продавець зобов'язався передати
Покупцеві у 4 кварталі 2011 року та у 2012
році імпортований природний газ
(надалі - газ) для виробництва теплової
енергії, яка споживається населенням
та релігійними організаціями, а
Покупець зобов'язався приймати та
оплачувати газ на умовах цього
Договору.

На виконання умов Договору Позивач
поставив протягом жовтня 2011 року -
грудня 2012 року, а відповідач прийняв
природний газ на загальну суму
301105526,40грн., що підтверджується
відповідними актами приймання -
передачі природного газу, наявними в
матеріалах справи.

Відповідно до пункту 6.1 Договору оплата
за газ здійснюється Покупцем виключно
грошовими коштами шляхом 30%
попередньої оплати вартості планових
обсягів поставки природного газу за 5
днів до початку здійснення поставки.
Решта 70% сплачується Покупцем протягом
місяця поставки, але не пізніше 14 числа
місяця, наступного за місяцем поставки
газу.

Відповідач, в порушення умов Договору
та взятих на себе зобов'язань не
здійснив оплату за спожитий природній
газ у встановлені строки.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 23.08.2012 року у
справі № 5023/2764/12 стягнуто з публічного
акціонерного товариства "Харківська
ТЕЦ - 5" на користь публічного
акціонерного товариства "Нафтогаз
України" 64886867,94 грн. основного боргу за
прострочення виконання зобов'язання
жовтня 2011 року - квітня 2012 року за
період з 14.11.2011 року по 24.05.2012 року.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 26.11.2012 року у
справі № 5023/2764/12 рішення
господарського суду Харківської
області від 23.08.2012 року у справі №
5023/2764/12 у частині стягнення з
публічного акціонерного товариства
"Харківська ТЕЦ - 5" 147000,00 грн. основного
боргу скасовано та провадження в цій
частині позовних вимог припинено.

Постановою Вищого господарського суду
України від 20.02.2013 року у справі №
5023/2764/12 постанову Харківського
апеляційного господарського суду від
26.11.2012 року та рішення господарського
суду Харківської області від 23.08.2012
року у справі № 5023/2764/12 в частині
залишення без розгляду стягнення пені,
штрафу, інфляційних втрат та 3% річних
скасовано, в скасованій частині справу
№ 5023/2764/12 направлено на новий розгляд
до господарського суду Харківської
області.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 23.04.2013 року у
справі № 5023/2764/12 стягнуто з публічного
акціонерного товариства "Харківська
ТЕЦ - 5" на користь публічного
акціонерного товариства "Нафтогаз
України" інфляційні втрати у розмірі
564003,05 грн. та 3% річних у розмірі 726515,08
грн. за прострочення виконання
зобов'язання жовтня 2011 року - квітня 2012
року, за період з 14.11.2011 року по 24.05.2012
року.

Однак, як зазначає позивач у позовній
заяві, фактичне погашення суми
основного боргу відповідач здійснив
лише 07.12.2012 року, внаслідок чого
основний борг продовжував існувати в
період з 25.05.2012 року по 07.12.2012 року.

Тому керуючись положеннями договору, а
також статті 625 Цивільного кодексу
України позивачем було додатково
нараховано за період з 25.05.2012 року по
07.12.2012 року втрати від інфляційних
процесів та 3% річних.

Листом від 27.12.2013 року № 26-6832/1.5-13
позивач звернувся до відповідача із
вимогою сплатити за зобов'язаннями
лютому-липні 2012 року та жовтні-грудні
2012 року за період з 25.05.2012 року по 07.12.2012
року суму основного боргу у розмірі
76666752,00 грн. та нараховані штрафні
санкції на загальну суму 22461923,73 грн (а.с.
55-56).

Як зазначає позивач, згідно листа (вх. №
6903/25-13 від 27.12.2013р. (а.с. 57) відповідач
визнав основний борг та штрафні
санкції по договору № 14/2262/11 від 30.09.2011р.
за зобов'язаннями у лютому-липні 2012
року та жовтні-грудні 2012 року за період
з 25.05.2012р. по 07.12.2012р., проте фактичне
погашення суми основного боргу та
нараховані штрафні санкції здійснив
лише 27.12.2013р., шляхом подання заяви про
припинення зобов'язання заліком
зустрічної однорідної вимоги (вх. №
6905/25-13 від 27.12.2013р.), внаслідок чого
основний борг продовжував існувати в
період з 02.12.2013р. по 27.12.2013р.

Керуючись положеннями Договору, а
також статті 625 Цивільного кодексу
України позивачем було додатково
донараховано втрати від інфляційних
процесів, що складають 383333,76 грн., та три
відсотки річних у розмірі 163835,80грн. за
період з 02.12.2013р. по 27.12.2013р. які він
просить суд стягнути з відповідача.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, суд виходить із
наступного.

За приписами статті 629 Цивільного
кодексу України, договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Згідно статті 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання
нею зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Відповідно до частини 1 статті 530
Цивільного кодексу України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного
кодексу України, Боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Стаття 525 Цивільного кодексу України
встановлює, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається,
якщо інше не встановлено договором
або законом.

За несвоєчасне виконання грошового
зобов'язання позивачем на суму
основного боргу нараховані
відповідачу інфляційні у розмірі 383333,76
грн., та 3% річних у розмірі 163835,80 грн. за
період з 02.12.2013 року по 27.12.2013 року.

Згідно статті 625 Цивільного кодексу
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Таким чином суд вважає, що позивач має
право на стягнення з відповідача
інфляційних та 3% річних.

Перевіривши розрахунки позивача,
перевіривши періоди нарахування
останнім вказаних сум інфляційних суд
дійшов висновку про те, що відповідні
розрахунки є вірними, та відповідають
нормам чинного законодавства, а тому
вимоги позивача про стягнення з
відповідача 383333,76 грн. інфляційних є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Щодо вимоги позивача про стягнення із
відповідача 3% річних у розмірі 163835,80
грн. за період з 02.12.2013 року по 27.12.2013
року, суд зазначає наступне.

При дослідженні розрахунків позивача
судом встановлено, що при визначенні
періоду нарахування 3% річних позивачем
було враховано 27 грудня 2014 року - день,
коли публічному акціонерному
товариству "Харківська ТЕЦ-5" було
вручено позивачу заяву № 01-12/2160 від
27.12.2013 року (вх. № 6905/25-13) якою погашено
заборгованість по зобов'язанням за
жовтень 2011 року - грудень 2012 року
заліком зустрічної однорідної вимоги.

Відповідно до статті 599 Цивільного
кодексу України зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Статтею 601 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язання
припиняється зарахуванням зустрічних
однорідних вимог, строк виконання яких
настав, а також вимог, строк виконання
яких не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги.
Зарахування зустрічних вимог може
здійснюватися за заявою однієї із
сторін.

Період прострочення характеризується
пасивною поведінкою суб'єкта
господарських відносин, протягом якого
він не вчиняє дій, спрямованих на
реалізацію визначеного умовами
укладеного між сторонами правочину
змісту зобов'язання. У свою чергу, день
належного виконання зобов'язання не є
днем його прострочення, оскільки
суб'єкт господарських відносин шляхом
вчинення активних дій, проведених
належним чином, припиняє таке
зобов'язання. (Зазначена правова
позиція викладена у постанові Вищого
господарського суду України від 30.07.2014
року у справі № 910/23600/13).

Відповідно до пункту 1.9. постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України №14 від 17.12.2013 р. «Про деякі
питання практики застосування
законодавства про відповідальність за
порушення грошових зобов'язань» день
фактичної сплати суми заборгованості
не включається в період часу, за який
здійснюється стягнення інфляційних
нарахувань та пені.

Згідно правової позиції постанов
Вищого господарського суду України від
16.09.2014 року у справі № 904/2096/14, від 02.07.2014
року у справі № 910/21901/13 за позовом
публічного акціонерного товариства
«Національна акціонерна компанія
«Нафтогаз України» вказане обмеження
стосується і процентів річних, які
нараховуються кредитором відповідно
до статті 625 Цивільного кодексу
України.

Таким чином, суд вважає обґрунтованими
заперечення відповідача щодо
включення позивачем до періоду
прострочення день, коли зобов'язання
було припинено шляхом зарахування
зустрічних однорідних вимог, тому
перевіривши контррозрахунок
відповідача щодо нарахованих 3% річних
дійшов висновку про те, що відповідний
розрахунок є вірним, відповідає нормам
чинного законодавства, а тому вимоги
позивача про стягнення з відповідача 3%
річних підлягають частковому
задоволенню на суму 157534,42 грн. за період
з 02.12.2013р. по 26.12.2013р. В частині вимог про
стягнення 6301,38 грн. - 3% річних суд
відмовляє в задоволенні позовних вимог
через їх необґрунтованість.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується статтею 49
Господарського процесуального кодексу
України у зв'язку із доведенням спору
до суду із вини відповідача судові
витрати у розмірі 10817,36грн.
покладаються на відповідача
пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи викладене, та керуючись
статтею 193 Господарського кодексу
України, статтями 525, 530, 599, 601, 612, 625, 629
Цивільного кодексу України, статтями 1,
12, 49, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного
товариства "Харківська ТЕЦ - 5" (62371,
Харківська область, Дергачівський
район, с. Подвірки; ) на
користь публічного акціонерного
товариства «Національна акціонерна
компанія «Нафтогаз України» (01001, м.
Київ, вул. Б.Хмельницького,6; ) 383333,76грн. інфляційних втрат,
157534,42грн. - 3 % річних та 10817,36грн. витрат
по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної.

В частині вимог про стягнення 6301,38грн. -
3% річних в позові відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Харківського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Харківської області.

Повне рішення складено 24.11.2014 р.

Суддя О.О. Ємельянова