КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2014 р. Справа№ 911/3437/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Тищенко О.В.

Іоннікової І.А.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2 - особисто

від відповідача: Машковська М.В. -
представник

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали апеляційної
скарги Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 на рішення Господарського суду
Київської області від 02.10.2014 року у
справі № 911/3437/14 (суддя Подоляк Р.Ю.)

за позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_4

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ван Хоф Юкрейн ЛТД»

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_2
звернувся до Господарського суду
Київської області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ван Хоф Юкрейн ЛТД»
про стягнення 40771,81 грн., з яких 40000 грн.
борг, 32 грн. інфляційні втрати, 94,69 грн. 3%
річних, 645,12 грн. пеня.

Рішенням Господарського суду
Київської області від 02.10.2014 року у
справі № 911/3437/14 в задоволенні позову
відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням
суду першої інстанції, Фізична особа -
підприємець ОСОБА_2 звернувся до
Київського апеляційного
господарського суду із апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення Господарського суду Київської
області від 02.10.2014 року у справі №
911/3437/14 та прийняти нове рішення по
справі, яким позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
рішення суду першої інстанції прийнято
без з'ясування обставин, що мають
значення для справи та з грубим
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

В своїй скарзі позивач зазначає, що
неможливість виконання Договору
позивачем виникла у зв'язку з несплатою
відповідачем авансових платежів за
Договором, а тому у відповідності до
положень ч. 2 ст. 903 Цивільного кодексу
України відповідач зобов'язаний
сплатити позивачу в повному обсязі
плату по Договору за спірний період.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями апеляційну скаргу
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 у
справі № 911/3437/14 передано для розгляду
колегії суддів у складі головуючого
судді: Тарасенко К.В., суддів: Тищенко
О.В., Рєпіної Л.О.

Розпорядженням Заступника Голови
Київського апеляційного
господарського суду від 28.10.2014, у
зв'язку з перебуванням судді Тищенко
О.В. у відпустці, судді Рєпіної Л.О. на
лікарняному, для розгляду справи №
911/3437/14 визначено колегію у складі
головуючого судді: Тарасенко К.В.,
суддів: Авдеєва П.В., Іоннікової І.А.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 28.10.2014
апеляційну скаргу прийнято до
провадження, розгляд справи призначено
на 19.11.2014.

Представник відповідача 06.11.2014 через
відділ діловодства Київського
апеляційного господарського суду
надав відзив на апеляційну скаргу, в
якому заперечував проти доводів
апеляційної скарги позивача, просив
залишити її без задоволення, рішення
суду першої інстанції без змін.

17.11.2014 від представника позивача
надійшли письмові доповнення до
апеляційної скарги, в яких позивач
наголошує, що оплата наданих за
Договором послуг здійснювалась шляхом
здійснення авансових платежів.

Розпорядженням Секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 19.11.2014, у
зв'язку з виходом судді Тищенко О.В. з
відпустки, для розгляду справи № 911/3437/14
визначено колегію у складі головуючого
судді: Тарасенко К.В., суддів: Авдеєва
П.В., Іоннікової І.А.

Дослідивши доводи апеляційної скарги
та відзиву на неї, заслухавши пояснення
представників сторін, перевіривши
матеріали справи та проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, Київський
апеляційний господарський суд
встановив наступне.

02.02.2014 між позивачем (виконавцем) та
відповідачем (замовником) було
укладено договір про надання юридичних
послуг (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору виконавець
бере на себе зобов'язання надати
замовнику за винагороду та за рахунок
замовника юридичні послуги, а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
надані виконавцем послуги.

Пунктом 2 Договору сторони визначили
перелік юридичних послуг які
виконавець надає замовнику за цим
договором.

Згідно з п. 3.1 Договору, в редакції
додаткової угоди від 01.06.2012р. № 1,
вартість юридичних послуг, що
надаються за цим договором виконавцем,
становить 8000 грн. без ПДВ за 1 місяць.

У відповідності до п. 3.2 Договору оплата
послуг виконавця здійснюється не
пізніше 10 числа кожного місяця
авансовими платежами в розмірі
місячної плати на банківський рахунок
виконавця.

Договір набирає чинності з дня
підписання його сторонами і діє до
31.12.2012р., а в частині проведення
розрахунку - до повного їх виконання
замовником. Після закінчення строку
дії договору, якщо сторони продовжують
виконувати його умови, договір
вважається пролонгованим на кожний
наступний рік (п. 5.1, 5.2 Договору).

Позов мотивовано тим, що відповідач в
порушення своїх зобов'язань за
Договором про надання юридичних послуг
від 02.02.2012р. перестав проводити
авансові платежі у строки визначені
договором за період з травня по
вересень 2014р., у зв'язку з чим за ним
рахується борг в розмірі 40000 грн., який
має бути сплачено відповідачем
позивачу на підставі Договору та
положень ст. 903 Цивільного кодексу
України.

Доказів надання позивачем відповідачу
послуг у період з травня по вересень 2014
року сторонами не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного
кодексу України за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Положеннями ст. 903 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором. У
разі неможливості виконати договір про
надання послуг, що виникла не з вини
виконавця, замовник зобов'язаний
виплатити виконавцеві розумну плату.

Враховуючи, що матеріали справи не
містять доказів надання позивачем
послуг передбачених Договором у період
з травня по вересень 2014 року, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що заборгованість
відповідача перед позивачем за надані
по Договору послуги у спірний період
відсутні.

Щодо посилань апелянта на норми ч. 2 ст.
903 Цивільного кодексу України, колегія
суддів зазначає, що сторонами не надано
належних та допустимих доказів, що
несплата відповідачем авансових
платежів унеможливила виконання
Договору позивачем, а тому підстави для
застосування до спірних правовідносин
положень ч. 2 ст. 903 Цивільного кодексу
України відсутні.

Розглянувши вимоги про стягнення 32 грн.
інфляційних втрат, 94,69 грн. 3% річних, 645,12
грн. пені, колегія суддів зазначає, що
умовами Договору не передбачено
штрафних санкцій чи інших негативних
наслідків у разі нездійснення
відповідачем авансування послуг за
Договором, а отже, у зв'язку з
відсутністю підстав для стягнення
заборгованості, зазначені позовні
вимоги не підлягають задоволенню у
зв'язку з необґрунтованістю.

Посилання апелянта на порушення судом
першої інстанції норм процесуального
права при розгляді справи, яке, на думку
апелянта, виразилось у відмові у
задоволенні заяви про призначення
колегіального розгляду справи не
підтверджується матеріалами справи,
оскільки відповідно до положень ч. 1 ст.
4-6 Господарського процесуального
кодексу України справи у місцевих
господарських судах розглядаються
суддею одноособово. Будь-яку справу, що
відноситься до підсудності цього суду,
залежно від категорії і складності
справи, може бути розглянуто
колегіально у складі трьох суддів,
тобто підставою для колегіального
розгляду може бути виключно категорія
справи, або її складність. Зважаючи, що
розгляд справи здійснювався
професійним суддею, а складність спору
є оціночним поняттям, колегія суддів
вважає правомірними дії суду першої
інстанції при відмові у задоволенні
зазначеної заяви.

Відповідно до статей 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу,
а господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Заперечення скаржника, викладені у
апеляційній скарзі, не приймається
колегією суддів до уваги, оскільки не
підтверджуються матеріалами справи та
не спростовують висновків суду першої
інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає рішення суду по даній справі
обґрунтованим та таким, що відповідає
чинному законодавству, фактичним
обставинам та матеріалам справи,
підстав для його скасування чи зміни не
вбачається, апеляційна скарга позивача
є необґрунтованою та задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 залишити без
задоволення, рішення Господарського
суду Київської області від 02.10.2014 по
справі № 911/3437/14 залишити без змін.

2. Матеріали справи № 911/3437/14 повернути
до Господарського суду Київської
області.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку.

Головуючий суддя
К.В. Тарасенко

Судді
О.В. Тищенко

І.А. Іоннікова