РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2014 р.
Справа № 906/378/14

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючої судді
Олексюк Г.Є.

суддів
Гулова А.Г.

суддів
Гудак А.В.

при секретарі судового засідання
Лукащик Г.В.

розглянувши апеляційну скаргу
відповідача 2 Фізичної особи -
підприємця Сахневича Миколи Петровича
на рішення господарського суду
Житомирської області від 26.06.14 р.

у справі № 906/378/14 (суддя
Терлецька-Байдюк Н.Я. )

позивач Прокурор Житомирського району
в інтересах держави

треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача:

1) Державна інспекція сільського
господарства в Житомирській області

2) Станишівська сільська рада
Житомирського району

відповідач 1 Житомирська районна
державна адміністрація

відповідач 2 Фізична особа -
підприємець Сахневич Микола Петрович

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача Муравський Геннадій
Якович

про визнання недійсним та скасування
розпоряджень №318 від 17.03.2009 та №746 від
04.08.2010, визнання недійсним договору
оренди земельної ділянки водного фонду
площею 19,9000 га

за участю представників сторін:

позивача - Кондратюк А.В., прокурора

відповідача 1 - не з'явився

відповідача 2 - Андрієвська Г.В.,
адвокат, договір про надання правової
допомоги, свідоцтво №701 від 04.10.2012р. в
справі

третьої особи на стороні позивача 1 -не
з'явився

третьої особи на стороні позивача 2 -не
з'явився

третьої особи на стороні відповідача
-не з'явився

Судом роз'яснено представникам сторін
права та обов'язки, передбачені ст.ст.20,
22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію
судового процесу не поступало, заяв про
відвід суддів не надходило.

Розпорядженням В.о. голови
Рівненського апеляційного
господарського суду від 21 жовтня 2014
року у справі № 906/378/14 у зв'язку із
перебуванням у відпустці судді Гудак
А.В. та відповідно до затверджених
складів колегій, внесено зміни до
складу колегії суддів, окрім заміни
головуючого судді та визначено
колегію суддів у складі: головуючий
суддя Олексюк Г.Є., суддя Гулова А.Г. ,
суддя Сініцина Л.М..

Розпорядженням голови Рівненського
апеляційного господарського суду від
18 листопада 2014 р. у справі № 906/378/14 у
зв'язку із тимчасовою непрацездатністю
судді Сініциної Л.М. та відповідно до
затверджених складів колегій, внесено
зміни до складу колегії суддів, окрім
заміни головуючого судді та визначено
колегію суддів у складі: головуючий
суддя Олексюк Г.Є., суддя Гулова А.Г. ,
суддя Гудак А.В. .

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Житомирської області від 26 червня 2014
року у справі № 906/378/14 (суддя
Терлецька-Байдюк Н.Я. ) позов прокурора
Житомирського району в інтересах
держави , за участю третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача: Державна
інспекція сільського господарства в
Житомирській області, Станишівська
сільська рада Житомирського району до
Житомирської районної державної
адміністрації, Фізичної
особи-підприємця Сахневича Миколи
Петровича, за участю третьої особи, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача:
Муравський Геннадій Якович про
визнання недійсним та скасування
розпоряджень №318 від 17.03.2009р. та № 746 від
04.08.2010р., визнання недійсним договору
оренди земельної ділянки водного фонду
площею 19,9000 га задоволено.

Визнано недійсним розпорядження
голови Житомирської районної
державної адміністрації від 17.03.2009р. №
318 "Про надання Сахневичу М.П. дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки водного
фонду для рибогосподарських потреб на
території Станишівської сільської
ради".

Визнано недійсним розпорядження
голови Житомирської районної
державної адміністрації від 04.08.2010р. №
746 "Про передачу в оренду ФОП Сахневичу
М.П. земельної ділянки водного фонду
(ставка) площею 19,9000га для
рибогосподарських потреб на території
Станишівської сільської ради".

Визнано недійсним договір оренди
земельної ділянки водного фонду площею
19,9000га, нормативна грошова оцінка якої
становить 140456,00грн., від 31.05.2011р.,
укладений між Житомирською районною
державною адміністрацією та Фізичною
особою - підприємцем Сахневичем
Миколою Петровичем.

Зобов'язано фізичну особу - підприємця
Сахневича Миколу Петровича повернути
земельну ділянку водного фонду площею
19,9000га, кадастровий номер :04:000:0476,
до Станишівської сільської ради
Житомирського району.

Задовольняючи позов з огляду на
положення ч.2 ст. 19 Конституції України,
ст. ст. 16, 203,215, 216 Цивільного кодексу
України, ст. 207 Господарського кодексу
України, ст.ст. 123, 124 (в редакції, чинній
на час прийняття розпорядження),ст. 134
Земельного кодексу України, ст. 8 (в
редакції від 14.10.2008р.), 16 Закону України
"Про оренду землі", ч.2 ст. 43 Закону
України "Про місцеві державні
адміністрації", ст.ст.1,4,9 Закону України
"Про державну експертизу
землевпорядної документації", ст. 62
Закону України "Про землеустрій", п.2
роз'яснень Президії Вищого
арбітражного Суду України від 26.01.2000р.
№ 02-5/35 "Про деякі питання практики
вирішення спорів, пов'язаних з
визнанням недійсними актів державних
чи інших органів", місцевий
господарський суд вказав, що в
порушення вищезазначених норм
розпорядженням голови Житомирської
райдержадміністрації № 746 від 04.08.2010
затверджено проект із землеустрою та
надано в оренду Фізичній особі -
підприємцю Сахневичу М.П. земельну
ділянку площею 19,9000га без припинення
договору оренди з гр. Муравським Г.Я.,
без проведення земельних торгів та без
отримання позитивного висновку
державної експертизи. Тому вимоги
прокурора є обґрунтованими,
заявленими відповідно до вимог чинного
законодавства та такими, що підлягають
задоволенню.

Не погодившись із винесеним рішенням
ФОП Сахневич М.П. звернувся із
апеляційною скаргою, якою вважає, що
рішення суду від 26.06.14р. підлягає
скасуванню з наступних підстав.

Зазначає, що право на оренду земельної
ділянки водного фонду на території
Станишівської сільської ради , яка
перебувала в оренді в Муравського Г.Я.,
було припинено 17.03.2009 року на підставі
виданого розпорядження голови
райдержадміністрації № 318 "Про надання
Сахневичу М.П. дозволу на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки водного фонду для
рибогосподарських потреб на території
Станишівської сільської ради". Це
підтверджується тим, що в розпоряджені
зазначено, що заява Муравського Г.Я
розглянута та надано було дозвіл ФОП
Сахневичу М.П. на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки водного фонду для
рибогосподарських потреб на території
Станишівської сільської ради.
Відсутність пункту в розпорядженні про
припинення права на оренду земельної
ділянки можливо розцінювати, як
технічну помилку, але із суті
розпорядження зрозуміло, що спільно
подана заява була задоволена. В
подальшому всі обов'язки по виконанню
договору оренди земельної ділянки
виконувались ФОП Сахневичем М.П., в
тому числі сплачувалась орендна
плата і будь-яких претензій до
гр.Муравського Г.Я. зі сторони
Житомирської райдержадміністрації не
було.

Вказує, що п.1 розділу X Земельного
кодексу України було передбачено, що у
разі прийняття відповідними органами
рішення про погодження місця
розташування об'єкта або про надання
дозволу на розроблення проекту
відведення земельної ділянки до 1 січня
2008 року передача в оренду таких
земельних ділянок із земель державної
та комунальної власності здійснюється
без проведення земельних торгів
(аукціонів). Дана дія закону була
обмежена в часі і положення закону
діяло до 14 жовтня 2010 року.

Враховуючи те, що між гр.Муравським Г.Я.
та ФОП Сахневичем М.П. була
домовленість про спільну діяльність на
даному об'єкті водного фонду, яка була
скріплена договором про спільну
діяльність, а в подальшому ФОП Сахневич
М.П. використовував даний водний об'єкт
на умовах суборенди, враховуючи те, що в
квітні 2004 року був складений акт
вибору та обстеження земельної ділянки
водного фонду та обставину, що
громадянином Муравським Г.Я не
розроблявся проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки водного
фонду, а була розроблена лише технічна
документацію по встановленню меж ,слід
вважати, що комісією, яка діяла при
райдержадміністрації було погоджено
місце розташування земельної ділянки
водного фонду для рибогосподарських
потреб до 1 січня 2008 року і передача
таких земельних ділянок із земель
державної власності здійснювалась без
проведення земельних торгів (
аукціонів).

Зазначає, що відповідно до п.4.1 Наказу
Державного комітету України із
земельних ресурсів від 10.06.2010 року № 462 ,
яким було внесено зміни до Методики
проведення державної експертизи
землевпорядної документації було
передбачено, що не потрібно проводити
обов'язкову експертизу землевпорядної
документації для земель водного фонду
для ведення рибогосподарської
діяльності на території площею до 30 га.
Саме для таких цілей відводилась
земельна ділянка в оренду, яка
становила площу 19,900 га. Розпорядження
голови Житомирської
райдержадміністрації про затвердження
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки водного фонду з
метою передачі в оренду ФОП Сахневичу
М.П. було винесено 04.08.2010 року і
підпадало під дію вищезазначеного
наказу, яким передбачено, що проведення
обов'язкової експертизи не є
необхідним.

Судом при ухвалені рішення було
задоволено вимоги прокурора та
зобов'язано ФОП Сахневича М.П. передати
земельну ділянку по акту
прийому-передачі Станишівський
сільській раді . Відповідно до ст.216 ЦК
України у разі недійсності правочину
кожна із сторін зобов'язана повернути
другій стороні у натурі все, що вона
отримала. Станишівська сільська рада
не передавала земельну ділянку в
оренду та не була стороною в договорі
оренди земельної ділянки, укладеного
між ФОП Сахневичем М.П. та Житомирською
районною державною адміністрацію. Тому
задоволення такої вимоги прокурора є
грубим порушення вимог ст.216 ЦК України.

Просить рішення господарського суду
Житомирської області у справі 906/378/14
скасувати та прийняти нове , яким
відмовити прокурору Житомирського
району в задоволені позову повністю.

У відзивах від 07.08.14р. та 16.09.14р. на
апеляційну скаргу Прокурор
Житомирського району наводить свої
міркування на спростування доводів
скаржника та вказує на законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції.

Серед іншого вказує, що апелянтом
безпідставно зазначено про погодження
місця розташування об'єкта оренди ще у
квітні 2004 року. Акт обстеження
земельної ділянки водного фонду, що
передбачалась для надання в
користування на умовах оренди ПП
Сахневичу М.П. складено постійно діючою
комісією з питань вибору земельних
ділянок 24.03.2009р. В подальшому вказаний
акт вибору та обстеження земельної
ділянки водного фонду, відповідно до
висновків від 04.08.2009р. відділу
регіонального розвитку містобудування
та архітектури, Державного управління
охорони навколишнього природного
середовища в Житомирській області,
управління Держкомзему у
Житомирському районі та інших
уповноважених органів погоджено.
Розпорядженням голови Житомирської
РДА від 17.03.2009р. за №318 Сахневичу М. П.
надано дозвіл на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки водного фонду. Таким чином,
погодження місця розташування об'єкта
оренди та надання дозволу на
розроблення проекту відведення
земельної ділянки відбулось після
01.01.2008р..

Відповідно до наказу Державного
комітету України із земельних ресурсів
від 10.06.2010р. за №462 "Про затвердження
Змін до Методики проведення державної
експертизи землевпорядної
документації", він набирає чинності з
дня його офіційного опублікування,
тобто з 08.10.2010р. (Офіційний вісник
України від 08.10.2010 № 74, стор. 69, стаття
2642, код акту 52842/2010).

Таким чином, положення зазначеного
нормативно-правового акту не були
чинними при прийнятті оскаржуваного
розпорядження від 04.08.2010р.

Просить апеляційну скаргу ФОП
Сахневича М.П. залишити без
задоволення, а рішення Господарського
суду Житомирської від 26.06.14р. у справі №
906/378/14 залишити без змін.

Від прокурора Житомирського району
надійшла заява про забезпечення
позову, відповідно до якох він просив
заборонити Житомирській районній
державній адміністрації, її посадовим
особам, ФОП Сахневичу М.П. вчиняти
будь-які дії (видавати розпорядження,
укладати договори, вживати дії до
реєстрації прав, надавати дозволи на
проведення робіт, розробку
документацій із землеустрою, продавати
та будь-яким іншим чином відчужувати)
та здійснювати будь-які інші дії
відносно земельної ділянки водного
фонду площею 19,9 га, що розташована на
території Станишівської сільської
ради (кадастровий номер :04:000:0476).
Заборонити Реєстраційній службі
Житомирського районного управління
юстиції її посадовим особам і
державним реєстраторам, а також
держаним та приватним нотаріусам як
спеціальним суб'єктам, на яких
покладаються функції державного
реєстратора прав на нерухоме майно,
проводити державну реєстрацію прав на
земельну ділянку за кадастровим
номером :04:000:0476 на підставі
розпоряджень голови Житомирської
районної державної адміністрації до
ухвалення рішення у справі, а також
вносити до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно будь-які записи,
що стосуються спірної земельної
ділянки.

Ухвалою суду від 22 жовтня 2014 року у
задоволенні зазначеного клопотання
було відмовлено .

У поясненнях Станишівська сільська
рада підтримує апеляційну скаргу ФОП
Сахневича М.П. та просить її
задоволити, а рішення господарського
суду Житомирської області
скасувати.Серед іншого зазначає, що
земельна ділянка використовується ФОП
Сахневичем М.П. за цільовим
призначенням, а орендна плата
сплачується своєчасно і в повному
обсязі.

В судове засідання треті особи -
Державна інспекція сільського
господарства в Житомирській області,
Станишівська сільська рада
Житомирського району, Муравський
Геннадій Якович та відповідач 1 -
Житомирська районна державна
адміністрація не з'явивилися, про час
та місце апеляційного перегляду справи
повідомлені належним чином та
заздалегідь, про що свідчить
повідомлення відділення поштового
зв'язку про вручення ухвали
Рівненського апеляційного
господарського суду від 22 жовтня 2014
року про відкладення розгляду скарги
на 19 листопада 2014 року (т.2, а.с. 132-137).

Стаття 22 Господарського
процесуального кодексу України
зобов'язує сторони добросовісно
користуватись належними їм
процесуальними правами. Оскільки явка
в судове засідання представників
сторін - це право, а не обов'язок, справа
може розглядатись без їх участі, якщо
нез'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
відкладає в межах строків,
встановлених статтею 69 цього Кодексу
розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, основною умовою
для якого є не відсутність у судовому
засіданні представників сторін, а
неможливість вирішення спору у
відповідному судовому засіданні.

Оскільки сторони належним чином
повідомлялись про час та місце
апеляційного перегляду справи,
враховуючи обмеженість строків
вирішення спору, явка сторін
обов'язковою не визнавалась, судова
колегія не вбачає підстав для
відкладення розгляду справи та визнала
за можливе розглянути справу у
відсутність представників третіх осіб
та відповідача 1.

У судовому засіданні представник ФОП
Сахневича М.П. апеляційну скаргу
підтримав в повному обсязі з підстав,
викладених у ній. Просив рішення
господарського суду Житомирської
області у справі 906/378/14 скасувати та
прийняти нову постанову, якою
відмовити прокурору Житомирського
району в задоволені позову про
визнання недійсним та скасування
розпорядження голови Житомирської
райдержадміністрації від 17.03.2009 року №
318 " Про надання Сахневичу М.П. дозволу
на розробку проекту землеустрою щодо
земельної ділянки водного фонду для
рибогосподарських потреб на території
Станишівської сільської ради", про
визнання недійсним та скасування
розпорядження голови Житомирської
райдержадміністрації від 04.08.2010 року за
№ 746 " Про передачу в оренду ФОП
Сахневичу М.П. земельної ділянки
водного фонду площею 19,9000 га для
рибогосподарських потреб на території
Станишівської сільської ради",
визнання недійсним договору оренди
земельної ділянки водного фонду площею
19,9000 га, укладеного між Житомирською
райдержадміністрацією та ФОП
Сахневичем М.П. та зобов'язати
Сахневича М.П. повернути земельну
ділянку площею 19,9000 га, кадастровий
номер :04:000:0476 розташовану на
території Станишівської сільської
ради за межами населеного пункту
вартістю 140456 грн. до Станишівської
сільської ради шляхом підписання акту
прийому-передачі.

Прокурор проти доводів апеляційної
скарги заперечував з підстав,
викладених у відзиві. Просив залишити
рішення господарського суду
Житомирської області без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

У судовому засіданні 22.10.2014 року
представник Станишівської сільської
ради підтримав апеляційну скаргу ФОП
Сахневича М.П. та просив її задоволити.

Відповідно до статті 101 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі. У
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу.

Заслухавши пояснення представника
апелянта, прокурора та представника
Станишівської сільської ради
Житомирського району, надані в
судовому засіданні 22.10.14р., обговоривши
доводи апеляційної скарги, перевіривши
повноту з'ясування та доведеність всіх
обставин, що мають значення для справи,
дослідивши правильність застосування
господарським судом першої інстанції
норм процесуального та матеріального
права при винесенні оскарженого
рішення, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга ФОП Сахневича М.П.
підлягає до часткового задоволення,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
26.07.2004 року між Житомирською
райдержадміністрацією та Муравським
Геннадієм Яковичем було укладено
договір оренди земельної ділянки
водного фонду (а.с.19-20, т.1), відповідно до
якого Житомирською РДА передано
строком на 15 років для
рибогосподарських потреб, а Муравським
Г.Я. прийнято в оренду земельну ділянку
площею 19,50га, яка знаходиться на
території Станишівської сільської
ради (за межами населеного пункту).

26.02.2005 року між Житомирською
райдержадміністрацією та Сахневичем
Миколою Петровичем було укладено
договір суборенди земельної ділянки
(водний об'єкт) (а.с. 21-23, т.1), відповідно
до якого Житомирською РДА надано для
рибогосподарських потреб гр.Сахневичу
М.П. строком на 15 років земельну ділянку
площею 19,50га, яка знаходиться на
території Станишівської сільської
ради.

10.02.2009 року громадянами Муравським Г.Я.
та Сахневичем М.П. подано до
райдержадміністрації заяву про
припинення права оренди земельної
ділянки за Муравським Г.Я. та надання в
оренду цієї земельної ділянки
Сахневичу М.П.

За результатами розгляду заяви
розпорядженням голови Житомирської
райдержадміністрації від 17.03.2009р. за
№318 надано Сахневичу Миколі Петровичу
дозвіл на розробку проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки
водного фонду орієнтовною площею
23,7729га для рибогосподарських потреб на
території Станишівської сільської
ради (а.с.24, т.1).

Розпорядженням голови Житомирської
районної державної адміністрації № 746
від 04.08.2010 року затверджено проект із
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки та передано в оренду ФОП
Сахневичу М.П. терміном на 10 років
земельну ділянку водного фонду площею
19,9000га для рибогосподарських потреб на
території Станишівської сільської
ради Житомирського району, нормативна
грошова оцінка якої становить 140456 грн.
(а.с.25, т.1).

На підставі даного розпорядження
31.05.2011р. між Житомирською районною
державною адміністрацією та ФОП
Сахневичем Миколою Петровичем
укладено договір оренди земельної
ділянки водного фонду, за яким
Житомирська районна державна
адміністрація надає, а ФОП Сахневич М.П.
приймає в строкове платне користування
земельну ділянку для
рибогосподарських потреб, яка
знаходиться на території
Станишівської сільської ради
Житомирського району та області за
межами населеного пункту (а.с.26-29 ,т.1).
Даний договір зареєстрований 31.05.2011
року в Управлінні Держкомзему у
Житомирському районі за № 00280.

Відповідно до пунктів 2-6 даного
договору в оренду передається земельна
ділянка площею 19,9000га, у тому числі став
- 17,5532 га, низинні болота - 2,3468 га,
кадастровий номер :04:000:0476.
Нормативна грошова оцінка земельної
ділянки з урахуванням індексу інфляції
становить - 140456,0 гривень. Земельна
ділянка передається в оренду без
будинків, будівель, споруд та інших
об'єктів.

Договір укладено на 10 (десять) років (п.8
договору).

На виконання умов договору між
сторонами підписано акт
прийому-передачі земельної ділянки
(а.с.30, т.1).

Згідно довідки Станишівської
сільської ради заборгованість по
орендній платі за період з 2008р. по 2014р.
за договорами оренди земельної ділянки
від 26.02.2005р. та від 31.05.2011р., яка
знаходиться на території
Станишівської сільської ради за межами
населеного пункту, відсутня (а.с.14, т.2).

В матеріалах справи містяться
квитанції про сплату орендної плати
протягом усього періоду Фізичною
особою - підприємцем Сахневичем М.П.
(а.с.15-25 ,т.2).

Прокуратурою Житомирського району
було встановлено порушення вимог
земельного законодавства при передачі
райдержадміністрацією земельної
ділянки водного фонду площею 19,9000 га
ФОП Сахневичу М.П., у зв»язку з чим
прокурор звернувся до суду з даним
позовом .

Аналізуючи встановлені обставини
справи, Рівненський апеляційний
господарський суд вважає за необхідне
застосувати наступні положення
чинного законодавства .

Відповідно до ст. 3 Земельного кодексу
України (в редакції ,чинній на час
прийняття розпорядження) земельні
відносини регулюються Конституцією
України, цим Кодексом, а також
прийнятими відповідно до них
нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 16 Закону України "Про оренду
землі" встановлено, що укладення
договору оренди земельної ділянки із
земель державної або комунальної
власності здійснюється на підставі
рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування - орендодавця,
прийнятого у порядку, передбаченому
Земельним кодексом України, або за
результатами аукціону.

Відповідно до ст. 124 Земельного кодексу
України (в редакції чинній на час
прийняття розпорядження) передача в
оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування чи договору
купівлі-продажу права оренди земельної
ділянки (у разі продажу права оренди)
шляхом укладення договору оренди
земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється за
результатами проведення земельних
торгів, крім випадків, встановлених
частинами другою, третьою статті 134
цього Кодексу. (ч.2 ст. 124 ЗК України)

Статтею 134 ЗК України встановлено, що
земельні ділянки державної чи
комунальної власності або права на них
(оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому
числі з розташованими на них об'єктами
нерухомого майна державної або
комунальної власності, підлягають
продажу окремими лотами на
конкурентних засадах (земельних
торгах), крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

Судом першої інстанції вірно вказано ,
що ч.ч. 2 та 3 ст.134 Земельного кодексу
України визначено вичерпний перелік
випадків, при яких передача земельних
ділянок державної чи комунальної
власності або права на них
здійснюється без проведення аукціонів
(земельних торгів), у якому відсутнє
надання земельних ділянок фізичним
особам - підприємцям для
рибогосподарських потреб, а тому
необхідною умовою для її передачі в
оренду мало бути проведення земельних
торгів, за результатами яких
укладається договір оренди.

Проте всупереч вказаним нормам
відповідачем-1 прийнято розпорядження
від 17.03.2009р. №318 "Про надання Сахневичу
М.П. дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки водного фонду для
рибогосподарських потреб на території
Станишівської сільської ради".

Згідно ч.ч.1, 6 ст. 123 Земельного кодексу
України надання земельних ділянок
державної або комунальної власності у
користування здійснюється Верховною
Радою Автономної Республіки Крим,
Радою міністрів Автономної Республіки
Крим, органами виконавчої влади або
органами місцевого самоврядування.
Відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування у
двотижневий строк з дня отримання
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки, а в разі
необхідності здійснення обов'язкової
державної експертизи землевпорядної
документації згідно із законом - після
отримання позитивного висновку такої
експертизи приймає рішення про надання
земельної ділянки у користування.

Статтею 62 Закону України "Про
землеустрій" передбачено, що
документація із землеустрою підлягає
державній експертизі з метою
забезпечення її відповідності
вихідним даним та технічним умовам,
вимогам законів України, іншим
нормативно-правовим актам. Порядок
здійснення державної експертизи
документації із землеустрою
визначається законом.

У ст. 1 Закону України "Про державну
експертизу землевпорядної
документації" зазначено, що державна
експертиза землевпорядної
документації (далі - державна
експертиза) - це діяльність, метою якої
є дослідження, перевірка, аналіз та
оцінка об'єктів експертизи на предмет
їх відповідності вимогам
законодавства, встановленим
стандартам, нормам і правилам, а також
підготовка обґрунтованих висновків
для прийняття рішень щодо об'єктів
експертизи.

Обов'язковій державній експертизі
підлягають проекти землеустрою щодо
відведення земельних ділянок особливо
цінних земель, земель
лісогосподарського призначення, а
також земель водного фонду,
природоохоронного, оздоровчого,
рекреаційного та історико-культурного
призначення (ст. 9 вищевказаного
Закону).

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів апеляційної інстанції
погоджується із місцевим
господарським судом про те, що при
прийнятті розпорядження № 746 від
04.08.2010р. головою Житомирської
райдержадміністрації було порушено
норми законодавства та затверджено
проект із землеустрою та надано в
оренду Фізичній особі - підприємцю
Сахневичу М.П. земельну ділянку площею
19,9000га без припинення договору оренди з
гр. Муравським Г.Я., без проведення
земельних торгів та без отримання
позитивного висновку державної
експертизи, а тому вважає правомірним
задоволення позову в цій частині.

Надана представником апелянта копія
протоколу засідання комісії
райдержадміністрації по
розпорядженню землями державної
власності за межами населених пунктів
та вирішенню інших питань у галузі
земельних відносин від 12 лютого 2009 р.
(т.2,а.с. 121-123), відповідно до якого було
заслухано клопотання Муравського Г.Я.
про припинення права користування по
добровільній відмові від земельної
ділянки водного фонду площею 23,7729 га
,наданої для рибогосподарських потреб
на території Станішівської сільської
ради та надання земельної ділянки в
оренду Сахневичу М.М. не спростовує
неправомірності прийняття
оскаржуваного розпорядження № 746 від
04.08.2010р,оскільки дане розпорядження не
містить рішення про припинення гр.
Муравському Г.Я. права на користування
земельною ділянкою водного фонду .

Відповідно до ч.2 ст.43 Закону України
"Про місцеві державні адміністрації",
розпорядження голови державної
адміністрації, що суперечать
Конституції України, законам України,
рішенням Конституційного Суду України,
іншим актам законодавства або є
недоцільними, неекономними,
неефективними за очікуваними чи
фактичними результатами, скасовуються
Президентом України, головою місцевої
державної адміністрації вищого рівня
або в судовому порядку.

За приписами статті 16 ЦК України,
способами захисту цивільних прав та
інтересів, зокрема, можуть бути:
визнання правочину недійсним; визнання
незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу, державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Відповідно до п.2 роз'яснень Президії
Вищого арбітражного Суду України від
26.01.2000р. №02-5/35 "Про деякі питання
практики вирішення спорів, пов'язаних з
визнанням недійсними актів державних
чи інших органів", підставами для
визнання акта недійсним є
невідповідність його вимогам чинного
законодавства та/або визначеній
законом компетенції органу, який видав
цей акт.

Суд апеляційної інстанції вважає
правильним висновок місцевого
господарського суду про те, що
оскаржувані розпорядження
Житомирської районної державної
адміністрації від 17.03.2009р. № 318 та від
04.08.2010р. № 746 не відповідають вимогам
законодавства, а тому підлягають
скасуванню. За таких обставин колегія
суддів погоджується із задоволенням
позову в частині визнання недійсними
вищезазначених розпоряджень.

Згідно із ст.207 Господарського кодексу
України, господарське зобов'язання, що
не відповідає вимогам закону, або
вчинено з метою, яка завідомо
суперечить інтересам держави і
суспільства, або укладено учасниками
господарських відносин з порушенням
хоча б одним з них господарської
компетенції (спеціальної
правосуб'єктності), може бути на вимогу
однієї із сторін, або відповідного
органу державної влади визнано судом
недійсним повністю або в частині.

Статтею 203 Цивільного кодексу України
визначено, що зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства; особа,
яка вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної
дієздатності; волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі;
правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом; правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст.215 Цивільного кодексу
України, підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою ст.203 цього Кодексу.

Таким чином, недотримання
вищезазначених процедур є порушенням
органом місцевого самоврядування
господарської компетенції під час
укладення договору оренди землі.

Оскільки як судом першої так і судом
апеляційної інстанції визнано
недійсним розпорядження голови
Житомирської районної державної
адміністрації від 04.08.2010р. №746 "Про
передачу в оренду ФОП Сахневичу М.П.
земельної ділянки водного фонду
(ставка) площею 19,9000га для
рибогосподарських потреб на території
Станишівської сільської ради", на
підставі якого був укладений договір
оренди від 31.05.2011р., вимога прокурора
про визнання недійсним даного договору
підлягає задоволенню з огляду на те, що
відсутня правова підстава для
укладення договору оренди.

Відповідно до ст.216 ЦК України
недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із
сторін зобов'язана повернути другій
стороні у натурі все, що вона одержала
на виконання цього правочину, а в разі
неможливості такого повернення,
зокрема тоді, коли одержане полягає у
користуванні майном, виконаній роботі,
наданій послузі, - відшкодувати
вартість того, що одержано, за цінами,
які існують на момент відшкодування.

Однак, колегія суддів апеляційного
господарського суду не погоджується з
висновками місцевого господарського
суду щодо наявності правових підстав
для задоволення позову в частині
повернення земельної ділянки водного
фонду площею 19,9000га, кадастровий номер
:04:000:0476 на користь третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні позивача
Станишівської сільської ради
Житомирського району з огляду на
наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 Конституції
України кожен має право будь-якими не
забороненими законом засобами
захищати свої права і свободи від
порушень і протиправних посягань.

Порядок звернення до суду, розгляд
судових справ та оскарження прийнятих
процесуальних документів визначаються
спеціальними нормами права.

Так, згідно з ч. 1 ст. 1 ГПК України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 ГПК України
господарський суд порушує справи за
позовними заявами, серед іншого, і
підприємств та організацій, які
звертаються до господарського суду за
захистом своїх прав та охоронюваних
законом інтересів.

Частина 2 ст. 21 ГПК України
встановлює, що позивачами є
підприємства та організації, що подали
позов або в інтересах яких подано позов
про захист порушеного чи оспорюваного
права або охоронюваного законом
інтересу.

Разом з тим, Господарським
процесуальним кодексом України не
передбачено права підприємства,
установи і організації звертатися з
позовом за захистом інтересів інших
юридичних осіб і суб'єктів
підприємницької діяльності, в тому
числі можливість повернення
земельної ділянки водного фонду
площею 19,9000га на користь особи, яка не є
стороною у справі в розумінні ст.ст 1, 21
Господарського процесуального кодексу
України.

При цьому, колегія суддів зазначає, що
відповідно до договору оренди
земельної ділянки водного фонду від
31.05.11р. орендодавцем виступає
Житомирська районна державна
адміністрація Житомирської області,
яка надавала в строкове платне
користування земельну ділянку для
рибогосподарських потреб, яка
знаходиться на території
Станишівської сільської ради
Житомирського району та області за
межами населеного пункту та діяла в
межах повноважень передбачених
Земельним кодексом України.

Так, згідно з пунктом 12 Перехідних
положень Земельного кодексу України
(редакція,чинна на момент виникнення
спірних правовідносин) до розмежування
земель державної і комунальної
власності повноваження щодо
розпорядження землями в межах
населених пунктів, крім земель,
переданих у приватну власність,
здійснюють відповідні сільські,
селищні, міські ради, а за межами
населених пунктів - відповідні органи
виконавчої влади.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 Земельного
кодексу України (редакція, чинна на
момент виникнення спірних
правовідносин), зазначено, що районні
державні адміністрації на їх території
передають земельні ділянки із земель
державної власності у власність або у
користування у межах сіл, селищ, міст
районного значення для всіх потреб та
за межами населених пунктів для: а)
сільськогосподарського використання;
б) ведення водного господарства, крім
випадків, передбачених частиною сьомою
цієї статті; в) будівництва об'єктів,
пов'язаних з обслуговуванням жителів
територіальної громади району (шкіл,
закладів культури, лікарень,
підприємств торгівлі тощо), з
урахуванням вимог частини шостої цієї
статті, крім випадків, визначених
частиною сьомою цієї статті.

З приписів вищевказаних статей
Земельного кодексу України та
договору оренди від 31.05.11р. зазначена
земельна ділянка водного фонду, яка
знаходиться на території
Станишівської сільської ради
Житомирського району та області за
межами населеного пункту повинна була
повернута Житомирській районній
державній адміністрації Житомирської
області.

Однак, як вбачається із матеріалів
справи Житомирська районна державна
адміністрація Житомирської області
виступає відповідачем.

За таких обставин, колегія суддів
звертає увагу, що господарські суди не
наділені процесуальними правами на
зміну статусу сторін з відповідача на
позивача, а тому дійшла до висновку про
відмову в позові в частині повернення
фізичній особі - підприємцю Сахневичу
Миколі Петровичу земельної ділянки
водного фонду площею 19,9000га,
кадастровий номер :04:000:0476, до
Станишівської сільської ради
Житомирського району .

В силу ст.ст. 43, 47, 33, 38, 43 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності,
коли кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень, а
суд, оцінивши подані по справі докази
за своїм внутрішнім переконанням, яке
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом, повинен
прийняти рішення за результатами
обговорення усіх цих обставин.

Згідно із п.2 част.1 ст.103 ГПК України,
апеляційна інстанція за результатами
розгляду апеляційної скарги (подання)
має право скасувати рішення повністю
або частково і прийняти нове рішення.

Відповідно до п.4 част.1 ст.104 ГПК
України, підставами для скасування або
зміни рішення місцевого
господарського суду є порушення або
неправильне застосування норм
матеріального чи процесуального права.

Керуючись ст.ст. 49,99,101,103-105 ГПК
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ФОП Сахневича Миколи
Петровича задоволити частково.

Рішення господарського суду
Житомирської області від 26 червня 2014
року у справі №906/378/14 в частині
повернення фізичній особі - підприємцю
Сахневичу Миколі Петровичу земельної
ділянки водного фонду площею 19,9000га,
кадастровий номер :04:000:0476 до
Станишівської сільської ради
Житомирського району та стягнення
судового збору скасувати.

Прийняти в цій частині нове рішення.

В позові в частині повернення фізичній
особі - підприємцю Сахневичу Миколі
Петровичу (10009, м. Житомир, провулок 1-й
Селецький, 14, ід.номер ) земельної
ділянки водного фонду площею 19,9000га,
кадастровий номер :04:000:0476, до
Станишівської сільської ради
Житомирського району (12430, Житомирська
область, Житомирський район, с.
Станишівка, вул. Кооперативна, 3, код
38035841) відмовити.

Стягнути з Житомирської районної
державної адміністрації судовий збір в
розмірі 3 654 ( три тисячі шістсот
п'ятдесят чотири гривні) 00 коп.

В решті рішення господарського суду
Житомирської області залишити без
змін.

Господарському суду Житомирської
області видати наказ.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Головуюча суддя
Олексюк Г.Є.

Суддя
Гулова А.Г.

Суддя
Гудак А.В.