Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/21716/14 25.11.14 р.

За позовом Комунального
підприємства по утриманню житлового
господарства

Дніпровського району міста Києва

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Росичі"

про стягнення 84 164,41 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

При секретарі судового засідання
Пархоменко Ю.Л.,

за участю представників сторін:

від позивача: Драчова Т.С. за
довіреністю № б/н від 01.09.2014 р.;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство по утриманню
житлового господарства Дніпровського
району міста Києва звернулось до
господарського суду міста Києва з
позовною заявою до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Росичі"
про стягнення 84 164,41 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням відповідачем зобов'язань
щодо сплати орендних платежів за
договором № 1803 оренди нерухомого майна
від 27.09.2014 р.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 13.10.2014 р. порушено провадження
у справі, розгляд справи призначено на
03.11.2014 р.

21.10.2014 р. через відділ діловодства суду
від позивача надійшли додаткові
документи по справі.

У судовому засіданні 03.11.2014 р.
представник позивача подав клопотання
про продовження строку вирішення спору
у справі на 15 днів.

Ухвалою від 03.11.2014 р. продовжено строк
вирішення спору у справі на 15 днів,
розгляд справи відкладено на 25.11.2014 р.

Представник відповідача у судове
засідання 25.11.2014 р. повторно не з'явився,
про причини неявки суд не повідомив,
відзиву на позовну заяву та
витребуваних судом матеріалів не
надав; про дату, час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином.
Жодних заяв, клопотань через відділ
діловодства суду від відповідача не
надходило.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про можливість розгляду
справи за наявними в ній матеріалами у
відповідності до вимог ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримала позовні вимоги у
повному обсязі.

У судовому засіданні 25.11.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали,
заслухавши пояснення представника
позивача, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні дані, на яких ґрунтуються
позовні вимоги, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
встановив наступне.

27.09.2010 р. між Комунальним підприємством
«Фінансово-розрахунковий центр
«Дніпровський» Дніпровської районної
у місті Києві ради, правонаступником
якого являється Комунальне
підприємство по утриманню житлового
господарства Дніпровського району
міста Києва (надалі - позивач,
Орендодавець) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Росичі»
(надалі - відповідач, Орендар) укладено
Договір № 1803 оренди нерухомого майна
(надалі - Договір), з подальшими змінами.

Відповідно до п. п. 1.1. - 1.3. Договору,
Орендодавець на підставі Рішення № 129
від 25.06.2007 року та виданого у
встановленому порядку Розпорядження №
347-Р від 28 липня 2010 року Дніпровської
районної у м. Києві ради передає в
оренду нерухоме майно (будівлі,
споруди, приміщення) та окреме
індивідуально визначене майно, а
Орендар приймає в строкове платне
користування нерухоме майно (далі -
об'єкт оренди), що знаходиться за
адресою: м. Київ, вул.
Березняківська, буд.28. Цільове
призначення об'єкту оренди: для
розміщення спортивного клубу. Цей
Договір визначає взаємовідносини
Сторін щодо строкового платного
користування Орендарем об'єктом
оренди.

Пунктами 2.1., 2.2. та 2.3. Договору (в
редакції Додаткової угоди 09.04.2013 р.)
сторони погодили, що об'єктом оренди є
нерухоме майно (будівля, споруда)
загальною площею 306,00 кв.м., в т.ч.: другий
поверх 306,00 кв.м., устаткування,
інвентар, інше майно (за наявності)
згідно з переліком, що є невід'ємною
частиною цього Договору (додаток №1).
Вартість об'єкту оренди згідно зі
звітом про оцінку станом на 31 серпня 2010
року становить за незалежною оцінкою 1
191 420,00 коп. (додаток № 3). Об'єкт оренди
належить до комунальної власності
територіальної громади міста Києва,
передано до сфери управління
Дніпровської районної в місті Києві
державної адміністрації, закріплено на
праві господарського відання за
Комунальним підприємством по
утриманню житлового господарства
Дніпровського району м. Києва.

Згідно з п. п. 4.1. - 4.6. Договору (в
редакції Додаткової угоди 09.04.2013 р.), за
користування об'єктом оренди Орендар
сплачує орендну плату, розрахунок якої
здійснюється на підставі Методики
розрахунку і використання орендної
плати, затвердженої рішенням
Дніпровської районної в м. Києві ради
від 27 березня 2008 року № 221, від 12 березня
2009 року № 338 та від 22 грудня 2009 року № 412.
Орендна плата за цим договором
сплачується згідно розрахунку
викладеному в Додатку № 2, що є
невід'ємною частиною цього Договору.
Розмір орендної плати за кожний
наступний місяць визначається з
урахуванням індексу інфляції за
попередній місяць, опублікованому у
поточному місяці. Розмір орендної
плати може бути змінено на вимогу
однієї із Сторін у разі зміни Методики
розрахунку та порядку використання
орендної плати за користування майном
територіальної громади м. Києва,
відповідних цін і тарифів та в інших
випадках, передбачених законодавством
України. Додатково до орендної плати
нараховується податок на додану
вартість у розмірах та порядку,
визначених законодавством України,
який сплачується Орендарем разом з
орендною платою. Останнім днем
нарахування орендної плати є день
підписання Сторонами акта
приймання-передачі при поверненні
об'єкта оренди Орендодавцеві. Орендна
плата сплачується Орендарем незалежно
від наслідків господарської
діяльності Орендаря щомісячно не
пізніше 25 числа поточного місяця.

Зобов'язанням, згідно зі ст. 509
Цивільного кодексу України, є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 11, 629 Цивільного
кодексу України договір є однією із
підстав виникнення зобов'язань та
обов'язковим для виконання сторонами.

В силу ст. 526 Цивільного кодексу України
та ст. 193 Господарського кодексу
України, зобов'язання має виконуватись
належним чином, відповідно до умов
договору та вимог Цивільного кодексу
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 67 Господарського
кодексу України відносини
підприємства з іншими підприємствами,
організаціями і громадянами в усіх
сферах господарської діяльності
здійснюються на основі договорів.

Згідно до ст. 759 Цивільного кодексу
України, за договором найму
наймодавець передає або зобов'язується
передати наймачеві майно у
користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 763 Цивільного
кодексу України, договір найму
укладається на строк, встановлений
договором.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна», орендою є засноване на договорі
строкове платне користування майном,
необхідним орендареві для здійснення
підприємницької та іншої діяльності.
Державну політику у сфері оренди
здійснюють: Кабінет Міністрів України,
а також Фонд державного майна України,
його регіональні відділення та
представництва - щодо державного майна;
органи, уповноважені Верховною Радою
Автономної Республіки Крим, - щодо
майна, яке належить Автономній
Республіці Крим; органи місцевого
самоврядування - щодо майна, яке
перебуває в комунальній власності.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
встановлено обов'язковість договору
для виконання сторонами.

В силу положень ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, ст. 193 Господарського
кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться; одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України
передбачено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач свої зобов'язання за
Договором щодо сплати орендних
платежів належним чином і у
встановлені строки не виконував, у
зв'язку з чим у нього утворилась
заборгованість перед позивачем у
загальному розмірі 84 164,41 грн., яка
станом на час розгляду справи
залишається несплаченою.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень;
докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу; обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Обов'язок доказування слід розуміти як
закріплену в процесуальному та
матеріальному законодавстві міру
належної поведінки особи, що бере
участь у судовому процесі, із збирання
та надання доказів для підтвердження
свого суб'єктивного права, що має за
мету усунення невизначеності, яка
виникає в правовідносинах у разі
неможливості достовірно з'ясувати
обставини, які мають значення для
справи.

Відповідач на неодноразові виклики
суду в судові засідання не з'являвся,
відзиву на позовну заяву та будь-яких
заперечень по суті спору не надав,
доводи позивача у встановленому
законом порядку не спростував.

В порядку, передбаченому ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
позовні вимоги обґрунтованими,
підтвердженими наявними в матеріалах
справи доказами та не спростованими
належним чином та у встановленому
законом порядку відповідачем, а відтак
такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається на
відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст. ст. 43, 33, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Росичі" (02098, м. Київ,
Дніпровська набережна, буд. 7; ) на користь Комунального
підприємства по утриманню житлового
господарства Дніпровського району
міста Києва (02002, м. Київ, вул.
Челябінська, 9-Г; ) 84 164
(вісімдесят чотири тисячі сто
шістдесят чотири) грн. 41 коп.
заборгованості та 1 827 (одну тисячу
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.
судового збору.

3. Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено 28.11.2014 р.

Суддя
Н.І.
Зеленіна