ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2014 року Справа № 916/1582/14
Вищий господарський суд України у
складі: суддя Селіваненко В.П. -
головуючий, судді Бенедисюк І.М. і
Харченко В.М.

розглянув касаційну скаргу товариства
з обмеженою відповідальністю "Маша и
Медведь", м.Москва, Російська Федерація

на постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 16.09.2014

зі справи № 916/1582/14

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Маша и Медведь",
м.Москва, Російська Федерація (далі -
Товариство)

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2,
м.Одеса

про стягнення 73080,00 грн. компенсації за
порушення авторського права.

Судове засідання проведено за участю
представників сторін:

позивача - Джаноян Л.А.;

відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2014 року Товариство звернулося
з позовом, згідно з яким просило
стягнути 73080,00 грн. компенсації за
порушення авторського права.

Рішенням господарського суду Одеської
області від 10.07.2014 у справі №
916/1582/14 (суддя Демешин О.А.), залишеним
без змін постановою Одеського
апеляційного господарського суду від
16.09.2014 (колегія суддів у складі: суддя
Величко Т.А. - головуючий, судді Таран
С.В., Жеков В.І.), у задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі до Вищого
господарського суду України позивач
просить скасувати рішення місцевого
господарського суду від 10.07.2014,
постанову апеляційного суду від 16.09.2014
та передати справу на новий розгляд до
суду першої інстанції. Скарга
мотивована тим, що рішення судів
прийняті з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, Вищий
господарський суд України вважає
касаційну скаргу такою, що підлягає
задоволенню.

Відповідного висновку суд дійшов на
підставі такого.

Судами встановлено, що 08.06.2010 позивачем
(ліцензіат) та громадянином ОСОБА_4
(ліцензіар) був укладений ліцензійний
договір № ЛД-1/2010, згідно з умовами
якого ліцензіар, який має виключне
право використання створених його
одноособовою творчою працею малюнків
"ІНФОРМАЦІЯ_1" і "ІНФОРМАЦІЯ_2", які
використовуються при створенні
персонажів аудіовізуального
твору-анімаційного серіалу
"ІНФОРМАЦІЯ_3" (далі - Аудіовізуальний
твір), надав ліцензіату на строк до
30.06.2025 за сплачувальну ліцензіатом
винагороду право використання творів у
встановлених цим договором межах на
умовах виключної ліцензії, тобто без
збереження за ліцензіаром права видачі
ліцензій на використання творів
способами, які передбачені цим
договором, іншим особам.

08.06.2010 Товариством та ТОВ Студія
"АНИМАККОРД" (правовласник) було
укладено договір № 010601-МиМ про
відчуження виключного права на
Аудіовізуальний твір, відповідно до
умов якого правовласник передає
позивачу виключне право на
Аудіовізуальний твір, який має статус
"національного фільму", вісім перших
серій якого сторони за договором
визначили у додатку № 1 до цього
договору, а Товариство зобов'язалося
оплатити правовласнику обумовлену
договором винагороду.

Відповідно до пунктів 1.3, 1.4, 1.5 договору
від 08.06.2010 № 010601-МиМ правовласник
гарантує, що є володільцем виключного
права на Аудіовізуальний твір.
Виключне право на Аудіовізуальний твір
передається правовласником Товариству
в повному обсязі для використання його
будь-яким способом та у будь-якій формі.
Виключне право на Аудіовізуальний твір
переходить від правовласника до
позивача в момент підписання договору.

Пунктом 2 додатку №1 до договору від
08.06.2010 року №010601-МиМ передбачено, що
одночасно з переданням права на
Аудіовізуальний твір правовласник
передає позивачу у повному обсязі
виключні права на усі юридично значимі
охоронювані елементи Аудіовізуального
твору (зокрема, але, не обмежуючись
назвою Аудіовізуального твору і його
окремих серій, графічним зображенням,
намальованими зображеннями персонажів
Аудіовізуального твору, їх іменами,
текстом), незалежно від того
поіменовані чи ні вказані елементи
безпосередньо у додатках до договору.

Заперечуючи проти позову, відповідач
зазначав про те, що даний товар був
введений у цивільний обіг раніше, а
придбав він його у фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5 відповідно до
видаткової накладної від 25.03.2014 №47.
Загалом було придбано 20 шт. цукерок, а
після заяви позивача решта товару у
кількості 19 шт. була повернута згідно з
видатковою накладною від 01.04.2014
№ВП-0000001.

Погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції про відмову у задоволенні
позову, апеляційний суд підтвердив
правильність висновків останнього про
те, що позивач подав суперечливі докази
за справою, які не давали можливості
встановити, що йому дійсно належить
відповідний обсяг майнових авторських
прав стосовно згаданих творів.

З такими висновками суду погодитись не
можна.

Як вбачається з наявних матеріалів
справи, позивач, наполягаючи на
задоволенні своїх вимог, стверджував,
що первісним власником
Аудіовізуального твору є ТОВ Студія
"АНИМАККОРД", про що безпосередньо
згадується в першій серії
Аудіовізуального твору, де Товариством
було використано знак охорони
авторського права, а саме латинську
літеру "С", обведену колом.

При створенні цього твору був
створений у тому числі персонаж
"ІНФОРМАЦІЯ_1", який автори наділили
певними психоемоційними
властивостями, а також певними
зовнішніми характеристиками, що
дозволило виділити його серед інших
подібних істот та персонажів, та
зробило персонаж "ІНФОРМАЦІЯ_1" як
об'єкт авторського права оригінальним
та впізнаваним, тобто таким, що може
самостійно існувати у часі та просторі.

Відповідно до пояснень позивача
виключні майнові авторські права
стосовно Аудіовізуального твору та
його складових частин, зокрема щодо
персонажу "ІНФОРМАЦІЯ_1", йому належать
за договором від 08.06.2010 № 010601-МиМ, який
було ним укладено з ТОВ Студія
"АНИМАККОРД". А виключні майнові
авторські права стосовно малюнків, які
зображують персонажі Аудіовізуального
твору, йому належать на підставі
ліцензійного договору від 08.06.2010 №
ЛД-1/2010, укладеного ним з громадянином
ОСОБА_4

Згідно з іншою частиною наданих
позивачем пояснень у березні 2014 року
йому стало відомо, що в магазині
"ІНФОРМАЦІЯ_4", який знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 та належить
відповідачу, здійснюється незаконне
розповсюдження цукерок під назвою
"ІНФОРМАЦІЯ_5", на упаковці яких
незаконно, без його дозволу було
розміщено малюнок із зображенням
персонажу "ІНФОРМАЦІЯ_1" як самостійної
складової частини Аудіовізуального
твору.

Наведені пояснення позивача, а також
подані ним докази апеляційний суд не
дослідив у повній мірі, а дослідженим
доказам дав таку оцінку, яка не
узгоджується ні з фактичними
обставинами справи, ні з вимогами
чинного законодавства.

Зокрема, встановивши факт укладання
ліцензійного договору від 08.06.2010
№ЛД-1/2010 про надання права використання
творів, апеляційний суд, як вбачається
із змісту прийнятого ним рішення, по
суті, не з'ясував, що саме є предметом
цього договору, стосовно яких саме
творів громадянин ОСОБА_4 передав
майнові авторські права позивачу та в
якому обсязі вони були йому передані.

Залишивши подані у цьому зв'язку
позивачем докази без належного
дослідження та оцінки, суд зазначив про
те, що взагалі не бере їх до уваги,
оскільки позивач звернувся за захистом
своїх прав в судовому порядку особисто,
в той час як умовами згаданого договору
у відповідному випадку передбачалося
спільне його звернення до суду разом із
ОСОБА_4

Такі висновки апеляційного суду
суперечать вимогам ст.ст.12, 15, 16, 20 432 ЦК
України, обмежують право позивача на
судовий захист і не можуть вважатись
правильними.

Відхиляючи подані позивачем докази,
які мали відношення до укладення
договору про відчуження виключного
права на Аудіовізуальний твір від
08.06.2010 № 010601-МиМ, апеляційний суд
послався на ті встановлені ним
обставини, згідно з якими громадянин
ОСОБА_4 не передавав ТОВ Студії
"АНИМАККОРД" майнових авторських прав
на малюнки персонажів "ІНФОРМАЦІЯ_1" і
"ІНФОРМАЦІЯ_2".

При цьому, не врахувавши вимог ст.ст.16, 17
Закону України "Про авторське право і
суміжні права", ст.ст. 429, 430 ЦК України,
суд належним чином не дослідив
посилань позивача на ту обставину, що
Аудіовізуальний твір, а, отже, усі його
складові частини були створені за
наслідком дії укладеного ТОВ Студія
"АНИМАККОРД" та громадянином ОСОБА_4
договору авторського замовлення від
01.04.2008 ОК-2/2008 та службового завдання від
12.05.2008 №1/Мим-С1, укладеного цим же
товариством та громадянином ОСОБА_6,
який також було погоджено громадянином
ОСОБА_4

Подані у цьому зв'язку позивачем докази
суд належним чином також не дослідив
та, поставивши під сумнів
правомочність ТОВ Студія "АНИМАККОРД"
передавати авторські права за
договором від 08.06.2010 № 010601-МиМ, не навів
обставин, які б відповідно до вимог ст.11
Закону України "Про авторське право і
суміжні права" могли свідчити про
обґрунтованість таких висновків.

Неповно встановивши обставини щодо
наявності у позивача майнових
авторських прав стосовно згаданих
творів, апеляційний суд не з'ясував і
обставин, на які позивач посилався як
на підтвердження факту порушення
належних йому прав з боку відповідача,
та не дав належної оцінки поданим у
цьому зв'язку за справою доказам.

Наведене дає підстави для скасування
оскаржуваної постанови.

Оскільки суд першої інстанції в ході
розгляду справи припустився тих же
помилок, скасуванню підлягає і
прийняте ним рішення з передачею
справи на новий розгляд.

У ході нового розгляду справи суду
належить врахувати наведене, з'ясувати
дійсність тих обставин, на які
посилається кожна з сторін у своїх
поясненнях по справі, та дослідити
подані за справою докази. На підставі
поданих, а за необхідності і додатково
витребуваних доказів встановити
фактичні обставини справи і в
залежності від встановленого прийняти
таке рішення, яке знаходилося б у
повній відповідності з нормами
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, 111-9, 111-10, 111-11
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

1.Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "Маша и
Медведь" задовольнити.

2.Рішення господарського суду Одеської
області від 10.07.2014 та постанову
Одеського апеляційного господарського
суду від 16.09.2014 у справі № 916/1582/14
скасувати.

Справу передати на новий розгляд до
господарського суду Одеської області.

Суддя
В. Селіваненко

Суддя
І. Бенедисюк

Суддя
В. Харченко