м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-б, тел.
УХВАЛА

№ 910/7789/13 24.11.14

Господарський суд міста Києва у складі
судді Марченко О.В., при секретарі
судового засідання Грабовській А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

заяву публічного акціонерного
товариства «Київський річковий порт»
(далі - ПАТ «Київський річковий порт»),
м. Київ, про перегляд за нововиявленими
обставинами

рішення господарського суду міста
Києва від 17.06.2013

у справі № 910/7789/14

за позовом ПАТ «Київський річковий
порт»

до Антимонопольного комітету України,
м. Київ,

треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача - товариство з
обмеженою відповідальністю "Столична
судноплавна компанія", м. Київ, та
Державне підприємство "Адміністрація
річкових портів", м. Київ,

про визнання недійсним рішення від
13.02.2014 № 92-р,

за участю представників:

заявника - не з'явився;

відповідача - Харченко С.В. (довіреність
від 28.02.2014 №309122/01-1676);

третьої особи-1 - не з'явився;

третьої особи-2 - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Київський річковий порт»
звернулося до господарського суду
міста Києва з позовом про визнання
недійсним рішення Антимонопольного
комітету України (далі - АМК) від 13.02.2014
№ 92-р у справі № 243-26.13/199-11 (далі -
рішення № 92-р).

Рішенням господарського суду міста
Києва від 17.06.2013, залишеним без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду України від 07.08.2013
та постановою Вищого господарського
суду України від 09.12.2013, в задоволенні
позову відмовлено повністю.

23.10.2014 отримано від представника ПАТ
«Київський річковий порт» заяву про
перегляд рішення господарського суду
міста Києва від 17.06.2013 зі справи №910/7789/14
за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування заяви представник
відповідача посилається на те, що:

- всупереч рішенню господарського суду
міста Києва від 10.03.2009 у справі № 6/451,
яким ПАТ «Київський річковий порт»
наділено правом безперешкодного
користування майном, в рішенні
господарського суду міста Києва від
17.06.2013 зі справі № 910/7789/13 неодноразово
зазначено те, що:

ПАТ «Київський річковий порт»,
встановивши понтони біля причалів № 7-14
пасажирської причальної набережної,
розташованої на вул.
Набережно-Хрещатицькій у місті Києві,
та здавши їх в оренду товариству з
обмеженою відповідальністю "Річкове
пасажирське екскурсійне агентство"
(далі - ТОВ Річкове пасажирське
екскурсійне агентство") і товариству з
обмеженою відповідальністю "Столична
судноплавна компанія" (далі - ТОВ
"Столична судноплавна компанія"),
створило перешкоди доступу на ринок
перевезення пасажирів річковим
транспортом;

в зв'язку з тим, що понтони
пришвартовані позивачем до причалів, а
потім передані у оренду ТОВ "Річкове
пасажирське екскурсійне агентство", то
фактично ТОВ "Столична судноплавна
компанія" не мало можливості
самостійно переміщувати ці понтони,
звільнивши місце для швартування своїх
теплоходів; не беручи до уваги умови
договору від 19.09.2007 №73/НП/01-09 (далі -
Договір від 19.09.2007) відносно стоянки
суден біля причалу №7, ТОВ "Столична
судноплавна компанія" у навігацію 2011
року не змогла пришвартувати свої
судна до причалу №7;

- рішенням господарського суду міста
Києва від 19.05.2014 зі справи №910/4550/14 про
зобов'язання утриматися від виконання
договору, залишеним без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду України від 24.09.2014,
було підтверджено факт здійснення
господарської діяльності TОB «Столична
судноплавна компанія» та належне
користування майном, щодо якого
встановлено сервітут.

За результатами автоматичного
розподілу Заяву та матеріали справи №
910/7789/13 передано судді Марченко О.В. для
розгляду.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 27.10.2014 суддя Марченко О.В.
прийняла справу № 910/7789/14 до свого
провадження та призначила розгляд
Заяви.

18.11.2014 від АМК надійшов відзив на Заяву,
в якому відповідач зазначає про те, що
рішення господарського суду міста
Києва від 19.05.2014 зі справи №910/4550/14 не
існувало на час розгляду справи №
910/7789/13 та не встановлює істотних
обставин для розгляду справи;
предметом спору у справі № 910/4550/14 було
не встановлення факту виконання ПАТ
"Київський річковий порт" умов Договору
від 19.09.2007, а питання встановлення факту
порушення прав ПАТ "Київський річковий
порт" у зв'язку із існуванням Договору
від 19.09.2007; даний факт підтверджується
змістом рішення від 19.05.2014, в якому
зазначено, що, оскільки за Договором
від 19.09.2007 права та обов'язки виникають
для сторін, рішення суду про
зобов'язання утриматися від виконання
умов Договору від 19.09.2007 може бути
спрямовано на відновлення прав і
охоронюваних інтересів сторін
Договору від 19.09.2007 і не має наслідком
відновлення прав третіх осіб, тобто ПАТ
"Київський річковий порт"; також у
зазначеному рішенні підтверджено той
факт, що стан виконання Договору від
19.09.2007 не порушує права та охоронювані
законом інтереси ПАТ "Київський
річковий порт", який не є його стороною;
Заява не містить жодного доказу
наявності нововиявлених обставин.

У судовому засіданні 24.11.2014 представник
відповідача підтримав доводи,
викладені у відзиві на Заяву;
представники заявника та третіх осіб
не з'явилися, про причини неявки суд не
повідомили, про час і місце розгляду
справи повідомлялися належним чином.

Статтею 112 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) передбачено, що
господарський суд може переглянути
прийняте ним судове рішення, яке
набрало законної сили, за
нововиявленими обставинами.

Оцінивши наявні в матеріалах справи
докази, які мають значення для розгляду
Заяви, проаналізувавши встановлені
фактичні обставини в їх сукупності,
заслухавши пояснення представника АМК,
господарський суд міста Києва дійшов
висновку про необхідність відмови у
задоволенні Заяви з огляду на таке.

Підставами для перегляду судових
рішень господарського суду за
нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав
законної сили, завідомо неправильний
висновок експерта, завідомо
неправильний переклад, фальшивість
документів або речових доказів, що
потягли за собою ухвалення незаконного
або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав
законної сили, вини судді у вчиненні
злочину, внаслідок якого було ухвалено
незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке
стало підставою для ухвалення рішення
чи постановлення ухвали, що підлягають
перегляду;

5) встановлена Конституційним Судом
України неконституційність закону,
іншого правового акта чи їх окремого
положення, застосованого судом при
вирішенні справи, якщо рішення суду ще
не виконане.

Відповідно до пункту 2 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 № 17 «Про деякі
питання практики перегляду рішень,
ухвал, постанов за нововиявленими
обставинами» до нововиявлених
обставин відносяться
матеріально-правові факти, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші факти, які мають
значення для правильного вирішення
спору або розгляду справи про
банкрутство. Необхідними ознаками
існування нововиявлених обставин є
одночасна наявність таких трьох умов:
по-перше, їх існування на час розгляду
справи, по-друге, те, що ці обставини не
могли бути відомі заявникові на час
розгляду справи, по-третє, істотність
даних обставин для розгляду справи
(тобто коли врахування їх судом мало б
наслідком прийняття іншого судового
рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю
юридичною суттю є фактичними даними, що
в установленому порядку спростовують
факти, які було покладено в основу
судового рішення. Ці обставини мають
бути належним чином засвідчені, тобто
підтверджені належними і допустимими
доказами.

Не може вважатися нововиявленою
обставина, яка ґрунтується на
переоцінці тих доказів, які вже
оцінювалися господарським судом у
процесі розгляду справи. Необхідно
чітко розрізняти поняття
нововиявленої обставини (як факту) і
нового доказу (як підтвердження факту);
так, не можуть вважатися такими
обставинами подані учасником судового
процесу листи, накладні, розрахунки,
акти тощо, які за своєю правовою
природою є саме новими доказами.

Заявник у своїй Заяві посилається на
те, що в рішенні господарського суду
міста Києва від 17.06.2013 №910/7789/13
неодноразово зазначається, що ПАТ
"Київський річковий порт", встановивши
понтони біля причалів № 7-14
пасажирської причальної набережної,
розташованої на вул.
Набережно-Хрещатицькій у місті Києві,
та здавши їх в оренду ТОВ Річкове
пасажирське екскурсійне агентство" та
ТОВ "Столична судноплавна компанія",
створило перешкоди доступу на ринок
перевезення пасажирів річковим
транспортом; однак, рішенням
господарського суду міста Києва від
19.05.2014 зі справи №910/4550/14 про
зобов'язання утриматися від виконання
договору було підтверджено факт
здійснення господарської діяльності
TОB «Столична судноплавна компанія» та
належне користування майном, щодо
якого встановлено сервітут.

Суд вважає, що така обставина не є
нововиявленою з огляду на таке.

У розгляді справи №910/7789/13 оцінено всі
докази, наявні в матеріалах справи, та
встановлено, що АМК в рішенні від 13.02.2013
№92-р «Про порушення законодавства про
захист економічної конкуренції та
накладення штрафу» обґрунтовано
визнало те, що ПАТ "Київський річковий
порт" у 2011 році займало монопольне
(домінуюче) становище на ринку
спеціалізованих послуг порту в межах
причалів № 7-14 пасажирської причальної
набережної, розташованої на вул.
Набережно-Хрещатицькій у місті Києві
та підставно визнав дії ПАТ "Київський
річковий порт", які полягали у
розташуванні понтонів біля причалів №
7-14, крім № 8, 9 причалів, пасажирської
причальної набережної, розташованої на
вул. Набережно-Хрещатицькій у місті
Києві, та здачу їх в оренду ТОВ "Річкове
пасажирське екскурсійне агентство"
(згідно з договором від 01.04.2011 № 4411),
внаслідок чого було створено умови для
недопущення ТОВ "Столична судноплавна
компанія" на ринок перевезення
пасажирів річковим транспортом,
порушенням законодавства про захист
економічної конкуренції, передбаченим
пунктом 7 частини другої статті 13 та
пунктом 2 статті 50 Закону України "Про
захист економічної конкуренції", у
вигляді зловживання монопольним
(домінуючим) становищем на ринку
спеціалізованих послуг порту у вигляді
створення ТОВ "Столична судноплавна
компанія" перешкод доступу на ринок
перевезення пасажирів річковим
транспортом.

При цьому, в рішенні господарського
суду міста Києва від 17.06.2013 у справі
№910/7789/13 є посилання на те, що:

ДП «Адміністрація річкових портів» та
TOB «Столична судноплавна компанія»
укладено Договір від 19.09.2007, відповідно
до якого державне підприємство біля
пасажирської набережної (причал №7),
розташованої на вул.
Набережно-Хрещатицькій у місті Києві,
надає TOB "Столична судноплавна
компанія" спеціалізовані послуги з
обслуговування плавзасобів, а
відповідно до додаткової угоди від
21.04.2011 № 5 до Договору від 19.09.2007 - біля
причалів №10 - 14;

TOB "Річкове пасажирське екскурсійне
агентство" є конкурентом TOB "Столична
судноплавна компанія" на ринку
перевезень пасажирів річковим
транспортом з причалів №7-14
пасажирської причальної набережної,
розташованої на вул.
Набережно-Хрещатицькій у місті Києві;
при цьому, ПАТ "Київський річковий порт"
фактично встановило режим доступу до
об'єктів майна, стосовно яких рішенням
господарського суду міста Києва від
10.03.2009 у справі № 6/451 встановлено
сервітут;

судом встановлено фактичні обставини,
пов'язані з розташуванням власних
понтонів біля причалів №7, 11, 12, 13, 14
пасажирської набережної і наступну
передачу їх у користування TOB "Річкове
пасажирське екскурсійне агентство" у
навігацію 2011 року, що ПАТ "Київський
річковий порт" не заперечувало.

Як було зазначено заявником, рішенням
господарського суду міста Києва від
19.05.2014 зі справи №910/4550/14 було
підтверджено факт здійснення
господарської діяльності TОB «Столична
судноплавна компанія» та належне
користування майном, щодо якого
встановлено сервітут.

Разом з тим, рішенням господарського
суду міста Києва від 19.05.2014 у справі №
910/4550/14 встановлено, що ПАТ "Київський
річковий порт" звернулося до ДП
«Адміністрація річкових портів» та TOB
«Столична судноплавна компанія» про
зобов'язання вказаних юридичних осіб
відмовитися від виконання Договору від
19.09.2007; судом було відмовлено ПАТ
"Київський річковий порт" у задоволенні
таких позовних вимог; предметом
розгляду справи № 910/4550/14 було не
встановлення факту виконання умов
Договору від 19.09.2007, а саме встановлення
факту порушення прав ПАТ "Київський
річковий порт" у зв'язку з існуванням
Договору від 19.09.2007.

При цьому, рішенням господарського
суду міста Києва від 19.05.2014 зі справи
№910/4550/14 встановлено, що оскільки за
Договором від 19.09.2007 права та обов'язки
виникають для сторін, рішення суду про
зобов'язання утриматися від виконання
умов такого Договору може бути
спрямовано на відновлення прав і
охоронюваних інтересів сторін
вказаного Договору і не має наслідком
відновлення прав третіх осіб (ПАТ
"Київський річковий порт").

Крім того, у вказаному рішенні
господарського суду міста Києва
підтверджено, що стан виконання
Договору від 19.09.2007 не порушує права та
охоронювані законом інтереси ПАТ
"Київський річковий порт", який не є
стороною такого договору, а утримання
від його виконання не тягне за собою
відновлення прав ПАТ "Київський
річковий порт" на користування майном,
що є підставою позову.

З огляду на викладене господарський
суд вважає, що зазначені в Заяві доводи
ПАТ "Київський річковий порт" не є
фактами, які мають значення для
правильного вирішення спору у справі
№910/7789/13 і не спростовують факти, які
було покладено в основу судового
рішення у вказаній справі.

Таким чином, враховуючи приписи статті
112 ГПК України та постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 №17 "Про деякі питання практики
перегляду рішень, ухвал, постанов за
нововиявленими обставинами" суд дійшов
висновку про те, що обставини, на які
посилається заявник як нонововиявлені,
в розумінні вказаних норм права не є
нововиявленими обставинами.

З огляду на наведене у суду відсутні
підстави для задоволення Заяви і
скасування рішення місцевого
господарського суду від 17.06.2013 зі
справи №910/7789/13.

У частині п'ятій статті 114 ГПК України
зазначено, що за результатами
перегляду судового рішення
приймаються: рішення - у разі зміни або
скасування рішення; постанова - у разі
зміни або скасування постанови; ухвала
- у разі зміни чи скасування ухвали або
залишення рішення, ухвали, постанови
без змін.

Згідно з вимогами статті 49 ГПК України
витрати зі сплати судового збору за
подання заяви про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
господарського суду міста Києва від
17.06.2013 покладаються на заявника.

Керуючись статтями 49, 86, 112 - 114 ГПК
України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви публічного
акціонерного товариства «Київський
річковий порт» про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
господарського суду міста Києва від
17.06.2013 у справі № 910/7789/13 відмовити.

2. Рішення господарського суду міста
Києва від 17.06.2013 у справі № 910/7789/13
залишити без змін.

Суддя
О.
Марченко