КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2014 р. Справа№ 910/25514/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Руденко М.А.

Смірнової Л.Г.

при секретарі: Ставицькій Т.Б.

за участю представників:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Горлач В.М.,
представник за довіреністю б/н від
09.01.2014р.;

від третьої особи: не з'явився;

Розглянувши апеляційну скаргу
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві

на рішення Господарського суду міста
Києва від 27.06.2014р. (підписано - 27.06.2014р.)

у справі №910/25514/13 (Головуючий суддя:
Смирнова Ю.М., судді: Ковтун С.А.,
Пукшин Л.Г.)

за позовом Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Видавничий дім
«Слай-Універсал»

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на стороні відповідача:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Нова земля»

про знесення самочинно збудованих
об'єктів

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2013 року Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві (надалі - позивач) звернулась
до Господарського суду міста Києва із
позовною заявою до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Видавничий дім «Слай-Універсал»
(надалі - відповідач) про зобов'язання
знести самочинно збудовані об'єкти:
будівлю кафе літ. «Б» площею 726,7 кв. м.,
вбиральню літ. «В» площею 3,1 кв. м.,
будівлю невизначеного призначення
площею понад 30 кв.м. з металевим
навісом, цегляний мангал на вул.
Ревуцького, 4 у Дарницькому районі
міста Києва.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на те, що вказані будівлі
та інші споруди є самочинним
будівництвом, адже збудовані на
земельній ділянці, що не відведена для
цієї мети, без документів, що надають
право на виконання будівельних робіт
та затвердженого проекту, а тому в силу
ст. 376 Цивільного кодексу України
підлягають знесенню особою, яка їх
збудувала.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 08.01.2014р. позовну заяву
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві прийнято до розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 20.03.2014 року залучено до участі
в справі в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача -
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Нова земля», як
особу, яка знаходиться у
правовідносинах оренди з
відповідачем .

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Видавничий дім
«Слай-Універсал» позов не визнало , а у
процесі розгляду спору заявляло
клопотання про зупинення провадження у
даній справі до вирішення Окружним
адміністративним судом м. Києва
пов'язаної з нею адміністративної
справи №826/16481/13-а за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Видавничий дім «Слай-Універсал» про
скасування постанови Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві .

У судовому засіданні 02.04.2014р. місцевим
господарським судом відмовлено в
задоволенні клопотання відповідача
про зупинення провадження у справі, а
ухвалою Господарського суду міста
Києва від 02.04.2014р. розгляд справи
вирішено здійснювати колегіально у
складі трьох суддів.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Нова земля» відзиву
на позовну заяву суду першої інстанції
не надав, участі свого представника у
розгляді позову в суді першої
інстанції не забезпечив.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 27.06.2014р. у справі №910/25514/13
відмовлено у задоволенні позову за
недоведеністю вимог позивача.

Приймаючи таке рішення, місцевий
господарський суд встановив, що
рішенням Господарського суду міста
Києва від 02.12.2011р. у справі №62/129 за
відповідачем визнано право власності
на спірний об'єкт будівництва, а тому
для застосування наслідків
здійснення самочинного будівництва
підстави відсутні.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві звернулась з апеляційною
скаргою до Київського апеляційного
господарського суду, в якій просила
скасувати рішення Господарського суду
суду міста Києва від 27.06.2014р. у справі
№910/25514/13 та прийняти нове рішення, яким
позовні вимоги задовольнити повністю.

Підстави апеляційної скарги
обґрунтовувалися наступними доводами.

Так, апелянт вказував, що рішення суду
першої інстанції прийняте з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, без належної
оцінки усіх доказів по справі , не
наведено мотивів, з яких були відхилені
подані позивачем докази, серед яких
лист від 14.11.2013р. (№10-61) 1499 вих. 13
Київської прокуратури з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері, де вказано про
відсутність у відповідача
правовстановлюючих документів на
земельну ділянку, на якій розміщено
самочинно збудовані об'єкти.

Поряд із цим апелянт звертав увагу на
те, що судом першої інстанції при
винесенні рішення не враховано того, що
рішення Господарського суду міста
Києва від 02.12.2011р. у справі №62/129, яке
покладено в основу оскаржуваного
рішення, мотивоване положеннями ст. 344
ЦК України (набувальна давність), а не
положеннями ч. 3 ст. 376 ЦК України, яка
встановлює можливість визнання права
власності на самочинно збудоване
нерухоме майно. При цьому, апелянт
вказує, що визнання за відповідачем
права власності не змінює правового
статусу спірного нерухомого майна, як
збудованого самочинно, а лише
підтверджує наявність у такої особи
права власності на майно. Вказував
апелянт і на те, що відповідачем
порушено встановлений законодавством
порядок здійснення будівництва, з чим
безпосередньо пов'язано дотримання
державних стандартів, будівельних норм
і правил. Крім того, апелянт зазначав,
що відсутність у відповідача проекту
будівництва свідчить про істотне
відхилення вимог містобудівної
документації та вихідних даних, а тому
виконання будівельних робіт без
затвердженого проекту є достатньою
підставою для застосування положень ч.
7 ст. 376 ЦК України. Разом з тим, скаржник
звертав увагу суду на те, що Окружним
адміністративним судом м. Києва та
Київським апеляційний
адміністративним судом відмовлено ТОВ
«Слай-Універсал» у позові про
скасування припису та постанови
Інспекції, а постановою Окружною
адміністративного суду м. Києва -
встановлено факт самочинного
будівництва.

Одночасно Інспекція просила поновити
строк на апеляційне оскарження рішення
Господарського суду міста Києва від
27.06.2014р. у даній справі.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями, апеляційну скаргу
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві передано на розгляд судді
Київського апеляційного
господарського суду Кропивній Л.В.

Розпорядженням Заступника Голови
Київського апеляційного
господарського суду від 25.07.2014р.
сформовано для розгляду даної
апеляційної скарги колегію суддів у
складі: головуючого судді:
Кропивної Л.В., суддів: Жук Г.А., Руденко
М.А.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 25.07.2014р. у
справі №910/25514/13 (колегія суддів у
складі: головуючий суддя - Кропивна Л.В.
(доповідач), судді: Жук Г.А., Руденко М.А.)
клопотання Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві про поновлення строку на
апеляційне оскарження рішення
Господарського суду міста Києва від
27.06.2014р. задоволено, відновлено
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві пропущений з поважних причин
процесуальний строк на апеляційне
оскарження, вказану апеляційну скаргу
прийнято до провадження, а її судовий
розгляд призначено на 17.09.2014р.

17.09.2014р. через загальний відділ
документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду від Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Видавничий дім «Слай-Універсал»
надійшло клопотання про долучення до
матеріалів справи документів.

Розпорядженням Секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 17.09.2014р. у
справі №910/25514/13 у зв'язку з
перебуванням судді Жук Г.А. у відпустці,
здійснено заміну у складі колегії
суддів у даній справі на наступний:
головуючий суддя - Кропивна Л.В., судді:
Руденко М.А., Смірнова Л.Г.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 17.09.2014р.
апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві на рішення
Господарського суду міста Києва від
27.06.2014р. у справі №910/25514/13 прийнято до
провадження у складі колегії суддів:
головуючий суддя: Кропивна Л.В., судді:
Руденко М.А., Смірнова Л.Г.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 17.09.2014р.
розгляд апеляційної скарги відкладено
на 01.10.2014р. у зв'язку з неявкою
представників третьої особи.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 01.10.2014р.
розгляд апеляційної скарги відкладено
на 12.11.2014р. у зв'язку з неявкою
представників позивача та третьої
особи.

12.11.2014р. через загальний відділ
документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду від Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Видавничий дім «Слай-Універсал»
надійшов відзив на апеляційну скаргу, в
якому останній просив суд відмовити у
задоволенні апеляційної скарги, а
оскаржуваний судовий акт залишити без
змін , враховуючи ту обставину, що
Державною архітектурно-будівельною
інспекцією України 29.07.2014 р. за №
195 зареєстровано Декларацію про
готовність до експлуатації об'єкту -
реконструкція нежитлових приміщень
кафе (літ Б) та приміщень вбиральні
(літ В) по вул. Ревуцького ,4 в
Дарницькому районі м. Києва.

У судове засідання представники
позивача та третьої особи не з'явились.
Про причини неявки суд не повідомили.
Про час та місце судового засідання
повідомлені належним чином.

Судом враховано, що відповідно до п. 3.9.
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», розпочинаючи
судовий розгляд, суддя має встановити,
чи повідомлені про час і місце цього
розгляду особи, які беруть участь у
справі, але не з'явилися у засідання.

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №18
від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 ГПК.

Відповідно до пункту 2.6.15. Інструкції з
діловодства в господарських судах
України на звороті у лівому нижньому
куті оригіналу процесуального
документа, який виготовляється судом
та залишається у справі,
проставляється відповідний штамп суду
з відміткою про відправлення
документа, що містить вихідний
реєстраційний номер, загальну
кількість відправлених примірників
документа, дату відправлення, підпис
працівника, який її здійснив, та може
містити відмітку про отримання копії
процесуального документа
уповноваженим представником адресата.

Дана відмітка є підтвердженням
належного надсилання копій
процесуального документа сторонам та
іншим учасникам судового процесу.

Як вбачається з відмітки про відправку,
яка міститься на звороті останньої
сторінки оригіналу ухвали Київського
апеляційного господарського суду від
01.10.2014р., якою розгляд справи було
відкладено на 12.11.2014р., копії вказаного
процесуального документу було
відправлено учасникам судового
процесу у даній справі - 07.10.2014р.

Таким чином, учасники судового процесу
про час та місце судового засідання
були повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 3.9.2. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Київський апеляційний господарський
суд дійшов висновку, що неявка
представників позивача та третьої
особи у дане судове засідання не
перешкоджає розгляду апеляційної
скарги по суті у судовому засіданні
12.11.2014р., адже всі учасники судового
процесу були належним чином
повідомлені про час та місце розгляду
апеляційної скарги, а їх явка учасників
обов'язковою не визнавалася.

У судовому засіданні 12.11.2014р.
представник відповідача просив
відмовити в задоволенні апеляційної
скарги, а оскаржуваний судовий акт
залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм чинного законодавства, Київський
апеляційний господарський суд вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Як вірно встановлено місцевим
господарським судом та
підтверджується матеріалами справи,
14.11.2013р. Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві на підставі вимоги Київської
прокуратури з нагляду за додержанням
законів у природоохоронній сфері
проведено позапланову перевірку
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Видавничий дім
«Слай-Універсал» на об'єкті
будівництва - ресторан «Нова земля» на
вул. Ревуцького, 4, у Дарницькому районі
м. Києва.

Вказаною перевіркою встановлено, що
будівлі ресторанного комплексу «Нова
земля» по вул. Ревуцького, 4, у
Дарницькому районі м. Києва побудовані
без документа, що дає право на
виконання будівельних робіт (тобто є
самочинним будівництвом); станом на
момент проведення перевірки
експлуатуються Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Видавничий дім «Слай-Універсал»
шляхом надання їх в орендне
користування Товариству з обмеженою
відповідальністю «Нова земля» без
прийняття у встановленому
законодавством порядку в експлуатацію
збудованих об'єктів, чим порушено ч. 1
ст. 34, ст. 36, ч. 8 ст. 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності». Результати перевірки
оформлені актом від 14.11.2013р., копія
якого наявна в матеріалах справи.

Наслідком перевірки стало видання
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві, 14.11.2013р. припису про
заборону експлуатації самовільно
побудованих будівель ресторану «Нова
земля» до усунення правопорушення та
зобов'язано у термін до 27.11.2013р. усунути
виявлені правопорушення.

Крім того, Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві складено протокол від
14.11.2013р. про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності ,а
постановою № 568/13/7/26-64/2511/02/3 від 25.11.2013р.
на посадових осіб Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Видавничий дім «Слай-Універсал»
накладено штраф у розмірі 103230,00грн.

28.11.2013р. позивачем проведену повторну
перевірку згідно з направленням від
27.11.2013р. з метою контролю виконання
відповідачем вимог припису Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві від 14.11.2013р.
Актом перевірки від 28.11.2013р.
встановлено, що вимоги припису від
14.11.2013р. відповідачем не виконані,
продовжується експлуатація самочинно
збудованих будівель ресторанного
комплексу «Нова земля» без прийняття
їх в експлуатацію у встановленому
законодавством порядку, чим порушено
абз. 4 п. 3 ст. 41 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності».

У зв'язку з цим позивачем видано припис
від 28.11.2013р. з вимогою до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Видавничий дім «Слай-Універсал»
привести земельну ділянку до
попереднього стану, шляхом знесення
самочинно збудованих будівель по вул.
Ревуцького, 4 у м. Києві.

В ході повторної перевірки 23.12.2013р.,
позивачем встановлено, що вимоги
приписів від 14.11.2013р. та від 28.11.2013р.
відповідачем не виконані, про що
складено акт від 23.12.2013р.

Предметом вимог Інспекція державного
архітектурно - будівельного контролю у
м. Києві визначила обов'язок
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Видавничий дім
«Слай-Універсал» знести самочинно
збудовані ним об'єкти (у т.ч. будівлю
кафе літ. «Б» площею 726,7 кв. м., вбиральню
літ. «В» площею 3,1 кв. м., будівлю
невизначеного призначення площею
понад 30кв.м. з металевим навісом,
цегляний мангал на вул. Ревуцького, 4 у
Дарницькому районі міста Києва),
оскільки такі збудовані на
земельній ділянці, що не відведена для
цієї мети, без документів, що дають
право на виконання будівельних робіт
та без затвердженого проекту.

Спростовуючи доводи відповідача про
те, що збудовані ним об'єкти не
можуть вважатися самочинним
будівництвом, оскільки рішенням
господарського суду у справі № 62/129
визнано право власності за
відповідачем на самочинно збудовані
об'єкти, Інспекція державного
архітектурно - будівельного контролю у
м. Києві зазначала, що визнання права
власності особи на самовільно
збудовані нею об'єкти нерухомості не
змінює правового статусу майна як
самовільного, а лише підтверджує
наявність речових прав особи на
нерухоме майно, тим більше, що у
господарській справі №62/129
відповідач заявляв вимоги про
визнання за ним права власності на
об'єкти будівництва за набувальною
давністю, тоді як на самочинне
будівництво особа може набувати
права власності лише у відповідності
з положеннями ч. 3 ст. 376 Цивільного
кодексу України.

Аналогічні доводи були викладені
Інспекцією державного архітектурно -
будівельного контролю у м. Києві у
ході розгляду її апеляційної скарги.

Судова колегія погоджується з
доводами апелянта про те, що набуття
права власності на самочинно
збудовані об'єкти особа набуває
виключно у порядку , визначеному ч. 3
ст. 376 ЦК України.

Проте і знесення самочинного
будівництва є крайньою мірою і можливе
лише тоді, коли використано усі
передбачені законодавством України
заходи щодо реагування та притягнення
винної особи до відповідальності.

Підстави та умови для застосування
таких правових наслідків самочинного
будівництва як знесення самочинно
збудованого нерухомого майна
передбачено нормами ч. 7 ст. 376
Цивільного кодексу України, за змістом
якої знесенню фактично повинно
передувати: 1) установлення факту
істотного відхилення від проекту, що
суперечить суспільним інтересам або
порушує права інших осіб, істотного
порушення будівельних норм і правил; 2)
рішення суду про зобов'язання
забудовника провести відповідну
перебудову чи установлення факту
неможливості проведення такої
перебудови або відмови особа, яка
здійснила (здійснює) будівництво від її
проведення.

Порядок знесення самочинного
будівництва врегульовано також
містобудівним законодавством,
зокрема, ст.38 ЗУ "Про регулювання
містобудівної діяльності" .

За змістом цієї норми у разі
виявлення факту самочинного
будівництва об'єкта, перебудова якого з
метою усунення істотного порушення
будівельних норм є неможливою,
посадова особа органу державного
архітектурно-будівельного контролю
видає особі, яка здійснила (здійснює)
таке будівництво, припис про усунення
порушень вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил з
визначенням строку для добровільного
виконання припису. У разі якщо особа в
установлений строк добровільно не
виконала вимоги, встановлені у приписі,
орган державного
архітектурно-будівельного контролю
подає позов до суду про знесення
самочинно збудованого об'єкта та
компенсацію витрат, пов'язаних з таким
знесенням.

Під істотним порушенням будівельних
норм і правил розуміють, зокрема,
недодержання архітектурних,
санітарних, екологічних, протипожежних
та інших вимог і правил, а також зміну
окремих конструктивних елементів
житлового будинку, будівлі, споруди, що
впливає на їх міцність і безпечність.

Утім введення об'єкту в
експлуатацію є фактом підтвердження
відповідності збудованого об'єкту
містобудівним вимогам та правилам.

Відповідачем до відзиву на апеляційну
скаргу, з яким ознайомився позивач,
приєднано видану Державною
архітектурно-будівельною інспекцією
України 29.07.2014 р. за № 195 і
зареєстровану нею Декларацію про
готовність до експлуатації об'єкту -
реконструкція нежитлових приміщень
кафе (літ Б) та приміщень вбиральні
(літ В) по вул. Ревуцького ,4 в
Дарницькому районі м. Києва.

Зважаючи на наявність Декларації,
судова колегія не знайшла підстав для
скасування рішення місцевого
господарського суду , адже вказані
у позові підстави знесення
самочинно зведених відповідачем
будівель самостійно спростовані
позивачем , шляхом прийняття цих
будівель в експлуатацію .

Судова колегія також враховує, що
згідно з Витягом №34164070 про державну
реєстрацію прав 17.05.2012р. за Товариством
з обмеженою відповідальністю
«Видавничий дім «Слай-Універсал» було
зареєстровано право власності на
нерухоме майно - будівлю кафе (літ. Б)
площею 726,7 кв.м; вбиральня (літ. В) площею
3,1 кв.м., що знаходяться за адресою: м.
Київ, вул. Ревуцького, 4.

Судове рішення про визнання права
власності на об'єкти нерухомого майна у
розумінні положень ст.19 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» є
правовстановлюючим документом і
підставою для проведення державної
реєстрації прав власності на об'єкти
нерухомого майна відповідно до п.10
додатку 2 Тимчасового положення про
порядок державної реєстрації права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно, затвердженого наказом
№7/5 від 07.02.2002р. Міністерства юстиції
України.

З огляду на сукупність цих обставин
колегія суддів не вбачає підстав для
задоволення апеляційної скарги, адже
з введенням за судовим рішенням у
цивільний оборот зведених
відповідачем об'єктів самочинного
будівництва такі об'єкти можуть бути
знесені лише за позовом власника
земельної ділянки, на якій такі об'єкти
зведені, а не Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві на рішення
Господарського суду міста Києва від
27.06.2014р. у справі №910/25514/13 залишити без
задоволення, а рішення Господарського
суду міста Києва від 27.06.2014р. у справі
№910/25514/13 - без змін.

2.Матеріали справи №910/25514/13 повернути
до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом 20 днів.

Головуючий суддя
Л.В. Кропивна

Судді
М.А. Руденко

Л.Г. Смірнова