КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2014 р. Справа№ 910/11410/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Дикунської С.Я.

Коршун Н.М.

при секретарі Шмиговській А.М.

за участю представників:

від прокурора - Левицька Н.В. (посв. №002805
від 05.09.2012 р.)

від Державної екологічної інспекції -
Ружницька І.С. (довіреність №556-07/01 від
23.01.2014 р.)

від ПАТ «Укртрансгаз» - Козак І.З.
(довіреність №165 від 17.01.2014 р.)

розглянувши матеріали апеляційної
скарги Публічного акціонерного
товариства «Укртрансгаз» в особі філії
«Науково-виробничий центр технічної
діагностики «Техдіагаз»

на рішення господарського суду міста
Києва від 16.09.2014 р.

у справі №910/11410/14 (суддя Борисенко І.І.)

за позовом Прокурора
Солом'янського району міста Києва в
інтересах держави в особі Державної
екологічної інспекції міста Києва

до Публічного акціонерного товариства
«Укртрансгаз» в особі філії
«Науково-виробничий центр технічної
діагностики «Техдіагаз»

про стягнення збитків

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Солом'янського району міста
Києва в інтересах держави в особі
Державної екологічної інспекції міста
Києва звернувся до господарського суду
міста Києва з позовною заявою до
Публічного акціонерного товариства
«Укртрансгаз» в особі філії
«Науково-виробничий центр технічної
діагностики «Техдіагаз» про стягнення
144796,53 грн. збитків, заподіяних державі в
результаті наднормативних викидів
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 16.09.2014 р. позов задоволено
повністю. Стягнуто з відповідача 144796,53
грн. збитків, заподіяних державі в
результаті наднормативних викидів
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря та 2895,93 грн. витрат по сплаті
судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідач звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати вказане рішення та прийняти
нове, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що
рішення суду першої інстанції прийнято
з порушенням норм процесуального
права, неправильним застосуванням норм
матеріального права, при неповному
дослідженні доказів та встановленні
обставин, що мають значення для справи.

Прокурор у судовому засіданні проти
доводів апеляційної скарги
заперечував, просив відмовити в її
задоволенні, рішення залишити без змін.

Представник Державної екологічної
інспекції міста Києва у судовому
засіданні проти доводів апеляційної
скарги заперечував, просив відмовити в
її задоволенні, рішення залишити без
змін.

Представник Публічного акціонерного
товариства «Укртрансгаз» в особі філії
«Науково-виробничий центр технічної
діагностики «Техдіагаз» в судовому
засіданні повністю підтримав доводи,
викладені в апеляційній скарзі, просив
скаргу задовольнити, рішення
скасувати, в позові відмовити.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
заслухавши пояснення прокурора та
представників сторін, дослідивши
докази, проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
апеляційний господарський суд вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Прокуратурою Солом'янського району
міста Києва проведено перевірку
дотримання вимог природоохоронного
законодавства у діяльності ПАТ
«Укртрансгаз».

В ході перевірки встановлено, що
Державною екологічною інспекцією у м.
Києві в період з 21.10.2013 р. по 08.11.2013 р.
було здійснено планову перевірку
дотримання вимог природоохоронного
законодавства ПАТ «Укртрансгаз», про
що складено акт №05/1718а.

За результатами перевірки було
встановлено, що філія
«Науково-виробничий центр технічної
діагностики «Техдіагаз» ПАТ
«Укртрансгаз», що розташована за
адресою: м. Київ, вул. Волинська, 56
здійснювало викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря
стаціонарними джерелами, а саме
газовим котлом Viessmann Vitoplex-200 SX2, без
дозволу спеціально уповноваженого
органу виконавчої влади, що є
порушенням ст. 11 Закону України «Про
охорону атмосферного повітря», за що
відповідальну особу Білоусова О.С. було
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 78 КУпАП.

Начальником відділу шкідливих викидів,
екології та промислової санітарії
філії Науково-виробничого центру
технічної діагностики «Техдіагаз» ПАТ
«Укртрансгаз» Білоусовим О.С. було
сплачено штраф у розмірі 136,00 грн.

Крім того встановлено, що
державним, інспектором з охорони
навколишнього природного середовища м.
Києва Шечковим І.М. відповідно до ст.
20-2 Закону України «Про охорону
навколишнього природного середовища»,
ст. 7 Закону України «Про основні засади
державного нагляду у сфері
господарської діяльності», з метою
усунення порушень, виявлених в ході
перевірки та зафіксованих у
вищевказаному акті, було внесено
припис ПАТ «Укртрансгаз» за № 05/948 від
08.11.2013 р.

При цьому Державною екологічною
інспекцією в м. Києві здійснено
розрахунок відшкодування шкоди,
завданої державі в результаті
наднормативних викидів забруднюючих
речовин в атмосферне повітря
стаціонарними джерелами на ПАТ
«Укртрансгаз» філії
Науково-виробничий центр технічної
діагностики «Техдіагаз» за період з
28.10.2010 р. по 28.10.2013 р. на підставі звіту
інвентаризації викидів забруднюючих
речовин та довідки філії
Науково-виробничого центру технічної
діагностики «Техдіагаз» ПАТ
«Укртрансгаз» щодо кількості годин
роботи джерел викидів без дозволу на те
органів державної влади від 29.10.2013 р.
№1492/60-02 згідно якого сума збитків
складає 144786,05 грн.

Такий розрахунок збитків був
здійснений на підставі звіту
інвентаризації викидів забруднюючих
речовин джерелами та довідки №1492/60-02
від 29.10.2013 р., яку на момент перевірки
надала ПАТ «Укртрансгаз» філія
«Науково-виробничий центр технічної
діагностики «Техдіагаз» щодо
кількості годин роботи джерел викидів
без спеціального на це дозволу
підготовленого, підписаного та
затвердженого уповноваженими особами.

З матеріалів справи вбачається, що
розмір збитків розраховувався за
формулою 12 (3 = Мі х 1ДП х Аі х Кт х Кзі)
«Методики розрахунку розмірів
відшкодування збитків, які заподіяні
державі в результаті наднормативних
викидів забруднюючих речовин в
атмосферне повітря» далі (методика),
затвердженої Міністерством охорони
навколишнього природного середовища
України від 10.12.2008 р. №639 та
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 21.01.2009 р. №48/16064.

Розрахунок маси наднормативного
викиду забруднюючої речовини в
атмосферне повітря від джерела викиду
забруднюючих речовин визначений у
відповідній документації, а саме в
звіті інвентаризації викидів,
здійснювався за формулою 2 методики (Мі
= 3,6 х 10-3 х qmі -qmнорм х Т), згідно методики
пункту 3.6. розрахунок маси
наднормативного викиду забруднюючої
речовини в атмосферне повітря від
джерела викиду, який здійснюється без
дозволу на викиди забруднюючих речовин
в атмосферне повітря стаціонарними
джерелами, здійснюється за параметрами
джерела викиду (джерела утворення),
зафіксованими у відповідній
документації суб'єкта господарювання
(матеріали інвентаризації
стаціонарних джерел викидів,
технологічні регламенти виробництва,
режимні карти роботи
паливовикористовувального обладнання,
питомі викиди (показники емісії), дані
державних статистичних спостережень з
охорони атмосферного повітря за формою
N 2-ТП (повітря), або згідно з методиками
для розрахунків маси викидів
забруднюючих речовин за час роботи
джерела без дозволу на викиди.

Зазначеною Методикою не передбачено
визначення середньої величини
(потенційного) викиду.

Виходячи з вищевикладеного, розрахунок
був здійснений відповідно до пункту 3.6.
«Методики розрахунку розмірів
відшкодування збитків, які заподіяні
державі в результаті наднормативних
викидів забруднюючих речовин в
атмосферне повітря» затвердженої
Міністерством охорони навколишнього
природного середовища України від
10.12.2008 р. №639 та зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 21.01.2009 р.
№48/16064.

Судом встановлено, що з метою стягнення
вищевказаних збитків та досудового
врегулювання спору, позивачем на
адресу відповідача було направлено
претензію №6 від 20.01.2014 р. щодо
необхідності сплати вказаних збитків.

Однак, станом на час розгляду справи
сума збитків не сплачена.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про
охорону навколишнього природного
середовища», використання природних
ресурсів в Україні здійснюється в
порядку загального і спеціального
використання природних ресурсів.

В порядку спеціального використання
природних ресурсів громадянам,
підприємствам, установам і
організаціям надаються у володіння,
користування або оренду природні
ресурси на підставі спеціальних
дозволів, зареєстрованих у
встановленому порядку, за плату для
здійснення виробничої та іншої
діяльності, а у випадках, передбачених
законодавством України, - на пільгових
умовах.

За умовами ст. 10 Закону України «Про
охорону атмосферного повітря»,
підприємства, установи, організації та
громадяни - суб'єкти підприємницької
діяльності, що здійснюють викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря та діяльність яких пов'язана з
впливом фізичних та біологічних
факторів на його стан, зобов'язані,
зокрема, здійснювати
організаційно-господарські, технічні
та інші заходи щодо забезпечення
виконання вимог, передбачених
стандартами та нормативами
екологічної безпеки у галузі охорони
атмосферного повітря, дозволами на
викиди забруднюючих речовин, вживати
заходи щодо зменшення обсягів викидів
забруднюючих речовин і зменшення
впливу фізичних факторів;
забезпечувати безперебійну ефективну
роботу і підтримання у справному
стані споруд, устаткування та
апаратури для очищення викидів і
зменшення рівнів впливу фізичних та
біологічних факторів.

Нормами ч. 6 ст. 11 Закону України «Про
охорону атмосферного повітря»
встановлено, що викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря
стаціонарними джерелами можуть
здійснюватися на підставі дозволу,
виданого суб'єкту господарювання,
об'єкт якого належить до першої групи,
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
охорони навколишнього природного
середовища, за погодженням з
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
санітарного та епідемічного
благополуччя населення. При цьому, до
першої групи належать об'єкти, які
взяті на державний облік і мають
виробництва або технологічне
устаткування, на яких повинні
впроваджуватися екологічно безпечні
технології та методи керування.

Так, п.п. 2,3,4 Порядку проведення та
оплати робіт, пов'язаних з видачею
дозволів на викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря
стаціонарними джерелами, обліку
підприємств, установ, організацій та
громадян - підприємців, які отримали
такі дозволи, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України №302 від
13.03.2002 р. передбачена видача дозволу на
викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря стаціонарними
джерелами за заявою підприємства,
установи, організації з доданням
встановленого пакету документів за
погодженням з центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері охорони навколишнього
природного середовища та центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері санітарного
та епідемічного благополуччя
населення.

У дозволі на викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря
стаціонарними джерелами
встановлюються обсяги викидів
забруднюючих речовин.

Отже, як вбачається з аналізу
вищевикладених норм, здійснення
викидів забруднюючих речовин в
атмосферне повітря ПАТ «Укртрансгаз»
має здійснюватись виключно на підставі
дозволу.

Проте, як вбачається з матеріалів
перевірки, відповідач здійснював
викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря без відповідного на
те дозволу.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про
охорону атмосферного повітря» шкода,
завдана порушенням законодавства про
охорону атмосферного повітря, підлягає
відшкодуванню у порядку та розмірах,
встановлених законом.

Загальні підстави відповідальності за
завдану майнову шкоду визначено ст. 1166
ЦК України, відповідно до якої майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Тобто, за змістом даної правової норми,
підставою для виникнення
цивільно-правової відповідальності є
наявність шкоди, протиправна поведінка
(дія чи бездіяльність) заподіювача
шкоди, причинний зв'язок між ними та
наявність вини особи, яка заподіяла
шкоду.

Факт здійснення відповідачем викидів
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря, без дозволу підтверджується
актом перевірки дотримання вимог
природоохоронного законодавства в
галузі охорони атмосферного повітря
від 21.10.2013 р. - 08.11.2013 р.

Порядок визначення розмірів
відшкодування збитків, заподіяних
державі в результаті наднормативних
викидів забруднюючих речовин в
атмосферне повітря стаціонарними
джерелами суб'єктів господарювання
(юридичних і фізичних осіб) визначений
у Методиці розрахунку розмірів
відшкодування збитків, які заподіяні
державі в результаті наднормативних
викидів забруднюючих речовин в
атмосферне повітря, затвердженої
наказом Міністерства охорони
навколишнього природного середовища
України № 639 від 10.12.2008 р., в редакції
чинній на час виникнення спірних
правовідносин (надалі - Методика).

При цьому, п. п. 2.1.2, 2.7.1 Методики
встановлено, що наднормативними
викидами вважаються зокрема, викиди
забруднюючих речовин, на які відсутній
дозвіл на викиди забруднюючих речовин
в атмосферне повітря стаціонарними
джерелами, включаючи окремі
забруднюючі речовини, викиди яких
підлягають регулюванню відповідно до
законодавства і розрахункові методи
визначення наднормативних викидів
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря та об'ємної витрати
газопилового потоку застосовуються,
зокрема, у випадках викиду
забруднюючих речовин від джерел
викидів, які здійснюються без дозволу
на викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря стаціонарними
джерелами суб'єктів господарювання.

При цьому, за викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря без
дозволу, порядок розрахунку маси
наднормативного викиду забруднюючої
речовини в атмосферне повітря від
джерела викиду визначається
положеннями п.3.6 Методики, який не
містить вимоги чи обмеження щодо
періоду часу, за який має здійснюватись
нарахування шкоди, тому положення п.3.11
Методики до спірних правовідносин не
застосовуються.

Разом з тим, положення п.3.6. Методики №639
визначають, що розрахунок маси
наднормативного викиду забруднюючої
речовини в атмосферне повітря від
джерела викиду здійснюється за
параметрами джерела викиду,
зафіксованими у відповідній
документації суб'єкта господарювання,
що з урахуванням приписів статті 69
Закону України «Про охорону
навколишнього природного середовища»,
у редакції, що діяла на час спірних
правовідносин, щодо повного
відшкодування шкоди, означає, що як і ті
викиди забруднюючої речовини в
атмосферне повітря, що були здійснені
до початку перевірки, так і ті, що
здійснені після її початку і до моменту
усунення порушення, при здійсненні
розрахунку на підставі відповідної
документації суб'єкта господарювання,
є тими негативними наслідками, а відтак
і шкодою, що підлягає відшкодуванню за
встановлених судом обставин справи.

Положення ж п.3.11 Методики №639 щодо
визначення часу роботи джерела в
режимі наднормативного викиду з
моменту виявлення порушення, як про це
вказує відповідач, можуть
застосовуватись при застосуванні
інструментально-лабораторних методів
контролю, які передбачають врахування
результатів вимірювань масової
концентрації забруднюючих речовин з
урахуванням певного проміжку часу (п.2.5
та 2.6 цієї Методики), тоді як
розрахункові методи таких вимог не
містять (п.2.7). До того ж, у разі фіксації
порушення з моменту виявлення при
застосуванні розрахункових методів
унеможливлюється використання
відповідної документації суб'єкта
господарювання через її відсутність,
оскільки згідно з Положенням про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку (затверджене
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 р. №88), первинні документи
повинні бути складені у момент
проведення кожної господарської
операції, якою є факти підприємницької
та іншої діяльності, що впливають на
стан майна, капіталу, зобов'язань і
фінансових результатів, або, якщо це
неможливо, безпосередньо після її
завершення (п.п. 2.2, 2.1).

Відтак, застосування положень п.3.11
Методики №639 при використанні
розрахункових методів унеможливило б
фіксацію порушення.

Аналогічна правова позиція міститься у
постанові Вищого господарського суду
України № 15/5026/1163/2012 від 04.03.2013р.

Виходячи з вищевикладеного, є всі
підстави для стягнення з ПАТ
«Укртрансгаз» збитків, завданих
навколишньому природному середовищу.

Відповідачем не було надано належних
та допустимих доказів на спростування
обставин, покладених в основу позовних
вимог.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком місцевого
господарського суду про те, що позовні
вимоги про стягнення 144796,53 грн. збитків,
заподіяних державі в результаті
наднормативних викидів забруднюючих
речовин в атмосферне повітря є
обґрунтованими, документально
доведеними та такими, що підлягають
задоволенню.

Щодо доводів відповідача про те, що
розрахунок суми збитків було здійснено
інспекцією на підставі звіту про
інвентаризацію, який не має
реєстраційної відмітки в органах
Мінекобезпеки, то вказані твердження є
безпідставними.

Адже факт реєстрації відмітки в
органах Мінекобезпеки ніяким чином не
пов'язаний з моментом легітимізації
вказаного звіту.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідачем, в порушення зазначеної
норми, належним чином апеляційну
скаргу не обґрунтовано, доказів та
підстав для скасування рішення суду
першої інстанції не наведено.

З огляду на викладене, посилання
скаржника на неповне дослідження
доказів та порушення норм
матеріального і процесуального права,
що мають значення для справи, не
знайшли свого підтвердження в судовому
засіданні. Крім того, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновку місцевого господарського
суду та не підтверджуються наявними
матеріалами справи.

Проте, колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції в
частині перерахування суми збитків
заподіяних державі в результаті
наднормативних викидів забруднюючих
речовин в атмосферне повітря на
користь державного бюджету на
розрахунковий рахунок в банку
Управління Державного казначейства
України в місті Києві, з огляду на
наступне.

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 29 Бюджетного
кодексу України, 30% грошових стягнень
від загальної суми збитків 144796,53 грн. -
становить 43438,95 грн. підлягають
стягненню з відповідача до
спеціального фонду Державного бюджету
України.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 69 Бюджетного кодексу
України 70% грошових коштів - 144796,53 грн.,
що становить - 101357,58 грн., підлягають
стягненню з відповідача до
спеціального фонду місцевого бюджету
міста Києва.

Тому колегія суддів вважає, що рішення
господарського суду міста Києва від
16.09.2014 р. у даній справі підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 4 ч. 1 ст. 103, п. 1
ч. 1 ст. 104, ст. 105 ГПК України, Київський
апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Укртрансгаз»
в особі філії «Науково-виробничий
центр технічної діагностики
«Техдіагаз» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста
Києва від 16.09.2014 р. у справі №910/11410/14
змінити, виклавши резолютивну частину
в наступній редакції.

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Укртрансгаз» (01021, м. Київ,
вул. Кловський узвіз, 9/1; Код: 30019801) до
спеціального фонду Державного бюджету
України 43438 (сорок три тисячі чотириста
тридцять вісім) грн. 95 коп. збитків,
заподіяних державі в результаті
наднормативних викидів забруднюючих
речовин в атмосферне повітря.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Укртрансгаз» (01021, м. Київ,
вул. Кловський узвіз, 9/1; Код: 30019801) до
спеціального фонду місцевого бюджету
міста Києва 101357 (сто одну тисячу триста
п'ятдесят сім) грн. 58 коп. збитків,
заподіяних державі в результаті
наднормативних викидів забруднюючих
речовин в атмосферне повітря.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Укртрансгаз» (01021, м. Київ,
вул. Кловський узвіз, 9/1; Код: 30019801) в
дохід Державного бюджету України
судовий збір в розмірі 2895 (дві тисячі
вісімсот дев'яносто п'ять) грн. 93 коп. за
подання позовної заяви.

Накази на виконання даної постанови
доручити господарському суду міста
Києва.

Справу №910/11410/14 повернути до
господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
судовим рішенням апеляційного
господарського суду законної сили.

Головуючий суддя
С.О. Алданова

Судді
С.Я. Дикунська

Н.М. Коршун