м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/15328/14 05.11.14

За позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю
"ЄвроАсистанс"доПублічного
акціонерного товариства "Українська
страхова компанія
"ГАРАНТ-АВТО"простягнення 146 332,62
грн.Головуючий суддя Підченко Ю.О.

Судді: Грєхова О.А.

Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача:Мартинюк С.М. -
юрисконсульт;від відповідача: вільний
слухач:ОСОБА_3- представник за
довіреністю; ОСОБА_4 - паспорт НОМЕР_1

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ЄвроАсистанс"
(надалі - ТОВ "ЄвроАсистанс") звернулось
до господарського суду міста Києва з
позовом до Публічного акціонерного
товариства "Українська страхова
компанія "ГАРАНТ-АВТО" (надалі - ПАТ
"УСК"ГАРАНТ-АВТО") про стягнення 146 332,62
грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивач на виконання умов Договору
доручення №48/14/2929 від 01.02.2014 р. надав
відповідачу послуги з виконання
частини його страхової діяльності,
пов'язаної з організацією надання
послуг
страхувальникам/перестрахувальникам,
застрахованим особам, потерпілим тощо,
у разі настання страхового випадку та
послуги з експлуатації номеру 9192, а
останній натомість свого грошового
зобов'язання з оплати наданих послуг
належним чином не виконав, у зв'язку із
чим за відповідачем виникла
заборгованість за надані послуги з
виконання частини його страхової
діяльності у розмірі 115 695,00 грн. та за
послуги з експлуатації номера 9192 у
розмірі 20 947,06 грн. Крім того, позивачем
у зв'язку із неналежним виконанням
взятих на себе грошових зобов'язань по
оплаті послуг з виконання позивачем
частини страхової діяльності
відповідача, заявлено вимогу про
стягнення з останнього пені у розмірі 3
670,49 грн., 3% річних у розмірі 625,33 грн. та
інфляційних витрат у розмірі 4 605,79 грн.
та з оплати послуг з експлуатації
номера 9192 - пені у розмірі 358,65 грн., 3%
річних у розмірі 56,63 грн., інфляційних
витрат у розмірі 373,67 грн.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 25.07.2014 р. порушено провадження
у справі, розгляд справи призначено на
20.08.2014 р.

20.08.2014 р. представником позивача на
виконання вимог ухвали суду від 25.07.2014
р. через загальний відділ суду було
подано документ для долучення їх до
матеріалів справи.

В судовому засіданні 20.08.2014 р. за згодою
сторін було оголошено перерву до 24.09.2014
р.

15.09.2014 р. представником позивача через
загальний відділ суду було подано
клопотання про витребування у
Публічного акціонерного товариства
"Укртелеком" Київської міської філії
інформацію про вхідні дзвінки за
березень - травень 2014 р. на належні ТОВ
"ЄвроАсистанс" за договором №К.U-4419 від
21.05.2007 р. номери телефонів:0-800-500-45-60 та
044-456-00-00, а саме інформацію про
кількість вхідних дзвінків їх час, дату
та номер абонента.

24.09.2014 р. представником позивача через
загальний відділ суду було подано
клопотання про витребування у ПАТ "УСК
"Гарант-Авто" додаткових документів,
щодо укладення ПАТ "УСК "Гарант-Авто"
договорів страхування реквізити яких
зазначені у наданих ТОВ "ЄвроАсистанс"
Додатка до звітів повіреного та
журнали реєстрації вхідної
кореспонденції. Крім того,
представником позивача було подано
клопотання в якому повідомляє суд, що у
назві додатків до звітів ТОВ
"ЄвроАсистанс" (повіреного), що були
надані суду 20.08.2014 р., при їх складенні
було допущено помилку в назві, а саме в
номері звіту та просить суд залучити
додаткові документи до матеріалів
справи.

В судовому засіданні 24.09.2014 р.
представником позивача було подано
клопотання про продовження строку
вирішення спору на 15 днів.

У судовому засіданні 24.09.2014 р. за згодою
сторін було оголошено перерву до 08.10.2014
р.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 24.09.2014 р. судом задоволено
клопотання позивача про продовження
строку розгляду справи на 15 днів.

07.10.2014 р. представником позивача через
загальний відділ суду було подано
додаткові пояснення до позовної заяви.

08.10.2014 р. представником позивача через
загальний відділ суду було подано
додаткові пояснення до клопотання
позивача про витребування документів
згідно змісту якого просить додатково
витребувати у відповідача інформацію
про те, чи надходили відповідачу
телефонні та/або письмові повідомлення
про події, що зазначені у Додатках до
звіту повіреного, що були надані суду,
та чи було по таким повідомленням про
подію заведено відповідну страхову
справу.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 08.10.2014 р. судом вирішено
здійснювати колегіальний розгляд
справи у складі трьох суддів, у зв'язку
із чим відкладено розгляд справи на
05.11.2014 р.

Розпорядженням заступника голови
господарського суду міста Києва від
08.10.2014 р. визначений склад колегії
суддів у справі №910/15328/14: головуючий
суддя Підченко Ю.О., суддя Грєхова О.А.,
суддя Сташків Р.Б.

03.11.2014 р. через загальний відділ суду
представником позивача було подано
клопотання про долучення додаткових
документів до матеріалів справи та
уточнену позовну заяву згідно змісту
якої конкретизував обставини, що стали
підставою для звернення до суду.

В судове засідання 05.11.2014 р. представник
позивача з'явився, позовні вимоги
підтримує та просить задовольнити їх в
повному обсязі.

Представник відповідача 05.11.2014 р. в
судове засідання з'явився, усно
повідомив суд, про те, що погодитися або
спростувати доводи позивача, які
визначені в позові позбавлений
можливості, у зв'язку з реорганізацією
його підприємства. Втім, підтверджує
існування заборгованості за цим
Договором.

Розглянувши в судовому засіданні 05.11.2014
р. клопотання позивача про
витребування доказів, суд дійшов
висновку про відмову в їх задоволенні з
огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Господарського
процесуального кодексу України
сторона або прокурор у разі
неможливості самостійно надати докази
вправі подати клопотання про
витребування господарським судом
доказів.

Частиною 2 ст. 38 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що у клопотанні повинно бути
зазначено: 1) який доказ витребовується;
2) обставини, що перешкоджають його
наданню; 3) підстави, з яких випливає, що
цей доказ має підприємство чи
організація; 4) обставини, які може
підтвердити цей доказ.

Суд визнав подані позивачем клопотання
щодо витребування доказів
необґрунтованими, оформленим з
порушенням вимог ст. 38 Господарського
процесуального кодексу України та
такими, що не підлягають задоволенню,
оскільки, позивач не довів
необхідності вказаних документів, як
доказів у даній справі та не підтвердив
неможливість самостійно їх отримати.

Крім того, матеріали справи містять
достатню кількість доказів, для її
розгляду по суті.

В судовому засіданні 05.11.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

В судових засіданнях складались
протоколи згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників позивача та відповідача,
всебічно і повно з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, господарський
суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.02.2014 р. між ПАТ "УСК "ГАРАНТ-АВТО"
(довіритель) та ТОВ "ЄвроАсистанс"
(повірений) було укладено Договір
доручення №48/14/2929 (надалі - "Договір").

Відповідно до п. 1.1 Договору довіритель
доручає, а повірений в порядку та
умовах визначених цим Договором, за
винагороду зобов'язується від імені та
за рахунок довірителя виконувати
частину його страхової діяльності,
пов'язаної з організацією надання
послуг
страхувальникам/перестрахувальникам,
застрахованим особам, потерпілим тощо
(надалі - послуги), у разі настання
страхового випадку, зокрема:

- забезпечення організації послуг із
прийому та фіксації повідомлень про
настання події, що містить ознаки
страхової;

- забезпечення організації послуг
передбачених договором автотехнічного
асистансу, а саме: надання технічної
допомоги, евакуація транспортного
засобу, надання автомобіля з водієм,
проживання в готелі застрахованої
особи і пасажирів забезпеченого
транспортного засобу.

За цим Договором, повірений забезпечує
цілодобове (24 години на добу 365/366
календарних днів на рік) надання послуг
клієнтам довірителя на території
України (п. 1.3 Договору).

Згідно із п. 2.1, 2.1.1 Договору повірений
зобов'язаний належним чином виконувати
умови цього Договору, вчинити дії
відповідно до Інструкції (Додаток №1 до
Договору) та змісту даного йому
доручення.

Відповідно до п. 2.2, 2.2.4, 2.2.5 Договору
довіритель зобов'язаний прийняти
надані послуги та підписати Акти
виконаних робіт. Оплатити надані
послуги на підставі підписаних обома
сторонами актів виконаних робіт.

Пунктом 2.3.3 Договору визначено, що
повірений має право на винагороду за
виконання доручення за цим договором
та відшкодування витрат, пов'язаних із
його виконанням в порядку,
передбаченому даним договором.

За виконання частини страхової
діяльності довірителя, відповідно до
цього договору, довіритель сплачує
повіреному у порядку передбаченому цим
договором винагороду, у розмірі
узгодженому сторонами та
відображеному в додатку №2 ДО ДАНОГО
ДОГОВОРУ. Винагорода не є об'єктом
оподаткування податком на додану
вартість відповідно до п. 196.1.3 ст. 196
Податкового кодексу України (п. 3.1
Договору).

Пунктом 3.2 Договору сторони
передбачили, що оплата за надані
послуги здійснюється довірителем
протягом 5 (п'яти) банківських днів з
моменту отримання та узгодження всіх
документів, які підтверджують вартість
наданих послуг (рахунок та акт
виконаних робіт), за умови відсутності
зауважень до наданих документів та
відомостей, що містяться у рахунках.

Якщо протягом 3 (трьох) банківських днів
з моменту отримання рахунку не був
спростований довірителем, він
вважається акцептованим і підлягає
сплаті в термін, передбачений п. 3.2
цього Договору (п. 3.4 Договору).

Всі розрахунки проводяться в
національній валюті України (п. 3.7
Договору).

Відповідно до п. 4.1 Договору у разі
порушення зобов'язань, що випливають із
цього договору, сторона несе
відповідальність, визначену цим
договором і чинним законодавством
України.

Згідно із п. 4.2 Договору порушення цього
договору є не виконання або неналежне
виконання умов цього договору.

Усі спори, що виникають з цього
договору або пов'язані з ним,
вирішуються шляхом переговорів між
сторонами (п. 6.1 Договору).

При неможливості вирішення спору
шляхом переговорів, він вирішується в
судовому порядку відповідно до
законодавства України (п. 6.2 Договору).

Пунктом 7.1 Договору визначено, що цей
договір вважається укладеним з моменту
його підписання сторонами та його
скріплення печатками сторін.

Строк цього договору починається з
моменту, визначеного у п. 7.1 цього
договору та закінчується "31" грудня 2014
року. Цей договір продовжується
автоматично на тих умовах, на той самий
строк, якщо жодна із сторін письмово не
повідомляє іншу сторону за 1 (один)
місяць до розірвання договору (п. 7.2
Договору).

Додатком №1 до Договору сторони
погодили Інструкцію довірителя по
наданню послуг повіреним, якою
визначено порядок реєстрації та обліку
інформації про події.

Додатком №2 до Договору сторони
визначили вартість послуги, а саме:
вартість організації послуг із прийому
та фіксації повідомлень про настання
події, що містить ознаки страхової
становить 45,00 грн. за одну фіксацію, а
вартість організації послуг
передбачених договором автотехнічного
асистансу, а саме: надання технічної
допомоги, евакуація транспортного
засобу, надання автомобіля з водієм,
проживання у готелі застрахованої
особи і пасажирів забезпеченого
транспортного засобу становить 150,00
грн. за одну фіксацію.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ
"ЄвроАсистанс" на виконання умов
Договору за період з лютого по травень
2014 р. та з лютого по березень 2014 р.
надало ПАТ "УСК"ГАРАНТ-АВТО" послуги з
виконання частини його страхової
діяльності, пов'язаної з організацією
надання послуг
страхувальникам/перестрахувальникам,
застрахованим особам, потерпілим тощо,
у разі настання страхового випадку на
загальну суму 115 695,00 грн. та послуги з
експлуатації номера 9192 на загальну
суму 20 947,06 грн., що підтверджується
звітами повіреного про виконані роботи
за Договором, актами
приймання-передачі виконаних робіт,
реєстрами компенсації оплати послуг
експлуатації номеру та
рахунками-фактурами.

Листами вх. №7а-2040 від 14.04.2014 р., вих. №2205
від 16.04.2014 р., №2207 від 24.04.2014 р., №2208 від
05.05.2014 р. та №2262/2929 від 25.09.2014 р.
підтверджується факт надіслання
позивачем на адресу відповідача
рахунків-фактур та актів виконаних
робіт за спірний період, а також факт
отримання відповідачем вказаних
документів.

Позивач у своїй позовній заяві вказує,
що відповідачем зобов'язання з оплати
наданих послуг виконано не було у
зв'язку із чим позивачем 06.05.2014 р. на
адресу відповідача було надіслано
претензію №2210 від 06.05.2014 р., в якій ТОВ
"ЄвроАсистанс" просило ПАТ
"УСК"ГАРАНТ-АВТО" погасити існуючу
заборгованість. Вказана претензія була
отримана відповідачем, про що свідчить
відмітка позивача за №7а-2479 від 06.05.2014
р., яка залишена останнім без відповіді
та без виконання.

Спір у справі виник у зв'язку із
неналежним, на думку позивача,
виконанням відповідачем грошового
зобов'язання по оплаті наданих послуг.

Договір №48/14/2929 від 01.02.2014 р. є договором
доручення, а відтак між сторонами
виникли правовідносини, які підпадають
під правове регулювання Глави 68
Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для
виникнення у його сторін господарських
зобов'язань, а саме
майново-господарських зобов'язань
згідно ст. ст.173, 174, 175 Господарського
кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509, 1000, 1004
Цивільного кодексу України, і згідно
ст. 629 Цивільного кодексу України є
обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу
України визначено, що господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

За приписами ч. 1 ст. 1000 Цивільного
кодексу України за договором доручення
одна сторона (повірений) зобов'язується
вчинити від імені та за рахунок другої
сторони (довірителя) певні юридичні
дії. Правочин, вчинений повіреним,
створює, змінює, припиняє цивільні
права та обов'язки довірителя.

Частинами 1 та 2 статті 1002 Цивільного
кодексу України передбачено, що
повірений має право на плату за
виконання свого обов'язку за договором
доручення, якщо інше не встановлено
договором або законом. Якщо в договорі
доручення не визначено розміру плати
повіреному або порядок її виплати, вона
виплачується після виконання
доручення відповідно до звичайних цін
на такі послуги.

На виконання пункту 3.2 Договору, ТОВ
"ЄвроАсистанс" передало ПАТ
"УСК"ГАРАНТ-АВТО" рахунки та акти
приймання передачі виконаних робіт, а
саме: рахунок - фактуру №СФ-0000215 від
28.02.2014 р., акт приймання - передачі
виконаних робіт за Договором від 31.03.2014
р., рахунок - фактуру №СФ-0000326 від 31.03.2014
р., акт приймання - передачі виконаних
робіт за Договором від 30.04.2014 р., рахунок
- фактуру №СФ-0000422 від 30.04.2014 р., акт
приймання - передачі виконаних робіт за
Договором від 30.04.2014 р., рахунок -
фактуру №СФ-0000499 від 31.05.2014 р., акт
приймання - передачі виконаних робіт за
Договором від 31.05.2014 р.

Крім того, позивачем на адресу
відповідача було направлено реєстри
компенсації оплати послуг
експлуатації номеру 9192 (надалі - реєстр)
та рахунки - фактури, а саме, реєстр №1
за лютий 2014 р. та рахунок - фактуру
№СФ-0000256 від 13.03.2014 р. на суму 9 833,40 грн.;
реєстр №2 за березень 2014 р. та рахунок -
фактуру №СФ-0000412 від 24.04.2014 р. на суму 11
113,66 грн.

Згідно частини 1 статті 1004 Цивільного
кодексу України повірений зобов'язаний
вчиняти дії відповідно до змісту
даного йому доручення. Повірений може
відступити від змісту доручення, якщо
цього вимагають інтереси довірителя і
повірений не міг попередньо запитати
довірителя або не одержав у розумний
строк відповіді на свій запит. У цьому
разі повірений повинен повідомити
довірителя про допущені відступи від
змісту доручення як тільки це стане
можливим.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

У відповідності до п. 3.2 Договору,
сторони передбачили , що оплата за
надані послуги здійснюється
Довірителем протягом 5 (п'яти)
банківських днів з моменту отримання
та узгодження всіх документів, які
підтверджують вартість наданих послуг
(рахунок та акт виконаних робіт), за
умови відсутності зауважень до наданих
документів та відомостей, що містяться
у рахунках.

Представник позивача в судовому
засіданні пояснив, що всі необхідні
документи для виконання доручення
повіреним були надані довірителю.
Відповідачем такі твердження позивача
спростовані не були.

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Матеріалами справи підтверджується
наявність у відповідача
заборгованості за надані позивачем
послуги у розмірі 115 695,00 грн. та 20 947,06
грн. з оплати послуг з експлуатації
номера 9192 на підставі Договору
доручення за вказаний вище період.
Відповідачем вказана заборгованість
не спростована, доказів її погашення не
надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно із ст. 612 Цивільного кодексу
України боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу
України визначено, що боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

За таких обставин, позовні вимоги ТОВ
"ЄвроАсистанс" про стягнення з ПАТ
"УСК"ГАРАНТ-АВТО" заборгованості по
оплаті вартості наданих послуг у
розмірі 115 695,00 грн. та заборгованості з
оплати послуг з експлуатації номера 9192
у розмірі 20 947,06 грн. є правомірними та
обґрунтованими, а тому задовольняються
судом у повному обсязі.

Крім того, позивачем у зв'язку із
прострочкою виконання зобов'язання з
оплаті вартості наданих послуг,
заявлено вимогу про стягнення з
відповідача інфляційних витрат у
розмірі 4605,79 грн., 3% річних у розмірі 625,33
грн. та пені у розмірі 3 670,49 грн.

Також, позивачем заявлено вимогу про
стягнення з відповідача інфляційних
витрат у розмірі 373,67 грн., 3% річних у
розмірі 56,63 грн. та пені у розмірі 358,65
грн. за прострочку з оплати вартості
послуг щодо експлуатації номера 9192.

Судом встановлено, що відповідач у
встановлений Договором строк свого
обов'язку по перерахуванню коштів не
виконав, допустивши прострочення
виконання грошового зобов'язання (в т.ч.
у період, який вказано позивачем), тому
дії відповідача є порушенням
договірних зобов'язань (ст. 610
Цивільного кодексу України), і він
вважається таким, що прострочив (ст. 612
Цивільного кодексу України), а
відповідно є підстави для застосування
встановленої законом
відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України
передбачає, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, якими зокрема є сплата
неустойки.

Згідно із положень ст.ст. 546, 549
Цивільного кодексу України виконання
зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою, різновидом якої є пеня.

Відповідно до ч. 1 ст. 548 Цивільного
кодексу України виконання зобов'язання
(основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено
договором або законом.

Відповідно до п. 4.5 Договору у разі
порушення довірителем термінів оплати
послуг повіреного та/або відшкодування
витрат, встановлених цим договором,
довіритель сплачує повіреному пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла
на момент прострочення, від
простроченої суми за кожен день
прострочення.

Враховуючи, що судом встановлено факт
прострочення виконання грошового
зобов'язання, то вимоги позивача про
стягнення пені нарахованої з
урахуванням ст. 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" та в
межах визначених ч. 6 ст. 232
Господарського кодексу України
визнаються судом обґрунтованими та
задовольняються у розмірі 3 670,49 грн. та
у розмірі 358,65 грн. відповідно до
наданих позивачем розрахунків.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Передбачене законом право кредитора
вимагати сплати боргу з урахуванням
індексу інфляції та процентів річних в
порядку ст. 625 ЦК України є способами
захисту його майнового права та
інтересу, суть яких полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат від
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів та отриманні
компенсації (плати) від боржника за
користування утримуваними ним
грошовими коштами, належними до сплати
кредиторові. (Відповідної правової
позиції дотримується Вищий
господарський суд України у постанові
№48/23 від 18.10.2011 р. та Верховний Суд
України у постанові № 3-12г10 від 08.11.2010
р.).

Суд перевірив та погоджується з
наданими позивачем розрахунками
інфляційних витрат у розмірі 373,67 грн.
та 3% річних у розмірі 56,63 грн.
нарахованих за прострочення з оплати
послуг щодо експлуатації номера 9192.

За перерахунком суду розмір 3% річних та
інфляційних витрат за прострочення
виконання грошового зобов'язання з
оплати вартості наданих послуг складає
526,90 грн. та 4 373,29 грн. В іншій частині -
98,43 грн. 3% річних та 232,50 грн. інфляційні
втрати нараховано безпідставно, а тому
в задоволенні позову в цій частині
необхідно відмовити.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про необхідність часткового
задоволення позовних вимог та
стягнення з ПАТ "УСК "ГАРАНТ-АВТО" на
користь ТОВ "ЄвроАсистанс" суми
заборгованості за надані послуги у
розмірі 115 695,00 грн., інфляційних витрат
у розмірі 4 373,29 грн. та 3% річних у
розмірі 526,90 грн., пені у розмірі 3 670,49
грн., а також заборгованості з оплати
послуг щодо експлуатації номера 9192 у
розмірі 20 947,06 грн., інфляційних витрат
у розмірі 373,67 грн., 3% річних у розмірі
56,63 грн. та пені у розмірі 358,65 грн.

В задоволенні позову в частині
стягнення 3% річних у розмірі 98,43 грн. та
інфляційних втрат у розмірі 232,50 грн.
необхідно відмовити.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
сторін пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю
"ЄвроАсистанс" задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Українська страхова
компанія "ГАРАНТ-АВТО" (01042, м. Київ, пров.
Новопечерський, 19/3; ідентифікаційний
код 16467237) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"ЄвроАсистанс" (04073, м. Київ, пр-т.
Московський, 22; ідентифікаційний код
34484756) заборгованість за надані послуги
у розмірі 115 695 (сто п'ятнадцять тисяч
шістсот дев'яносто п'ять) грн. 00 коп.,
інфляційні втрати за надані послуги у
розмірі 4 373 (чотири тисячі триста
сімдесят три) грн. 29 коп., 3% річних за
надані послуги у розмірі 526 (п'ятсот
двадцять шість) грн. 90 коп., пеню за
надані послуги у розмірі 3 670 (три
тисячі шістсот сімдесят) грн. 49 коп.,
заборгованість з оплати послуг щодо
експлуатації номера 9192 у розмірі 20 947
(двадцять тисяч дев'ятсот сорок сім)
грн. 06 коп., інфляційні втрати з оплати
послуг щодо експлуатації номеру 9192 у
розмірі 373 (триста сімдесят три) грн. 67
коп., 3% річних з оплати послуг щодо
експлуатації номеру 9192 у розмірі 56
(п'ятдесят шість) грн. 63 коп., пеню з
оплати послуг щодо експлуатації номеру
9192 у розмірі 358 (триста п'ятдесят вісім)
грн. 65 коп. та судовий збір у розмірі 2 920
(дві тисячі дев'ятсот двадцять) грн. 04
коп. Видати наказ.

3. В іншій частині в задоволенні позову
відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата підписання повного тексту рішення
- 10.11.2014 р.

Головуючий суддя
Ю.О. Підченко

Суддя
О.А. Грєхова

Суддя
Р.Б. Сташків