ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"17" листопада 2014 р.Справа № 916/1855/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю „ЮГ КАРТОН"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю „Одеський тарний
комбінат"

про стягнення 138778,03 грн.

Господарський суд Одеської області у
складі:

Головуючий суддя Демешин О. А.

Суддя Шаратов Ю.А.

Суддя Степанова Л.В.

Представники сторін:

від позивача: Плужник О. О. -
довіреність від 18.04.2014р.

від відповідача: Синкевич Р. І. -
довіреність від 04.11.2013р.

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою
відповідальністю „ЮГ КАРТОН" (далі -
позивач) звернулось до господарського
суду Одеської області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Одеський тарний
комбінат" (далі - відповідач) про
стягнення 138778,03 грн. боргу.

Відповідач позов не визнав, з
підстав викладених у відзиві на позов
від 15.07.2014 року та письмових
поясненнях.

Під час розгляду справи
оголошувалась перерва у судовому
засіданні до 15.07.2014 року о 12:15 та до
15.09.2014 року о 10:45.

15.09.2014 року справа прийнята до
провадження колегією суддів у складі:
головуючий суддя Демешин О. А., суддя
Степанова Л. В., суддя Шаратов Ю. А.

В С Т А Н О В И В :

04.03.2013 року між Позивачем (постачальник)
та Відповідачем (покупець) було
укладено Договір поставки №ГК04/3/13.
Відповідно до Договору, Позивач
зобов'язався виготовлювати та
передавати у власність Відповідача, а
Відповідач зобов'язався приймати та
оплачувати гофрокартонну продукцію
(далі - Товар), на умовах, передбачених
діючим Договором.

Згідно пункту 7.2. Договору, Відповідач
здійснює оплату за поставлений Товар
Позивача протягом 21 (двадцяти одного)
календарного дня з моменту поставки
Товару.

Позивач просить стягнути з ТОВ
„Одеський тарний комбінат" 138778,03 грн.
боргу за поставлений Товар,
посилаючись на несплату відповідачем у
встановлені пунктом 7.2. Договору,
вказаної суми за отриманий товар по
видатковим накладним №2072 від 08.06.2013р.,
№2090 від 09.06.2013р, №2091 від 09.06.13р., №2201 від
15.06.2013р., №2202 від 15.06.2013р.).

Відповідач, заперечуючи проти позову,
стверджує про відсутність
заборгованості перед позивачем,
оскільки вся фактично поставлена
позивачем продукція була повністю
оплачена згідно умов договору.

Заслухавши пояснення сторін та
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що у задоволенні позову слід
відмовити, виходячи з наступного.

Однією із загальних засад цивільного
законодавства України є свобода
договору, відповідно ст. 3 ЦК України.

Згідно п. 1, ч. 2 ст. 11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Ч. 1 ст. 13 ЦК України передбачено, що
цивільні права особа здійснює у межах,
наданих їй договором або актами
цивільного законодавства.

В той же час, ч. 1, 2 ст. 14 ЦК України
встановлено, що цивільні обов'язки
виконуються у межах, встановлених
договором або актом цивільного
законодавства. Особа не може бути
примушена до дій, вчинення яких не є
обов'язковим для неї.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України Договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Як було зазначено вище, 04.03.2013 року між
сторонами справи було укладено Договір
поставки №ГК04/3/13.

Відповідно до п. 2.1. Договору,
Постачальник (Позивач) зобов'язався
виготовити та передати у власність
Покупцю (Відповідачу), а Покупець
зобов'язується прийняти та оплатити
гофрокартонну продукцію (далі - Товар),
в узгоджених Сторонами кількості й
асортименті, на умовах, передбачених
цим Договором. Згідно п.п. 2.2., 3.1., 4.1.
Договору, асортимент, ціна на кожну
одиницю Товару та умови кожної окремої
поставки узгоджуються Сторонами в
специфікаціях, які є невід'ємними
частинами Договору.

Судом встановлено, що відповідно до
умов Договору ТОВ „Одеський тарний
комбінат" отримало від Позивача Товару
на загальну суму 1204243,74 грн. і цей Товар
був оплачений Відповідачем в
безготівковій формі в повному обсязі,
що підтверджується, доданими до
матеріалів справи копіями платіжних
доручень відповідача (т.1. а.с. 84-135 ).

Згідно пункту 2.3. Договору загальна
вартість Договору розраховується як
загальна вартість Товару поставленого
постачальником покупцю.

Тому, при вирішенні спору слід
приймати до уваги всі видаткові
накладні та платіжні доручення за цим
Договором, а не тільки видаткові
накладні №2072 від 08.06.2013р., №2090 від
09.06.2013р, №2091 від 09.06.13р., №2201 від 15.06.2013р.
та №2202 від 15.06.2013р., які на думку
позивача не були оплачені
відповідачем.

Статтею 34 ГПК України встановлено, що
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст.36 ГПК України -
письмовими доказами є документи i
матеріали, які містять дані про
обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в
оригіналі або в належним чином
засвідченій копії. Якщо для вирішення
спору має значення лише частина
документа, подається засвідчений витяг
з нього.

Оригінали документів подаються, коли
обставини справи відповідно до
законодавства мають бути засвідчені
тільки такими документами, а також в
інших випадках на вимогу
господарського суду.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ
„ЮГ КАРТОН" зарахувало, отримані по
Договору від відповідача грошові кошти
в рахунок оплати за поставлений Товар
по видатковим накладним № 2813 від
24.07.2013р. на суму 14204,38грн., № 3092 від
11.08.2013р. на суму 45650грн., № 3122 від 12.08.2013р.
на суму 55377грн. та № 3134 від 13.08.2013р. на
суму 31591,32грн.

Між тим, відповідач заперечує
отримання ним Товару по вищевказаним
видатковим накладним.

До додаткових пояснень (вх.22750/14 від
02.09.2014р.) позивачем додано завірені
копії цих накладних і в них не
міститься відомостей про отримання
відповідачем Товару.

Клопотанням (вх.№27465/14 від 20.10.2014р.)
позивач додав до матеріалів справи
незавірені копії вищевказаних
видаткових накладних, які не є доказом
по справі в розумінні ст.36 ГПК України.

Ухвалою від 11.11.2014р. суд у
відповідності до вимог частини третьої
статті 36 ГПК України, витребував у
позивача оригінали зазначених вище
видаткових накладних.

17.11.2014р. у судовому засіданні
представником ТОВ „ЮГ КАРТОН" надані
додаткові пояснення до позовної заяви
з яких вбачається, що оригінали,
витребуваних судом видаткових
накладних, у позивача відсутні.

Таким чином, суд вважає, що позивачем,
без будь-яких правових підстав, кошти,
що отримувались від відповідача по
Договору поставки №ГК04/3/1 від 04.03.2013р.,
були направлені на оплату Товару, який
відповідачем не одержувався. А за весь
товар, в тому числі і за отриманий від
Позивача по вказаним в позовній заяві
видатковим накладним (№2072 від 08.06.2013р.,
№2090 від 09.06.2013р, №2091 від 09.06.13р., №2201 від
15.06.2013р., №2202 від 15.06.2013р.) - відповідач
розрахувався у повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

На підставі викладеного, приймаючи до
уваги недоведеність позивачем своїх
позовних вимог, суд вважає, що у
задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України,
суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позову
відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили, в
порядку ст. 85 ГПК України.

Повне рішення
складено 19.11.2014р.

Головуючий суддя
Демешин О.А.

Суддя
Шаратов Ю.А.

Суддя
Степанова Л.В.