ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2014 року
Справа № 925/1640/14

Господарський суд Черкаської області в
складі головуючого -судді Довганя К.І.,
при секретарі Олексенко Т.В. за участю:
позивача - Комаренка І.М. за
довіреністю, першого відповідача - не
з'явився, другого відповідача - не
з'явився, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Черкаси справу
за позовом сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю імені Шевченка до
товариства з обмеженою
відповідальністю ВКФ "ЛІА" ЛТД та
товариства з обмеженою
відповідальністю "Лан-плюс" про
стягнення 292 103 грн. 04 коп.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення на
користь позивача:

- з товариства з обмеженою
відповідальністю ВКФ "ЛІА" ЛТД 261589 грн.
12 коп. боргу по договору поставки ВТМ
№9766 від 30.08.2013р. з урахуванням 5839,11 грн.
інфляційних, 2491,46 грн. -3 % річних, 18422,35
грн. пені та 1761,00 грн. вартість
оборотної тари.;

- солідарно з товариства з обмеженою
відповідальністю "Лан-плюс" та

товариства з обмеженою
відповідальністю ВКФ "ЛІА" ЛТД 2000 грн. 00
коп. боргу по договору поставки ВТМ
№9766 від 30.08.2013р.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач послався на те, що на виконання
укладеного 30.08.2013р. між
сільськогосподарським товариством з
обмеженою відповідальністю ім.
Шевченка (позивач) та товариством з
обмеженою відповідальністю виробничо -
комерційна фірма „ЛІА" ЛТД
(відповідач-1) договору ВТМ№ 9766 позивач
поставив відповідачу продукцію, за яку
останній повного та своєчасного
розрахунку не провів.

Перший та другий відповідачі у судове
засіданні не з'явилися.

Ухвали суду по даній справі
направлялись на адресу першого
відповідача - товариства з обмеженою
відповідальністю ВКФ "ЛІА" ЛТД, вказану
позивачем у позовній заяві, однак були
повернуті поштовим відділенням з
відміткою „ призупинено приймання".

Другий відповідач - товариство з
обмеженою відповідальністю "Лан-плюс"
був належним чином повідомлений про
час та місце проведення судового
засідання, однак в судове засідання
вдруге не з'явився, про причини неявки
суд не повідомив, відзиву на позов суду
не надав.

Представник позивача позов у судовому
засіданні підтримав з підстав,
викладених у ньому.

Суд вважає можливим розглянути справу
за відсутністю представників першого
та другого відповідачів за наявними
матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, оцінивши наявні у справі
докази, встановив наступне.

30.08.2013р. між позивачем та відповідачем -
1 укладено договір на постачання
продукції ВТМ №9766, відповідно до якого
постачальник зобов'язується передати
продукцію під торговою маркою „А 1" у
власність покупця, а покупець
зобов'язується прийняти та оплатити
продукцію в строк та на умовах
передбачених даним договором.
Найменування продукції, ціна,
асортимент, одиниця виміру,
визначаються в специфікації (додаток
№1) до даного договору, яка
підписується уповноваженими
представниками та скріплюється
печатками обох сторін і є невід"ємною
частиною даного договору (п.п. 1.1 та 1.2.
договору).

Згідно п. 1.3 договору продукція за цим
договором поставляється покупцю
щомісяця, в кількості, асортименті та
строки відповідно до погодженого
сторонами графіка поставки (додаток №
2), що є невід'ємною частиною даного
договору. Поставка кожної окремої
партії продукції здійснюється згідно
заявок покупця.

Пунктами 3.1. та 3.5 договору передбачено,
що поставка продукції під торговою
маркою „А 1", здійснюється окремими
партіями згідно прийнятих до виконання
заявок покупця на поставку продукції
на умовах DDP відповідно до міжнародних
правил Інкотермс-2010, адреса поставки
склад покупця: (ТОВ ВКФ „ЛІА" Лтд) м.
Луганськ, 11-й Луганський проїзд, 9.

Відповідно до п. 4.2 договору покупець
зобов'язується оплатити вартість
кожної поставленої партії продукції
протягом 30 (тридцяти) календарних днів
з моменту поставки продукції.

Згідно п. 7.6 договору піддони на яких
розміщується продукція, що
постачається згідно умов цього
договору, є власністю постачальника та
підлягають поверненню постачальникові
при наступній поставці продукції.
Кількість піддонів та їх заставна
вартість фіксуються в накладних.

Сторони п. 9.3. договору передбачили, що у
випадку порушення строку оплати
товару, покупець сплачує постачальнику
пеню у розмірі подвійної облікової
ставки Національного банку України (що
діяла у період, за який сплачується
пеня) від несплаченої суми за кожний
день прострочки платежу.

На виконання договору позивач передав
відповідачу-1 по витратній накладній
№11050 від 23.04.2014р. продукцію на загальну
суму 263589,12 грн. Поставлений товар був
прийнятий уповноваженим
представником, що підтверджується
підписом та печаткою у накладній.

Крім того продукція була передана
відповідачу-1 з розміщенням на піддонах
(европіддони ГОСТ -9557,87) вартістю 1761,00
грн. по витратній накладній № 11050 від
23.04.2014, що підтверджується підписом та
печаткою у накладній.

Однак відповідач взяті на себе
зобов'язання щодо повного та
своєчасного розрахунку за отриману
продукцію не виконав, піддони не
повернув.

Позивачем та відповідачем -1 було
проведено звірку взаємних розрахунків
за період з 01.02.2014р. по 31.05.2014р. за
результатами якої складений та
підписаний акт. З акту вбачається, що
відповідачем визнається заявлена до
стягнення сума боргу.

Крім того між позивачем та товариством
з обмеженою відповідальністю „Лан
Плюс" (далі - відповідач-2) 03 лютого 2014
року укладено договір поруки. За
договором поруки відповідач-2
поручився за виконання відповідачем-1
зобов'язання за договором в частині.

Згідно п. 1.2 Договору поруки у випадку
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, при
цьому поручитель відповідає перед
кредитором грошовими коштами в
розмірі, встановленому цим договором.

Згідно п. 4.1 договору поруки поручитель
відповідає перед кредитором за
виконання грошового зобов'язання
боржником, згідно основного договору у
сумі, що не перевищує 2000,00 грн.

Позивач 05 червня 2014 року звернувся до
поручителя з вимогою про виконання
грошового зобов'язання в розмірі
передбаченому договором поруки, але у
встановлений договором поруки (п. 5.1.1.)
строк поручитель зобов'язання не
виконав.

Ст.ст. 173, 174, 181, 193 ГК України, ст.ст. ст.ст.
525, 526, 530, 549, 625, 655, 692, 712 ЦК України
містять такі положення:

„Господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну
дію господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта ( виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть
виникати:

- з господарського договору та
інших угод, передбачених законом, а
також угод, не передбачених законом,
але таких, які йому не суперечать.

Господарський договір за загальним
правилом викладається у формі єдиного
документа, підписаного сторонами та
скріпленого печатками. Допускається
укладення господарських договорів у
спрощений спосіб, тобто шляхом обміну
листами, факсограмами, телеграмами,
телефонограмами тощо, а також шляхом
підтвердження прийняття до виконання
замовлень, якщо законом не встановлено
спеціальні вимоги до форми та порядку
укладання даного виду договорів.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
( термін ) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк ( термін
).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочки, а також три відсотки річних
від простроченої суми.

За договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений іншим
строк оплати товару, та сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару.

Згідно ч. 1 ст. 553 ЦКУ за договором поруки
поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником.

Згідно ч. 2 ст. 553 ЦКУ порукою може
забезпечуватися виконання
зобов'язання частково або у повному
обсязі.

Згідно ч. 2 ст. 554 Поручитель відповідає
перед кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, -включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Оцінивши фактичні обставини справи та
приписи наведеного вище законодавства
суд приходить до наступних висновків.

Господарські зобов'язання між
сторонами виникли на підставі
укладеного договору ВТМ №9766 від
30.08.2013р. За своєю правовою природою цей
договір є договором поставки. Свої
зобов'язання за даним договором
позивач виконав належним чином та
поставив відповідачу продукцію на
загальну суму 263589,12 грн.. Факт поставки
та отримання товару підтверджено
накладною наявною в матеріалах справи.
Також відповідач зобов'язаний
відшкодувати вартість піддонів на яких
передавалась продукція на загальну
суму 1761,00 грн.

Однак відповідач в порушення вимог
ст.ст. 525, 526, 530, 692 ЦК України свої
зобов'язання щодо оплати вартості
придбаного товару належним чином не
виконав, заборгувавши позивачу на час
розгляду справи 263589,12 грн.

Оскільки між позивачем та товариством
з обмеженою відповідальністю „Лан
Плюс" (далі - відповідач-2) 03 лютого 2014
року укладено договір поруки та
відповідно до п. 4.1 з поручителя та
кредитора (відповідач -1) солідарно
підлягає до стягнення 2000,00 грн., а з
відповідача - 1 відповідно - 261589,12 грн..

Крім того, у відповідності до ст. 549 та
п.9.3. договору відповідач -1 зобов'язаний
сплатити позивачу нараховану за період
з 24.05.2014р. по 15.09.2014р. пеню в сумі 18422,35
грн. Також відповідно до ст. 625 ЦК
України відповідач-1 зобов'язаний
сплатити нараховані позивачем 3% річних
2491,46 грн. та 5839,11 грн. інфляційних.
Розрахунки зроблено вірно, а тому вони
підлягають до стягнення у заявлених
сумах.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України з
відповідача -1 підлягають стягненню на
користь позивача понесені останнім
витрати на сплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 49,82-85 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю виробничо -
комерційної фірми "Ліа" ЛТД вул. Леніна,
буд. 53, селище міського типу Станиця
Луганська, Станично - Луганський район,
Луганська область, 93600, код 20163224 на
користь сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю ім.. Шевченка, вул..
Шевченка, буд.. 39, с. Софіївка,
Черкаський район, Черкаська область,
19610, код 03793419 - 261589,12 грн. боргу, 18422,35 грн.
пені, 5839, 11 грн. інфляційних, 2491,46 грн.
річних, 1761,00 вартість оборотної тари та
5842,07 грн. судового збору.

Стягнути солідарно з товариства з
обмеженою відповідальністю "Лан-Плюс"
вул. О.Кошового, буд. 10, кв. 60, м. Канів,
Черкаська область, 19000, код 36776276 та з
товариства з обмеженою
відповідальністю виробничо -
комерційної фірми "Ліа" ЛТД вул. Леніна,
буд. 53, селище міського типу Станиця
Луганська, Станично - Луганський район,
Луганська область, 93600, код 20163224 на
користь сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю ім.. Шевченка, вул..
Шевченка, буд.. 39, с. Софіївка,
Черкаський район, Черкаська область,
19610, код 03793419 - 2000,00 грн. боргу.

Рішення може бути оскаржене до
Київського апеляційного
господарського суду.

Повне рішення складено 18.11.2014р.

СУДДЯ
К.І.Довгань