ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"04" листопада 2014 р.Справа № 924/970/13

Господарський суд Хмельницької
області під головуванням судді Гладія
С. В., суддів Музики М. В., Танасюк О. Є.
розглянувши справу :

за позовом міського комунального
підприємства
"Хмельницьктеплокомуненерго", м.
Хмельницький

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
м. Хмельницький

про стягнення 7958,67 грн. заборгованості
за послуги з теплопостачання, 49,07 грн.
пені, 327,11 грн. - 3% річних

Представники сторін:

від позивача: Прокопова Т. В. - за
довіреністю № 13/02 від 03.01.2014р.;

від відповідача: ОСОБА_3 - за
довіреністю № 1490 від 26.05.2014р.

Рішення виноситься 04.11.2014р., оскільки в
судовому засіданні 28.10.2014р.,
оголошувалась перерва.

Відповідно до ч. 2 ст. 85 ГПК України, в
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Обставини справи :

Позивач просить суд стягнути з
відповідача 7958,67 грн. заборгованості за
послуги з теплопостачання, що виникла
за період з 01.02.2012 року по 01.07.2013 року, 49,07
грн. - пені та 327,11 грн. - 3% річних, у
зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем умов укладеного між
сторонами договору на постачання
теплової енергії № 2044/1020 від 28.10.2008
року.

Відповідач у відзиві на позов та в
додаткових поясненнях проти позову
заперечує, посилається на те, що між
сторонами не існує ніяких договірних
зобов'язань з оплати надання послуг,
оскільки договір № 2044/1020 припинив свою
дію, так як не був пролонгований.

Посилається також на те, що приміщення
відповідача не обігрівається
приладами опалення, оскільки,
внаслідок припинення договірних
зобов'язань, відповідач здійснив
демонтаж приладів опалення та згідно
рекомендацій позивача від 22.03.2012 року,
здійснив теплоізоляцію транзитних
трубопроводів.

На підставі викладеного просить в
позові відмовити.

Позивач в додаткових поясненнях в
обґрунтування позову посилається
також на те, що договір на постачання
теплової енергії є пролонгованим та
теплова енергія постачається у
приміщення відповідача, якою останній
продовжує користуватись по теперішній
час.

Крім того, посилається також на те, що у
зв'язку з тим що через приміщення
відповідача проходить транзитна
мережа, позивачем було здійснено
розрахунок кількості теплової енергії
від транзитних трубопроводів системи
централізованого опалення, які
проходять у приміщення магазину
відповідача. Згідно з розрахунку,
відповідачу з початком опалювального
періоду (жовтень 2012 року) нарахування
почали здійснюватись згідно
розрахунку кількості теплової енергії
від транзитних трубопроводів системи
централізованого опалення. Відповідно,
з жовтня 2012 року по травень 2013 року
нарахування відповідачу здійснювались
згідно розрахунку кількості теплової
енергії від транзитних трубопроводів
системи централізованого опалення.

Зазначає також, що станом на 01.02.2012 року
заборгованість відповідача за спожиту
теплову енергію складає 17710,77 грн. та на
сьогоднішній час не погашена. В
попередньому позовному періоді судами
розглядалась та надавалась оцінка
запереченням відповідача щодо
пролонгації укладеного договору -
справа № 8/1062-10 (рішення господарського
суду Хмельницької області, постанова
Рівненського апеляційного суду,
постанова Вищого господарського суду
України); справа № 22/5025/274/12 (рішення
господарського суду Хмельницької
області).

На підставі викладеного просить позов
задовольнити.

ВСТАНОВИВ :

28.10.2008 року між МКП
"Хмельницьктеплокомуненерго" та
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
укладений договір на постачання
теплової енергії № 2044/1020, за умовами
якого Енергопостачальна організація
(позивач) бере на себе зобов'язання
постачати споживачу (відповідачу)
теплову енергію в потрібних йому
обсягах, а споживач зобов'язується
оплачувати одержану теплову енергію за
встановленими тарифами (цінами) в
терміни, передбачені цим договором (п.
1.1 Договору).

Кількість і обсяги теплової енергії
визначаються в Додатку № 1 до договору,
який є невід'ємною частиною договору і
поновлюється в залежності від зміни
характеристики тепловикористовуючого
об'єкта, виробничої діяльності
споживача тощо (п. 2.1. Договору).

Споживач теплової енергії
зобов'язується: виконувати умови та
порядок оплати спожитої теплової
енергії в обсягах і в терміни, які
передбачені договором (п. 3.2.2. Договору).

Енергопостачальна організація
зобов'язується забезпечувати
постачання теплової енергії Споживачу
в обсягах згідно з договором.
Повідомляти Споживача письмово або в
засобах масової інформації про зміну
тарифів (п. 4.2.1., п. 4.2.2 Договору).

Розрахунок за теплову енергію, що
споживається, проводиться у грошовій
формі відповідно до встановлених
тарифів. Розрахунковим періодом є
календарний місяць. Оплата
використаної теплової енергії
здійснюється споживачем наступним
чином: попередня оплата в розмірі 50%
розрахункової місячної норми теплової
енергії до 15 числа поточного
(розрахункового) місяця; остаточні
розрахунки проводяться до 10 числа
місяця, наступного за розрахунковим (п.,
п. 6.1, 6.2, 6.3 Договору).

За несвоєчасне виконання розрахунків
за теплову енергію нараховується пеня
в розмірі 0,5% належної до сплати суми за
кожен день прострочення (п. 7.2.3
Договору).

Договір набуває чинності з 28.10.2008 року
та діє до 28.10.2009 року. Договір припиняє
свою дію у випадку закінчення строку,
на який він був укладений Договір
вважається пролонгованим на кожний
наступний рік, якщо за місяць до
закінчення строку його дії про його
припинення не буде письмово заявлено
однією із сторін (розділ 10 договору).

Договір підписано представниками та
скріплено печатками сторін.

Додатком 3 до договору № 2044/1020 від 28.10.2008
р. сторони погодили, що
енергопостачальна організація
припиняє постачання теплової енергії
споживачу у разі письмового звернення
споживача про припинення
теплопостачання.

Листом від 15.09.2009 року відповідач
просив розірвати договір на постачання
теплової енергії від 28.10.2008 р. за №
2044/1020, припинити дію останнього та
припинити постачання теплової енергії
до магазину "Сімейний", за адресою м.
Хмельницький, вул. Перемоги, 8/2.

Згідно листа від 24.01.2011 року, відповідач
просив позивача припинити дію договору
та припинити теплопостачання магазину
"Сімейний".

Листом від 03.02.2011 року № 1071/09, позивач
повідомив фізичну особу про
неможливість погодитись з пропозицією
припинити дію договору на постачання
теплової енергії, та в разі незгоди
спір може бути вирішено в судовому
порядку.

Відповідачу направлялись до оплати
рахунки за спожиту теплову енергію
згідно затверджених тарифів, а саме,
рахунки № 1020 від 20.02.2012р. в сумі 2866,50
грн., від 23.03.2012р. в сумі 2129,69 грн., від
23.04.2012р. в сумі 1255,40 грн., від 21.05.2012р. в
сумі 44,32 грн., від 20.06.2012р. в сумі 88,64 грн.,
від 23.07.2012р. в сумі 44,32 грн., від 21.08.2012р. в
сумі 88,64 грн.,

11.09.2012 року представниками МКП
„Хмельницьктеплокомуненерго"
складено акт про обстеження системи
централізованого опалення в магазині
„Сімейний", що знаходиться за адресою
м. Хмельницький, вул. Перемоги, 8/2. При
обстеженні встановлено, що згідно
листа № 658/21 від 22.03.2012 року та акта про
обстеження системи опалення, власник
приміщення виконав рекомендації, а
саме : транзитна мережа діаметром 48мм,
довжина 25 метрів теплоізольована
мінеральною ватою товщиною 50мм,
обгорнута алюмінієвою фольгою. Прилади
опалення відсутні. Теплопостачання
ведеться через загальний будинковий
лічильник.

На підставі акту обстеження від 11.09.2012
року, міським комунальним
підприємством
„Хмельницьктеплокомуненерго"
складено розрахунок кількості
теплової енергії від транзитних
трубопроводів, які проходять у
приміщенні магазину „Сімейний" по вул.
Перемоги, 8/2.

Згідно даного розрахунку, позивачем,
виставлялись рахунки відповідачу № 1020
від 31.10.2012р. в сумі 203,26 грн., від 27.11.2012р. в
сумі 247,58 грн., від 21.12.2012р. в сумі 203,26
грн., від 28.01.2013р. в сумі 247,58 грн., від
25.02.2013р. в сумі 247,58 грн., від 22.03.2013р. в
сумі 247,58 грн., від 22.04.2013р. в сумі 44,32 грн.

В зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем своїх зобов'язань згідно
договору, позивач нарахував 49,07 грн.
пені.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, позивач
нарахував відповідачу 327,11 грн. - 3%
річних.

У зв'язку з невиконанням відповідачем
умов договору № 2044/1020 від 28.10.2008 року,
позивач звернувся з позовом, до суду
про примусове стягнення з відповідача
7958,67 грн. основного боргу, 327,11 грн. - 3%
річних та 49,07 грн. - пені.

Дослідженням наявних в матеріалах
справи документів, доводів сторін суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги задоволенню не підлягають
враховуючи наступне:

Відповідно до ч. 7 ст. 180 ГК України,
строком дії господарського договору є
час, впродовж якого існують
господарські зобов'язання сторін, що
виникли на основі цього договору.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК
України, строком договору є час,
протягом якого сторони можуть
здійснити свої права і виконати свої
обов'язки відповідно до договору.

Строк дії договору є істотною умовою
господарського договору (ч. 3 ст. 180 ГК
України).

Нормативним документом, який
регламентує користування тепловою
енергією є Правила користування
тепловою енергією, затверджені
постановою Кабінету Міністрів України
від 03.10.2007 року № 1198 „Про затвердження
Правил користування тепловою
енергією", які визначають
взаємовідносини між
теплопостачальними організаціями та
споживачами теплової енергії та є
обов'язкові для виконання усіма
теплопостачальними організаціями
незалежно від форми власності,
споживачами, організаціями, що
виконують проектування, пуск,
налагодження та експлуатацію
обладнання для виробництва,
транспортування, постачання та
використання теплової енергії.

Відповідно до п. 4 Правил користування
тепловою енергією, користування
тепловою енергією допускається лише на
підставі договору купівлі-продажу
теплової енергії між споживачем і
теплопостачальною організацією (далі -
договір), крім підприємств, що
виробляють та використовують теплову
енергію для цілей власного
виробництва. Договори укладаються
відповідно до типових договорів. Форми
типових договорів затверджуються
центральним органом виконавчої влади у
сфері теплопостачання.

За умовами укладеного між позивачем та
відповідачем Договору (п. 10.4), Договір
вважається щорічно пролонгованим на
кожний наступний рік, якщо за місяць до
закінчення строку його дії про його
припинення не буде письмово заявлено
однією із сторін.

Зміст п. 10.4 Договору повністю
відповідає змісту п. 1.1 Додатку № 3 до
Договору який є його невід'ємною
частиною.

Листом від 24.01.2011 року, відповідач
просив позивача припинити дію договору
та припинити теплопостачання магазину
"Сімейний", тобто з дотриманням строку,
передбаченого п. 10.4 Договору,
відповідач заявив позивачу про
припинення дії Договору на 2012 рік.

Судом враховується, що строк договору є
однією із складових його змісту.
Строком є термін дії певного договору.
Строк дії договору визначається
сторонами на їх власний розсуд. Згідно
ст. 252 ЦК України, строк визначається
роками, місяцями, тижнями, днями або
годинами. Початок строку чи його
закінчення можуть визначатися
вказівкою на календарну дату або на
подію, що має неминуче настати. Таким
чином, у випадку настання календарної
дати або відповідної події, визначених
договором, дія останнього
припиняється.

За обставинами справи, наведене
звернення відповідача не було
безпідставним, ґрунтувалось та
об'єктивних обставинах. Враховуючи
викладене, в силу положень п. 10.4
Договору, Договір не продовжив свою дію
на наступний календарний рік 2012 рік.
Дія Договору припинилась 28.10.2011р.

Відповідно, суд приходить до висновку
про безпідставність стягнення
заборгованості за період з 01.02.2012 року
по 01.07.2013 року за договором № 2044/1020 від
28.10.2008 року, який припинив свою дію
28.10.2011 року, тобто поза межами дії
договору.

При цьому, судом також враховується, що
і нарахування боргу позивачем було
здійснено безпідставно з врахуванням
наступного.

Частиною першою статті 67
Господарського кодексу України (далі -
ГК України) передбачено, що відносини
підприємства з іншими підприємствами,
організаціями, громадянами в усіх
сферах господарської діяльності
здійснюються на основі договорів.
Підприємства вільні у виборі предмета
договору, визначенні зобов'язань, інших
умов господарських взаємовідносин, що
не суперечать законодавству України
(частина друга статті 67 ГК України).

Так, в силу статті 626 ЦК України,
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до п. 7 ст. 179 ГК України,
господарські договори укладаються за
правилами, встановленими Цивільним
кодексом України з урахуванням
особливостей, передбачених цим
Кодексом та іншими
нормативно-правовими актами щодо
окремих видів договорів.

Частина 3 статті 179 Господарського
кодексу України зобов'язує укладання
господарського договору, який є
обов'язковим для сторін.

Порядок надання споживачам послуг з
теплопостачання встановлюється
Законом України „Про теплопостачання",
Законом України „Про
житлово-комунальні послуги" також
передбачено, що відносини між
учасниками договірних відносин у сфері
житлово-комунальних послуг
здійснюються виключно на договірних
засадах.

Згідно статті 3 Закону України „Про
теплопостачання", відносини між
суб'єктами діяльності у сфері
теплопостачання регулюються цим
Законом та іншими нормативно-правовими
актами.

Стаття 19 Закону України „Про
житлово-комунальні послуги"
передбачає, що відношення між
учасниками договірних відношень у
сфері житлово-комунальних послуг
здійснюється виключно на договірних
началах.

В свою чергу, ч. 2 ст. 275 Господарського
кодексу України закріплює, що відпуск
теплової енергії без оформлення
договору енергопостачання не
допускається.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного
кодексу України, підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є: договори та інші
правочини.

Правовідносини у сфері
теплопостачання регулюються Цивільним
та Господарським кодексом України,
Законом України „Про теплопостачання",
Законом України „Про
житлово-комунальні послуги", Правилами
надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення,
затверджених Постановою КМУ від
21.07.2005р. № 630.

Згідно зі статтею 1 Закону України
„Про теплопостачання", постачання
теплової енергії, теплопостачання, -
господарська діяльність, пов'язана з
наданням теплової енергії, теплоносія,
споживачам за допомогою технічних
засобів транспортування та розподілом
теплової енергії на підставі договору;
споживачем теплової енергії є фізична
або юридична особа, яка використовує
теплову енергію на підставі договору.

Статтею 714 Цивільного кодексу України
унормовано, що за договором постачання
енергетичними та іншими ресурсами
через приєднану мережу одна сторона,
постачальник, зобов'язується надавати
другій стороні, споживачеві,
абонентові, енергетичні та інші
ресурси, передбачені договором, а
споживач (абонент) зобов'язується
оплачувати вартість прийнятих
ресурсів та дотримуватись
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
та іншого обладнання. До договору
постачання енергетичними та іншими
ресурсами через приєднану мережу
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, положення про договір
поставки, якщо інше не встановлено
законом або не випливає із суті
відносин сторін.

Стаття 193 Господарського кодексу
України передбачає, що суб'єкти
господарювання та учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору.

Аналогічне положення закріплено в ст.
526 Цивільного кодексу України. Так,
зобов'язання повинно виконуватися
належним чином відповідно умовам
договору та вимогами цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
а у разі відсутності таких умов і вимог
- згідно звичаїв ділового обігу або
іншим вимогам, які звичайно ставляться.

Стаття 629 Цивільного кодексу України
зазначає, що договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Статтею 275 Господарського кодексу
України унормовано, що за договором
енергопостачання енергопостачальне
підприємство, енергопостачальник,
відпускає електричну енергію, пару,
гарячу і перегріту воду, енергію,
споживачеві, абоненту, який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.
Відпуск енергії без оформлення
договору енергопостачання не
допускається.

Згідно з ч. 6, 7 статті 276 Господарського
кодексу України, розрахунки за
договорами енергопостачання
здійснюються на підставі цін (тарифів),
встановлених відповідно до вимог
закону. Оплата енергії, що
відпускається, здійснюється
відповідно до умов договору. Договір
може передбачати попередню оплату,
планові платежі з наступним
перерахунком або оплату, що
проводиться за вартість прийнятих
ресурсів.

Як встановлено судом, позивачем, за
період з 31.10.2012р. по 22.04.2013р., надсилались
рахунки відповідачу, що були
розраховані на підставі розрахунку
кількості теплової енергії від
транзитних трубопроводів, які
проходять у приміщенні магазину
„Сімейний" по вул. Перемоги, 8/2 без
укладення відповідного договору на
транзит теплової енергії, укладення
якого, в силу вимог чинного
законодавства є обов'язковою умовою
для здійснення таких нарахувань.

На підставі наведеного, в задоволенні
позову про стягнення з відповідача 7958,67
грн. заборгованості за послуги з
теплопостачання, що виникла за період з
01.02.2012 року по 01.07.2013 року, належить
відмовити, у зв'язку з тим, що договір №
2044/1020 припинив свою дію 28.10.2011 року, а
договору на транзит теплової енергії
між позивачем та відповідачем укладено
не було.

Оскільки відсутні правові підстави для
задоволення вимоги про стягнення
основного боргу, відповідно, не
підлягають задоволенню й вимоги про
стягнення 49,07 грн. - пені та 327,11 грн. - 3%
річних.

При цьому, судом не приймаються до
уваги і посилання позивача на рішення
судів у справах № 8/1062-10 (рішення
господарського суду Хмельницької
області, постанова Рівненського
апеляційного суду, постанова Вищого
господарського суду України) та №
22/5025/274/12 (рішення господарського суду
Хмельницької області), оскільки
стягнення заборгованості за попередні
періоди не може мати преюдиціального
значення для вирішення даної справи.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові
витрати покладаються на позивача у
зв'язку з відмовою в задоволенні
позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 4-5, 12, 13, 33, 43-49, 82-85, 87
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

В позові міського комунального
підприємства
„Хмельницьктеплокомуненерго", м.
Хмельницький до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, м.
Хмельницький про стягнення 7958,67 грн.
заборгованості за послуги з
теплопостачання, 49,07 грн. пені, 327,11 грн. -
3% річних відмовити.

Повний текст рішення складено 10.11.2014р.

Головуючий суддя
С. В. Гладій

Суддя
М. В. Музика

Суддя
О. Є. Танасюк

Віддрук.3 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу (29000, м. Хмельницький, вул.
Пересипкіна, 5),

3 - відповідачу (29000, АДРЕСА_1).