ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2014 р.
Справа № 909/1026/14

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

головуючого-судді
Новосад Д.Ф.

суддів
Михалюк О.В.

Скрипчук О.С.

розглянувши апеляційну Комунального
підприємства "Дирекція
теплопостачання", м. Тлумач
Івано-Франківської області, б/н та б/д

на ухвалу господарського суду
Івано-Франківської області від 14.10.2014
про припинення провадження

у справі № 909/1026/14

за позовом: Комунального підприємства
"Дирекція теплопостачання", м. Тлумач
Івано-Франківської області

до відповідача: Тлумацького коледжу
Львівського Національного Аграрного
університету, м. Тлумач
Івано-Франківської області

про стягнення заборгованості 349 074,39
грн. за надані послуги

За участю представників сторін:

від позивача: Чаплінський І.М. -
представник;

від відповідача: не з'явився.

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою господарського суду
Івано-Франківської області від 14.10.2014 у
справі № 909/1026/14 (суддя Шкіндер Н.А.)
припинено провадження у справі №
909/1026/14 за позовом Комунального
підприємства "Дирекція
теплопостачання" до Тлумацького
коледжу Львівського Національного
Аграрного університету про стягнення
349 074,39 грн. за надані послуги по
центральному опаленню.

З вказаною ухвалою не погоджується
позивач, КП "Дирекція теплопостачання",
оскаржив його в апеляційному порядку.
Скаржник в апеляційній скарзі
зазначає, що оскаржувана ухвала
мотивована тим, що відповідач
Тлумацький коледж Львівського
Національного Аграрного університету
не може бути стороною у справі,
місцевий господарський суд як доказ
відсутності процесуальної
правоздатності врахував лише Виписку
АГ №166970 з Єдиного державного реєстру
підприємства та організацій України, в
якій вказано, що Тлумацький коледж
Львівського Національного Аграрного
університету є відокремленим
підрозділом без права юридичної особи.
За таких обставин суд вважав за
доцільне припинити провадження у даній
справі. Апелянт, вважає, що при
винесенні вказаної ухвали, судом
порушено вимоги процесуального права,
у зв'язку з чим просить суд апеляційної
інстанції скасувати ухвалу
господарського суду
Івано-Франківської області від 14.10.2014
про припинення провадження у справі.

04.11.2014 автоматизованою системою
документообігу суду апеляційну скаргу
Комунального підприємства "Дирекція
теплопостачання", розподілено до
розгляду судді-доповідачу Новосад Д.Ф.

З урахуванням положень ст. 4-6 ГПК
України, п. 3.1.7 Положення про
автоматизовану систему документообігу
суду, п. 6 рішення зборів суддів
(протокол № 6 від 28.12.2010) зі змінами,
внесеними рішенням зборів суддів
(протокол № 13 від 03.08.2012),
розпорядженням в.о. голови Львівського
апеляційного господарського суду від
05.11.2014 в склад колегії по розгляду
апеляційної скарги КП "Дирекція
теплопостачання"введено суддів -
Михалюк О.В., Мельник Г.І.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 07.11.2014 подані
скаржником матеріали визнано
достатніми для прийняття їх до
провадження в апеляційній інстанції,
розгляд справи призначено на 24.11.2014.

Розпорядженням в.о. голови Львівського
апеляційного господарського суду від
24.11.2014 у зв'язку з перебуванням у
відпустці судді Мельник Г.І. в склад
колегії по розгляду апеляційної скарги
КП "Дирекція теплопостачання" введено
суддю - Скрипчук О.С.

В судове засідання 24.11.2014 з'явився
представник позивача, якому права та
обов'язки, передбачені ст.ст. 22, 28 ГПК
України, роз'яснено. Відводів складу
суду не заявлено. Відповідач повідомив
суд апеляційної інстанції, що ухвала
господарського суду
Івано-Франківської області від 14.10.2014 у
справі № 909/1026/14 є правильною, та
просить розгляд справи провести без
участі представника відповідача.

Розглянувши апеляційну скаргу,
дослідивши матеріали справи та наявні
в них докази, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, ухвалу
господарського суду
Івано-Франківської області від 14.10.2014 у
справі № 909/1026/14 слід скасувати та
направити справу для розгляду по суті в
місцевий господарський суд.

В судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

При цьому колегія суддів виходила з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
Комунальне підприємство "Дирекція
теплопостачання" звернулося з позовом
до Тлумацького коледжу Львівського
Національного Аграрного університету
про стягнення заборгованості 349 074,39
грн. за надані послуги.

Місцевим господарським судом у ході
розгляду спору встановлено, що
відповідачем підтверджено факт
невиконання договірних зобов'язань та
наявність боргу перед позивачем. При
цьому, представник відповідача
зазначив, що Тлумацький коледж
Львівського Національного Аграрного
університету з 2008 року є відокремленим
підпрозділом і не є юридичною особою.

Господарським судом
Івано-Франківської області зроблено
висновок, що відповідач Тлумацький
коледж Львівського Національного
Аграрного університет не може бути
стороною у справі. Доказом відсутності
процесуальної правоздатності є
Виписка АГ № 166970 з Єдиного державного
реєстру підприємств та організацій
України, в якій вказано, що Тлумацький
коледж Львівського національного
аграрного університету є
відокремленим підрозділом без права
юридичної особи. Крім того, суд першої
інстанції у оскаржуваній ухвалі
зазначив, що позов Комунального
підприємства "Дирекція
теплопостачання" до відповідача
Тлумацького коледжу Львівського
Національного Аграрного університету
про оплату за надані послуги на
загальну суму 349 074,39 грн. не підлягає
вирішенню у господарських судах
України, що згідно п.1 ч.1 ст. 80 ГПК
України, є підставою для припинення
провадження у справі.

Однак, колегія суддів Львівського
апеляційного господарського суду не
погоджується із зазначеним висновком
місцевого господарського суду та
вважає за необхідне зазначити
наступне.

У відповідності до частини третьої
статті 22 Закону України "Про судоустрій
і статус суддів", місцеві господарські
суди розглядають справи у спорах, що
виникають з господарських
правовідносин, а також інші справи,
віднесені процесуальним законом до їх
підсудності, та на вимоги статей 1, 41, 12
ГПК господарські суди розглядають
справи в порядку позовного
провадження, коли склад учасників
спору відповідає приписам статті 1 ГПК,
а правовідносини, з яких виник спір,
мають господарський характер.

Відповідно до ч.1 ст.1 ГПК України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Частиною 2 ст.2 ГПК України передбачено,
що господарський суд порушує справи за
позовними заявами, зокрема,
підприємств та організацій, які
звертаються до господарського суду за
захистом своїх прав та охоронюваних
законом інтересів.

Згідно зі статтею 16 ЦК України,
частиною 2 статті 20 Господарського
кодексу України кожен суб'єкт
господарювання має право на захист
своїх прав та законних інтересів
шляхом визнання права.

Місцевий господарський суд у
оскаржуваній ухвалі зазначив, що
процесуальна правоздатність
відокремлених структурних підрозділів
суб'єктів господарювання не дає
останнім права виступати в
господарському процесі від свого
імені, оскільки вони не є юридичними
особами. Водночас, якщо відокремленому
структурному підрозділу уставом або
положенням, на основі якого вони діють,
чи за дорученням головного
підприємства надане право
представляти в господарському суді
інтереси юридичної особи-головного
підприємства, такий відокремлений
структурний підрозділ має право
звертатися до суду з позовом за
захистом порушених прав і охоронюваних
законом інтересів. При цьому стороною
під час розгляду справи у суді буде
виступати структурний підрозділ, з
усіма юридичним наслідками, що
випливають з цього.

Однак, слід звернути увагу, що всупереч
вказаному в ухвалі від 14.10.2014 у справі
№909/1023/14, судом першої інстанції не
досліджено положення на основі якого
діє Тлумацький коледж Львівського
національного Аграрного університету.
Зокрема, п.1.5. Положення про Тлумацький
коледж Львівського національного
аграрного університету, затвердженого
наказом № 16 від 18.04.2008 ректора
Львівського національного аграрного
університету передбачено, що коледж є
структурним підрозділом університету
з окремими правами юридичної особи,
відповідно до ст. 30 Закону України «Про
вищу освіту», має майно, передане йому
університетом в оперативне управління,
може за погодженням з університетом
від його імені набувати майнових прав і
особистих немайнових прав, мати
обов'язки, бути позивачем та
відповідачем у суді.

Відповідно до п. 28 інформаційного
листа ВГС України від 29.09.2009 «Про деякі
питання, порушені у доповідних
записках господарських судів України у
першому півріччі 2009 року щодо
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України»
передбачено, що господарський суд має
з'ясувати належними засобами
доказування наявність у зазначеного як
відповідача структурного підрозділу
права представляти юридичну особу як
сторону зі справи. Коло таких
повноважень визначається установчими
документами юридичної особи,
положенням про відособлений підрозділ,
яке затверджено юридичною особою, або
довіреністю, виданою нею ж у
встановленому порядку керівникові
цього підрозділу.

Якщо структурний підрозділ наділено
відповідними повноваженнями,
господарський суд, залучивши у порядку,
встановленому статтею 24 ГПК, до участі
в справі юридичну особу як відповідача,
розглядає спір по суті, а за
відсутності цих повноважень позовні
матеріали або справа надсилаються за
підсудністю до господарського суду за
місцезнаходженням юридичної особи
(стаття 17 ГПК).

Пунктом 1.3. Постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
№ 18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» передбачено, що
господарський суд за клопотанням
сторони або за своєю ініціативою має
право до прийняття рішення залучити до
участі у справі іншого відповідача,
якщо у спірних правовідносинах він
виступає або може виступати як
зобов'язана сторона. Заміна первісного
відповідача належним відповідачем
допускається лише за згодою позивача,
яка має бути викладена в його письмовій
заяві чи зафіксована в протоколі
судового засідання. Якщо ж такої згоди
не надано, то господарський суд у
залежності від конкретних обставин
справи вчиняє одну з таких дій: 1)
розглядає справу в межах заявлених
позовних вимог і відмовляє в позові,
оскільки відповідач не є належним; 2)
залучає до участі у справі з власної
ініціативи іншого відповідача згідно з
частиною першою статті 24 ГПК. При цьому
в останньому із зазначених випадків:
господарський суд зобов'язує позивача
згідно з частиною другою статті 56 ГПК
надіслати відповідачу копії позовної
заяви та доданих до неї документів, а в
разі невиконання цього обов'язку у
встановлений судом строк залишає позов
без розгляду на підставі пункту 5
частини першої статті 81 ГПК.

Крім того, скаржник в апеляційній
скарзі зазначає, що у судовому
засіданні 14.10.2014 представником
позивача заявлено усне клопотання в
порядку статті 24 ГПК України про
залучення в якості відповідача
Львівський національний аграрний
університет, однак в задоволенні
клопотання було відмовлено. Вказане
суд апеляційної інстанції не може
перевірити, оскільки відмова у
задоволенні клопотання позивача про
залучення в якості відповідача
Львівський національний університет
не відображена у описовій частині
ухвали, а у матеріалах справи не
міститься такої письмової заяви
позивача та усне клопотання не
відображено у протоколі судового
засідання.

Відповідно до ч.1 ст. 81-1 ГПК України у
судовому засіданні, а також про огляд і
дослідження письмових або речових
доказів у місці їх знаходження
складається протокол, у якому
зазначається, зокрема, усні заяви і
клопотання сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі. Частиною 3, 4
вказаної статті передбачено, що
протокол веде секретар судового
засідання, протокол у триденний строк
підписують суддя (суддя-головуючий у
колегії суддів) і секретар судового
засідання. Однак, як вбачається з
матеріалів справи, протокол судового
засідання віл 14.10.2014 по справі № 909/1026/14
не підписано суддею та секретарем
судового засідання. Враховуючи
наведене, слід зауважити про
невідповідність протоколу судового
засідання вимогам процесуального
закону, що зумовлює неможливість
встановлення правдивості тверджень
скаржника про заявлене усне
клопотання, у судовому засіданні, про
залучення в якості відповідача у
справі Львівський національний
аграрний університет.

За таких обставин суд апеляційної
інстанції вважає, що висновок
місцевого господарського суду про те,
що даний спір не підлягає вирішенню у
господарських судах України, у зв'язку
з чим слід припинити провадження у
справі на підставі п.1 ч.1 ст. 80 ГПК
України є хибним.

Згідно з ст.34 ГПК України обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Частиною 2 ст.32 ГПК України передбачено,
що письмові докази подаються в
оригіналі або в належним чином
засвідченій копії. Якщо для вирішення
спору має значення лише частина
документа, подається засвідчений витяг
з нього.

Згідно із ст.104 ГПК підставами для
скасування або зміни рішення місцевого
господарського суду є: неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи; недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які місцевий
господарський суд визнав
встановленими; невідповідність
висновків, викладених у рішенні
місцевого господарського суду,
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального чи процесуального права.

На підставі викладеного апеляційний
суд дійшов висновку, що внаслідок
неповного з'ясування обставин, що мають
значення для справи; місцевий суд
визнав доведеними ті обставини, які
фактично не доведені, та дійшов
помилкового висновку про припинення
провадження у справі. За таких
обставин, судова колегія прийшла до
висновку про наявність підстав для
скасування ухвали суду першої
інстанції та направлення справи для
розгляду по суті в господарський суд
Івано-Франківської області.

При зміні чи скасуванні ухвали суду
першої інстанції, апеляційний
господарський суд проводить новий
розподіл судових витрат на підставі
ст.49 ГПК України. Якщо судом
апеляційної інстанції скасовано
ухвалу місцевого господарського суду з
числа зазначених у частині сьомій
статті 106 ГПК з передачею справи на
розгляд суду першої інстанції, то
розподіл сум судового збору,
пов'язаного з розглядом відповідних
апеляційних скарг, здійснюється судом
першої інстанції за результатами
розгляду ним справи, згідно із
загальними правилами статті 49 ГПК
України.

Таким чином, розподіл судових витрат за
результатами розгляду апеляційної
скарги покладається на суд першої
інстанції за наслідками вирішення
спору по суті.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, 91, 99, 101, 103, 104,
105, 106 ГПК України, Львівський
апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Комунального
підприємства "Дирекція
теплопостачання", м. Тлумач
Івано-Франківської області, б/н та б/д -
задоволити.

2. Ухвалу господарського суду
Івано-Франківської області від 14.10.2014 р.
у справі № 909/1026/14 скасувати.

3. Справу направити для розгляду до
господарського суду
Івано-Франківської області.

4. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Повний текст постанови виготовлено:
26.11.2014

Головуючий-суддя
Новосад Д.Ф.

Суддя
Михалюк О.В.

Суддя
Скрипчук О.С.