ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2014 р.
Справа № 905/414/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя
Камишева Л.М. , суддя Черленяк М.І.

при секретарі Пляс Л.Ф.

за участю представників:

стягувача - Чижевської Р.В. (довіреність
№57/10 від 29 вересня 2014 року);

боржника - Коваль Л.Л. (довіреність
№30/01 від 03 листопада 2014 року);

представник Жовтневого ВДВС
Маріупольського МУЮ - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Дочірньої компанії
"Газ України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України", м.Київ (вх.
№3573 З/1-6) на ухвалу господарського суду
Запорізької області від 09 жовтня 2014
року по справі № 905/414/14

за позовом Дочірньої компанії "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України", м.Київ

до Комунального комерційного
підприємства "Маріупольтепломережа",
м.Маріуполь,

про стягнення 794460,55 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 09 жовтня 2014
року по справі №905/414/14 (суддя
Проскуряков К.В.) заяву боржника -
Комунального комерційного
підприємства "Маріупольтепломережа"
про розстрочку виконання рішення
господарського суду Донецької області
від 23 квітня 2014 року у виконавчому
провадженні №43932678 по справі № 905/414/14
задоволено частково.

Розстрочено виконання рішення у
виконавчому провадженні №43932678 у
розмірі 612 408,11 грн. строком на 12 місяців
наступними частинами: до 01.11.2014 р. - 50 000,00
грн., до 01.12.2014 р. - 50 000,00 грн., до 01.01.2015 р. -
50 000,00 грн., до 01.02.2015 р. - 50 000,00 грн., до
01.03.2015 р. - 50 000,00 грн., до 01.04.2015 р. - 50 000,00
грн., до 01.05.2015 р. - 50 000,00 грн., до 01.06.2015 р. -
50 000,00 грн., до 01.07.2015 р. - 50 000,00 грн., до
01.08.2015 р. - 50 000,00 грн., до 01.09.2015 р. - 50 000,00
грн., до 01.10.2015 р. - 62 408,11 грн.

ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України",
м. Київ з ухвалою суду першої інстанції
не погодився, звернувся до
Харківського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить ухвалу господарського суду
Запорізької області від 09 жовтня 2014
року скасувати та відмовити боржнику в
задоволенні заяви про розстрочку
виконання рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги
стягувач, зокрема, зазначає, що
посилання боржника на важкий
фінансовий стан не є винятковою
обставиною в розумінні статті 121
Господарського процесуального кодексу
України, за наявності якої можливе
надання розстрочки виконання рішення.
Ні нормами чинного законодавства, ні
договором не передбачено звільнення
від відповідальності у зв'язку з
низькою платоспроможністю населення
та невиконанням державою взятих на
себе зобов'язань по відшкодуванню
різниці в тарифах на теплову енергію,
яка виникла у зв'язку з невідповідністю
фактичної вартості теплової енергії
тарифам, що затверджувалися або
погоджувалися відповідними органами
державної влади чи органами місцевого
самоврядування.

Як зазначає скаржник, господарський
суд Запорізької області, розглядаючи
заяву боржника про надання розстрочки,
прийняв до уваги доводи лише однієї
сторони, а саме, Комунального
комерційного підприємства
"Маріупольтепломережа", не встановивши
при цьому матеріальний інтерес
стягувача, що є порушенням принципів
змагальності та рівності сторін перед
законом і судом, передбаченими статями
4-2, 4-3 Господарського процесуального
кодексу України.

Так, Урядом України було підписано
Меморандум про взаєморозуміння між
Україною як Позичальником та
Європейським Союзом як Кредитором та
Кредитну Угоду між Україною як
Позичальником, Національним Банком
України як Агентом Позичальника та
Європейським Союзом як Кредитором щодо
отримання Україною макрофінансової
допомоги Європейського Союзу у сумі 1
млрд. Євро. Меморандум ратифіковано
Законом України №1277 від 20 травня 2014
року.

Згідно із вказаним Меморандумом однією
із умов (в секторі економіки) надання
Україні макрофінансової допомоги є
підвищення збирання платежів НАК
«Нафтогаз України» шляхом кращого
забезпечення дисципліни платежів,
зокрема у сфері підприємств з надання
комунальних послуг.

У ході реалізації допомоги
Європейського Союзу для моніторингу
економічної та фінансової ситуації
України і для оцінки просування
структурних реформ щоквартально
відповідними органами влади мають
надаватися показники збирання оплати
НАК «Нафтогаз України» за категоріями
клієнтів.

Ненадходження коштів від боржників, в
тому числі і ККП
«Маріупольтепломережа», завдає
значних збитків державі, так як кошти
не можуть бути спрямовані на
розрахунки з НАК «Нафтогаз України»,
що у свою чергу може вплинути на
отримання макрофінансової допомоги
Європейського Союзу.

Крім того, стягувач зазначає, що ДК "Газ
України" не є газовидобувною компанією,
тобто інших джерел погашення
заборгованості за спожитий природний
газ, ніж її стягнення в судовому
порядку з своїх контрагентів у ДК "Газ
України" не існує. Ненадходження коштів
від боржників, зокрема, ККП
"Маріупольтепломережа" завдає значних
збитків державі, так як кошти не можуть
бути спрямовані на розрахунки з НАК
"Нафтогаз України", що у свою чергу може
вплинути на отримання макрофінансової
допомоги від Європейського Союзу.

Розпорядженням секретаря судової
палати №1 Харківського апеляційного
господарського суду від 31 жовтня 2014
року, у зв'язку із відрядженням судді
Івакіної В.О., для розгляду справи №
905/414/14 сформовано колегію суддів у
складі: головуючий суддя Пелипенко Н.М.,
суддя Камишева Л.М., суддя Черленяк М.І.

12 листопада 2014 року на адресу
Харківського апеляційного
господарського суду від боржника -
Комунального комерційного
підприємства "Маріупольтепломережа"
надійшов відзив на апеляційну скаргу, в
якому просить залишити без змін ухвалу
місцевого господарського суду від 09
жовтня 2014 року, а апеляційну скаргу -
без задоволення (вх. № 10367).

На думку боржника, скрутне фінансове
його становище, велика дебіторська
заборгованість, наявність суттєвих
грошових заборгованостей перед
кредиторами, обов'язок забезпечувати
безперебійне та безаварійне надання
послуг, утримувати теплові мережі,
ускладнюють та роблять неможливим
негайне виконання рішення суду та
сплату заборгованості у повному
обсязі, оскільки стягнення усієї суми
боргу одразу може призвести до зупинки
діяльності підприємства, що виключить
надалі можливість розрахунку зі
стягувачем.

До того ж, нестабільна економічна та
суспільна ситуація в регіоні внаслідок
проведення антитерористичної операції
суттєво погіршує платіжну дисципліну в
регіоні, що в свою чергу не звільняє
боржника від безперебійного
теплопостачання.

13 листопада 2014 року представник
стягувача надав через канцелярію суду
листи НАК «Нафтогаз України» щодо
забезпечення стягнення заборгованості
за спожитий газ (а.с. 169-172), які були
долучені до матеріалів справи колегією
суддів.

Жовтневий ВДВС Маріупольського МУЮ
своїм правом на участь у розгляді
апеляційної скарги не скористався, у
призначене судове засідання 13
листопада 2014 року свого представника
не направив, відзиву на апеляційну
скаргу не надав.

Харківський апеляційний господарський
суд виконав процесуальний обов'язок
щодо належного його повідомлення про
час та місце судового розгляду справи,
про що свідчить штамп на зворотному
боці ухвали суду від 31 жовтня 2014 року
про відправлення її копій сторонам, що
є доказом належного повідомлення
учасників процесу про час та місце
розгляду апеляційної скарги у
відповідності до пункту 2.6.15 Інструкції
з діловодства в господарських судах
України, затвердженої наказом
Державної судової адміністрації № 28
від 20 лютого 2013 року (а.с.114-115).

Неявка представника Державної
виконавчої служби не є перешкодою для
розгляду апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, а також
викладені в апеляційній скарзі доводи
стягувача, позицію у справі боржника,
викладеної у відзиві, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, заслухавши
пояснення представників сторін,
колегія суддів дійшла висновку про
залишення апеляційної скарги ДК "Газ
України" НАК "Нафтогаз України" без
задоволення, виходячи з наступного.

Рішенням господарського суду
Донецької області від 23 квітня 2014 року
у справі № 905/414/14 позовні вимоги ДК "Газ
України" НАК "Нафтогаз України" до ККП
"Маріупольтепломережа" про стягнення
794 460,55 грн. задоволено частково,
стягнуто з ККП "Маріупольтепломережа"
на користь ДК "Газ України" НАК
"Нафтогаз України" суму основного боргу
за поставлений природний газ у розмірі
600 000,00 грн., 26 622,90 грн. пені, 4 096,29 грн.
інфляційних витрат та 47 174,05 грн. 3%
річних, а також відшкодування
сплаченого судового збору у розмірі 15
888,35 грн.

Постановою Жовтневого ВДВС
Маріупольського МУЮ 09 липня 2014 року
відкрито виконавче провадження №43932678
щодо примусового виконання наказу суду
від 23 квітня 2014 року №905/414/14, який
виданий 12 травня 2014 року.

У вересні 2014 року боржник звернувся до
Господарського суду Запорізької
області із заявою про надання
розстрочки виконання рішення суду
Донецької області від 23 квітня 2014 року
у виконавчому провадженні по справі
№905/414/14 строком на три роки з 01 жовтня
2014 року зі щомісячним платежем у
розмірі 17011,34 грн.

Ухвалою Господарського суду
Запорізької області від 09 жовтня 2014
року вищезазначену заяву боржника
задоволено частково.

Розстрочено виконання рішення
господарського суду Донецької області
від 23 квітня 2014 року у виконавчому
проваджені №43932678 по справі № 905/414/14
щодо сплати заборгованості за
поставлений природний газ у розмірі 612
408,11 грн. строком на дванадцять місяців
наступними частинами: до 01.11.2014 р. - 50 000,00
грн., до 01.12.2014 р. - 50 000,00 грн., до 01.01.2015 р. -
50 000,00 грн., до 01.02.2015 р. - 50 000,00 грн., до
01.03.2015 р. - 50 000,00 грн., до 01.04.2015 р. - 50 000,00
грн., до 01.05.2015 р. - 50 000,00 грн., до 01.06.2015 р. -
50 000,00 грн., до 01.07.2015 р. - 50 000,00 грн., до
01.08.2015 р. - 50 000,00 грн., до 01.09.2015 р. - 50 000,00
грн., до 01.10.2015 р. - 62 408,11 грн.

Враховуючи, що стягувач не є
газовидобувною компанією та здійснює
закупівлю природного газу за
договорами з НАК «Нафтогаз України»,
яка в свою чергу закуповує природний
газ за зовнішньоекономічними
контрактами у іноземних інвесторів,
місцевий господарський суд дійшов
висновку, що надання розстрочки на три
роки не відповідає принципу рівності
сторін.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, місцевий
господарський суд виходив з того, що
матеріалами справи підтверджується
факт наявності обставин, які
ускладнюють виконання рішення суду по
даній справі, у зв'язку з чим наявні всі
підстави для застосування приписів
статті 121 Господарського
процесуального кодексу України.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції та
зазначає таке.

Статтею 121 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що при наявності обставин,
які ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим, за заявою
сторони, державного виконавця,
прокурора чи його заступника або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора чи його
заступника і у виняткових випадках,
залежно від обставин справи, може
відстрочити або розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання.

Згадана стаття не обмежує відповідне
право господарського суду певним
строком, воно може бути реалізоване у
будь-який час після набрання рішенням
законної сили і до його фактичного
повного виконання, в межах строку
пред'явлення наказу до виконання.
Також, не обмежується право заявника на
повторне звернення з відповідною
заявою, якщо вона вже розглядалася
судом.

Відповідно до п.7.1.1 Постанови пленуму
Вищого господарського суду України №9
від 17 жовтня 2012 року "Про деякі питання
практики виконання рішень, ухвал,
постанов господарських судів України",
розстрочка означає виконання рішення
частками, встановленими господарським
судом, з певним інтервалом у часі.
Строки виконання кожної частки також
повинні визначатись господарським
судом. При цьому слід мати на увазі, що
розстрочка можлива при виконанні
рішення, яке стосується предметів, що
діляться (гроші, майно, не визначене
індивідуальними ознаками; декілька
індивідуально визначених речей тощо).

У п. 7.2 вищезазначеного Пленуму Вищого
господарського суду України зазначено,
що підставою для відстрочки,
розстрочки, зміни способу та порядку
виконання рішення можуть бути
конкретні обставини, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим у визначений строк або
встановленим господарським судом
способом.

При цьому слід мати на увазі, що згоди
сторін на вжиття заходів, передбачених
статтею 121 Господарського
процесуального кодексу України, ця
стаття не вимагає, і господарський суд
законодавчо не обмежений будь-якими
конкретними термінами відстрочки чи
розстрочки виконання рішення. Проте,
вирішуючи питання про відстрочку чи
розстрочку виконання рішення, зміну
способу і порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

Господарський процесуальний кодекс
України не визначає переліку обставин,
які свідчать про неможливість
виконання рішення чи утруднюють його
виконання, а тому суд оцінює докази, що
підтверджують зазначені обставини, за
правилами статті 43 Господарського
процесуального кодексу України і за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення чи унеможливлюють
його, має право відстрочення виконання
рішення. Тобто, до заяви мають бути
додані докази, які підтверджують
обставини, викладені в заяві щодо
неможливості чи утруднення виконання
рішення.

Обґрунтовуючи неможливість виконання
рішення суду у даній справі, боржник
посилається на скрутний фінансовий
стан, збитковість, обмеженість
матеріальних ресурсів, які позбавляють
підприємство можливості погашення
існуючої заборгованості у повному
обсязі. Виконання рішення у справі
ускладнює також те, що підприємство має
здійснювати заходи з поточного та
капітального ремонту тепломереж, щоб
належно забезпечувати функціонування
опалювальної системи міста,
здійснювати підготовку до
опалювального сезону 2014-2015 років.
Станом на 01 вересня 2014 року дебіторська
заборгованість споживачів
підприємства становить 83535,1 грн.

Заявник вказує, що він є єдиним
підприємством з постачання теплової
енергії, послугами якого користується
майже півмільйона мешканців міста.
Теплову енергію підприємства
отримують, зокрема, 88 дитячих садків, 72
школи, 27 лікувальних установ та
організації міста.

Крім того, в обґрунтування заяви
заявник посилається на те, що негайне
виконання рішення суду у даній справі
призведе до неможливості виконання
підприємством покладених на нього
обов'язків із забезпечення тепловою
енергією установ та організацій.

Тяжкий фінансовий стан боржника
підтверджується документами
бухгалтерського обліку ККП
"Маріупольтепломережа", які містяться в
матеріалах справи (а.с.11-13, 28-29, 33-55).

Так, сума заборгованості ККП
"Маріупольтепломережа" перед ДК "Газ
України" НАК "Нафтогаз України", станом
на 01 вересня 2014 року, становить - 612 408,11
грн.

Відповідно до розрахунку обсягу
заборгованості за минулі періоди з
різниці в тарифах на послуги
теплопостачання, що надані населенню
ККП «Маріупольтепломережа», обсяги
заборгованості з урахуванням минулих
років складають 65519285,00 грн.

Згідно зведення оплати ККП
«Маріупольтепломережа» за службою
субсидій за серпень 2014 року
заборгованість на 01 вересня 2014 р.
складає 691 429,38 грн.

Відповідно до зведення нарахувань та
оплати ККП «Маріупольтепломережа» по
пільгам за 2014 рік заборгованість на
кінець серпня 2014 року складає 2393 869,65
грн.

Апеляційний господарський суд приймає
до уваги доводи боржника про те, що ККП
"Маріупольтепломережа" за 2014 рік очікує
отримати від державного бюджету
субвенцію на погашення різниці в
тарифі в сумі 211967,1 грн., яка затверджена
протоколом засідання територіальної
комісії з погашення заборгованості
підприємств паливно-енергетичного
комплексу №79 від 14.02.2014 року (а.с. 30-32).

Також, станом на сьогоднішній день на
погодженні знаходиться розрахунок
обсягу заборгованості за минулі
періоди з різниці в тарифах на послуги
теплопостачання на суму 236322,6 грн.

Таким чином, знаходження ККП
"Маріупольтепломережа" у стані
постійного дефіциту обігових коштів;
погіршення фінансового становища
підприємства, у зв'язку з існуванням
кредиторської заборгованості перед
НАК "Нафтогаз України"; наявність
значної дебіторської заборгованості і
неможливість її стягнення; наявність
невідшкодованої різниці в тарифі через
невідповідність собівартості теплової
енергії діючому тарифу; складність
ситуації в Донецькій області через
проведення антитерористичної
операції, що призводить до
нестабільної роботи підприємств,
установ та організацій - є обставинами,
що ускладнюють виконання рішення у
даній справі та роблять неможливим
його виконання.

Крім того, колегія суддів приймає до
уваги той факт, що боржник дотримується
визначеного судом графіку виконання
рішення суду. Вказане підтверджується
платіжним дорученням №6111 від 06
листопада 2014 року, яке було надано в
судовому засіданні апеляційної
інстанції, згідно якого, боржником на
користь стягувача здійснено сплату
заборгованості у розмірі 50000,00 грн. по
договору №06/11-740-БО-9 від 30 серпня 2011
року по справі №905/414/14 (а.с. 174).

Надавши правову оцінку обставинам, які
були зазначені боржником та наданим на
їх підтвердження доказам, колегія
суддів Харківського апеляційного
господарського суду вважає, що суд
першої інстанцій дійшов
обґрунтованого висновку про те, що
вищевказані обставини ускладнюють
виконання рішення суду, що відповідно
до статті 121 Господарського
процесуального кодексу України є
підставою до надання заявнику
розстрочки на виконання рішення суду.

Колегія суддів приймає до уваги, що
боржник на даний час є неспроможним
виконати рішення суду разовим
платежем, а дотримання принципу
обов'язкового виконання судового
рішення не повинно призводити до
припинення фінансування першочергових
зобов'язань боржника за відсутності
реальної можливості виконати судовий
акт неминуче і одночасно. Таким чином,
розстрочка виконання судового рішення
дозволить акумулювати необхідні
фінансові кошти для повного його
виконання, а тому наявні виняткові
обставини для розстрочення виконання
рішення суду.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
місцевим господарським судом було
прийнято до уваги заперечення
стягувача проти задоволення заяви
боржника про надання розстрочки. Так,
судом першої інстанції враховано, що ДК
«Газ України» НАК «Нафтогаз України»
не є газовидобувною компанією та
здійснює закупівлю природного газу за
договорами з НАК «Нафтогаз України»,
яка в свою чергу закуповує природний
газ за зовнішньоекономічними
контрактами у іноземних інвесторів, а
тому дійшов висновку про часткове
задоволення заяви боржника та надання
розстрочки виконання судового рішення
саме на один рік, оскільки таке
розстрочення буде відповідати
принципу рівності сторін.

Відповідно до частини 1 статті 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Згідно з частиною 2 статті 34
Господарського процесуального кодексу
України, обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Частинами 1-2 статті 43 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків Господарського
суду Запорізької області, викладених в
ухвалі від 09 жовтня 2014 року, у зв'язку з
чим апеляційна скарга Дочірньої
компанії "Газ України" Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" не підлягає задоволенню, а
оскаржувана ухвала суду має бути
залишена без змін.

Керуючись статтями 99, 101, пунктом 1
статті 103, статтею 105 Господарського
процесуального кодексу України, судова
колегія

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Дочірньої компанії
"Газ України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" залишити
без задоволення.

Ухвалу господарського суду
Запорізької області від 09 жовтня 2014
року по справі №905/414/14 залишити без
змін.

Постанова набирає законної сили з дня
прийняття та може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
протягом двадцятиденного строку.

Повна постанова складена 18.11.2014р.

Головуючий суддя
Пелипенко Н.М.

Суддя
Камишева Л.М.

Суддя
Черленяк М.І.