ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2014 р.
Справа № 914/850/14

Господарський суд Львівської області у
складі головуючого судді Р.Матвіїва,
судді Н.Мороз, судді А.Мазовіти при
секретарі судового засідання
Д.Зубкович розглянув матеріали справи

позивача 1: ОСОБА_1, с. Грабовець,
Львівська область;

позивача 2: ОСОБА_2, м. Київ;

до відповідача 1: Товариства з
додатковою відповідальністю "Меблевий
комбінат "Стрий", м. Стрий, Львівська
область;

до відповідача 2: Реєстраційної служби
Стрийського міськрайонного управління
юстиції, м. Стрий, Львівська область;

про: визнання недійсним та скасування
рішення позачергових загальних зборів,
визнання недійсним та скасування змін,
внесених до установчих документів,
зобов'язання скасувати реєстраційний
запис.

У судовому засіданні взяли участь
представники:

позивача 1: ОСОБА_3 - представник на
підставі договору про надання правової
допомоги від 13.03.2014 року;

позивача 2: ОСОБА_3 - представник на
підставі договору про надання правової
допомоги від 13.03.2014 року;

відповідача 1: не з'явився;

відповідач 2: не з'явився.

Обставини розгляду справи. Ухвалою
суду від 26.03.2014 року судом прийнято до
розгляду позовну заяву та порушено
провадження у справі за позовом ОСОБА_1
та ОСОБА_2 до Товариства з додатковою
відповідальністю "Меблевий комбінат
"Стрий" та Реєстраційної служби
Стрийського міськрайонного управління
юстиції про визнання недійсним та
скасування рішення позачергових
загальних зборів, визнання недійсним
та скасування змін, внесених до
установчих документів, зобов'язання
скасувати реєстраційний запис. Розгляд
справи призначено на 22.04.2014 року.

У судовому засіданні 22.04.2014 року суд не
приступав до розгляду справи по суті.
Представник позивачів подав
клопотання про витребування доказів.
Представник відповідача 1 подав відзив
на позовну заяву. Представник
відповідача 2 подав заперечення на
позовну заяву. Клопотання про
витребування доказів задоволено.
Розгляд справи відклдено на 13.05.2014 року.

У судовому засіданні 13.05.2014 року
представник позивачів подав документи
(судову практику) для долучення до
матеріалів справи. Відповідач 1 в
судове засідання не з'явився, явки
повноважного представника не
забезпечив, через канцелярію суду
подав пояснення по справі, клопотання
про відкладення розгляду справи та
заперечення на заяву про забезпечення
позову. Відповідач 2 в судове засідання
не з'явився, явки повноважного
представника не забезпечив, через
канцелярію суду подав пояснення по
справі та клопотання про розгляд
справи без участі відповідача 2. Судом
відкладено рогляд справи на 20.05.2014 року.

У судовому засіданні 20.05.2014 року
представник позивачів позовні вимоги
підтримав повністю. Відповідачі в
судове засідання явки повноважних
представників не забезпечили. Розгляд
справи відкладено на 27.05.2014 року.

У судовому засіданні 27.05.2014 року
представник відповідача 1 подав
клопотання про продовження строку
розгляду справи, клопотання про участь
у процесі посадових осіб. Представник
позивачів позовні вимоги підтримав,
проти поданих відповідачем 1 клопотань
заперечив. Представник відповідача 2 у
судове засідання не з'явився. Судом
продовжено строк розгляду справи та
відкладено її розгляд на 10.06.2014 року.

У судовому засіданні 10.06.2014 року
представник позивачів та позивач 2
позовні вимоги підтримали. Представник
позивачів подав клопотання про
долучення документів до матеріалів
справи. Представник відповідача 1 проти
позовних вимог заперечив. Представник
відповідача 2 у судове засідання не
з'явився. Розгляд справи відкалдено на
16.06.2014 року.

У судовому засіданні 16.06.2014 року
представник позивачів підтримав
подану 12.06.2014 року заяву про збільшення
розміру позовних вимог, подав заяву про
долучення матеріалів судової практики
до справи. Представник відповідача 1
проти позовних вимог заперечив.
Представник відповідача 2 у судове
засідання не з'явився. Заяву про
збільшення позовних вимог судом
повернуто без розгляду. Розгляд справи
відкладено на 19.06.2014 року.

У судовому засіданні 19.06.2014 року
представник позивачів позовні вимоги
підтримав. Відповідачі явки
представників не забезпечили,
клопотань, заяв не подавали. Судом
призначено колегіальний розгляд даної
справи та відкладено розгляд справи на
20.06.2014 року.

Автоматизованою системою
документообігу суду здійснено
автоматичний розподіл членів колегії
суддів та призначено суддю Мазовіту
А.Б. та суддю Мороз Н.В. У зв'язку із
призначенням колегіального розгляду
справи, з метою надання можливості
сторонам подати додаткові докази по
справі, судом відкладено розгляд
справи на 22.07.2014 року.

Згідно з розпорядженням керівника
апарату суду № 476 від 21.07.2014 року щодо
призначення повторного автоматичного
розподілу справи суду Н.Мороз (у зв'язку
з відпусткою) замінено суддею
О.Щигельською.

У судовому засіданні 22.07.2014 року суд у
представник позивачів позовні вимоги
підтримав. Представником відповідача 1
подано заперечення проти доводів
представника позивачів. Відповідач 2
явки представника не забезпечив.
Розгляд справи відкладено на 26.08.2014
року.

У судовому засіданні 26.08.2014 року суд у
представник позивачів позовні вимоги
підтримав. Представники відповідачів у
судове засідання не з'явилися. Судом
відкладено розгляд справи на 16.09.2014
року.

У зв'язку із пербуванням судді
О.Щигельської у відпустці згідно з
розпорядженням керівника аппарату № 663
від 16.09.2014 року суддю О.Щигельську
замінено суддею Н.Мороз.

У судовому засіданні 16.09.2014 року
представник позивачів позовні вимоги
підтримав. Представники відповідачів у
судове засідання не з'явилися. Розгляд
справи відкладено на 07.10.2014 року.

У судове засідання 07.10.2014 року сторони
явки представників не забезпечили. Від
представника відповідача 1 надійшло
клопотання про відкладення розгляду
справи. Судом відкладено розгляд
справи на 28.10.2014 року.

У судовому засіданні 28.10.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Представникам сторін, що брали участь в
судових засіданнях, роз'яснено зміст
ст. ст. 20, 22 Господарського
процесуального кодексу України щодо
їхніх прав та обов'язків, зокрема про
право заявляти відводи судді.

Суть спору. Спір між сторонами виник у
зв'язку із порушенням, на переконання
позивача, відповідачем 1 порядку
проведення загальних зборів. ОСОБА_1
(надалі по тексту рішення - позивач 1) та
ОСОБА_2 (надалі по тексту рішення -
позивач 2) звернулися до суду із позовом
до Товариства з додатковою
відповідальністю "Меблевий комбінат
"Стрий" (надалі по тексту рішення -
відповідач 1) та до Реєстраційної
служби Стрийського міськрайонного
управління юстиції (надалі по тексту
рішення - відповідач 2) про визнання
недійсним та скасування рішення
позачергових загальних зборів
учасників Товариства з додатковою
відповідальністю «Меблевий комбінат
«Стрий», оформлені протоколом № 5/2013
від 26.12.2013 року, визнання недійсним та
скасування змін, внесених до
установчих документів Товариства з
додатковою відповідальністю «Меблевий
комбінат «Стрий» від 08.01.2014 року під
номером 4000939, які викладені у
вигляді змін до Статуту та
зареєстровані державним реєстратором
Реєстраційної служби Стрийського
міськрайонного управління юстиції,
зобов'язання державного реєстратора
Реєстраційної служби Стрийського
міськрайонного управління юстиції
скасувати в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців реєстраційний запис
від 08.01.2014 року під номером 4000939.

Позивачі стверджують, що збори
учасників товариства, результати яких
оформлені протоколом від 26.12.2013 року
відбулися з порушенням процедури їх
проведення, без необхідного кворуму,
позивачі не були належним чином
повідомлені про проведення зборів та
не брали участі у голосуванні шляхом
опитування, безпідставне виключення
позивачів зі складу учасників порушує
їхні корпоративні права.

Відповідач 1 проти позовних вимог
заперечив, подав відзив на позовну
заяву, у якому зазначив про дотримання
товариством вимог законодавства та
Статуту товариства при проведенні
загальних зборів, належне повідомлення
позивачів про проведення загальних
зборів та отримання ними опитувальних
листів, а виключення позивачів зі
складу учасників товариства було
правомірним та необхідним для
негайного вирішення товариством
фінансових проблем.

Відповідач 2 проти позовних вимог
заперечив, зазначив, що у нього не було
підстав для відмови у державній
реєстрації проведення змін до
установчих документів Товариства, а
матеріали оскаржуваного протоколу до
реєстраційної справи не надходили,
відтак, про обставини щодо
відповідного протоколу йому не відомі,
а також просив розглядати справу без
участі його представника.

У процесі розгляду справи суд
встановив наступне. ОСОБА_2 та ОСОБА_1
згідно з п. 4.1 Статуту Товариства з
додатковою відповідальністю "Меблевий
комбінат "Стрий" у первісній редакції
від 15.07.2011 року були учасниками
Товариства з додатковою
відповідальністю "Меблевий комбінат
"Стрий" з частками у статутному
капіталі 20, 9632% (440 227, 67 грн.), тобто в
сукупності їхні частки становлять
41,9264%.

Як зазначено у протоколі № 5/2013
позачергових загальних зборів
учасників Товариства з додатковою
відповідальністю "Меблевий комбінат
"Стрий", 26 грудня 2013 року були проведені
збори учасників Товариства з
додатковою відповідальністю "Меблевий
комбінат «Стрий» шляхом опитування.
Загальні збори скликано на вимогу
учасників товариства, які володіють
більш, як 10 % голосів, проведено
відповідно до положень діючого
законодавства України, Статуту
товариства, в порядку Правил процедури
прийняття рішення загальними зборами
учасників товариства методом
опитування, затверджених товариством.
Для забезпечення прийняття рішень
Загальними зборами усім учасникам
товариства попередньо були надіслані
опитувальні листи з переліком питань
денного. По кожному із питань порядку
денного учасник товариства мав право
проголосувати щодо проекту рішення,
яке пропонувалось в опитувальному
листі. Станом на 26.12.2013 року в
опитуванні взяли участь 6 учасників,
яким належить 100% голосів. Відповідно до
положень ст. 60 Закону України «Про
господарські товариства» загальні
збори учасників вважаються
повноважними приймати рішення.

На порядок денний виносились наступні
питання:

1. Про обрання Голови та Секретаря
Загальних зборів учасників Товариства.

2. Про виключення ОСОБА_1, ОСОБА_2 з
Товариства.

3.Про виплату ОСОБА_1, ОСОБА_2 вартості
частини майна Товариства пропорційно
їх часткам відповідно до вимог Статуту
Товариства та чинного законодавства
України.

4.Про оплату вартості частки ОСОБА_1,
ОСОБА_2 за рахунок додаткових вкладів
учасників Товариства у зв'язку з
виключенням ОСОБА_1, ОСОБА_2 з
Товариства.

5.Про затвердження перерозподілу
часток учасників Товариства у зв'язку з
виключенням з Товариства ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та оплатою вартості часток
ОСОБА_1, ОСОБА_2 за рахунок додаткових
вкладів учасників Товариства.

6. Про збільшення статутного капіталу
Товариства до 4 200 000 гривень за рахунок
внесення учасниками додаткових
вкладів з метою фінансового
оздоровлення Товариства.

7.Про затвердження перерозподілу
часток учасників Товариства у зв'язку
із збільшенням статутного капіталу
Товариства за рахунок додаткових
вкладів учасників Товариства.

8. Про затвердження змін до Статуту
Товариства у зв'язку із зміною складу
учасників Товариства та збільшення
статутного капіталу Товариства. Про
уповноваження особи на підписання
змін до Статуту Товариства від
імені Товариства.

9. Про затвердження плану фінансового
оздоровлення Товариства.

10. Про продовження строку погашення
кредиту, згідно Договору про відкриття
траншевої кредитної лінії № 42 від
04.06.2009р. та Договору про відкриття
кредитної лінії № 130 від 14.04.2006 року.

11. Про надання повноважень Директору
Товариства ОСОБА_5 на підписання
договорів та інших документів по
взаємовідносинах з Публічним
акціонерним товариством «Український
професійний банк».

12. Схвалення дій Директора Товариства
ОСОБА_5 щодо укладення від імені
Товариства з Публічним акціонерним
товариством «Український професійний
банк» протягом 2011-2013 років додаткових
договорів про внесення змін у Договір
про відкриття траншевої кредитної
лінії № 42 від 04.06.2009 року, у Договір про
відкриття кредитної лінії № 130 від
14.04.2006 року, у Іпотечний договір,
посвідчений 14.04.2006 р. державним
нотаріусом Стрийської державної
нотаріальної контори Костур У.Т. за №
1-1897, додаткових договорів про внесення
змін до договорів застави № 42-1, № 42-2
від 04.06.2009 року.

13. Схвалення дій Директора Товариства
ОСОБА_5, виконавчого директора
Товариства ОСОБА_7 про погодження та
затвердження Правила процедури
прийняття рішення загальними зборами
учасників Товариства методом
опитування.

14. Про прийняття до складу учасників
Товариства акціонерів ВАТ „Меблевий
комбінат „Стрий", які подали
відповідні заяви про участь в
Товаристві. Про затвердження
перерозподілу часток учасників.

15. Про затвердження змін до Статуту
Товариства у зв'язку із зміною складу
учасників Товариства. Про
уповноваження особи на підписання змін
до Статуту Товариства від імені
Товариства.

16. Про уповноваження осіб на державну
реєстрацію змін до Статуту Товариства.

Як підтверджується матеріалами справи,
8.11.2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було
надіслано копії опитувальних листів,
який ОСОБА_1 отримав 20.11.2013 року , а
ОСОБА_2 - 25.11.2013 року. Оскільки опис
вкладення у цінний лист (опитувальний
лист від 18.11.2013 року) не відповідав
дійсному вмісту поштового
відправлення (копія опитувального
листа від 18.11.2013 року), а також зважаючи
на те, що проведення загальних зборів
учасників товариства методом
опитування Статутом товариства не
передбачено, позивачі не заповнили
опитувальні листи та не відправили їх
товариству.

Не зважаючи на фактичну неучасть у
голосуванні двох учасників товариства
- ОСОБА_1 та ОСОБА_2, згідно з
результатами голосування,
відображеними у протоколі № 5/2013, серед
іншого, з другого питання порядку
денного вирішено виключити ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 з товариства, за що
проголосували учасники, що володіють
54,67804 % голосів від загальної кількості
голосів товариства. Крім цього,
більшістю голосів (54,67804 %) були вирішені
питання 6, 7 порядку денного, а саме,
збільшено розмір часток у статутному
фонді наступних учасників: ОСОБА_5 - 1 374
507,98 грн. (було 440 227,67 грн.); ОСОБА_8 - 1 334
071,59 грн. (було 440 227,67 грн.); ОСОБА_9 - 1 334
071,59 грн. (було 181 740,49 грн.); збільшено
статутний капітал - 4 200 000,00 грн. (було 2 100
000,00 грн.).

На підставі відомостей, зазначних у
оспорюваному протоколі, а саме того, що
за виключення позивачів зі складу
учасників товариства проголосували
54,67804%, державний реєстратор
Реєстраційної служби Стрийського
міськрайонного управління юстиції
вніс в Єдиний державний реєстр
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців реєстраційний запис
від 08.01.2014 року під номером 4000939,
яким внесено зміни до установчих
документів товариства. Як вбачається
із затверджених до Статуту змін,
зареєстрованих 08.01.2014 року, редакції п.
4.2 Статуту в частині переліку учасників
товариства, п. 5.1 в частині сукупного
розміру статутного капіталу
товариства та поділу часток учасників
товариства, п. 5.2 в частині розміру
частки, якою тимчасово володіє
товариство, змінено; зміни підписано
ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
Товариством з додатковою
відповідальністю «Меблевий комбінат
«Стрий».

Дані факти матеріалами справи
підтверджуються, сторонами не
заперечувались та документарно не
спростовувались.

Дослідивши представлені суду докази,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд вважає позовні вимоги
підставними, обґрунтованими та такими,
що підлягають до задоволення повністю
з огляду на наступне.

У відповідності з пп. 1 ч. 1 ст. 116
Цивільного кодексу України, пп. «а» ч. 1
ст. 10 Закону України «Про господарські
товариства» учасники господарського
товариства мають право брати участь в
управлінні товариством.

Частиною 1 ст. 41 Закону України «Про
господарські товариства» передбачено,
що вищим органом акціонерного
товариства є загальні збори
товариства. У загальних зборах мають
право брати участь усі акціонери,
незалежно від кількості та виду акцій,
власниками яких вони є. Вищенаведена
норма кореспондується і з п. 9.2.1.
статуту товариства.

Таким чином, право акціонера на
управління справами акціонерного
товариства реалізується через його
участь в загальних зборах товариства.

Як встановлено судом, позивачі
оскаржують дії Товариства з додатковою
відповідальністю "Меблевий комбінат
"Стрий" при проведенні загальних зборів
учасників товариства та прийняття ряду
рішень на таких зборах, оформлених
протоколом від 26.12.2013 року, та просять
визнати їх недійсними і скасувати,
оскільки такі проводилися без кворуму
та методом опитування.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму
Верховного суду України від 28 жовтня 2008
року №13 «Про практику розгляду судами
корпоративних спорів» необхідно
враховувати, що рішення загальних
зборів учасників (акціонерів) та інших
органів господарського товариства є
актами, оскільки ці рішення зумовлюють
настання правових наслідків,
спрямованих на регулювання
господарських відносин, і мають
обов'язковий характер для суб'єктів цих
відносин. У зв'язку з цим підставами для
визнання недійсними рішень загальних
зборів акціонерів (учасників)
господарського товариства можуть бути:
порушення вимог закону та/або
установчих документів під час
скликання та проведення загальних
зборів товариства; позбавлення
акціонера (учасника) товариства
можливості взяти участь у загальних
зборах; порушення прав чи законних
інтересів акціонера (учасника)
товариства рішенням загальних зборів.

При цьому, права учасника (акціонера)
господарського товариства внаслідок
недотримання вимог закону про
скликання і проведення загальних
зборів необхідно вважати порушеними,
якщо він не міг взяти участь у
загальних зборах, належним чином
підготуватися до розгляду питань
порядку денного, внести пропозиції до
порядку денного, зареєструватись для
участі у загальних зборах тощо.

При вирішенні питання про недійсність
рішень загальних зборів у зв'язку з
іншими порушеннями, допущеними під час
скликання та проведення загальних
зборів, господарський суд повинен
оцінити, наскільки ці порушення могли
вплинути на прийняття загальними
зборами відповідного рішення.

Як підтверджується матеріалами справи,
оспорюваним протоколом № 5/2013 від 26.12.2013
року оформлені рішення позачергових
загальних зборів учасників, прийняті
методом опитування.

Так у випадках, передбачених
установчими документами або
затвердженими товариством правилами
процедури, допускається прийняття
рішення методом опитування. У цьому
разі проект рішення або питання для
голосування надсилається учасникам,
які повинні у письмовій формі
сповістити щодо нього свою думку.
Протягом 10 днів з моменту одержання
повідомлення від останнього учасника
голосування всі вони повинні бути
проінформовані головою про прийняте
рішення (ч. 4 ст. 60 Закону України «Про
господарські товариства»).

Статутом Товариства з додатковою
відповідальністю "Меблевий комбінат
"Стрий" не передбачено такої форми
проведення загальних зборів як
опитування. Наведене не заперечується
і представником відповідача 1. Проте,
заперечення відповідача проти такого
твердження позивача зводяться до того,
що товариство керувалося Правилами
процедури прийняття рішень загальними
зборами методом опитування,
затвердженими виконавчим директором
товариства ОСОБА_7 12.11.2013 року, що не
суперечить п. 11.4 Статуту товариства, з
чим суд погоджується.

Відповідно до п. ж ч. 5 ст. 41 Закону
України «Про господарські товариства»
затвердження правил процедури та інших
внутрішніх документів товариства,
визначення організаційної структури
товариства віднесено до компетенції
Загальних зборів товариства, однак, не
до виключної компетенції, тобто
згадані повноваження можуть
передаватися іншому органу. Ч. 4 ст. 145
Цивільного кодексу України також
визначені питання, які належать до
виключної компетенції загальних
зборів учасників товариства. Питання,
віднесені до виключної компетенції
загальних зборів учасників товариства,
не можуть бути передані ними для
вирішення виконавчому органу
товариства. Серед питань виключної
компетенції загальних зборів
учасників не зазначено питання про
затвердження правил процедури та інших
внутрішніх документів товариства,
визначення організаційної структури
товариства. Статутом товариства і
законом до виключної компетенції
загальних зборів може бути також
віднесене вирішення інших питань. Саме
такі повноваження відповідно до п. 11.4
Статуту товариства було покладено на
виконавчого директора (виконавчий
директор має право за обов'язковим
погодженням з директором
затверджувати локальні нормативні
акти, що визначають взаємовідносини
між структурними підрозділами
товариства, правила, процедури та інші
внутрішні документи товариства).
Відтак, 12 листопада 2013 року у
відповідності до наданих повноважень
виконавчим директором, за погодженням
з директором, у законний спосіб було
затверджено Правила процедури
прийняття рішення загальними зборами
учасників ТДВ «Меблевий комбінат
«Стрий» методом опитування. Таким
чином, аналіз положень Закону та
Статуту Товариства дозволяє
стверджувати, що питання про
затвердження правил процедури
прийняття рішень загальними зборами
учасників методом опитування не
віднесено до виключної компетенції
загальних зборів учасників товариства.

Вищезазначені висновки повністю
узгоджуються з позицією Вищого
господарського суду України, який при
розгляді справи за № 5011-62/2637-2012, "06"
листопада 2012 р. прийшов до висновку, що
перелік виключних повноважень вищого
органу керівництва юридичної особи,
визначається з урахуванням приписів
ст.ст.16, 80, 92, 97, 145 Цивільного кодексу
України, ст.ст.1, 4 Закону України "Про
господарські товариства", а також
статуту позивача.

Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 61 Закону України
«Про господарські товариства»
учасники товариства, що володіють у
сукупності більш як 20 відсотками
голосів, мають право вимагати
скликання позачергових загальних
зборів учасників у будь-який час і з
будь-якого приводу, що стосується
діяльності товариства. Якщо протягом 25
днів голова товариства не виконав
зазначеної вимоги, вони вправі самі
скликати загальні збори учасників. Про
проведення загальних зборів
товариства учасники повідомляються
передбаченим статутом способом з
зазначенням часу і місця проведення
зборів та порядку денного.
Повідомлення повинно бути зроблено не
менш як за 30 днів до скликання
загальних зборів. Будь-хто з учасників
товариства вправі вимагати розгляду
питання на загальних зборах учасників
за умови, що воно було ним поставлено не
пізніш як за 25 днів до початку зборів.
Не пізніш як за 7 днів до скликання
загальних зборів учасникам товариства
повинна бути надана можливість
ознайомитися з документами, внесеними
до порядку денного зборів. З питань, не
включених до порядку денного, рішення
можуть прийматися тільки за згодою
всіх учасників, присутніх на зборах.

Представник відповідача у своїх
запереченнях вказує, що 18.11.2013 року
учасники товариства зверталися із
вимогами про проведення позачергових
загальних зборів, які приймуть рішення
методом опитування, і пропонували
перелік питань порядку денного. У
відповідності до вимог ч. 4 ст. 98
Цивільного кодексу України, ч. 4 ст. 60
Закону України «Про господарські
товариства», п. 9.3.2 Статуту Товариства
директор Товариства виконав вимогу
учасників Товариства. Однак, на
підтвердження наведеного, зокрема,
звернення з такими заявами учасників
товариства, не подано жодних доказів.

На виконання вказаного вище п. 5 ст. 61
Закону України «Про господарські
товариства» всі учасники товариства
мали бути належним чином повідомлені
про проведення зборів шляхом
опитування. Згідно з положеннями п. 9.5.
Статуту товариства про проведення
Загальних зборів учасники
повідомляються персонально під розпис,
телеграмою, листом, факсимільним
повідомленням чи іншим способом,
визначеним Загальними зборами
учасників, з позначенням дати, часу та
місця проведення зборів та порядку
денного. Повідомлення повинно бути
зроблено не пізніше, ніж за 30 днів до
дати проведення зборів.

Ч. 4 ст. 60 Закону України «Про
господарські товариства» визначено, що
в процесі прийняття загальними зборами
учасників рішення методом опитування
проект рішення або питання для
голосування надсилаються учасникам,
які повинні у письмовій формі
сповістити щодо нього свою думку. У
відповідності до зазначеної норми
закону у Правилах процедури прийняття
рішення загальними зборами учасників
Товариства з додатковою
відповідальністю "Меблевий комбінат
"Стрий" методом опитування (надалі по
тексту рішення - Правила процедури)
деталізовано порядок формування,
направлення та опрацювання
результатів голосування учасниками в
рамках прийняття загальними зборами
учасників рішення методом опитування.
Зокрема, згідно з п. 15 Правил процедури
опитувальний лист направляється
учасникам на їх адресу, рекомендованим
листом або вручається особисто під
розпис. Опитувальні листи учасникам
надсилаються не менш як за 30 днів до
дати проведення Загальних зборів
Учасників, яка зазначається в
опитувальному листі (п. 26 Правил
процедури).

Пунктом 11 Правил процедури
передбачено, що в опитувальному листі
зазначаються найменування Товариства;
найменування або прізвище, ім'я, по
батькові Учасника Товариства, якому
направляється опитувальний лист;
питання винесенні на голосування та
проекти рішень з цих питань; варіанти
голосування за кожний проект рішень
(написи «за», «проти», «утримався»);
застереження про те, що опитувальний
лист має бути підписаний Учасником
(представником Учасника); зазначення
кількості голосів, що належать кожному
Учаснику; дата проведення Загальних
зборів Учасників; дата, станом на яку
оформлюватиметься протокол за
результатами голосування Загальними
зборами Учасників методом опитування;
дата набрання чинності рішення
Загальних зборів Учасників проведених
методом опитування.

Як стверджує представник позивачів,
позивачів не було повідомлено про
проведення позачергових Загальних
зборів учасників Товариства та їм не
надходили жодні листи Товариства, які б
містили інформацію про проведення
голосування шляхом опитування. Проте,
представником відповідача 1 у
матеріали справи подано докази
надіслання опитувальних листів від
18.11.2013 року ОСОБА_1 на адресу вул.
Лопатинського, 172, с. Грабовець,
Стрийський район, Львівська область
(отримане адресатом 20.11.2013 року) та
ОСОБА_2 на адресу АДРЕСА_1 (отримане
адресатом 25.11.2013 року), а саме описи
вкладення у цінний лист, повідомлення
про вручення, поштові квитанції. Так як
дату проведення загальних зборів
визначили як 19.12.2013 року, а опитувальні
листи учасники отримали 20.11.2013 року та
25.11.2013 року, то про проведення таких
загальних зборів вони повідомлені
пізніше, ніж за 30 днів, що є порушенням
п. 26 Правил процедури, п. 9.5. Статуту
товариства, ч. 5 ст. 60 Закону України
«Про господарські товариства».

Отримавши опитувальні листи,
відповідно до п. 16 Правил процедури, по
кожному із питань порядку денного
учасник товариства мав право
проголосувати щодо проекту рішення,
яке пропонується в опитувальному
листі. Для цього учасник заповнює
опитувальний лист та проставляє свій
підпис у відведеному для цього місці.

Заповнений опитувальний лист, не
пізніше наступного календарного дня,
що слідує за датою проведення
Загальних зборів, яка визначається в
опитувальному листі, має бути
направлений поштою на адресу
Товариства або переданий особисто
директору. У разі неподання будь-яким
учасником товариству у зазначений
строк заповненого опитувального листа,
або подання неповністю заповненого
опитувального листа, вважатиметься, що
Учасник відповідно утримався від
голосування або утримався від
голосування з певного питання порядку
денного загальних зборів (п. 18 Правил
процедури).

Позивачі не надсилали заповненого
опитувального листа товариству,
натомість, ОСОБА_2 звернувся до
товариства з листом від 25.11.2013 року, в
якому повідомив товариство про факт
фальсифікації поштової
кореспонденції, оскільки отримав від
Товариства з додатковою
відповідальністю «Меблевий комбінат
«Стрий» цінним листом документи, що не
відповідають опису листа з
проголошеною цінністю. Так, в описі
вказаний лист за №767/1 від 18.11.2013 року, в
той час як фактично вкладено
ксерокопію листа з додатками за
номером 767 від тої ж дати. У матеріали
справи сторонами не подано доказів
надання Товариством з додатковою
відповідальністю «Меблевий комбінат
«Стрий» відповіді на лист ОСОБА_2

Відповідно до п. 21 Правил процедури
загальні збори Учасників, що
проводяться методом опитування,
вважатимуться правомочними, якщо в
опитуванні візьмуть участь Учасники
(представники учасників), що володіють
у сукупності більш як 60 відсотками
голосів (кворум).

Згідно з п. 22 Правил процедури при
встановленні кворуму Загальних зборів
учасників враховуються отриманні від
учасників (їх представників)
опитувальні листи, а також відомості
про учасників, які утримались від
голосування, якщо є достатні дані
вважати, що учаснику було належним
чином надіслано або вручено особисто
опитувальний лист. Достатніми доказами
участі учасника в роботі Загальних
зборів учасників є особистий розпис
учасника (його представника) про
отримання опитувального листа,
отримання товариством поштового
повідомлення про вручення учаснику
(його представнику) опитувального
листа, або письмові дані про належне
направлення учаснику опитувального
листа (квитанція про направлення листа,
опис вкладення у цінний лист). За
результатами встановлення кворуму
Загальних зборів учасників
складається відповідний перелік, який
підписується головою, секретарем
Загальних зборів учасників та
директором товариства (п. 23 Правил
процедури).

Як вбачається з Переліку учасників, які
взяли участь у прийнятті рішень
Загальними зборами учасників ТДВ
«Меблевий комбінат «Стрий» методом
опитування, складеного 26 грудня 2013
року, участь у проведенні загальних
зборів взяли всі шість учасники
товариства, які разом володіють 92, 5079%
голосів (частка 7,4921% статутного
капіталу Товариства знаходилась на
балансі Товариства і не могла брати
участь у голосуванні). Однак, суд
погоджується із поясненнями
представника позивачів, що п. 18 Правил
процедури, яким передбачено, що у разі
неподання будь-яким учасником
товариству у зазначений строк
заповненого опитувального листа, або
подання неповністю заповненого
опитувального листа, вважатиметься, що
учасник відповідно утримався від
голосування або утримався від
голосування з певного питання порядку
денного загальних зборів, суперечить
нормам Закону України «Про
господарські товариства» (ч. 4 ст. 60).
Тобто, зазначивши у Правилах процедури,
що учасник «утримався при
голосуванні», виконавчий директор
встановив, що тим самим учасник взяв
участь у голосуванні, тобто у
будь-якому випадку виходить, що кворум
загальних зборів був дотриманий.
Підміна поняття «не взяв участь у
зборах» поняттям «утримався при
голосуванні» є недопустимою,
неправомірною, такою, що порушує права
учасників товариства.

Згідно з ч. 1 ст. 60 Закону України «Про
господарські товариства» загальні
збори учасників вважаються
повноважними, якщо на них присутні
учасники (представники учасників), що
володіють у сукупності більш, як 60
відсотками голосів.

Згідно зі статтями 41, 60 Закону про
господарські товариства загальні
збори визнаються правомочними, якщо в
них беруть участь акціонери (учасники),
що мають відповідно до статуту
товариства більш як 60 % голосів. У
зв'язку з цим положення установчих
документів товариства, які
встановлюють інші правила щодо
визначення кворуму, є такими, що
суперечать закону і не підлягають
застосуванню. Відсутність кворуму на
загальних зборах є безумовною
підставою для визнання в судовому
порядку прийнятих загальними зборами
рішень недійсними (п. 25 постанови
Пленуму Верховного суду України від 28
жовтня 2008 року № 13 «Про практику
розгляду судами корпоративних
спорів»).

Враховуючи наведене, випливає, що
позивачі вважаються такими, що не брали
участі в проведенні загальних зорів
шляхом опитування, відтак, інші
учасники товариства, які володіють
(сукупно) часткою 50,5815% у статутному
капіталі, не становили необхідного
кворуму, що свідчить про те, що збори
учасників не могли бути проведені без
участі ОСОБА_2 та ОСОБА_1, які в
сукупності володіли часткою 41,9264%.
Наведене також спростовує зміст
оспорюваного протоколу, в якому
вказано, що по всіх питаннях порядку
денного «за» проголосувало 54,67804%.

Як зазначено в п. 18 постанови Пленуму
Верховного суду України від 28 жовтня 2008
року №13 «Про практику розгляду судами
корпоративних спорів», безумовною
підставою для визнання недійсними
рішень загальних зборів у зв'язку з
прямою вказівкою закону є:

- прийняття загальними зборами рішення
за відсутності кворуму для проведення
загальних зборів чи прийняття рішення
(статті 41, 42, 59, 60 Закону про
господарські товариства);

- прийняття загальними зборами рішень з
питань, не включених до порядку денного
загальних зборів товариства (частина
четверта статті 43 Закону про
господарські товариства);

- прийняття загальними зборами рішення
про зміну статутного капіталу
товариства, якщо не дотримано
процедури надання акціонерам
(учасникам) відповідної інформації
(статті 40, 45 Закону про господарські
товариства).

Сукупно оцінюючи наявні у матеріалах
справи докази, аналізуючи нормативні
положення, наведені вище, суд приходить
до висновку, що загальні збори
учасників товариства, результати яких
оформлені протоколом від 26.12.2013 року, є
такими, що проводились без кворуму,
оскільки позивачі участі в них не
брали, а частка решти учасників
товариства становить менше 60% (50,5815%).
Крім цього, у матеріалах справи
відсутні докази (зокрема, опитувальні
листи інших учасників товариства з
результатами їхнього волевиявлення),
які б підтверджували результати
голосування, зазначені в протоколі №
5/2013.

Згідно з п. 19 постанови Пленуму
Верховного суду України від 28 жовтня 2008
року №13 «Про практику розгляду судами
корпоративних спорів» суди мають
враховувати, що для визнання недійсним
рішення загальних зборів товариства
необхідно встановити факт порушення
цим рішенням прав та законних
інтересів учасника (акціонера)
товариства. Якщо за результатами
розгляду справи факт такого порушення
не встановлено, господарський суд не
має підстав для задоволення позову.

Проводячи загальні збори, товариством
було прийнято ряд рішень, серед яких,
зокрема, виключення позивачів зі
складу товариства. За таке рішення
згідно з протоколом від 26.12.2013 року
проголосували учасники, що сукупно
володіють 54,67804 % голосів. Однак, як
встановлено судом вище, відомості
стосовно прийнятого рішення не
вважаються підтвердженими та не можуть
братися до уваги. Крім цього,
виключення учасників зі складу
товариства не є правомірним і з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 65 Закону України
«Про господарські товариства» до
товариства з додатковою
відповідальністю застосовуються норми
статей 4, 11, 52 - 64 цього Закону з
урахуванням особливостей,
передбачених даною статтею.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 Закону України
«Про господарські товариства»
учасника товариства з обмеженою
відповідальністю, який систематично не
виконує або неналежним чином виконує
обов'язки, або перешкоджає своїми діями
досягненню цілей товариства, може бути
виключено з товариства на основі
рішення, за яке проголосували учасники,
що володіють у сукупності більш як 50
відсотками загальної кількості
голосів учасників товариства. При
цьому цей учасник (його представник) у
голосуванні участі не бере.

Із пояснень відповідача 1 вбачається,
що позивачі зловживали своїми правами,
оскільки через їх неявку на зборах
учасників товариства неможливо було
прийняти рішення із загально-важливих
питань, які потребували негайного
вирішення. Так у 2013 році спільними
діями ОСОБА_1 і ОСОБА_2 були створенні
суттєві перешкоди у досягненні цілей
Товариства з додатковою
відповідальністю „Меблевий комбінат
„Стрий". Зважаючи на достатні дані про
системне, свідоме та цілеспрямоване
блокування роботи Вищого органу
управління ТДВ „Меблевий комбінат
«Стрий» зі сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
про фактичну втрату ОСОБА_1 та ОСОБА_12
інтересу до управління майном
товариства, про негативні наслідки, що
виникли у товариства у зв'язку з
поведінкою ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та
існування цілком реальної загрози
банкрутства товариства, Загальні збори
учасників товариства, у відповідності
до норм ст. 64 Закону України „Про
господарські товариства", вимушені
були прийняти рішення про виключення
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 з товариства задля
відновлення управління товариства та
відвернення існуючих загроз у
діяльності товариства і перешкод у
досягненні цілей товариства.

Однак, наведена позиція відповідача не
підтверджується належними доказами, не
відповідає вимогам законодавства та
судовій практиці.

Право участі у товаристві є особистим
немайновим правом і не може окремо
передаватися іншій особі (ч. 1 ст. 100
Цивільного кодексу України).

Учасники товариства мають право: брати
участь в управлінні справами
товариства в порядку, визначеному в
установчих документах, за винятком
випадків, передбачених цим Законом;
брати участь у розподілі прибутку
товариства та одержувати його частку
(дивіденди); вийти в установленому
порядку з товариства; одержувати
інформацію про діяльність товариства;
здійснити відчуження часток у
статутному (складеному) капіталі
товариства, цінних паперів, що
засвідчують участь у товаристві, в
порядку, встановленому законом (стаття
10 Закону України «Про господарські
товариства»).

Відтак, участь у загальних зборах
товариства є правом, а не обов'язком
учасника. А в ч. 1 ст. 64 Закону України
«Про господарські товариства» мова йде
саме про обов'язки учасника товариства.

Крім цього, згідно з рішенням
Господарського суду Львівської
області від 26.11.2013 року у справі №
914/2706/13, залишеним без змін постановою
Львівського апеляційного
господарського суду від 12.02.2014 року,
відмовлено в позові ОСОБА_13 до ОСОБА_2,
ОСОБА_1 та ТзДВ «Меблевий комбінат
«Стрий» про зобов'язання взяти участь в
зборах товариства. Постановою
Львівського апеляційного
господарського суду у справі № 914/2706/13
встановлено, що участь учасника в
загальних зборах є його правом,а не
обов'язком, оскільки в законі відсутні
норми, які зобов'язували учасників
товариства брати участь у загальних
зборах. Відповідно в господарського
суду, незалежно від розміру часток
учасників, наслідків для товариства
щодо непроведення зборів, відсутні
підстави для прийняття рішення про
спонукання учасника зареєструватися
та взяти участь у загальних зборах
товариства. Аналогічного висновку
дійшов Вищий господарський суд України
у постанові від 30.06.2009 року у справі №
18/161.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Господарського
процесуального кодексу України
обставини, встановлені рішенням суду у
господарській, цивільній або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, крім встановлених
рішенням третейського суду, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Відповідно до абз. 3 п. 3.10. рекомендацій
президії Вищого господарського суду
України від 28.12.2007 року № 04-5/14 "Про
практику застосування законодавства у
розгляді справ, що виникають з
корпоративних відносин" статтею 128 ЦК
України, статтями 64, 72 Закону України
"Про господарські товариства"
передбачено можливість виключення
учасника повного товариства, учасників
товариств з обмеженою
відповідальністю, які систематично не
виконують чи неналежним чином
виконують свої обов'язки або
перешкоджають досягненню цілей
товариства. В силу статей 135, 151 ЦК
України, статей 65 і 77 Закону України
"Про господарські товариства" дія
наведених норм поширюються на повних
учасників командитних товариств та
учасників товариств з додатковою
відповідальністю. У рішенні про
виключення учасника з господарського
товариства повинно бути обґрунтовано
причини такого виключення і зазначено,
які саме факти невиконання статутних
обов'язків стали підставою виключення
учасника з товариства, в чому полягає
систематичність невиконання учасником
товариства його обов'язків, якими саме
діями (бездіяльністю) учасник
перешкоджає досягненню цілей
товариства. Відсутність відповідних
відомостей у рішенні про виключення
учасника з товариства може бути
підставою для визнання такого рішення
недійсним за позовом даного учасника.

Враховуючи встановлені та досліджені
обставини справи, суд приходить до
висновку про обґрунтованість та
неспростованість позовних вимог,
неправомірних дій відповідача 1 при
проведенні загальних зборів учасників
товариства (недотримання кворуму), що
призвели до порушення прав позивачів, а
саме безпідставного їх виключення із
числа учасників товариства. Відповідно
рішення загальних зборів, оформлене
протоколом № 5/2013 від 26.12.2013 року,
підлягає визнанню недійсним та
скасуванню.

Як зазначалося судом вище, у результаті
прийняття загальними зборами ряду
рішень та складення оспорюваного
протоколу, було внесено зміни до
установчих документів Товариства з
додатковою відповідальністю «Меблевий
комбінат «Стрий» від 08.01.2014 року під
номером 4000939, які викладені у
вигляді змін до Статуту та
зареєстровані державним реєстратором
Реєстраційної служби Стрийського
міськрайонного управління юстиції, а
саме зміна статутного або складеного
капіталу, зміна складу та інформації
про засновників, що полягає у
наступному: виключено зі складу
учасників товариства ОСОБА_2 та ОСОБА_1;
збільшено розмір часток у статуному
фонді наступних учасників: ОСОБА_5 - 1 374
507,98 грн. (було 440 227,67 грн.); ОСОБА_8 - 1 334
071,59 грн. (було 440 227,67 грн.); ОСОБА_9 - 1 334
071,59 грн. (було 181 740,49 грн.); збільшено
статутний капітал - 4 200 000,00 грн. (було 2 100
000,00 грн.). Такі зміни позивачі просять
визнати недійсними та скасувати, а
також заявляють вимогу до
Реєстраційної служби Стрийського
міськрайонного управління юстиції
(зобов'язання державного реєстратора
скасувати в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців реєстраційний запис
від 08.01.2014 року під номером 4000939).

Суд зазначає, що відповідно до п. 1.9
рекомендацій Президії Вищого
господарського суду України від 28.12.2007
р. N 04-5/14 «Про практику застосування
законодавства у розгляді справ, що
виникають з корпоративних відносин» у
тих випадках, коли позивач пред'являє
до суб'єкта владних повноважень вимоги,
що є похідними від інших вимог у
корпоративному спорі, справа підлягає
розгляду в господарському суді. Такими,
зокрема, є вимоги про скасування
державної реєстрації змін до
установчих документів у справах про
визнання недійсними рішень загальних
зборів про внесення змін до установчих
документів, вимоги про скасування
реєстрації випуску акцій у справах про
визнання недійсними рішень загальних
зборів про збільшення статутного
капіталу акціонерного товариства та
інші.

Суд, встановивши неправомірність дій
відповідача 1 при проведенні загальних
зборів, визнав рішення загальних
зборів, оформлених протоколом № 5/2013
від 26.12.2013 року, недійсними і такими, що
підлягають скасуванню. Відтак,
логічними та послідовними є інші
позовні вимоги стосовно визнання
недійсними та скасування змін до
установчих документів, зареєстрованих
в ЄДРПОУ. Суд прийшов до висновку про
порушення прав позивачів і
необхідності їхнього відновлення та
захисту.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців»
державний реєстратор, серед іншого,
проводить державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців; проводить державну
реєстрацію змін до установчих
документів юридичних осіб та державну
реєстрацію зміни імені або місця
проживання фізичних осіб - підприємців.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу
України способами захисту цивільних
прав та інтересів можуть бути визнання
права; визнання правочину недійсним;
припинення дії, яка порушує право;
відновлення становища, яке існувало до
порушення; примусове виконання
обов'язку в натурі; зміна
правовідношення; припинення
правовідношення; відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; визнання
незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб. Суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
або законом.

Враховуючи обґрунтованість позовних
вимог та необхідність захисту
порушених прав позивачів, суд вважає за
необхідне задоволити позовні вимоги у
повному обсязі.

Звертаючись із позовною заявою до суду,
позивачі просили вжити заходів до
забезпечення позову (заборонити
реєстраційній службі Стрийського
міськрайонного управління юстиції
вчиняти реєстраційні дії, вносити
зміни до даних про товариство з
додатковою відповідальністю «Меблевий
комбінат «Стрий» у Єдиному державному
реєстрі юрижичних та фізичних
осіб-підприємців; а також накласти
арешт на об'єкти нерухомого майна: базу
відпочинку „Смерічка", яка розташована
за адресою с. Межиброди, вул. Зарічна,
5-а, Стрийського району, Львівської
області; виробничу площадку „Гірне",
яка розташована за адресою с. Гірне,
вул. Шевченка,447, Стрийського району,
Львівської області; земельну ділянку
площею 2,5693 га, яка розташована за
адресою с. Гірне, вул.Шевченка, 447,
Стрийського району, Львівської
області), з приводу чого суд вказує
наступне.

Позивачі зазначали, що існує очевидна
небезпека заподіяння шкоди їхніх
правам, свободам та інтересам, оскільки
оспорюваним рішенням позачергових
загальних зборів учасників
передбачене відчуження бази
відпочинку „Смерічка" та виробничої
площадки „Гірне". На думку позивачів, у
разі продажу зазначеного нерухомого
майна, вартість частки позивачів у
майні товариства зменшиться і поновити
порушене право буде вкрай складно.

Особа, яка подала заяву про
забезпечення позову, повинна
обґрунтувати причини звернення із
заявою про забезпечення позову (абз. 2 п.
1 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України 26.12.2011 року
N 16 «Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову»).

Як зазначено в абз. 2, 3 п. 3 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України 26.12.2011 року N 16 «Про деякі
питання практики застосування заходів
до забезпечення позову», достатньо
обґрунтованим для забезпечення позову
є підтверджена доказами наявність
фактичних обставин, з якими
пов'язується застосування певного виду
забезпечення позову. Про такі
обставини може свідчити вчинення
відповідачем дій, спрямованих на
ухилення від виконання зобов'язання
після пред'явлення вимоги чи подання
позову до суду (реалізація майна чи
підготовчі дії до його реалізації,
витрачання коштів не для здійснення
розрахунків з позивачем, укладення
договорів поруки чи застави за
наявності невиконаного спірного
зобов'язання тощо). Саме лише посилання
в заяві на потенційну можливість
ухилення відповідача від виконання
судового рішення без наведення
відповідного обґрунтування не є
достатньою підставою для задоволення
відповідної заяви. Адекватність заходу
до забезпечення позову, що
застосовується господарським судом,
визначається його відповідністю
вимогам, на забезпечення яких він
вживається. Оцінка такої відповідності
здійснюється господарським судом,
зокрема, з урахуванням співвідношення
прав (інтересу), про захист яких просить
заявник, з вартістю майна, на яке
вимагається накладення арешту, або
майнових наслідків заборони
відповідачеві вчиняти певні дії.

При вирішенні питання про забезпечення
позову господарський суд повинен
оцінювати обґрунтованість доводів
заявника щодо необхідності вжиття
відповідних заходів з урахуванням
наступних умов: наявності зв'язку між
конкретним заходом до забезпечення
позову і предметом позовної вимоги;
імовірності ускладнення виконання або
невиконання судового рішення у разі
невжиття таких заходів; запобігання
порушенню у зв'язку з вжиттям таких
заходів прав та охоронюваних законом
інтересів осіб, які не є учасниками
даного судового розгляду (лист
Верховного суду України від 01.08.2007 року
«Практика розгляду судами
корпоративних спорів»).

Із аналізу поданої позивачами заяви
про вжиття заходів до забезпечення
позову суд вважає, що така заява не
містить прямих аргументів про
утруднення виконання рішення суду у
разі задоволення позовних вимог судом,
з урахуванням зазначених вище умов не
вважається обгрунтованою, а заходи,
визначені позивачами, не є співмірними
із заявленими позовними вимогами.
Відтак, суд не вбачає підстав для
задоволення заяви про вжиття заходів
до забезпечення позову.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до статті 34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позовна
вимога про визнання недійсним рішення
загальних зборів акціонерів Закритого
акціонерного товариства
«Агрокомбінат», оформленого
протоколом загальних зборів № 5 від 25
лютого 2008 року, є обґрунтованою та
такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України
«Про судовий збір» за подання заяви про
вжиття запобіжних заходів та
забезпечення позову сплачується
судовий збір у розмірі 1,5 мінімальних
заробітних плат. Мінімальний розмір
заробітної плати станом на 01.01.2014 року
становить 1 218 грн. 00 коп.(ст. 8 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2014 рік»).

Звертаючись із заявою про вжиття
запобіжних заходів, позивачі сплатили 1
827 грн. судового збору, що відповідає
вимогам законодавства. У подальшому
позивачі подали позовну заяву,
відповідно до прохальної частини якої
заявили три вимоги немайнового
характеру, та заяву про забезпечення
позову. Відповідно до п. 2.11 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 21 лютого 2013 року N 7 «Про
деякі питання практики застосування
розділу VI Господарського
процесуального кодексу України», якщо
в позовній заяві об'єднано дві або
більше вимог немайнового характеру,
пов'язаних між собою підставами
виникнення або поданими доказами,
судовий збір сплачується окремо з
кожної з таких вимог. Відповідно, за
загальним правилом, за подання
позовної заяви сплаті підлягав судовий
збір у розмірі 3 654 грн. та за заяву про
вжиття заходів до забезпечення позову -
1 827 грн.

Проте, як зазначено в п. 2.5 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 21 лютого 2013 року N 7 «Про
деякі питання практики застосування
розділу VI Господарського
процесуального кодексу України»
законом передбачено (абзац третій
частини другої статті 6) зменшення
розміру судового збору з позовної
заяви, поданої після подання заяви про
вжиття запобіжних заходів або
забезпечення позову, на розмір
судового збору, сплаченого за подання
заяви про вжиття запобіжних заходів чи
заяви про забезпечення позову.
Зазначене зменшення розміру судового
збору здійснюється і в разі
одночасного (в один і той же день)
подання до господарського суду
позовної заяви і заяви про
забезпечення позову, в тому числі при
об'єднанні їх в одному документі. Якщо
заяву про забезпечення позову подано
після подання позовної заяви, то
відповідне зменшення суми судового
збору не здійснюється. Передбачене
згаданою нормою зменшення розміру
судового збору не ставиться Законом у
залежність від результатів судового
розгляду. Згадане зменшення розміру
судового збору не є можливим, якщо сума
судового збору, що сплачується за
подання позовної заяви, є меншою від
суми судового збору, сплачуваного за
подання заяви про вжиття запобіжних
заходів чи заяви про забезпечення
позову.

Враховуючи наведені положення, при
зверненні з позовною заявою та заявою
про забезпечення позову 24.03.2014 року,
позивачі повинні були оплатити 3 654 грн.
судового збору (1 827 грн. за позовну
заяву з урахуванням зменшення на суму
судового збору, сплаченого за подання
заяви про вжиття запобіжних заходів та
1 827 грн. за подання заяви про вжиття
заходів до забезпечення позову).

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
враховуючи задоволення позовних вимог
у повному обсязі, несплату позивачами
судового збору, судові витрати
покладаються на відповідача 1 та
стягуються у дохід державного бюджету.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 35, 43, 49, 66, 67, 82-84, 116
Господарського процесуального кодексу
України, суд

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задоволити повністю.

Визнати недійсними та скасувати
рішення позачергових загальних зборів
учасників Товариства з додатковою
відповідальністю «Меблевий комбінат
«Стрий» (82400 Львівська область, м. Стрий,
вул. Грабовецька, 3, ),
оформлені протоколом №5/2013 від 26.12.2013
року.

Визнати недійсним та скасувати зміни,
внесені до установчих документів
Товариства з додатковою
відповідальністю «Меблевий комбінат
«Стрий» (82400 Львівська область, м. Стрий,
вул. Грабовецька, 3, ) від
08.01.2014 року під номером 4000939, які
викладені у вигляді змін до Статуту та
зареєстровані державним реєстратором
Реєстраційної служби Стрийського
міськрайонного управління юстиції.

Зобов'язати державного реєстратора
Реєстраційної служби Стрийського
міськрайонного управління юстиції (82400,
Львівська область, м. Стрий, вул.
Болехівська, 25) скасувати в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців
реєстраційний запис від 08.01.2014 року під
номером 4000939.

Стягнути з Товариства з додатковою
відповідальністю «Меблевий комбінат
«Стрий» (82400 Львівська область, м. Стрий,
вул. Грабовецька, 3, ) у
дохід державного бюджету 3 654 грн.
судового збору.

Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили, в порядку
статті 116 Господарського
процесуального кодексу України.

Рішення набирає законної сили
відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України, може
бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду в
порядку і строки, передбачені ст. ст. 91-
93 Господарського процесуального
кодексу України.

Повне рішення складене та підписане
04.11.2014 року.

Головуючий суддя
Матвіїв Р.І.

Суддя
Мороз Н.В.

Суддя
Мазовіта А.Б.