ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2014 року
Справа № 216/2933/13ц

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Коваль Л.А.
(доповідач)

суддів: Пархоменко Н.В., Чередка А.Є.

при секретарі судового засідання:
Сусла Я.Б.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1,

від відповідача-1: не з'явився,

від відповідача-2: не з'явився,

від відповідача-3: представник
Слюсарчук Ю.М., довіреність № б/н від
15.11.2013р.,

від третьої особи-1: ОСОБА_3,

від третьої особи-2: не з'явився,

від третьої особи-3: не з'явився,

від третьої особи-4: не з'явився,

від третьої особи-5: не з'явився,

від третьої особи-6: не з'явився,

від третьої особи-7: не з'явився,

від третьої особи-8: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Центрально-Міського районного
суду м. Кривого Рогу від 30.07.2013 року у
справі № 216/2933/13ц

за позовом ОСОБА_1, м. Кривий Ріг
Дніпропетровської області

до

відповідача-1: ОСОБА_4, м. Кривий Ріг
Дніпропетровської області

відповідача-2: ОСОБА_5, м.
Дніпропетровськ

відповідача-3: Товариства з обмеженою
відповідальністю "АгроПИРГАСАП", м.
Кривий Ріг Дніпропетровської області

третя особа-1: ОСОБА_3, м. Кривий Ріг
Дніпропетровської області

третя особа-2: ОСОБА_6, м.
Дніпропетровськ

третя особа-3: ОСОБА_7, м.
Дніпропетровськ

третя особа-4: ОСОБА_8, м.
Дніпропетровськ

третя особа-5: ОСОБА_9, м. Кривий Ріг
Дніпропетровської області

третя особа-6: ОСОБА_10, м. Київ

третя особа-7: ОСОБА_11, м.
Дніпропетровськ

третя особа-8: приватний нотаріус
ОСОБА_12, м. Дніпропетровськ

про визнання договору купівлі-продажу
частки у статутному фонді недійсним,
визнання переважного права на
придбання частки в статутному фонді,
переведення прав і обов'язків покупця
частки, зобов'язання внести зміни до
статуту та установчого договору

ВСТАНОВИВ:

14 лютого 2005 року до Інгулецького
районного суду міста Кривого Рогу
Дніпропетровської області від ОСОБА_1
надійшов позов до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
Господарського товариства з обмеженою
відповідальністю "АгроПІРГАСАП", третя
особа: приватний нотаріус ОСОБА_12, про:

визнання договору купівлі-продажу
частки в загальному майні Товариства з
обмеженою відповідальністю
"АгроПІРГАСАП", укладеного між
відповідачами 21 лютого 2004 року,
посвідченого приватним нотаріусом
ОСОБА_12, недійсним, визнання за ОСОБА_1
переважного права на купівлю частки в
загальному майні;

переведення на ОСОБА_1 прав та
обов'язків покупця частки ОСОБА_4;

зобов'язання Товариства з обмеженою
відповідальністю "АгроПІРГАСАП" внести
зміни до статуту та установчого
договору.

Ухвалою Інгулецького районного суду
міста Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 17 лютого 2005 року у справі №
2-333/05 (а.с. 26-28, т. 1) ОСОБА_1 відмовлено в
прийнятті позовної заяви та ухвалено
направити позовні матеріали до
Центрально-Міського районного суду
міста Кривого Рогу після закінчення
строку апеляційного оскарження ухвали.

Ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 26 травня
2005 року (а.с. 82-83, т. 1) ухвала
Інгулецького районного суду міста
Кривого Рогу від 17 лютого 2005 року
залишена без змін. Колегією суддів
апеляційного суду Дніпропетровської
області зазначено, що суд першої
інстанції у відповідності з вимогами
статті 136 частини другої пункту сьомого
Цивільного процесуального кодексу
України дійшов вірного висновку про
непідсудність даного спору
Інгулецькому районному суду міста
Кривого Рогу та у відповідності до
статей 125, 132 Цивільного процесуального
кодексу України направив позов на
розгляд до Центрально-Міського
районного суду міста Кривого Рогу.

Після перегляду в апеляційному порядку
ухвали Інгулецького районного суду
міста Кривого Рогу від 17 лютого 2005 року
цивільна справа № 2-333/2005р. за позовом
ОСОБА_1 16 червня 2005 року надійшла до
Центрально-Міського районного суду
міста Кривого Рогу (а.с. 87, т. 1).

Ухвалою Центрально-Міського районного
суду міста Кривого Рогу від 17 червня 2005
року (а.с. 91, т. 1) позовна заява ОСОБА_1 на
підставі статті 139 Цивільного
процесуального кодексу України
залишена без руху, позивачу надано
строк для виправлення вказаних в
ухвалі недоліків до 05 серпня 2005 року, а
ухвалою цього ж суду від 01 серпня 2005
року (а. с. 1-а, т. 2) позовна заява ОСОБА_1
прийнята до провадження
Центрально-Міського районного суду
міста Кривого Рогу.

Відповідно до ухвали
Центрально-Міського районного суду
міста Кривого Рогу від 01.08.2005 року до
провадження суду прийнято позов (а.с. 1-3,
т. 2) ОСОБА_1 до ОСОБА_4 (відповідач-1 по
справі), ОСОБА_5 (відповідач-2 по справі),
Господарського товариства з обмеженою
відповідальністю "АгроПІРГАСАП"
(відповідач-3 по справі), треті особи:
ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, приватний нотаріус
ОСОБА_12, про:

визнання договору купівлі-продажу
частки в статутному фонді
Господарського товариства з обмеженою
відповідальністю "АгроПІРГАСАП",
укладеного між відповідачами 21 лютого
2004 року, посвідченого приватним
нотаріусом ОСОБА_12, недійсним, визнання
за ОСОБА_1 переважного права на купівлю
частки в статутному фонді товариства;

переведення на ОСОБА_1 прав та
обов'язків покупця частки ОСОБА_4;

зобов'язання Господарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "АгроПІРГАСАП" внести
зміни до статуту та установчого
договору.

Рішенням Центрально-Міського
районного суду м. Кривого Рогу від 30
липня 2013 року у справі № 216/2933/13ц (суддя
Філатов К.Б.) (а.с. 84-85, т. 4) (відповідно до
журналу судового засідання (а.с. 83, т. 4)
резолютивна частина рішення оголошена
у судовому засіданні 23 липня 2013 року)
позов ОСОБА_14 (виходячи з матеріалів
справи ОСОБА_1) задоволено частково,
визнано недійсним договір
купівлі-продажу частки у спільному
майні Товариства з обмеженою
відповідальністю "АгроПІРГАСАП" між
продавцем ОСОБА_4 і покупцем ОСОБА_5,
посвідчений приватним нотаріусом
ОСОБА_12 21.02.2004 року, в іншій частині в
позові відмовлено.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог в частині визнання
недійсним договору купівлі-продажу
частки у спільному майні Товариства з
обмеженою відповідальністю
"АгроПІРГАСАП", місцевий суд послався
на ті обставини, що до суду не надано
жодного доказу того, що позивач, який
має переважне право перед іншими
особами на купівлю частки у спільній
частковій власності, був своєчасно та
належним чином повідомлений про намір
ОСОБА_4 продати свою частку, та,
керуючись приписами статті 362
Цивільного кодексу України, дійшов
висновку про наявність підстав для
визнання спірного договору недійсним.
В задоволенні вимог щодо переведення
на позивача прав та обов'язків покупця
за договором відмовлено з тих підстав,
що не встановлена дійсна ціна проданої
ОСОБА_4 частки, а її продавець - ОСОБА_4
помер.

Не погодившись із зазначеним рішенням,
ОСОБА_1 подав до апеляційного суду
Дніпропетровської області апеляційну
скаргу.

Посилаючись на неповне з'ясування при
прийнятті місцевим судом рішення у
справі обставин, що мають значення для
справи, невідповідність висновків,
викладених у рішенні місцевого суду,
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
ОСОБА_1 просить скасувати це рішення та
прийняти нове рішення про:

визнання договору купівлі-продажу
частки розміром 0, 005 грн. в статутному
фонді (зі скороченим найменуванням)
Товариства з обмеженою
відповідальністю "АгроПІРГАСАП", з
прописаним в договорі неіснуючим, не
відповідним (із семи чисел) кодом 13444951,
укладеного ОСОБА_15 з ОСОБА_5 21 лютого 2004
року, неправомірно посвідченого
приватним нотаріусом ОСОБА_12, -
частково недійсним;

визнання за ОСОБА_1 переважного права
на покупку частки ОСОБА_4 в статутному
фонді Господарського товариства з
обмеженою відповідальністю
"АгроПІРГАСАП", ;

переведення на ОСОБА_1 прав і обов'язків
покупця частки ОСОБА_4;

зобов'язання Господарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "АгроПІРГАСАП" внести
до статуту певні зміни складу
учасників.

Ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 20
вересня 2013 року у справі № 216/2933/13-ц (а.с.
113, т. 4) за вказаною апеляційною скаргою
відкрите апеляційне провадження.

Ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 21
листопада 2013 року у справі № 216/2933/13-ц
(а.с. 193-194, т. 4) апеляційне провадження за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Центрально-Міського районного суду м.
Кривого Рогу від 30 липня 2013 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, Господарського товариства з
обмеженою відповідальністю
"АгроПІРГАСАП", треті особи: ОСОБА_3,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, приватний нотаріус ОСОБА_12, про
визнання договору купівлі-продажу долі
в уставному фонді частково недійсним -
закрито; цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Центрально-Міського районного суду м.
Кривого Рогу від 30 липня 2013 року
передано для розгляду до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Ухвала апеляційного суду
Дніпропетровської області від 21
листопада 2013 року в частині передачі
справи для розгляду до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду була оскаржена
відповідачем-3 до суду касаційної
інстанції - Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 02 липня 2014 року
(а.с. 173-174, т. 5) касаційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "АгроПИРГАСАП"
відхилено, ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 21
листопада 2013 року залишено без змін.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від 16
грудня 2013 року апеляційна скарга
ОСОБА_1 на рішення Центрально-Міського
районного суду м. Кривого Рогу від 30
липня 2013 року у справі № 216/2933/13ц
прийнята зазначеним судом до
провадження (а.с. 2, т. 5).

В обґрунтування апеляційної скарги
позивач посилається на ті обставини, що
він з 15 жовтня 1991 року був одним із
засновників зареєстрованого 20 грудня
1991 року суб'єкта підприємництва з
найменуванням російською мовою -
"Хозяйственное общество з ограниченной
ответственностью "АгроПИРГАСАП",
відповідно, українською мовою -
"Господарське товариство з обмеженою
відповідальністю "АгроПІРГАСАП",
статутний фонд якого складав 50 000
російських рублів за рахунок внесків
засновників - фізичних осіб, громадян
України, та розмір якого за
результатами здійснених засновниками
у відповідності з вимогами
законодавства внесків збільшився
згідно прийнятих зборами засновників
рішень станом на початок 1997 року до
суми 52 683, 08 грн.; ідентифікаційний код
товариства 13444951. Однак, на думку
позивача, місцевим судом не досліджено
і не встановлено дійсного найменування
товариства (відповідача-3 по справі).
Також, позивач зазначає, що він є одним
із засновників вказаного товариства
станом на 21 лютого 2004 року та станом на
30 липня 2013 року з часткою у статутному
фонді товариства 42, 866%, що відповідає
внеску до статутного фонду у сумі 22 583, 32
грн., неодноразово зборами засновників
обирався генеральним директором
товариства, у тому числі зборами
засновників від 07 жовтня 2005 року та від
02 жовтня 2010 року. За доводами позивача,
25 березня 2004 року йому стало відомо, що
21 лютого 2004 року протиправно, без
належного забезпечення кворуму, за
участі осіб, які, у тому числі, не є
учасниками товариства, проведено
позачергові збори товариства,
сфальсифіковано протокол зборів, без
дотримання вимог цивільного
законодавства укладено шість
договорів купівлі-продажу шести часток
у статутному фонді товариства
неіснуючого розміру - 0, 005 грн., у тому
числі і договір від 21 лютого 2004 року про
продаж ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5, яка не
була учасником товариства та ніколи в
ньому не працювала, неіснуючої частки
статутного фонду товариства розміром 0,
005 грн. Укладенням 21 лютого 2004 року
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 договору купівлі -
продажу частки у статутному фонді
товариства позивач вбачає порушення
його переважного права на придбання
частки, оскільки позивач письмово
заздалегідь та до 21 лютого 2004 року не
повідомлявся про продаж ОСОБА_4 його
частки у статутному фонді товариства,
позивачу не надсилалась заява ОСОБА_4
про намір та умови продажу частки,
позивач не надавав нотаріусу, який
посвідчив зазначений договір
купівлі-продажу частки, заяву про згоду
на відступлення частки третій особі,
яка не є учасником товариства, чи заяву
про відмову від придбання частки.
Позивач вважає, що порушення його
переважного права на придбання частки
у статутному фонді товариства є
підставою для захисту цього права у
судовому порядку шляхом переведення на
позивача прав і обов'язків покупця за
спірним договором. Окрім того, позивач
вбачає підстави і для визнання
частково недійсним спірного договору
купівлі-продажу части у статутному
фонді товариства. Такими підставами, на
думку позивача, є невірне зазначення в
договорі найменування суб'єкта
господарювання (замість Господарське
товариство з обмеженою
відповідальністю "АгроПІРГАСАП"
вказано Товариство з обмеженою
відповідальністю "АгроПІРГАСАП"), його
ідентифікаційного коду
(ідентифікаційним кодом
Господарського товариства з обмеженою
відповідальністю "АгроПІРГАСАП" є 13444951,
а в договорі вказано ідентифікаційний
код товариства з неналежним
найменуванням 1344495), невірне зазначення
в договорі розміру частки ОСОБА_4 у
статутному фонді товариства (частка
ОСОБА_4 у статутному фонді товариства
становила 0, 0264%, що в коштах складає 13, 92
грн., проте в договорі вказано про
частку у розмірі 0, 005 грн.). Також, в
апеляційній скарзі, додатково наданих
до апеляційної скарги письмових
поясненнях (а.с. 33-40, т. 5) позивач
стверджує про неправомірність
прийнятих зборами учасників
товариства від 21 лютого 2004 року рішень,
у тому числі і з питання надання згоди
учаснику товариства ОСОБА_4 на
відступлення його частки у статутному
фонді товариства ОСОБА_5, посилаючись
при цьому на обставини відсутності
кворуму для проведення зборів,
фальсифікації протоколу зборів у
зв'язку з незаконністю участі у цих
зборах ОСОБА_16, ОСОБА_15, ОСОБА_18,
оскільки ці особи за власним
волевиявленням у 1992 - 1994 роках були
виведені зі складу учасників
товариства, а товариством цим особам
здійснені відповідні виплати,
пов'язані з виходом з товариства.
Натомість, учасниками товариства стали
ОСОБА_9, ОСОБА_10, частка ОСОБА_15 набута
позивачем. Порушення норм
процесуального права при прийнятті
місцевим судом оскаржуваного рішення у
справі позивач вбачає у не проведенні
дебатів учасниками судового
провадження, у не дотриманні
встановленого порядку виходу суду до
нарадчої кімнати.

13 листопада 2014 року від позивача
надійшла письмова заява про
забезпечення позову шляхом заборони
певних дій Товариству з обмеженою
відповідальністю "АгроПИРГАСАП" щодо
внесення в Єдиний державний реєстр
даних про припинення або/та ліквідацію
фіктивно створеного суб'єкту з
найменуванням Товариство з обмеженою
відповідальністю "АгроПИРГАСАП",
незаконно привласнившого
ідентифікаційний код 13444951, що з 14
лютого 1992 року належить суб'єкту з
найменуванням Господарське товариство
з обмеженою відповідальністю
"АгроПІРГАСАП". Це клопотання
мотивоване тим, що до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців внесено
запис про перебування Товариства з
обмеженою відповідальністю
"АгроПИРГАСАП" в стані припинення за
рішенням засновників, відповідно,
ліквідація товариства унеможливить
виконання рішення суду. Також, згідно
поданої заяви позивач просить
дозволити йому ознайомитися з
матеріалами справи та отримати з неї
належно засвідчені копії документів,
залучені до справи без згоди позивача
після закінчення розгляду справи у
суді першої інстанції. У зв'язку з
необхідністю ознайомитись з
матеріалами справи позивач у судовому
засіданні 13 листопада 2014 року заявив
усне клопотання про відкладення
розгляду справи.

Дніпропетровським апеляційним
господарським судом апеляційна скарга
у справі розглянута за відсутності
ОСОБА_4 (відповідача-1). Відповідно до
повного витягу з Державного реєстру
актів цивільного стану громадян щодо
актового запису про смерть від 30 січня
2014 року, № витягу 5, ОСОБА_4 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до наданого відзиву на
апеляційну скаргу відповідач-2 вважає,
що оскаржуване рішення
Центрально-Міського районного суду
міста Кривого Рогу має бути скасоване в
частині задоволення позовних вимог про
визнання недійсним спірного договору
купівлі-продажу частки у статутному
фонді, в цій частині позову слід
відмовити, оскільки неможливо визнати
недійсним на підставі частини першої
статті 215 та частини першої статті 203
Цивільного кодексу України договір
купівлі-продажу частки в спільній
власності, що укладений з порушенням
переважного права співвласників
купівлі частки у спільному майні. За
доводами відповідача-2, частиною
четвертою статті 362 Цивільного кодексу
України встановлено спеціальне
правило, яке надає співвласникам, чиє
переважне право порушене, можливість
звернення до суду з позовною заявою про
переведення на них (на нього) прав та
обов'язків покупця; отже, визнання
недійсним спірного договору
купівлі-продажу у спірних відносинах
не є належним способом захисту начебто
порушеного майнового права позивача.
Разом з тим, на думку відповідача-2,
оскаржуване судове рішення в частині
відмови в задоволенні позовних вимог
про переведення прав та обов'язків
покупця частки та, відповідно, про
внесення змін в установчі документи є
таким, що підлягає залишенню без змін.
Зазначене відповідач-2 обґрунтовує тим,
що ОСОБА_1 звернувся до місцевого суду з
позовом про переведення прав та
обов'язків покупця частки у статутному
фонді товариства, відчуженої за
договором купівлі-продажу від 21 лютого
2004 року, лише 01 серпня 2005 року, тобто,
після спливу спеціальної позовної
давності в один рік, передбаченої щодо
таких вимог частиною четвертою статті
362 та пунктом третім частини другої
статті 258 Цивільного кодексу України.
Оскільки 29 серпня 2012 року відповідач-3
звертався до Центрально-Міського
районного суду міста Кривого Рогу з
заявою про застосування позовної
давності, ця обставина, як вважає
відповідач-2, є підставою для відмови у
позові щодо наведених вище позовних
вимог про переведення прав та
обов'язків покупця за договором
купівлі-продажу.

Також, відповідач-2 заявив клопотання
про припинення провадження за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на підставі
пункту першого частини першої статті 80
Господарського процесуального кодексу
України як такого, що помилково
порушене. Наведене клопотання
обґрунтоване помилковістю передачі
апеляційним судом Дніпропетровської
області цивільної справи за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Центрально-Міського районного суду м.
Кривого Рогу від 30 липня 2013 року для
розгляду до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду,
оскільки це не відповідає прикінцевим
положенням Закону України "Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України щодо визначення
підсудності справ з питань
приватизації та з корпоративних
спорів" від 15 грудня 2006 року № 483-V. За
доводами відповідача-2, апеляційна
скарга на рішення місцевого суду у
даній справі, яке прийняте після
набрання чинності вказаним вище
законом, повинна була подаватись до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду у порядку,
встановленому Господарським
процесуальним кодексом України, який
позивачем не було дотримано. Відтак,
Дніпропетровський апеляційний
господарський суд не мав підстав
приймати апеляційну скаргу ОСОБА_1 до
свого провадження.

Окрім того, 09 січня 2014 року від
відповідача-2 до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
надійшла заява про застосування
позовної давності. В обґрунтування
вказаної заяви відповідач-2 зазначає,
що до позовних вимог про переведення на
співвласника прав та обов'язків
покупця у разі порушення переважного
права купівлі частки у праві спільної
часткової власності відповідно до
положень Цивільного кодексу України
застосовується спеціальна позовна
давність в один рік. Оскільки
оспорюваний договір купівлі-продажу
частки у спільному майні Товариства з
обмеженою відповідальністю
"АгроПИРГАСАП" між продавцем ОСОБА_4 та
покупцем ОСОБА_5 укладений 21 лютого 2004
року, а ОСОБА_1 звернувся до
Центрально-Міського районного суду
міста Кривого Рогу з позовом, у тому
числі про переведення прав та
обов'язків покупця за договором, як
вважає відповідач-2, лише 01 серпня 2005
року, на думку відповідача-2, позивач
звернувся до суду за захистом свого
начебто порушеного права після спливу
позовної давності. Враховуючи
положення частини третьої статті 267
Цивільного кодексу України про те, що
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення, а
також обставини не повідомлення
належним чином місцевим судом
загальної юрисдикції ОСОБА_5 про час та
місце розгляду даної справи, вступ у
справу представника відповідача-2 на
підставі довіреності, посвідченої
нотаріально 24 жовтня 2013 року, лише 30
жовтня 2013 року, відповідач-2 вбачає
підстави заявити про застосування
спеціальної позовної давності до вимог
позивача про переведення прав та
обов'язків покупця за договором
купівлі-продажу частки у спільному
майні товариства у суді апеляційної
інстанції.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "АгроПИРГАСАП"
(ідентифікаційний код 13444951),
представлене Слюсарчуком Ю.М.,
заперечує проти задоволення
апеляційної скарги ОСОБА_1, вважає її
безпідставною та такою, що не
ґрунтується на нормах чинного
законодавства України. Разом з тим,
товариство не погоджується з
оскаржуваним рішенням
Центрально-Міського районного суду
міста Кривого Рогу в частині визнання
недійсним договору купівлі-продажу
частки у спільному майні товариства
від 21 лютого 2004 року, в цій частині
оскаржуване рішення просить скасувати,
прийняти нове рішення про відмову в
задоволенні вказаних позовних вимог, в
іншій частині - оскаржуване рішення
залишити без змін. Відповідач-3 вважає
необґрунтованими доводи позивача про
те, що юридична особа з
ідентифікаційним кодом 13444951 має
найменування Господарське товариство
з обмеженою відповідальністю
"АгроПІРГАСАП", а генеральним
директором цього товариства є ОСОБА_1,
посилаючись при цьому на відомості про
товариство, внесені до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців. Відповідно,
за доводами відповідача-3, юридична
особа з ідентифікаційним кодом 13444951
має найменування Товариство з
обмеженою відповідальністю
"АгроПИРГАСАП", а ОСОБА_1, якого рішенням
позачергових зборів учасників
товариства від 21 лютого 2004 року
звільнено з займаної посади
генерального директора, не
уповноважений видавати довіреності
від імені цього товариства на
представництво його інтересів, у тому
числі і ОСОБА_3. На думку відповідача-3,
вимоги позивача про визнання недійсним
спірного договору купівлі-продажу
частки у статутному фонді товариства у
спірних відносинах не можуть бути
задоволені, оскільки продаж учасником
частки з порушенням переважного права
купівлі інших учасників (частина друга
статті 147 Цивільного кодексу України,
частина друга статті 53 Закону України
"Про господарські товариства") не
зумовлює недійсність такого правочину;
належним способом захисту в такому
випадку є пред'явлення позову про
переведення прав та обов'язків покупця
за аналогією з частиною четвертою
статті 362 Цивільного кодексу України.
Також, відповідач-3 стверджує, що
питання стосовно надання згоди ОСОБА_4
на відступлення його частки у
статутному фонді Товариства з
обмеженою відповідальністю
"АгроПИРГАСАП" ОСОБА_5 вирішувалось на
зборах учасників цього товариства 21
лютого 2004 року, на яких були присутні
учасники, що володіють 70 % голосів,
тобто збори були повноважними. Про
проведення зазначених зборів позивач
був повідомлений належним чином, однак
останній на збори не з'явився та не
скористався своїм переважним правом на
купівлю частки у статутному фонді
товариства. Окрім того, за доводами
відповідача-3, позивач звернувся з
позовом до суду з вимогами про
переведення прав та обов'язків покупця
за спірним договором після спливу
позовної давності, про застосування
якої відповідач-3 звертався до суду
першої інстанції з відповідною заявою,
та просить застосувати позовну
давність. На думку відповідача-3,
позивач звернувся до суду з позовними
вимогами (про визнання договору
недійсним, а вже потім про переведення
прав та обов'язків покупця за
договором), які суперечать одна одній,
що унеможливлює їх задоволення.

Матеріали справи містять також відзив
на апеляційну скаргу (відзив на позовну
заяву) Господарського товариства з
обмеженою відповідальністю
"АгроПІРГАСАП", підписаний ОСОБА_3 в
якості представника цього товариства,
що діє на підставі довіреності від 17
вересня 2013 року № 01, виданої від імені
товариства ОСОБА_1 в якості
генерального директора товариства.

Відповідно до наведеного відзиву
товариство:

підтримує вимоги апеляційної скарги,
зазначає, що товариство засноване з
найменуванням (комерційним
найменуванням) Господарське
товариство з обмеженою
відповідальністю "АгроПІРГАСАП",
російською мовою - "АгроПИРГАСАП", а
комерційне найменування "АгроПІРГАСАП"
є інтелектуальною власністю
засновника товариства ОСОБА_1;

зазначає, що станом на 21 лютого 2004 року
ОСОБА_4 мав частку у статутному фонді
товариства у розмірі 0, 0264 %, яка
відповідає 13, 92 грн., при цьому
статутний фонд товариства станом на 01
березня 1997 року становив 52 683, 08 грн. і
станом на 21 лютого 2004 року не
зменшувався до 0, 50 грн.;

вважає, що позачергові збори учасників
товариства від 21 лютого 2004 року
проведені за відсутності кворуму для
їх проведення учасниками, які володіли
лише 0, 0792 % голосів;

посилається на порушення, допущені
приватним нотаріусом ОСОБА_12 при
нотаріальному посвідченні спірного
договору купівлі-продажу частки у
статутному фонді товариства (всупереч
вимогам Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусом
не були витребувані документи,
необхідні при нотаріальному
посвідченні такого договору, договір
не містить всіх необхідних даних для
укладення такого договору, а також
містить окремі недостовірні дані).

Третя особа-1 ОСОБА_3 у судових
засіданнях Дніпропетровського
апеляційного господарського суду з
розгляду апеляційної скарги у справі
повністю підтримує вимоги апеляційної
скарги позивача, просить визнати
частково недійсним договір
купівлі-продажу частки 10% в статутному
фонді неіснуючого Товариства з
обмеженою відповідальністю
"АгроПІРГАСАП" з ідентифікаційним
кодом 1344495, укладений між ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 21 лютого 2004 року, посвідчений
приватним нотаріусом ОСОБА_12,
зареєстрований в реєстрі за № 994;
визнати недійсним та скасувати запис в
реєстрі за № 994 від 21 лютого 2004 року;
перевести право переважного придбання
частки на позивача. В обґрунтування
своєї правової позиції третя особа-1
посилається на ті ж обставини, які
наведені у відзиві на апеляційну
скаргу (відзиві на позовну заяву),
підписаному ОСОБА_3, як представником
Господарського товариства з обмеженою
відповідальністю "АгроПІРГАСАП" (а.с.
80-90, т. 5), та про які зазначено вище як
доводи Господарського товариства з
обмеженою відповідальністю
"АгроПІРГАСАП".

Решта третіх осіб у справі відзив на
апеляційну скаргу не надали, у судові
засідання апеляційного господарського
суду не з'явились особисто та не
забезпечили явку своїх повноважних
представників. Зазначені треті особи
про час та місце проведення судових
засідань апеляційним господарським
судом повідомлені належним чином за їх
місцезнаходженням згідно матеріалів
справи. Рекомендовані повідомлення про
вручення поштового відправлення, якими
направлені копії відповідних ухвал
апеляційного господарського суду
третій особі-2, третій особі-4, третій
особі-5, третій особі-6, третій особі-7,
повернуті підприємством зв'язку з
посиланням на закінчення строку
зберігання поштового відправлення, а
рекомендовані повідомлення про
вручення поштового відправлення, якими
направлені копії відповідних ухвал
апеляційного господарського суду
третій особі-3, - з посиланням на ті
обставини, що адресат помер.
Рекомендоване повідомлення про
вручення поштового відправлення, яким
направлена копія ухвали апеляційного
господарського суду від 21 жовтня 2014
року третій особі-6, отримане
зазначеною особою 28 жовтня 2014 року.

При цьому апеляційний господарський
суд враховує, що особа вважається
повідомленою належним чином про час і
місце судового розгляду справи, якщо
відповідну ухвалу у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

17 жовтня 2014 року та 07 листопада 2014 року
від приватного нотаріуса
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_12 (третя
особа-8) надійшли письмові клопотання
про розгляд справи у відповідності з
діючим законодавством України та за її
відсутності.

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд відкладав розгляд
апеляційної скарги у справі з 09 січня
2014 року на 04 лютого 2014 року.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від 22
січня 2014 року апеляційне провадження у
справі зупинено.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від 06
жовтня 2014 року апеляційне провадження
у справі поновлено, розгляд
апеляційної скарги призначено у судове
засідання на 21 жовтня 2014 року.

Апеляційний господарський суд
відкладав розгляд апеляційної скарги у
справі з 21 жовтня 2014 року на 13 листопада
2014 року. Ухвалою суду від 21 жовтня 2014
року строк розгляду спору продовжено
терміном на 15 днів.

Заяв про здійснення фіксації судового
процесу технічними засобами до
апеляційного господарського суду від
сторін по справі, третіх осіб не
надходило; фіксація судового процесу з
розгляду апеляційної скарги
апеляційним господарським судом не
здійснювалась.

У судовому засіданні 13 листопада 2014
року оголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши у судових засіданнях
позивача, представників відповідача-2
та відповідача-3, третю особу-1,
апеляційний господарський суд вважає,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню в силу
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 15
жовтня 1991 року громадяни України
ОСОБА_1, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_11,
ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_18 (засновники) уклали та
підписали установчий договір про
створення господарського товариства з
обмеженою відповідальністю
"АгроПИРГАСАП" (викладений російською
мовою) (а.с. 85-87, т. 6).

Відповідно до протоколу установчих
зборів засновників товариства з
обмеженою відповідальністю
"АгроПИРГАСАП" від 20 жовтня 1991 року № 1
(а.с. 82-84, т. 6), проведених за участю
засновників товариства, перелік яких
співпадає з переліком засновників
товариства за установчим договором,
установчими зборами засновників
товариства прийняті рішення, зокрема,
про створення з 01 листопада 1991 року
товариства з обмеженою
відповідальністю "АгроПИРГАСАП" з
розташуванням його в смт. Широке
Дніпропетровської області, про
затвердження статуту товариства
"АгроПИРГАСАП", про обрання генеральним
директором товариства з обмеженою
відповідальністю "АгроПИРГАСАП" ОСОБА_1
терміном на п'ять років, якому
приступити до виконання своїх
статутних обов'язків з 01 листопада 1991
року (протокол установчих зборів
засновників товариства з обмеженою
відповідальністю "АгроПИРГАСАП" від 20
жовтня 1991 року № 1 викладено російською
мовою).

Виконавчим комітетом Широківської
районної Ради народних депутатів
Дніпропетровської області за
результатами розгляду клопотання
засновників, які виявили бажання
створити господарське товариство з
обмеженою відповідальністю, його
статуту, засновницького договору та
інших документів 20 грудня 1991 року
прийнято рішення № 195/23 (а.с. 54-55, т. 1) про
реєстрацію господарського товариства
з обмеженою відповідальністю
"АгроПИРГАСАП" за юридичною адресою: м.
Інгулець Дніпропетровської області,
Інгулецьке підприємство по
забезпеченню нафтопродуктами (рішення
виконавчого комітету викладено
українською мовою).

Відповідно до статуту Товариства з
обмеженою відповідальністю
"АгроПИРГАСАП", прийнятого установчими
зборами засновників товариства,
протокол № 1 від 20 жовтня 1991 року, та
зареєстрованого рішенням виконкому
Широківської районної Ради народних
депутатів Дніпропетровської області
від 20 грудня 1991 року № 195/23 (а.с. 13-19, т. 1,
а.с. 88-107, т. 6), він є статутом створеного
господарського товариства з обмеженою
відповідальністю по виготовленню і
реалізації паливної
автомототранспортної суміші і
автопрепаратів, поіменоване далі
товариством зі скороченим
найменуванням "АгроПИРГАСАП"
(латинською транскрипцією "AgroPIRGASAP");
засновниками (учасниками) товариства є
ОСОБА_1, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_11,
ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_18 (статут товариства викладено
російською мовою).

Для забезпечення діяльності
підприємства "АгроПИРГАСАП"
створюється статутний фонд. Розмір
статутного фонду визначається у сумі 50
тис. руб. (п. 6.1. статуту товариства).

Відповідно до матеріалів справи до 21
лютого 2004 року щодо товариства
складався ряд документів (а.с. 32-34, т. 3)
про збільшення розміру статутного
фонду товариства за рахунок внесків
його засновників на підставі рішень
зборів засновників, що приймались у 1992 -
1997 роках, оформлених відповідними
протоколами; про перевірку,
підтвердження складу учасників
товариства та розміри їх внесків у
відсотках та у грошовому виразі до
статутного фонду товариства. Так,
згідно довідки товариства від 19 жовтня
1999 року № 227 (а.с. 34, т. 3), підписаної
генеральним директором та старшим
бухгалтером товариства, статутний фонд
Господарського товариства з обмеженою
відповідальністю "АгроПИРГАСАП"
(довідка складена російською мовою)
станом на 01 жовтня 1999 року збільшився
та становить 52 683, 08 грн., а учасниками
товариства є: ОСОБА_1 з розміром внеску
до статутного фонду у сумі 22 583, 32 грн.,
ОСОБА_9 з розміром внеску до статутного
фонду у сумі 8 298, 71 грн., ОСОБА_11 з
розміром внеску до статутного фонду у
сумі 13, 92 грн., ОСОБА_19 з розміром внеску
до статутного фонду у сумі 13, 92 грн.,
ОСОБА_20 з розміром внеску до статутного
фонду у сумі 13, 92 грн., ОСОБА_7 з розміром
внеску до статутного фонду у сумі 13, 92
грн., ОСОБА_3 з розміром внеску до
статутного фонду у сумі 11 545, 63 грн.,
ОСОБА_4 з розміром внеску до статутного
фонду у сумі 13, 92 грн., ОСОБА_10 з розміром
внеску до статутного фонду у сумі 10 185, 82
грн.

Також, як вбачається з матеріалів
справи (а.с. 40, 42, 44, 46, т. 3), ОСОБА_1, як
керівником Господарського товариства
з обмеженою відповідальністю
"АгроПІРГАСАП" (українською мовою), 11
жовтня 1994 року, 17 травня 1996 року, 09
лютого 1999 року, 16 лютого 2000 року
заповнювались реєстраційні картки
суб'єкта підприємницької діяльності -
юридичної особи (вказаного товариства)
по формі, передбаченій додатком № 1 до
Положення про державну реєстрацію
суб'єктів підприємницької діяльності,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 29 квітня 1994 року
№ 276. У реєстраційних картках (в копіях)
наведений склад засновників
товариства з розміром їх внеску до
статутного фонду товариства. Склад
засновників товариства згідно
реєстраційних карток не відповідає
складу засновників товариства згідно
його установчих документів 1991 року, а
внески до статутного фонду товариства
перелічених в реєстраційних картках
засновників товариства у сукупності
перевищують розмір статутного фонду,
визначений установчими документами
товариства 1991 року. Копія
реєстраційної картки, заповненої 16
лютого 2000 року, містить підпис особи, що
її перевірила, без зазначення прізвища
та ініціалів цієї особи, її посадового
становища, а також містить відтиск
печатки загального відділу
Широківської районної державної
адміністрації.

Разом з тим, матеріали справи, у тому
числі з урахуванням копій установчих
документів Товариства з обмеженою
відповідальністю "АгроПИРГАСАП"
(ідентифікаційний код 13444951), а також
документів (рішення зборів учасників
товариства), на підставі яких вносились
зміни до установчих документів
зазначеного товариства (а.с. 1-107, т. 6),
наданих відділом державної реєстрації
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції на виконання вимог
ухвали Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від 09
січня 2014 року у даній справі, не містять
жодних належних доказів в
підтвердження обставин внесення змін
до установчих документів вказаного
товариства, пов'язаних як зі зміною
складу засновників (учасників)
товариства, так і зі зміною розміру
статутного фонду товариства, зміною
розміру вкладу (внеску) засновників
(учасників) до статутного фонду
товариства, зміною часток засновників
(учасників) товариства у його
статутному фонді, а також державної
реєстрації цих змін у встановленому
порядку, в період часу після реєстрації
цього товариства та до 21 лютого 2004 року.

Відповідно до свідоцтва про державну
реєстрацію (перереєстрацію) суб'єкта
підприємницької діяльності-юридичної
особи Товариства з обмеженою
відповідальністю "АгроПИРГАСАП",
ідентифікаційний код 13444951, виданого
Широківською райдержадміністрацією,
дата реєстрації вказаного товариства 20
грудня 1991 року № 195/23, про що зроблено
запис 27 лютого 2004 року у журналі обліку
реєстраційних справ за № 04052420Ю0010666 (а.с.
56, т. 1).

Також, відповідно до довідки № 2573 з
Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України
(ЄДРПОУ) (а.с. 57, т. 1), виданої
Дніпропетровським обласним
управлінням статистики 26 березня 2004
року, юридична особа з
ідентифікаційним кодом 13444951 має
найменування - Товариство з обмеженою
відповідальністю "АгроПИРГАСАП".

Отже, враховуючи матеріали справи, з
огляду на наведене вище, корпоративний
спір, що вирішується у даній справі, є
спором щодо Товариства з обмеженою
відповідальністю "АгроПИРГАСАП" з
ідентифікаційним кодом 13444951 (далі -
Товариство).

Відповідно до протоколу позачергових
зборів учасників Товариства від
21лютого 2004 року № 21/02/2004 (а.с. 10-12, т. 1; а.с.
19-22, т. 6) у наведену дату за участю
засновників (учасників) Товариства,
кожен із яких володіє 10% голосів, а саме:
ОСОБА_11, ОСОБА_16, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_18,
ОСОБА_15, ОСОБА_6, проведені загальні
збори учасників Товариства.

За даними вказаного протоколу на
зборах присутні учасники Товариства,
що володіють у сукупності 70% голосів;
збори є правомочними.

Також, збори проведені за участі
запрошених на них ОСОБА_21, ОСОБА_22,
ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_5,
ОСОБА_26.

Позачерговими зборами учасників
Товариства прийняті рішення, зокрема,
про підтвердження статусу ОСОБА_8 та
ОСОБА_6 в якості нових учасників
Товариства, кожен із яких володіє
часткою у розмірі 10% статутного фонду
Товариства (перехід часток засновників
Товариства ОСОБА_19 та ОСОБА_20, що
померли, до їх спадкоємців); про
припинення повноважень генерального
директора Товариства ОСОБА_1,
звільнення його з посади з 21 лютого 2004
року та обрання генеральним директором
Товариства ОСОБА_21 строком на один рік
з 22 лютого 2004 року; про надання згоди
учасникам Товариства ОСОБА_16 на
відступлення його частки в статному
фонді Товариства ОСОБА_22, ОСОБА_18 на
відступлення його частки в статутному
фонді Товариства ОСОБА_23, ОСОБА_15 на
відступлення його частки в статутному
фонді Товариства ОСОБА_24, ОСОБА_6 на
відступлення її частки в статутному
фонді Товариства ОСОБА_25, ОСОБА_7 на
відступлення його частки в статутному
фонді Товариства ОСОБА_26, ОСОБА_4 на
відступлення його частки в статутному
фонді Товариства ОСОБА_5; про виведення
ОСОБА_16, ОСОБА_18, ОСОБА_15, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_4 зі складу учасників Товариства
на підставі поданих ними заяв; про
прийняття до складу учасників
Товариства ОСОБА_22 у зв'язку з
придбанням частки у розмірі 10%
статутного фонду Товариства у ОСОБА_16
(на підставі договору купівлі-продажу
від 21 лютого 2004 року), про прийняття до
складу учасників Товариства ОСОБА_23 у
зв'язку з придбанням частки у розмірі 10%
статутного фонду Товариства у ОСОБА_18
(на підставі договору купівлі-продажу
від 21 лютого 2004 року), про прийняття до
складу учасників Товариства ОСОБА_24 у
зв'язку з придбанням частки у розмірі 10%
статутного фонду Товариства у ОСОБА_15
(на підставі договору купівлі-продажу
від 21 лютого 2004 року), про прийняття до
складу учасників Товариства ОСОБА_25 у
зв'язку з придбанням частки у розмірі 10%
статутного фонду Товариства у ОСОБА_6
(на підставі договору купівлі-продажу
від 21 лютого 2004 року), про прийняття до
складу учасників Товариства ОСОБА_26 у
зв'язку з придбанням частки у розмірі 10%
статутного фонду Товариства у ОСОБА_7
(на підставі договору купівлі-продажу
від 21 лютого 2004 року), про прийняття до
складу учасників Товариства ОСОБА_5 у
зв'язку з придбанням частки у розмірі 10%
статутного фонду Товариства у ОСОБА_4
(на підставі договору купівлі-продажу
від 21 лютого 2004 року); про затвердження
наступного складу учасників
Товариства: ОСОБА_11, ОСОБА_22, ОСОБА_23,
ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_5, ОСОБА_8,
ОСОБА_1, ОСОБА_3, частка кожного з яких у
статутному фонді Товариства становить
10%; про внесення змін до статуту
Товариства та затвердження їх цими
зборами учасників. Також, збори
учасників Товариства від 21 лютого 2004
року вирішили вважати всі рішення
зборів учасників Товариства, які
прийняті до 01 січня 2004 року,
передбачають внесення змін до
установчих документів Товариства і не
пройшли державну реєстрацію до дня
проведення цих зборів, такими, що
втратили свою силу та не підлягають
подальшій державній реєстрації.

Відповідно до протоколу позачергових
зборів учасників Товариства від 21
лютого 2004 року ОСОБА_1 участі у цих
зборах не приймав, а на дату проведення
зборів його частка у статутному фонді
Товариства становила 10% статутного
фонду (рішення щодо неї не приймались
та у відповідності з затвердженим
зборами складом учасників Товариства).

Зміни та доповнення до установчих
документів Товариства № 1 (його статуту
та установчого договору) (а.с. 15-18, т. 6),
затверджені зборами учасників
Товариства 21 лютого 2004 року, протокол №
21/02/2004, зареєстровані виконавчим
комітетом Кіровської районної ради м.
Дніпропетровська 23 березня 2004 року,
реєстраційна справа № 04052471Ю0012492.

Відповідно до зареєстрованих змін до
установчих документів учасниками
Товариства є ОСОБА_11, ОСОБА_22, ОСОБА_23,
ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_5, ОСОБА_8,
ОСОБА_1, ОСОБА_3, частка кожного з яких у
статутному фонді Товариства становить
10%, що у грошовому виразі складає 0, 05
грн.; статутний фонд Товариства
становить 0, 50 грн.

Рішення позачергових зборів учасників
Товариства від 21 лютого 2004 року за
позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_3 були
предметом оспорювання у судовому
порядку (а.с. 50-68, т. 5).

Постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від 21
січня 2008 року у справі № 2-11/06 в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 до Товариства про визнання
недійсним рішення зборів учасників
Товариства, у тому числі від 21 лютого 2004
року, та про скасування змін і
доповнень до установчих документів
Товариства № 1, у тому числі від 23
березня 2004 року, відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду
України від 16 грудня 2008 року постанова
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 21 січня 2008 року
у справі № 2-11/06 залишена без змін.

21 лютого 2004 року між ОСОБА_4, який є
учасником Товариства і якому належить
на підставі права власності частка у
статутному фонді (капіталі) Товариства
розміром у 10% (продавець), та ОСОБА_5
(покупець) укладено договір
купівлі-продажу частки у статутному
фонді (далі - Договір), який в дату його
укладення, тобто 21 лютого 2004 року,
посвідчений приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_12,
зареєстровано в реєстрі за № 994.

За умовами цього Договору (п. 1.1.)
продавець зобов'язується передати у
власність покупця свою частку у
статутному фонді (капіталі) Товариства
розміром 10% статутного фонду (капіталу)
Товариства, а покупець зобов'язується
прийняти та оплатити цю частку.

Інформація про Товариство наведена в
пункті 1.2. Договору: найменування -
Товариство з обмеженою
відповідальністю "АгроПІРГАСАП", яке
зареєстроване виконавчим комітетом
Широківської районної Ради народних
депутатів Дніпропетровської області,
код ЄДРПОУ - 1344495.

Розмір частки продавця у статутному
фонді Товариства, що передається
покупцю, становить 10% від статутного
фонду (капіталу) (підпункт 1.3.1. пункту 1.3.
Договору).

Відповідно до підпункту 1.3.2. пункту 1.3.
Договору на момент укладення Договору
частка, яка за ним відчужується, є
повністю сплаченою.

Ціна, за якою відбувається продаж
частки відповідно до Договору,
дорівнює 5 000, 00 грн. (п. 3.1. Договору).

Згідно з пунктом 4.2. Договору продавець
отримав грошові кошти, зазначені в п. 3.1.
(тобто 5 000, 00 грн.), від покупця у повному
обсязі до моменту підписання цього
Договору.

Відповідно до частини першої статті 116
Цивільного кодексу України (редакція
на дату виникнення спірних
правовідносин) учасники
господарського товариства мають право
у порядку, встановленому установчим
документом товариства та законом,
здійснити відчуження часток у
статутному (складеному) капіталі
товариства, цінних паперів, що
засвідчують участь у товаристві, у
порядку, встановленому законом.

Статтею 147 Цивільного кодексу України
та статтею 53 Закону України "Про
господарські товариства" (редакція на
дату виникнення спірних правовідносин)
визначені засади переходу частки (її
частини) учасника у статутному
капіталі товариства з обмеженою
відповідальністю до іншої особи.

Відповідно до частин першої та другої
статті 147 Цивільного кодексу України
учасник товариства з обмеженою
відповідальністю має право продати чи
іншим чином відступити свою частку (її
частину) у статутному капіталі одному
або кільком учасникам цього
товариства. Відчуження учасником
товариства з обмеженою
відповідальністю своєї частки (її
частини) третім особам допускається,
якщо інше не встановлено статутом
товариства. Учасники товариства
користуються переважним правом
купівлі частки (її частини) учасника
пропорційно до розмірів своїх часток,
якщо статутом товариства чи
домовленістю між учасниками не
встановлений інший порядок здійснення
цього права. Купівля здійснюється за
ціною та на інших умовах, на яких частка
(її частина) пропонувалася для продажу
третім особам. Якщо учасники
товариства не скористаються своїм
переважним правом протягом місяця з
дня повідомлення про намір учасника
продати частку (її частину) або
протягом іншого строку, встановленого
статутом товариства чи домовленістю
між його учасниками, частка (її частина)
учасника може бути відчужена третій
особі.

Також, відповідно до частини першої
статті 53 Закону України "Про
господарські товариства" учасник
товариства з обмеженою
відповідальністю може за згодою решти
учасників відступити свою частку (її
частину) одному чи кільком учасникам
цього ж товариства, а якщо інше не
передбачено установчими документами,
то і третім особам. Учасники товариства
користуються переважним правом
придбання частки (її частини) учасника,
який її відступив, пропорційно їх
часткам у статутному фонді товариства
або в іншому погодженому між ними
розмірі.

Пунктом 6.5. статуту Товариства
(редакція 1991 року) передбачено, що
учасник Товариства може після
повідомлення інших робітників
відступати свою частку одному або
декільком робітникам переважно чи
третім особам, але за умови повного
вкладу відступаючим.

Відповідно до частини першої статті 215
Цивільного кодексу України (редакція
на дату виникнення спірних
правовідносин) підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з приписами частини першої
статті 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (ч. 2 ст. 34 ГПК України).

Відповідачі у справі не підтвердили
належними та допустимими доказами, що
станом на дату укладення відповідачем-1
договору про продаж його частки в
статутному капіталі Товариства третій
особі (не учаснику Товариства) позивач,
як учасник цього Товариства, який в
силу закону та статуту Товариства
наділений переважним правом придбання
частки іншого учасника, який її
відступив, був належним чином та
завчасно повідомлений про продаж такої
частки.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів апеляційного господарського
суду погоджується з висновком суду
першої інстанції, наведеним в
оскаржуваному рішенні, що спірний
договір купівлі-продажу частки у
статутному фонді (капіталі) Товариства
укладений з порушенням переважного
права позивача, як учасника Товариства,
на придбання частки у статутному фонді
(капіталі) Товариства іншого його
учасника - відповідача-1 по справі, що
фактично відчужена на користь
відповідача-2 (не учасника Товариства).

Разом з тим, продаж учасником частки (її
частини) з порушенням переважного
права купівлі інших учасників (частина
друга статті 147 Цивільного кодексу
України, частина перша статті 53 Закону
України "Про господарські товариства" у
відповідних редакціях) не зумовлює
недійсність такого правочину. У цьому
разі будь-який учасник товариства має
право пред'явити до суду позов про
переведення на нього прав та обов'язків
покупця за аналогією з нормою частини
четвертої статті 362 Цивільного кодексу
України.

Зазначене узгоджується з правовою
позицією Верховного Суду України,
наведеною у пункті 31 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 24 жовтня 2008
року № 13 "Про практику розгляду судами
корпоративних спорів".

За наведеного, місцевий суд дійшов
помилкового висновку про наявність
підстав для задоволення позовних вимог
про визнання недійсним спірного
договору купівлі-продажу частки у
статутному фонді (капіталі) Товариства,
оскільки визнання недійсним такого
договору у спірних відносинах не є
належним способом захисту порушеного
права позивача.

Позовна вимога про визнання за ОСОБА_1
переважного права на купівлю частки в
загальному майні, заявлена як
самостійна вимога, також не є належним
способом захисту прав позивача при
порушенні переважного права купівлі
частки у статутному капіталі
Товариства.

Наявність чи відсутність зазначеного
вище права встановлюється при
вирішенні спору про переведення прав
та обов'язків покупця частки.

Відповідно до частини четвертої статті
362 Цивільного кодексу України у разі
продажу частки у праві спільної
часткової власності з порушенням
переважного права купівлі співвласник
може пред'явити до суду позов про
переведення на нього прав та обов'язків
покупця. Одночасно позивач
зобов'язаний внести на депозитний
рахунок суду грошову суму, яку за
договором повинен сплатити покупець.
До таких вимог застосовується позовна
давність в один рік.

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно квитанції № 22 від 28 липня 2004
року (а.с. 3, т. 1), яка позивачем додана до
позову в оригіналі, позивач вніс на
депозитний рахунок № 6709, який
належав Територіальному управлінню
Державної судової адміністрації
України у Дніпропетровській області,
кошти у сумі 5 000, 00 грн., відповідно у
сумі, яку за Договором повинен сплатити
покупець, в якості забезпечення
заявлених ним вимог.

Надходження від позивача 28 липня 2004
року коштів, сплачених за вказаним
платіжним документом на відповідний
депозитний рахунок, підтверджується
інформацією Головного управління
Державної казначейської служби
України у Дніпропетровській області
(а.с. 208, т. 5).

Також, з матеріалів справи не
вбачається, що жоден інший із учасників
Товариства, які були такими на дату
укладення спірного Договору, теж
виявив бажання придбати частку
учасника, що відчужувалась за
Договором.

Отже, оскільки спірний Договір
купівлі-продажу частки у статутному
фонді (капіталі) Товариства у розмірі 10%
статутного фонду (капіталу) вчинений
(укладений) відповідачем-1 (учасником
Товариства) та відповідачем-2 (не була
учасником Товариства) з порушенням
переважного права позивача, як
учасника Товариства, купівлі цієї
частки, є правомірними та підлягають
задоволенню заявлені позивачем вимоги
про переведення на позивача прав та
обов'язків покупця частки у статутному
фонді (капіталі) Товариства за вказаним
Договором. Відповідно, оскаржуване
рішення місцевого суду в частині
відмови в задоволенні зазначених
позовних вимог є неправомірним.

Враховуючи ті обставини, що в протоколі
позачергових зборів учасників
Товариства від 21 лютого 2004 року щодо
розгляду четвертого питання порядку
денного - про вихід учасників з
Товариства у зв'язку з відступленням
(шляхом продажу) часток третім особам
та про прийняття до складу Товариства
нових учасників зазначено про
повідомлення, у тому числі, ОСОБА_4
належним чином всіх учасників
Товариства про намір продати його
частку, але ніхто з учасників не виявив
бажання її придбати, а також те, що
постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від 21
січня 2008 року у справі № 2-11/06 в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 до Товариства про визнання
недійсним рішення зборів учасників
Товариства від 21 лютого 2004 року
відмовлено, колегія суддів
апеляційного господарського суду
вбачає за необхідне зазначити, що
протокол зборів не є належним та
допустимим доказом в підтвердження
вказаних вище наведених в ньому
обставин та не спростовує обов'язок
доказування у спірних відносинах
обставин повідомлення про намір
учасника продати частку з зазначенням
умов продажу, у тому числі ціни продажу,
інших учасників товариства з обмеженою
відповідальністю та дати такого
повідомлення, з якою пов'язаний строк
реалізації переважного права
придбання частки. При цьому
повідомлення учасників товариства з
обмеженою відповідальністю про
проведення зборів товариства та
повідомлення учасником товариства
інших учасників про намір продати свою
частку у статутному капіталі
товариства не є тотожними поняттями.

Окрім того, відмова в позові про
визнання недійсними рішень зборів
учасників Товариства від 21 лютого 2004
року жодним чином не впливає на
вирішення спору у даній справі, що
підтверджується і змістом постанови
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 21 січня 2008 року
у справі № 2-11/06, у якій, зокрема,
вказано, що укладення договорів
купівлі-продажу з порушенням права
інших учасників Товариства не
перешкоджає останнім звернутися в
позовному порядку про захист свого
права, проте це питання не є предметом
даного судового розгляду (судового
розгляду у справі № 2-11/06).

Частина четверта статті 362 Цивільного
кодексу України передбачає, що до вимог
про переведення прав та обов'язків
покупця застосовується позовна
давність в один рік.

Відповідно до статті 256 Цивільного
кодексу України (редакція на дату
виникнення спірних відносин) позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

За приписами пункту третього частини
другої статті 258 Цивільного кодексу
України до вимог про переведення на
співвласника прав та обов'язків
покупця у разі порушення переважного
права купівлі частки у праві спільної
часткової власності (стаття 362 цього
Кодексу) застосовується позовна
давність в один рік.

Позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення (ч. 3
ст. 267 ЦК України).

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(ч. 4 ст. 267 ЦК України).

29.08.2012 року (до прийняття місцевим судом
рішення у справі) відповідач-3 подав до
Центрально-Міського районного суду м.
Кривого Рогу заяву про застосування
позовної давності (а.с. 9, т. 3).

Також, 09 січня 2014 року від відповідача-2
до Дніпропетровського апеляційного
господарського суду надійшла заява про
застосування позовної давності. В
обґрунтування вказаної заяви
відповідач-2 зазначає, що не була
повідомлена належним чином місцевим
судом загальної юрисдикції про час та
місце розгляду даної справи, про вступ
у справу представника відповідача-2 на
підставі довіреності, посвідченої
нотаріально 24 жовтня 2013 року, лише 30
жовтня 2013 року, у зв'язку з чим вбачає
підстави заявити про застосування
спеціальної позовної давності до вимог
позивача про переведення прав та
обов'язків покупця за договором
купівлі-продажу частки у спільному
майні товариства у суді апеляційної
інстанції.

Однак, апеляційний господарський суд
не вбачає спливу позовної давності
щодо зазначених вимог позивача при
поданні позивачем позовної заяви.

Як вбачається з відтиску штампу
вхідної кореспонденції на позовній
заяві ОСОБА_1, зазначена позовна заява
надійшла до Інгулецького районного
суду міста Кривого Рогу
Дніпропетровської області 14 лютого 2005
року.

Ухвалою Інгулецького районного суду
міста Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 17 лютого 2005 року у справі №
2-333/05 (а.с. 26-28, т. 1) ОСОБА_1 відмовлено в
прийнятті позовної заяви та ухвалено
направити позовні матеріали до
Центрально-Міського районного суду
міста Кривого Рогу після закінчення
строку апеляційного оскарження ухвали.

Ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 26 травня
2005 року (а.с. 82-83, т. 1) ухвала
Інгулецького районного суду міста
Кривого Рогу від 17 лютого 2005 року
залишена без змін. Після перегляду в
апеляційному порядку ухвали
Інгулецького районного суду міста
Кривого Рогу від 17 лютого 2005 року
цивільна справа № 2-333/2005р. за позовом
ОСОБА_1 16 червня 2005 року надійшла до
Центрально-Міського районного суду
міста Кривого Рогу (а.с. 87, т. 1).

Ухвалою Центрально-Міського районного
суду міста Кривого Рогу від 17 червня 2005
року (а.с. 91, т. 1) позовна заява ОСОБА_1 на
підставі статті 139 Цивільного
процесуального кодексу України
залишена без руху, позивачу надано
строк для виправлення вказаних в
ухвалі недоліків до 05 серпня 2005 року, а
ухвалою цього ж суду від 01 серпня 2005
року (а. с. 1-а, т. 2) позовна заява ОСОБА_1
прийнята до провадження
Центрально-Міського районного суду
міста Кривого Рогу.

Отже, зазначеною ухвалою
Центрально-Міського районного суду
міста Кривого Рогу прийнято до
провадження суду позовну заяву ОСОБА_1,
яка надійшла до суду 14 лютого 2005 року.
Щодо вказаної позовної заяви судом не
виносилась ухвала про залишення позову
без розгляду, яка б залишились в силі за
наслідками її апеляційного перегляду,
у зв'язку з чим відсутні підстави для
застосування частини першої статті 265
Цивільного кодексу України.

Таким чином, враховуючи дату укладення
спірного Договору купівлі-продажу - 21
лютого 2004 року та дату звернення
позивача з позовом до суду - 14 лютого 2005
року (дата надходження позову), колегія
суддів апеляційного господарського
суду вважає, що позовна давність при
поданні позову щодо вимог про
переведення прав та обов'язків покупця
не спливла, відповідно, відхиляє
відповідні доводи відповідача-2 та
відповідача-3.

Не підлягають задоволенню заявлені
позивачем вимоги в частині
зобов'язання Товариства внести зміни
до статуту та установчого договору,
оскільки позивачем не визначено шляхом
зазначення в позовній заяві, які саме
зміни мають бути внесені до
відповідних документів Товариства, а
суд не наділений повноваженнями
самостійно визначати предмет позову,
зміст позовних вимог. Окрім того, як на
дату прийняття місцевим судом
оскаржуваного рішення, так і на час
його перегляду в апеляційному порядку
апеляційним господарським судом,
колегія суддів не вбачає підстав
вважати, що за обставин набрання
законної сили судовим рішенням у даній
справі, зокрема, щодо переведення на
позивача прав та обов'язків покупця за
спірним Договором, відповідною
бездіяльністю Товариства порушене
право позивача.

Переглядаючи оскаржуване рішення у
справі, апеляційний господарський суд
враховує і ті обставини, що після
укладення спірного Договору
купівлі-продажу частки у статутному
фонді від 21 лютого 2004 року склад
учасників Товариства неодноразово
змінювався, у тому числі рішенням
загальних зборів учасників Товариства
від 30.07.2004 року виключено зі складу
учасників Товариства позивача;
неодноразово здійснювався
перерозподіл часток учасників
Товариства. Однак, вказані обставини не
впливають на правовідносини, що є
предметом дослідження у даній справі,
оскільки ці правовідносини виникли до
настання вказаних обставин, та не
впливають на матеріально-правові
вимоги позивача щодо конкретного
предмету спору - неправомірно
відчуженої відповідачем-1 частки у
статутному фонді Товариства. Отже,
порушене право позивача при укладенні
спірного Договору купівлі-продажу
підлягає захисту.

При цьому апеляційний господарський
суд враховує також, що в силу приписів
п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України господарським
судам підвідомчі справи, що виникають з
корпоративних відносин, у тому числі за
участю учасника, який вибув.

За приписами пункту шостого частини
першої статті 205 Цивільного
процесуального кодексу України суд
своєю ухвалою закриває провадження у
справі, якщо померла фізична особа, яка
була однією із сторін у справі, якщо
спірні правовідносини не допускають
правонаступництва.

Як встановлено вище, відповідно до
повного витягу з Державного реєстру
актів цивільного стану громадян щодо
актового запису про смерть від 30 січня
2014 року, № витягу 5, ОСОБА_4 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Однак, Центрально-Міський районний суд
м. Кривого Рогу в порушення норм
процесуального законодавства не
врахував зазначену обставину та не
вчинив відповідну процесуальну дію.

За приписами пункту шостого частини
першої статті 80 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо настала
смерть фізичної особи або оголошено її
померлою чи припинено діяльність
суб'єкта господарювання, які були
однією із сторін у справі, якщо спірні
правовідносини не допускають
правонаступництва.

Процесуальне правонаступництво
фізичних осіб має свої особливості.
Стосовно фізичних осіб - підприємців та
учасників корпоративних відносин, що є
сторонами у справах, таке
правонаступництво можливе за
одночасної наявності двох умов:
по-перше, коли відповідні
правонаступники мають аналогічний
правовий статус (зокрема, фізичних осіб
- підприємців чи учасників
корпоративних відносин), і, по-друге,
існування даного статусу на момент
вирішення господарським судом питання
про процесуальне правонаступництво:
сама лише можливість виникнення
процесуального правонаступництва в
майбутньому (наприклад, через
передбачуване успадкування майна та
виникнення у іншої особи в зв'язку з цим
корпоративних прав) не може братися
господарським судом до уваги.

У разі відсутності відповідних умов
при вибутті фізичної особи зі спірних
правовідносин, провадження у справі
підлягає припиненню на підставі пункту
шостого частини першої статті 80
Господарського процесуального кодексу
України.

Оскільки апеляційним господарським
судом не встановлено можливості
процесуального правонаступництва
іншою особою померлого відповідача-1
ОСОБА_4, провадження у справі в частині
позовних вимог до відповідача-1
підлягає припиненню на підставі пункту
шостого частини першої статті 80
Господарського процесуального кодексу
України.

Не підлягає задоволенню заява позивача
про забезпечення позову шляхом
заборони певних дій Товариству з
обмеженою відповідальністю
"АгроПИРГАСАП" щодо внесення в Єдиний
державний реєстр даних про припинення
або/та ліквідацію фіктивно створеного
суб'єкту з найменуванням Товариство з
обмеженою відповідальністю
"АгроПИРГАСАП".

Статтею 67 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що позов забезпечується,
зокрема, забороною відповідачеві
вчиняти певні дії; забороною іншим
особам вчиняти дії, що стосуються
предмета спору.

При вжитті заходів забезпечення позову
суд повинен здійснити оцінку
обґрунтованості доводів заявника щодо
необхідності вжиття відповідних
заходів з урахуванням наявності
зв'язку між конкретним заходом до
забезпечення позову і предметом
позовної вимоги, зокрема, чи спроможний
такий захід забезпечити фактичне
виконання судового рішення в разі
задоволення позову. Вибір способу
забезпечення залежить від суті
позовної вимоги та повинен бути
відповідним, а заборона на вчинення дій
може стосуватися лише предмета спору.
При встановленні зазначеної
відповідності слід враховувати, що
вжиття заходів до забезпечення позову
не повинно призводити (перешкоджати) до
втручання у господарську діяльність
відповідача.

За наведеного, апеляційний
господарський суд приходить до
висновку, що питання державної
реєстрації припинення юридичної особи
не пов'язано з предметом даного спору,
відповідно, заява позивача про
забезпечення позову не підлягає
задоволенню у зв'язку з відсутністю для
цього підстав, передбачених статтею 66
Господарського процесуального кодексу
України.

Не підлягає задоволенню клопотання
позивача про відкладення розгляду
справи у зв'язку з необхідністю надання
позивачу часу для ознайомлення з
матеріалами справи, оскільки
апеляційний господарський суд
обмежений встановленим частиною
першою статті 102 Господарського
процесуального кодексу України
двомісячним строком розгляду
апеляційної скарги з дня прийняття
апеляційної скарги до провадження. Як
вбачається з матеріалів справи,
ухвалою апеляційного господарського
суду від 21 жовтня 2014 року апеляційним
господарським судом строк розгляду
спору продовжено терміном на 15 днів;
іншої процесуальної можливості
продовження строку розгляду спору
процесуальним законом не передбачено.
Отже, у зв'язку зі спливом вказаних
строків, суд не має можливості
задовольнити клопотання позивача.

Також, колегія суддів апеляційного
господарського суду не вбачає підстав
для припинення провадження за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на підставі
пункту першого частини першої статті 80
Господарського процесуального кодексу
України як такого, що помилково
порушене, та задоволення відповідного
клопотання відповідача-2.

Правомірність передачі цивільної
справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Центрально-Міського
районного суду м. Кривого Рогу від 30
липня 2013 року для розгляду до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду встановлена
ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 2 липня 2014 року у
даній справі.

Відтак, з огляду на встановлені
обставини справи, наведені положення
законодавства, апеляційна скарга
позивача підлягає частковому
задоволенню, а рішення
Центрально-Міського районного суду м.
Кривого Рогу від 30 липня 2013 року у
справі № 216/2933/13ц - скасуванню як таке,
що прийняте з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
з прийняттям нового рішення про
припинення провадження у справі за
позовними вимогами до відповідача-1 -
ОСОБА_4, про задоволення позову
частково, а саме про переведення на
позивача прав та обов'язків покупця
частки у статутному капіталі
Товариства з обмеженою
відповідальністю "АгроПИРГАСАП" у
розмірі 10% статутного капіталу (фонду)
за договором купівлі-продажу частки у
статутному фонді від 21 лютого 2004 року,
про відмову в задоволенні решти
позовних вимог.

Суд відхиляє доводи позивача та
третьої особи-1 щодо наявності підстав
для визнання частково недійсним
спірного Договору купівлі-продажу
частки у зв'язку з його окремими
недоліками (окремими неточно внесеними
до нього даними), оскільки зміст
Договору в цілому дозволяє встановити
щодо частки у статутному капіталі
якого товариства з обмеженою
відповідальністю він укладався,
розміру частки, що за ним відчужена.

Порушення норм процесуального права,
на які посилається позивач в
апеляційні скарзі, а саме не проведення
дебатів учасниками судового
провадження та не дотримання
встановленого порядку виходу суду до
нарадчої кімнати при прийнятті
місцевим судом оскаржуваного рішення у
справі, спростовується даними журналу
судового засідання від 23.07.2013р.

Суд відхиляє решту доводів учасників
судового процесу як таких, що
спростовуються наведеним вище.

Колегія апеляційного господарського
суду не вбачає підстав вважати ОСОБА_3
представником відповідача-3, оскільки
доручення № 01 від 17 вересня 2013 року,
видане на її ім'я ОСОБА_1 в якості
генерального директора Товариства,
який за даними Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців не значиться
керівником Товариства з обмеженою
відповідальністю "АгроПИРГАСАП".

Судові витрати за подання позовної
заяви та апеляційної скарги
відносяться на позивача, враховуючи, що
суд вбачає винні дії у виникненні спору
відповідача-1 (продавця частки),
провадження у справі щодо якого суд
припиняє у зв'язку з його смертю.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, апеляційний господарський суд
-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Центрально-Міського районного суду м.
Кривого Рогу від 30.07.2013р. у справі №
216/2933/13ц задовольнити частково.

Рішення Центрально-Міського районного
суду м. Кривого Рогу від 30.07.2013р. у
справі № 216/2933/13ц скасувати.

Прийняти нове рішення.

Припинити провадження у справі за
позовними вимогами до відповідача-1 -
ОСОБА_4.

Позов задовольнити частково.

Перевести на ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) права та
обов'язки покупця частки у статутному
капіталі Товариства з обмеженою
відповідальністю "АгроПИРГАСАП"
(ідентифікаційний код 13444951) у розмірі 10%
статутного капіталу (фонду) за
договором купівлі-продажу частки у
статутному фонді від 21.02.2004р.,
посвідченим приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_12 21.02.2004р.,
зареєстровано в реєстрі за № 994,
укладеного між ОСОБА_4 (продавцем) та
ОСОБА_5 (покупцем).

В решті позовних вимог - відмовити.

Повна постанова складена 18.11.2014р.

Головуючий суддя
Л.А. Коваль

Суддя
Н.В. Пархоменко

Суддя
А.Є. Чередко