ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року Справа № 910/13245/14
Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Черкащенка М.М. - головуючого
(доповідач), Вовка І.В., Нєсвєтової
Н.М.розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційної скаргипублічного
акціонерного товариства
"Укргазвидобування"на постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 06.10.2014 рокуу
справі господарського судуміста
Києваза позовомдочірнього
підприємства "КМ ТЕХНО"допублічного
акціонерного товариства
"Укргазвидобування"простягнення 14 893
603,63 грн. в засіданні взяли участь
представники:

- позивача:Краснокутська Т.О., -
відповідача:Собко О.В.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2014 року дочірнє підприємство
"КМ ТЕХНО" (далі - Д.П. "КМ ТЕХНО")
звернулось до Господарського суду
міста Києва з позовом до публічного
акціонерного товариства
"Укргазвидобування" (далі - ПАТ
"Укргазвидобування") про стягнення 14 893
603,63 грн., з яких 14 190 301,18 грн. основна
заборгованість, 597 852,62 грн. - пеня та 105
449,83 грн. - 3% річних.

Позовні вимоги обгрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
умов договору про надання послуг №
УГВ6757/19-12 від 12.12.2012 року щодо оплати
вартості наданих позивачем послуг, що
підтверджено актом №УГВ6757/19-12-4
передачі-приймання послуг від 11.11.2013
року на суму 1329299,49 грн. та актом
№УГВ6757/19-12-4 передачі-приймання послуг
від 03.03.2014 року на суму 11857809,69 грн.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 08.09.2014 року (суддя Головіна
К.І.) провадження у даній справі
№910/13245/14 зупинено до набрання законної
сили рішенням Господарського суду
міста Києва по справі №910/16233/14 про
визнання договору недійсним.

Дана ухвала мотивована тим, що в
провадженні господарського суду міста
Києва знаходиться пов'язана справа №
910/16233/14 про визнання недійсним п.п. 2.1-2.3
спірного договору про надання послуг №
УГВ6757/19-12 від 12.12.2012 року в частині
визначення вартості наданих послуг.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 06.10.2014 року
(колегія суддів у складі: Руденко М.А. -
головуючого, суддів: Дідиченко М.А.,
Пономаренко Є.Ю.) ухвалу місцевого
господарського суду від 08.09.2014 року
скасовано, а справу передано на розгляд
до Господарського суду міста Києва.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, ПАТ "Укргазвидобування"
подало касаційну скаргу, в якій просить
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 06.10.2014 року
скасувати, а ухвалу господарського
суду міста Києва від 08.09.2014 року з даної
справи залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог скаржник
посилається на те, що судом апеляційної
інстанції неправильно застосовані
норми процесуального права, що
призвело до прийняття незаконної
постанови.

Судова колегія, розглянувши наявні
матеріали, обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування норм
матеріального та процесуального права
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами попередніх
інстанцій, предметом позову у даній
справі є майнова вимога про стягнення з
відповідача заборгованості по наданим
позивачу послугам за договором про
надання послуг № УГВ6757/19-12 від 12.12.2012
року та переданим за актом №УГВ6757/19-12-4
передачі-приймання послуг від 11.11.2013
року на суму 1329299,49 грн. та актом
№УГВ6757/19-12-4 передачі-приймання послуг
від 03.03.2014 року на суму 11857809,69 грн.

Предметом позовних вимог у справі
Господарського суду міста Києва №
910/16233/14 за позовом ПАТ
"Укргазвидобування" до ДП "КМ Техно" є
вимога про визнання недійсним пунктів
2.1. - 2.3. договору про надання послуг №
УГВ6757/19-12 від 12.12.2012 року з підстав того,
що до вартості наданих послуг за цим
договором в порушення абз.2 п.196.1.6 ст. 196
Податкового кодексу України
безпідставно сторонами включено ПДВ.
Даною нормою визначено, що не є об"єктом
оподаткування ПДВ операції з виплат
роялті у грошовій формі.

Суд першої інстанції, зупиняючи
провадження у справі на підставі ст. 79
ГПК України, виходив з того, що ці
справи є пов"язаними між собою та
обставини, встановлені у справі
№910/16233/14 є преюдиційними для справи
№910/13245/14.

Згідно з ч. 1 ст. 79 ГПК України,
господарський суд зупиняє провадження
у справі в разі неможливості розгляду
даної справи до вирішення пов'язаної з
нею іншої справи, що розглядається
іншим судом, а також у разі звернення
господарського суду із судовим
дорученням про надання правової
допомоги до іноземного суду або іншого
компетентного органу іноземної
держави.

За змістом названої норми, для
вирішення питання про зупинення
провадження у справі господарському
суду слід з'ясувати: як пов'язана
справа, яка розглядається
господарським судом, зі справою, що
розглядається іншим судом; чим
обумовлюється неможливість розгляду
справи.

При цьому, пов'язаність даної справи
полягає у тому, що рішення іншого суду,
який розглядає справу, встановлює
обставини, що впливають на збирання та
оцінку доказів у даній справі, зокрема,
факти, що мають преюдиціальне значення.
Ці обставини повинні бути такими, що
мають значення для даної справи.

Отже, за переконанням колегії
суддів, зупинення провадження у справі
про стягнення коштів до вирішення
справи, предметом якої є визнання
недійсним договору, на підставі якого
заявлена вимога про стягнення коштів, є
правом, а не обов'язком суду, і
вирішуючи питання про зупинення або
про відмову у зупиненні провадження у
справі суд має враховувати обставини
конкретної справи.

Крім того, відповідно до п. 1 ст. 83 ГПК
України господарський суд, приймаючи
рішення, має право визнати недійсним
повністю чи у певній частині пов'язаний
з предметом спору договір, який
суперечить законодавству.

Колегія суддів відзначає, що
зазначеною нормою передбачено право
господарського суду визнати недійсним
повністю чи в певній частині пов'язаний
з предметом спору договір, який
суперечить законодавству; тобто,
мається на увазі ситуація, коли
визнання недійсним договору не є
предметом позову, тобто позовна вимога
не полягає у визнанні договору
недійсним, а лише ґрунтується на
договорі, який суд може визнати
недійсним у силу наведеної норми.

З огляду на викладене, розглядаючи
позовні вимоги, що випливають з
договору, суд, у будь-якому випадку, має
перевірити правомірність цього
договору, а тому колегія суддів вважає
правомірним висновок суду апеляційної
інстанції, що місцевий господарський
суд в даному випадку може надати оцінку
при стягненні заборгованості по
наданим послугам за договором №
УГВ6757/19-12 їх вартості, в тому числі і
питанню податкових зобов'язань з
податку на додану вартість у складі
вартості послуг за договором, а
відповідно є правомірним висновок суду
апеляційної інстанції про
безпідставність зупинення місцевим
господарським судом провадження у
даній справі.

Доводи ПАТ "Укргазвидобування",
викладені в касаційній скарзі, не
спростовують зроблених судом
апеляційної інстанції висновків.

Відповідно до приписів ст. 1117 ГПК
України, переглядаючи у касаційному
порядку судові рішення, касаційна
інстанція на підставі встановлених
фактичних обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що Київським
апеляційним господарським судом дана
правильна юридична оцінка обставинам
справи, оскаржувана постанова
відповідає чинному законодавству
України та обставинам справи і
підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 1115 - 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України Вищий господарський суд
України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства
"Укргазвидобування" залишити без
задоволення.

Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 16.06.2014 року у
справі № 910/13245/14 залишити без змін.

Головуючий
М.М.Черкащенко

Судді
І.В.Вовк

Н.М.Нєсвєтова