ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 року Справа № 925/2/14 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

Полякова Б.М., - головуючого (доповідач
у справі), Коваленка В.М., Короткевича
О.Є.,розглянувши касаційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю "Сван-1" на рішеннявід
14.08.2014 господарського суду Черкаської
області та постановувід 23.09.2014
Київського апеляційного
господарського суду у справі№925/2/14
господарського суду Черкаської
області за позовомтовариства з
обмеженою відповідальністю "Сван-1", м.
Черкасидо1.товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро Інжинірінг", м.
Черкаси 2.Черкаської центральної
товарної біржі, м. Черкасипро визнання
недійсним правочину у судовому
засіданні взяли участь представники:

позивача відповідача 1Плесюк О.С.,
довір.; Цікало М.М., довір.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Сван-1" в особі
розпорядника майна в.о. керівника
Юдицького О.В. (далі - позивач)
звернулося до господарського суду
Черкаської області з позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро Інжинірінг"
(далі - відповідач - 1), Черкаської
центральної товарної біржі (далі -
відповідач 2) про визнання недійсним
правочину - біржової угоди від 25.11.2010 №
18982 купівлі-продажу транспортного
засобу відповідно до ст. 203 Цивільного
кодексу України, з підстав порушення
при його укладенні норм цивільного
законодавства (з урахуванням заяви про
доповнення позову). Позивач
стверджував, що спірна угода укладена
внаслідок зловмисної змови
представника позивача та відповідача 1,
за відсутності у представника позивача
необхідного обсягу цивільної
дієздатності, а також із порушенням ст.
15 Закону України "Про товарну біржу".

Рішенням господарського суду
Черкаської області від 14.08.2014 у справі

№925/2/14 (суддя Васянович А.В.) в позові
відмовлено повністю. Суд першої
інстанції виходив з того, що спірний
правочин укладений з порушенням норм
чинного законодавства, а саме ст. 15
Закону України "Про товарну біржу".
Проте позивачем при зверненні з
позовом порушено загальний строк
позовної давності, за відсутності
поважних причин його пропуску. У
зв'язку з чим порушене право позивача
не підлягає захисту.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 23.09.2014 (судді:
Шипко В.В. - головуючий, Верховець А.А.,
Остапенко О.М.,) вказане рішення
залишено без змін із тих же підстав.

Не погоджуючись з прийнятими судовими
рішеннями, позивач звернувся до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить їх
скасувати, справу передати на новий
розгляд до господарського суду.

Касаційна скарга мотивована
порушенням судами норм матеріального
та процесуального права, а саме, ст. 8
Конституції України, ст.ст. 232, 267
Цивільного кодексу України (далі - ЦК
України), ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України).

Заслухавши пояснення учасників
судового засідання, обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши наявні
матеріали справи, проаналізувавши
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
частково, виходячи з наступного.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, 25.11.2010 між позивачем
(продавець) та відповідачем 1 (покупець)
укладено біржову угоду № 18982
купівлі-продажу транспортного засобу
(далі - угода), за умовами якої
відповідач 1 придбав у позивача
транспортні засоби, у тому числі
автомобіль ВАЗ 21093, синього кольору, 2006
року випуску, № двигуна 4, №
кузова Y6D7314 вартістю 6 551 грн.

Частиною 1 ст. 215 ЦК України визначено,
що підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства.

Статтею 185 Господарського кодексу
України встановлено, що до укладення
господарських договорів на біржах
застосовуються загальні правила
укладення договорів на основі вільного
волевиявлення, з урахуванням
нормативно-правових актів, якими
регулюється діяльність відповідних
бірж.

Так, згідно з ч. 6 ст. 15 Закону України
"Про товарну біржу" не можуть бути
предметом біржової торгівлі речі,
визначені індивідуальними ознаками,
якщо вони не продаються як партія, а
також будь-які вживані товари,
включаючи транспортні засоби, та
капітальні активи. Уживаними товарами
у розумінні цього Закону вважаються
товари, що були у користуванні не менше
року, транспортні засоби, які не
підпадають під визначення нового
транспортного засобу згідно із
законом, а також будь-який капітальний
актив, що був прийнятий в експлуатацію
до його продажу.

За спірною угодою позивачем був
відчужений транспортний засіб, який
має ознаки уживаного товару в
розумінні Закону України "Про товарну
біржу", а тому відчуження такого товару
шляхом укладення біржової угоди прямо
заборонено положеннями ст. 15 цього
Закону.

Зазначені обставини свідчать про
наявність правових підстав для
визнання спірної угоди недійсною
відповідно до ч. 1 ст. 203 та ч. 1 ст. 215 ЦК
України, як такої, що суперечити нормам
цивільного законодавства.

Що стосується решти визначених
позивачем правових підстав для
визнання спірної угоди недійсною
(існування зловмисної згоди
представників сторін), то вони
правомірно відхилені судами, як
необґрунтовані.

Разом з тим, колегія суддів вважає
передчасними висновки судів
попередніх інстанцій про неповажність
причин пропуску позивачем
встановленого ст. 257 ЦК України строку
позовної давності з огляду на таке.

Як встановлено судами, ухвалою
господарського суду Черкаської
області від 25.10.2011 порушено провадження
у справі №10/5026/2337/2011 про банкрутство
позивача і ухвалою від 09.02.2013
відсторонено від посади керівника
боржника (позивача) з покладенням
виконання обов'язків керівника
боржника на розпорядника майна
Юдицького О.В., який і звернувся від
імені позивача (боржника) до суду з
даним позовом з метою повернення
незаконно відчуженого майна до складу
майнових активів боржника.

З моменту призначення керівником
боржника розпорядника майна Юдицького
О.В. ним було вжито численних заходів з
метою розшуку та відновлення первинної
документації щодо діяльності боржника,
яка умисно не була передана останньому
попереднім керівництвом.

Зазначені обставини унеможливили
своєчасне звернення позивача до суду з
метою захисту порушеного права. Більше
того, у даному випадку пропуск строку
позовної давності не є значним та
складає лише два місяці.

Зазначені обставини свідчать про
поважність причин пропуску позивачем
строку позовної давності, тому
відповідно до ч. 5 ст. 267 ЦК України
порушене право підлягає захисту.

За таких обставин оскаржувані судові
рішення підлягають скасуванню, як такі,
що прийняті внаслідок неправильного
застосування норм матеріального права.
У зв'язку з чим колегія суддів вважає за
необхідне застосувати повноваження,
передбачені п. 2 ст. 1119 ГПК України, та
прийняти нове рішення про задоволення
позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові
витрати за подання позовної заяви та
касаційної скарги покладаються на
відповідача 1.

На підставі наведеного та керуючись ст.
203, 215, 267 Цивільного кодексу України, ст.
15 Закону України "Про товарну біржу", ст.
ст. 1115, 1117, 1119 - 11111, 11113 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "Сван-1"
задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду
Черкаської області від 14.08.2014 та
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 23.09.2014 у справі
№ 925/2/14 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким
позов товариства з обмеженою
відповідальністю "Сван-1" задовольнити.
Визнати недійсною біржову угоду від
25.11.2010 № 18982 купівлі-продажу
транспортного засобу - автомобіля ВАЗ
21093, синього кольору, 2006 року випуску,
державний номерний знак СА2972АН, №
двигуна 4, № кузова Y6D7314,
укладений між товариством з обмеженою
відповідальністю "Сван-1" та
товариством з обмеженою
відповідальністю "Агро Інжинірінг".

4. Стягнути з товариства з
обмеженою відповідальністю "Агро
Інжинірінг" (м. Черкаси, вул. П.Комуни,
65-А; ідентифікаційний код 37180883) на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю "Сван-1" (м. Черкаси,
вул. Рози Люксембург, 153/2, кв. 35;
ідентифікаційний код 25658686) 1 147 грн.
судового збору за подання позовної
заяви та 852 грн. 60 коп. судового збору за
подання касаційної скарги.

5. Доручити господарському суду
Черкаської області видати накази.

Головуючий
Б.М. Поляков

Судді
В.М. Коваленко

О.Є. Короткевич