номер провадження справи 19/93/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2014
Справа № 908/3433/14

За позовом Первинної профспілкової
організації Публічного акціонерного
товариства «Запоріжтрансформатор»
(69069, м. Запоріжжя, вул. Дніпропетровське
шосе, 3)

до Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Південкомбанк» (83015,
м. Донецьк, пр. Ватутіна, 33-А;
місцезнаходження: 69035, м. Запоріжжя, вул.
Миру, 16)

про стягнення 104988,92 грн.

Суддя Давиденко І.В.

Представники:

Від позивача: Бєлашков О.А. -
представник за довіреністю № б/н від
01.10.14.

Від відповідача: Сидорук О.А. -
представник за довіреністю № 165 від
14.11.14.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Запорізької
області 16.09.14. звернулась Первинна
профспілкова організація Публічного
акціонерного товариства
«Запоріжтрансформатор» з позовною
заявою до Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Південкомбанк» про стягнення 104988,92
грн. заборгованості за Договором №
487Д-17Ю банківського вкладу
«Стандартний» (з виплатою процентів в
кінці строку) від 21.01.14.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач в порушення умов Договору
та норм чинного законодавства України
не виконав свої зобов'язання перед
позивачем щодо своєчасного повернення
грошових коштів позивача, внаслідок
чого у Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Південкомбанк» виникла
заборгованість перед Первинною
профспілковою організацією Публічного
акціонерного товариства
«Запоріжтрансформатор».

Ухвалою Господарського суду
Запорізької області від 17.09.14. порушено
провадження у справі № 908/3433/14, справі
присвоєно номер провадження 19/93/14,
судове засідання призначено на 02.10.14. о
10-40.

Представник позивача в судовому
засіданні 02.10.14. підтримав позовні
вимоги, просив суд позов Первинної
профспілкової організації Публічного
акціонерного товариства
«Запоріжтрансформатор» задовольнити
повністю.

Представник відповідача в судове
засідання 02.10.14. не з'явився, про поважні
причини неявки суд не повідомив, вимоги
ухвали суду від 17.09.14. не виконав,
письмового відзиву на позов не надав.

Ухвалою Господарського суду
Запорізької області від 02.10.14. розгляд
справи № 908/3433/14 на
підставі ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України
відкладено на 04.11.14. о 11-20.

Представник позивача в судовому
засіданні 04.11.14. підтримав позовні
вимоги, просив суд позов Первинної
профспілкової організації Публічного
акціонерного товариства
«Запоріжтрансформатор» задовольнити
повністю.

Представник відповідача в судове
засідання 04.11.14. повторно не з'явився.

Через канцелярію господарського суду
Запорізької області 03.11.14. від
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Південкомбанк» до
Господарського суду Запорізької
області надійшов відзив на позовну
заяву, відповідно до якого
відповідачем зазначено, що підстави
для задоволення позову відсутні та
вказано, що позивач не є фізичною
особою, а тому не є вкладником банку в
розумінні ст. 2 Закону України «Про
банки і банківську діяльність», а
підпадає під поняття кредитора банку.
Також відповідач зазначає, що позивач є
кредитором, на користь якого боржник
зобов'язаний виконати зобов'язання.

Крім того, відповідач у своєму відзиві
зазначає про те, що діюче законодавство
України передбачає право та спосіб
захисту прав позивача щодо стягнення з
відповідача коштів за Договором
банківського рахунку, шляхом звернення
з вимогою про визнання кредиторських
вимог до Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Південкомбанк» без застосування
судового захисту, яким позивач
скористався, звернувшись до
відповідача з вимогою про визнання
кредиторських вимог в сумі залишку
коштів на поточному рахунку № 5001
- 104988,92 грн. від 06.10.14.

Від відповідача через канцелярію
Господарського суду Запорізької
області 13.11.14. та 17.11.14 на підставі ст. 741
Господарського процесуального кодексу
України надійшло клопотання про
здійснення судового засідання,
призначеного на 17.11.14. о 16-00 та подальше
слухання справи в режимі
відеоконференції з Апеляційним судом
міста Києва, в зв'язку з неможливістю
прибуття представника відповідача в
судове засідання через віддаленість
господарського суду Запорізької
області, відсутністю часу та коштів на
переїзд.

Ухвалою Господарського суду
Запорізької області у справі № 908/3433/14
від 17.11.14. відмовлено Публічному
акціонерному товариству «Комерційний
банк «Південкомбанк» в задоволенні
клопотання про здійснення судового
засідання в режимі відео конференції.

Представник відповідача 17.11.14. надав
суду письмовий відзив на позовну заяву,
відповідно до якого просить суд
відмовити Публічному акціонерному
товариству «Запоріжтрансформатор» в
задоволенні позовних вимог, оскільки
діюче законодавство України
передбачає право та спосіб захисту
прав позивача щодо стягнення з
відповідача коштів за Договором
банківського вкладу, шляхом звернення
з вимогою про задоволення
кредиторських вимог без застосування
судового захисту.

Представник позивача в судовому
засіданні 17.11.14. підтримав позовні
вимоги, просив суд позов Первинної
профспілкової організації Публічного
акціонерного товариства
«Запоріжтрансформатор» задовольнити
повністю.

Представник відповідача в судовому
засіданні 17.11.14. заперечив проти
задоволення позовних вимог Первинної
профспілкової організації Публічного
акціонерного товариства
«Запоріжтрансформатор».

За результатами дослідження доказів,
наявних в матеріалах справи, суд у
нарадчій кімнаті, у відповідності до
ст.ст. 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
ухвалив рішення у справі № 908/3433/14.

Розглянувши подані матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України),
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу
України, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

21.01.14. між Первинною профспілковою
організацією Публічного акціонерного
товариства «Запоріжтрансформатор»
(далі - Вкладник) та Публічним
акціонерним товариством «Комерційний
банк «Південкомбанк» (далі - Банк)
укладено Договір № 487Д-17Ю банківського
вкладу «Стандартний» (з виплатою
процентів в кінці строку) (далі -
Договір).

Пунктом 1.1 Договору передбачено, що на
умовах цього Договору Банк відкриває
Вкладнику вкладний депозитний рахунок
№ 2610.5.041705.009 в Запорізькому відділенні
ПАТ «КБ «Південкомбанк», код Банку 335946.

Згідно з п. 1.2 Договору встановлено, що
Вкладник перераховує, а Банк приймає на
рахунок грошові кошти у безготівковій
формі в сумі 100000,00 грн.

Позивачем було перераховано на рахунок
Банку суму в розмірі 100000,00 грн., з
призначенням платежу: перерахування
коштів на депозитний рахунок, згідно
Договору № 487Д-17Ю від 21.01.14., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 379 від 21.01.14.

Банк зобов'язується повернути
Вкладнику вклад 10.03.14. Строк розміщення
вкладу може бути продовжений за
взаємною згодою сторін, що
оформлюється додатковими угодами до
цього Договору (п. 1.3 Договору).

Відповідно до п. 1.4 Договору
передбачено, що за користування
коштами банк сплачує Вкладнику
проценти з розрахунку 21,5 % річних.

Позивач вказує на те, що у вказаний в
Договорі строк, - 10.03.14. грошові кошти та
проценти за вкладом відповідачем
повернуті не були.

11.03.14. між Банком та Вкладником було
укладено Додаткову угоду № 1 до
Договору, відповідно до якої сторонами
погоджено п. 1.3 Договору викласти в
наступній редакції: Банк
зобов'язується повернути Вкладнику
вклад 13.04.14.; п. 1.4 Договору викладено в
наступній редакції: За користування
грошовими коштами Банк сплачує
Вкладнику проценти з розрахунку 20,5 %
річних.

В зв'язку з складним матеріальним
станом, позивачем на адресу
відповідача 17.03.14. було направлено лист
№ 1/84-25 про повернення 18.03.14. позивачу
коштів, що розміщені згідно Договору на
рахунку позивача.

Позивач вказує на те, що кошти Банком
повернуті не були, а матеріали справи
не містять відповіді Банку на вказаний
вище лист.

В зв'язку з чим, 04.06.14. позивачем на
адресу тимчасової адміністрації, був
надісланий лист № 1/84-89 про
перерахування грошових коштів на
розрахунковий рахунок Первинної
профспілкової організації Публічного
акціонерного товариства
«Запоріжтрансформатор», зазначивши, що
Первинна профспілкова організація
Публічного акціонерного товариства
«Запоріжтрансформатор» є не
прибутковою та існує за рахунок
вкладів членів профкому. Грошові кошти
призначені для оздоровлення дітей та
членів профспілкової організації
знаходяться на рахунку в ПАТ «КБ
«ПІВДЕНКОМБАНК», згідно Договору №
828Р-17Ю від 01.04.14. Крім того, на даний час
відсутня можливість скористатись
грошовими коштами та оздоровити дітей
та членів профспілки.

Матеріали справи не містять відповіді
на вказаний вище лист позивача.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги,
позивач вказує на те, що відповідачем
не було повернуто грошові кошти
позивача з банківського вкладу, чим
порушено умови Договору та вимоги норм
чинного законодавства України, в
зв'язку з чим борг відповідача перед
позивачем станом на день звернення
Первинної профспілкової організації
Публічного акціонерного товариства
«Запоріжтрансформатор» до суду з даним
позовом разом з нарахованими
процентами складає 104988,92 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають задоволенню
повністю з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського кодексу
України, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України, до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, зобов`язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до вимог закону, умов
договору. Одностороння відмова від
виконання зобов`язання не допускається
крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
двостороннім, якщо правами та
обов'язками наділені обидві сторони
договору.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
закріплено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Відповідно до приписів п. 2 Закону
України «Про банки і банківську
діяльність» вбачається, що вклад
(депозит) - це кошти в готівковій або у
безготівковій формі, у валюті України
або в іноземній валюті, які розміщені
клієнтами на їх іменних рахунках у
банку на договірних засадах на
визначений строк зберігання або без
зазначення такого строку і підлягають
виплаті вкладнику відповідно до
законодавства України та умов
договору;

Згідно ч. 1 ст. 1058 Цивільного кодексу
України передбачено, що за договором
банківського вкладу (депозиту) одна
сторона (банк), що прийняла від другої
сторони (вкладника) або для неї грошову
суму (вклад), що надійшла,
зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.

Судом встановлено, що позивачем на
виконання п. 1.2 Договору було
перераховано на рахунок Банку суму в
розмірі 100000,00 грн., з призначенням
платежу: перерахування коштів на
депозитний рахунок, згідно Договору №
487Д-17Ю від 21.01.14., що підтверджується
платіжним дорученням № 379 від 21.01.14.,
належним чином завірена копія якого
міститься в матеріалах справи.

11.03.14. між Банком та Вкладником було
укладено Додаткову угоду № 1 до
Договору, відповідно до якої сторонами
п. 1.3 Договору викладено в наступній
редакції: «Банк зобов'язується
повернути Вкладнику вклад 13.04.14.; п. 1.4
Договору викладено в наступній
редакції: За користування грошовими
коштами Банк сплачує Вкладнику
проценти з розрахунку 20,5 % річних».

Відповідно до виписки Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Південкомбанк» від 30.05.14. з
банківського рахунку позивача,
належним чином завірена копія якої
міститься в матеріалах справи, сума
вкладу Первинної профспілкової
організації Публічного акціонерного
товариства «Запоріжтрансформатор»
разом з нарахованими процентами
складає 104988,92 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

Частинами 1, 2 ст. 1060 Цивільного кодексу
України передбачено, що договір
банківського вкладу укладається на
умовах видачі вкладу на першу вимогу
(вклад на вимогу) або на умовах
повернення вкладу зі спливом
встановленого договором строку
(строковий вклад).

За договором банківського вкладу
незалежно від його виду банк
зобов'язаний видати вклад або його
частину на першу вимогу вкладника, крім
вкладів, зроблених юридичними особами
на інших умовах повернення, які
встановлені договором.

Умова договору про відмову від права на
одержання вкладу на першу вимогу є
нікчемною.

Відповідно до п. 3.2.2 Договору
встановлено, що Банк зобов'язаний
повернути Вкладнику вклад та виплатити
проценти, згідно з умовами цього
Договору. Вклад та нараховані проценти
перераховуються банком у
безготівковій формі на поточний
рахунок Вкладника за реквізитами,
зазначеними в розділі 7 Договору, в день
повернення вкладу (п. 1.3 цього Договору).
Якщо днем повернення вкладу є вихідний,
святковий або неробочий день, то
грошові кошти та нараховані проценти
за вкладом повертаються на наступний
банківський день.

04.06.14. позивачем на адресу тимчасової
адміністрації, був надісланий лист №
1/84-89 про перерахування грошових коштів
за Договором на розрахунковий рахунок
Первинної профспілкової організації
Публічного акціонерного товариства
«Запоріжтрансформатор».

Матеріали справи не містять відповіді
на вказану вказаний вище лист позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, в
порушення умов Договору та вимог
чинного законодавства України, станом
на 13.04.14. Публічним акціонерним
товариством «Комерційний банк
«Південкомбанк» суму вкладу разом з
нарахованими процентами в розмірі
104988,92 грн. позивачу повернуто не було.

Згідно з п. 6.9 Договору встановлено, що
цей Договір набуває чинності з дня його
підписання обома сторонами та діє до
повного виконання сторонами взятих на
себе зобов'язань.

Таким чином, оскільки відповідачем не
виконано своїх зобов'язань за
Договором, він вважається таким, що діє
на даний час.

Статтею 1074 Цивільного кодексу України
встановлено, що обмеження прав клієнта
щодо розпоряджання грошовими коштами,
що знаходяться на його рахунку, не
допускається, крім випадків обмеження
права розпоряджання рахунком за
рішенням суду або в інших випадках,
встановлених законом, а також у разі
зупинення фінансових операцій, які
можуть бути пов'язані з легалізацією
(відмиванням) доходів, одержаних
злочинним шляхом, або фінансуванням
тероризму, передбачених законом.

Згідно п. 2.4 постанови Правління
Національного банку України від 03.12.03.
№ 516 «Про затвердження Положення про
порядок здійснення банками України
вкладних (депозитних) операцій з
юридичними і фізичними особами», за
договором банківського вкладу
(депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від іншої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму (вклад), що
надійшла, зобов'язується виплачувати
вкладникові цю суму та проценти на неї
або дохід в іншій формі на умовах та в
порядку, установлених договором.

Банки повертають вклади (депозити) та
сплачують нараховані проценти у
строки, що визначені умовами договору
банківського вкладу (депозиту) між
вкладником і банком (п. 3.3
постанови Правління Національного
банку України від 03.12.03. № 516 «Про
затвердження Положення про порядок
здійснення банками України вкладних
(депозитних) операцій з юридичними і
фізичними особами»).

Як вище встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи,
відповідач не виконав передбаченого
Договором зобов'язання щодо повернення
вкладу та сплати відсотків.

26.05.14. на підставі постанови Правління
Національного Банку України № 305 «Про
віднесення Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Південкомбанк» до категорії
неплатоспроможних, керуючись п. 2 ч. 5 ст.
12 та ст. 34 Закону України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб»,
виконавча дирекція Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб винесла рішення
№ 37 від 26.05.14. «Про виведення з ринку та
здійснення тимчасової адміністрації»,
відповідно до якого розпочато
процедуру виведення Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Південкомбанк» з ринку та
здійснення в ньому тимчасової
адміністрації з 26.05.14. по 26.08.14.
Тимчасову адміністрацію запроваджено
строком на 3 місяці з 26.05.14. по 25.08.14.

Статтею 1 Закону України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб»
визначено, що цим Законом
встановлюються правові, фінансові та
організаційні засади функціонування
системи гарантування вкладів фізичних
осіб, повноваження Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб (далі - Фонд),
порядок виплати Фондом відшкодування
за вкладами, а також регулюються
відносини між Фондом, банками,
Національним банком України,
визначаються повноваження та функції
Фонду щодо виведення
неплатоспроможних банків з ринку і
ліквідації банків. Метою цього Закону є
захист прав і законних інтересів
вкладників банків, зміцнення довіри до
банківської системи України,
стимулювання залучення коштів у
банківську систему України,
забезпечення ефективної процедури
виведення неплатоспроможних банків з
ринку та ліквідації банків.

Фонд гарантує кожному вкладнику банку
відшкодування коштів за його вкладом.
Фонд відшкодовує кошти в розмірі
вкладу, включаючи відсотки, нараховані
на день прийняття рішення Національним
банком України про віднесення банку до
категорії неплатоспроможних та
початку процедури виведення Фондом
банку з ринку, але не більше суми
граничного розміру відшкодування
коштів за вкладами, встановленого на
дату прийняття такого рішення,
незалежно від кількості вкладів в
одному банку. Сума граничного розміру
відшкодування коштів за вкладами не
може бути меншою 200000 гривень (ст. 26
Закону України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб»).

Статтею 34 Закону України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб»
передбачено, що Фонд розпочинає
процедуру виведення
неплатоспроможного банку з ринку та
здійснення тимчасової адміністрації в
банку на наступний робочий день після
офіційного рішення Національного
банку України про віднесення банку до
категорії неплатоспроможних.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України
«Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб» передбачено, що з дня
призначення уповноваженої особи Фонду
призупиняються всі повноваження
органів управління банку (загальних
зборів, спостережної ради і правління
(ради директорів) та органів контролю
(ревізійної комісії та внутрішнього
аудиту). Уповноважена особа Фонду від
імені Фонду набуває всі повноваження
органів управління банку та органів
контролю з дня початку тимчасової
адміністрації і до її припинення. На
період тимчасової адміністрації усі
структурні підрозділи, органи та
посадові особи банку
підпорядковуються у своїй діяльності
уповноваженій особі Фонду і діють у
визначених нею межах та порядку (ч. 2 ст.
36 Закону України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб»).

Відповідно до ч. 5 ст. 36 Закону України
«Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб» встановлено, що під час
тимчасової адміністрації не
здійснюється: 1) задоволення вимог
вкладників та інших кредиторів банку; 2)
примусове стягнення коштів та майна
банку, звернення стягнення на майно
банку, накладення арешту на кошти та
майно банку; 3) нарахування неустойки
(штрафів, пені), інших фінансових
(економічних) санкцій за невиконання чи
неналежне виконання зобов'язань перед
кредиторами та зобов'язань щодо сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів); 4) зарахування зустрічних
однорідних вимог, якщо це може
призвести до порушення порядку
погашення вимог кредиторів,
встановленого цим Законом.

Згідно ч. 6 ст. 36 Закону України «Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб», обмеження, встановлене п. 1 ч. 5
цієї статті не поширюється на
зобов'язання банку щодо:

1) виплати коштів за вкладами
вкладників за договорами, строк яких
закінчився, та за договорами
банківського рахунку вкладників.
Зазначені виплати здійснюються в межах
суми відшкодування, що гарантується
Фондом;

2) витрат, пов'язаних із забезпеченням
його операційної діяльності
відповідно до частини четвертої цієї
статті;

3) виплати заробітної плати, авторської
винагороди, відшкодування шкоди,
заподіяної життю та здоров'ю
працівників банку.

Зобов'язання банку, передбачені п.п. 2, 3
ч. 6 цієї статті, виконуються банком у
межах його фінансових можливостей у
порядку, встановленому
нормативно-правовими актами Фонду.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань банку, передбачених
пунктом 1 частини шостої цієї статті,
Фонд має право надати банку цільову
позику.

Слід зазначити, що відповідач за
Договором в редакції Додаткової угоди
№ 1 від 11.03.14. до Договору повинен був
повернути вклад позивачу 13.04.14., а отже
вимоги позивача про стягнення суми
грошового вкладу, що заявлені
вкладником у період дії тимчасової
адміністрації підпадають під дію п. 1 ч.
6 ст. 36 Закону України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб» та
підлягають обов'язковій виплаті.

Таким чином, з наведеного вище
вбачається, що введення тимчасової
адміністрації банку не є підставою для
невиконання ним своїх обов'язків по
Договору банківського вкладу, строк
повернення якого настав.

Приписами ст. 1 Законом України «Про
банки та банківську діяльність»
передбачено, що цей Закон регулює
відносини, що виникають під час
заснування, діяльності, реорганізації
та ліквідації банку.

Також, відповідно до положень Закону
України «Про банки та банківську
діяльність» Фонд гарантування вкладів
фізичних осіб у день отримання рішення
Національного банку України про
ліквідацію банку набуває прав
ліквідатора банку та розпочинає
процедуру його ліквідації відповідно
до Закону України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб».
Процедура ліквідації банку вважається
завершеною, а банк ліквідованим з дня
внесення запису про це до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб №
101 від 26.09.14. «Про початок процедури
ліквідації ПАТ «КБ «Південкомбанк» та
призначення уповноваженої особи Фонду
на ліквідацію банку» вирішено
розпочати процедуру ліквідації
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Південкомбанк» з
відшкодуванням з боку Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб
кошти за вкладами фізичних осіб,
відповідно до плану врегулювання з
26.09.14. Призначено уповноваженою особою
Фонду на ліквідацію відповідача
Славкіну М.А. строком на 1 рік з 26.09.14. по
26.09.15. включно.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 46 Закону
України «Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб» встановлено, що
уповноважена особа Фонду від імені
Фонду виконує функції з ліквідації
банку відповідно до цього Закону та
приступає до виконання своїх
обов'язків негайно після прийняття
Фондом рішення про призначення
уповноваженої особи Фонду.

З дня призначення уповноваженої особи
Фонду: припиняються всі повноваження
органів управління банку (загальних
зборів, спостережної ради і правління
(ради директорів)) та органів контролю
(ревізійної комісії та внутрішнього
аудиту). Якщо в банку, що ліквідується,
здійснювалася тимчасова
адміністрація, з дня прийняття рішення
про відкликання банківської ліцензії
та ліквідацію банку тимчасова
адміністрація банку припиняється.
Керівники банку звільняються з роботи
у зв'язку з ліквідацією банку;
банківська діяльність банку
завершується закінченням
технологічного циклу конкретних
операцій у разі, якщо це сприятиме
збереженню або збільшенню
ліквідаційної маси; строк виконання
всіх грошових зобов'язань банку та
зобов'язання щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів)
вважається таким, що настав;
припиняється нарахування відсотків,
неустойки (штрафу, пені) та
застосування інших санкцій за всіма
видами заборгованості банку, а також не
застосовується індекс інфляції за весь
час прострочення виконання грошових
зобов'язань банку; нарахування
відсотків, комісійних, штрафів, інших
очікуваних доходів за активними
операціями банку може припинятися у
терміни, визначені договорами з
клієнтами банку у разі, якщо це
сприятиме збереженню або збільшенню
ліквідаційної маси; відомості про
фінансове становище банку перестають
бути конфіденційними чи становити
банківську таємницю; укладення
правочинів, пов'язаних з відчуженням
майна банку чи передачею його майна
третім особам, допускається в порядку,
передбаченому статтею 51 цього Закону;
втрачають чинність публічні обтяження
чи обмеження на розпорядження (у тому
числі арешти) будь-яким майном (коштами)
банку. Накладення нових обтяжень чи
обмежень на майно банку не
допускається.

Статтею 45 Закону України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб»
передбачено, що Фонд не пізніше
робочого дня, наступного за днем
отримання рішення Національного банку
України про відкликання банківської
ліцензії та ліквідацію банку, розміщує
інформацію про це на своїй офіційній
сторонці в мережі Інтернет. Фонд
здійснює опублікування відомостей про
ліквідацію банку та призначення
уповноваженої особи Фонду у газетах
«Урядовий кур'єр» або «Голос України»
не пізніше ніж через сім днів від дня
прийняття рішення про відкликання
банківської ліцензії та ліквідацію
банку.

Протягом 30 днів від дня опублікування
відомостей про відкликання
банківської ліцензії, ліквідації банку
та призначення уповноваженої особи
Фонду кредитори мають право заявити
уповноваженій особі Фонду свої вимоги
до банку.

З дня призначення уповноваженої особи
Фонду, строк виконання всіх грошових
зобов'язань банку та зобов'язання щодо
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів) вважається таким, що настав.

Згідно відомостей в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, Публічне акціонерне
товариство «Комерційний банк
«Південкомбанк» знаходиться в стані
припинення .

Таким чином, з викладеного вище
вбачається, що прийняттям судового
рішення не порушуються права Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб як
ліквідатора банку, а вимоги позивача
щодо відшкодування вкладу за Договором
задовольняються ліквідатором у
порядку, встановленому Законом України
«Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб».

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного
кодексу України, боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
судом встановлено, що сума
неповернутих Публічним акціонерним
товариством «Комерційний банк
«Південкомбанк» позивачу грошових
коштів становить 104988,92 грн., з яких:
100000,00 грн. - сума вкладу, 4988,92 грн. -
сума відсотків.

За таких обставин, враховуючи
вищевикладене, суд дійшов висновку, що
позов Первинної профспілкової
організації Публічного акціонерного
товариства «Запоріжтрансформатор» є
обґрунтованим та таким, що підлягає
задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Первинної профспілкової
організації Публічного акціонерного
товариства «Запоріжтрансформатор»
задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Південкомбанк» (83015, м. Донецьк,
пр. Ватутіна, 33-А; місцезнаходження: 69035,
м. Запоріжжя, вул. Миру, 16, ) на користь Первинної
профспілкової організації Публічного
акціонерного товариства
«Запоріжтрансформатор» (69069, м.
Запоріжжя, вул.
Дніпропетровське шосе, 3, ) 104988 (сто чотири тисячі дев'ятсот
вісімдесят вісім) грн. 92 коп. - основного
боргу, 2099 (дві тисячі дев'яносто дев'ять)
грн. 78 коп. - судового збору.

3. Після вступу рішення в законну
силу видати наказ.

4. Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 24.11.14.

Суддя
І.В.
Давиденко