м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Арістей
До Публічного
акціонерного товариства «Завод
будівельних конструкцій»
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Ніко - плюс»
Третя особа Публічне
акціонерне товариство «Банк «Київська
Про визнання права
Суддя Мельник В.І.
від позивача: не з`явився
від відповідача 1: не з`явився
від відповідача 2: Радзієвська О.Є.,
довіреність № 25/09/14-РО від 25.09.2014
від третьої особи Голиця В.В.,
довіреність № 170 від 09.04.2014
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Арістей компані»
(далі - позивач) подало на розгляд
господарського суду міста Києва позов
до Публічного акціонерного товариства
«Завод будівельних конструкцій» (далі -
відповідач) про визнання права
Ухвалою суду від 09.07.2014р. порушено
призначено розгляд на 28.07.2014 р.
28.07.2014р. відповідач подав через
канцелярію суду відзив на позов, в
якому він визнав позов у повному обсязі
та просив суд розглядати справу без
участі його представника. Цією ж заявою
повідомив суд про здійснення оплати
орендних платежів у повному обсязі.
28.07.2014р. позивач подав через канцелярію
суду документи по справі.
28.07.2014р. представник позивача у
судовому засіданні надав пояснення по
справі, підтримав свої позовні вимоги у
Представник відповідача у судове
засідання не з`явився.
Суд відклав розгляд справи на 08.09.2014р., у
зв`язку з відсутністю представника
08.09.2014р. представник позивача у
судовому засіданні надав пояснення по
справі, підтримав свої позовні вимоги у
Представник відповідача у судове
засідання не з`явився.
Суд відклав розгляд справи на 13.10.2014р.
15.09.2014р. ТОВ «Ніко - Плюс» подало через
канцелярію суду клопотання про
залучення до участі у справі у якості
Суд ухвалою задовольнив вказане
клопотання та залучив до участі у
справі ТОВ «Ніко - плюс».
13.10.2014р. представники позивача та
відповідача у судове засідання не
з`явились. Вимог ухвали суду від 08.09.2014р.
не виконали. Про причини своєї
відсутності суд не повідомив.
Представники третьої особи надали у
судовому засіданні пояснення по суті
спору, заявили клопотання про
залучення до участі у справі ТОВ «Ніко -
плюс» у якості відповідача 2 та про
залучення до участі у справі ПАТ «Банк
«Київська Русь» у якості третьої особи
без самостійних вимог.
Суд визнав заявлені пояснення
обґрунтованими і задовольнив подані
Також представник третьої особи заявив
клопотання про витребування
додаткових документів по справі.
Суд задовольнив клопотання про
витребування документів по справі.
У зв`язку з задоволенням поданих
клопотань, суд відклав розгляд справи
на 27.10.2014р. і повторно викликав до суду
представників позивача та відповідача
23.10.2014р. до суду надійшов лист від
Реєстраційної служби України, аде без
надання необхідної суду інформації з
Державного реєстру прав на нерухоме
27.10.2014р. представники позивача та
відповідача 1 у судове засідання не
з`явились, вимог ухвал суду не виконали,
про причини своєї відсутності суд не
Представник відповідача 2 надав
пояснення по справі, проти задоволення
позовних вимог позивача заперечив.
Представник третьої особи надав
пояснення по справі, проти задоволення
позовних вимог заперечив.
Суд відклав розгляд справи на 07.11.2014р.
30.10.2014р. третя особа подала через
канцелярію суду заяву про направлення
повідомлення про кримінальний злочин
до Генеральної прокуратури України.
31.10.2014р. відповідач 2 подав через
канцелярію суду заяву про застосування
строків позовної давності.
07.11.2014р. представники позивача та
відповідача 1 у судове засідання не
з`явились, вимог ухвал суду не виконали,
про причини своєї відсутності суд не
Представник відповідача 2 у судовому
засіданні підтримав подану заяву про
застосування строків позовної
Представник третьої особи проти
задоволення заяви про застосування
строків позовної давності не
Суд вирішив задовольнити подану заяву
про застосування строків позовної
давності, внаслідок чого відмовив у
задоволенні позовних вимог.
Згідно ст.87 Господарського
процесуального кодексу України повне
рішення та ухвали надсилаються
сторонам, прокурору, третім особам, які
брали участь в судовому процесі, але не
були присутні у судовому засіданні,
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення не пізніше трьох днів з
дня їх прийняття або за їх зверненням
вручаються їм під розписку
безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та
матеріали, заслухавши пояснення
присутніх представників сторін,
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Арістей компані» (далі - позивач)
подав на розгляд суду позов до ПАТ
«Завод будівельних конструкцій» (далі -
відповідач1) про визнання за ТОВ
«Арістей компані» права власності на
частину майнового комплексу, які
складаються з нежитлових приміщень
адміністративно-побутового корпусу (4
поверх) площею 530 кв.м. та нежитлові
приміщення виробничої будівлі (блок А)
загальною площею 2 500 кв.м., що
знаходяться за адресою: м. Київ, вул.
Якутська, 10 (далі - частина майнового
комплексу).

Позовні вимоги позивача грунтувались
на договорі оренди з правом викупу № 7а
від 30.07.1998 р. (далі - Договір оренди) на
частину вищевказаного нерухомого
майна, копія якого була додана до
матеріалів справи (оригінал, на вимогу
суду, для огляду не було надано).

В підтвердження своїх позовних вимог
позивач посилався на договір оренди
від 30.07.1998р., акти прийому-передачі
частини майнового комплексу від 15.12.1999
року та від 30.12.1999 року, в яких
зазначено, що кошти за вказане майно
сплачені у повному обсязі (доказів
сплати, на вимогу суду, позивач також не
надав).

Згідно п.3.1.6 зазначеного договору
оренди після сплати ТОВ «Арістей
компані» на користь ПАТ «Завод
будівельних конструкцій» 500 000 гривень,
вказана частина майнового комплексу
повинна перейти у власність ТОВ
«Арістей компані».

Відповідно до поданої позовної заяви
позивач просив суд визнати за ним право
власності на спірне вказане вище майно,
оскільки згідно його тверджень ним
було набуто право власності на таке
майно виходячи з договору оренди, в
якому було закріплено право його
викупу, шляхом перерахування орендних
платежів у розмірі 500 000,00 грн.

Суд дослідивши документи додані до
матеріалів справи, прийшов до висновку
про відмову у задоволенні позовних
вимог позивача, виходячи з наступного.

ТОВ «Ніко - Плюс» як фактичний власник
спірних приміщень (далі - відповідач 2)
подав через відділ діловодства суду
31.10.2014р. заяву про застосування строків
позовної давності.

У відповідності до статті 256 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України)
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Згідно статті 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

У відповідності до стаття 261 ЦК України
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

За зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

За зобов'язаннями, строк виконання яких
не визначений або визначений моментом
вимоги, перебіг позовної давності
починається від дня, коли у кредитора
виникає право пред'явити вимогу про
виконання зобов'язання. Якщо
боржникові надається пільговий строк
для виконання такої вимоги, перебіг
позовної давності починається зі
спливом цього строку.

Статтею 262 ЦК України встановлено, що
заміна сторін у зобов'язанні не змінює
порядку обчислення та перебігу
позовної давності.

Статтею 267 ЦК України встановлено, що
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Позовні вимоги ТОВ «Арістей компані»
до ПАТ «Завод будівельних конструкцій»
ґрунтуються на Договорі оренди № 7а від
30.07.1998 р. (далі - Договір оренди) на
частину вищевказаного нерухомого
майна з правом викупу, копія якого була
додана до матеріалів справи (оригінал
для огляду суду не надавався).

Також до матеріалів справи були додані
акти прийому-передачі частини
майнового комплексу від 15.12.1999 року та
від 30.12.1999 року. в. яких зазначено, що
кошти за вказане майно сплачені у
повному об'ємі.

Згідно п.3.1.6 Договору оренди, після
сплати ТОВ «Арістей компані» на
користь ПАТ «ЗБК» 500 000 гривень, вказана
частина майнового комплексу повинна
перейти у власність ТОВ «Арістей
компані».

Таким чином, строк з моменту якого у ТОВ
«Арістей компані» виникло право
пред'явити вимогу до ПАТ «Завод
будівельних конструкцій» про
виконання зобов'язання (передача у
власність частини майнового комплексу)
виникла 30 грудня 1999 року.

Оскільки, як зазначалося згідно статті
257 ЦК України загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки,
строк позовної давності щодо вимог ТОВ
«Арістей компані» до ПАТ «Завод
будівельних констуркцій» про передачу
у власність частини майнового
комплексу сплинув 30 грудня 2002 року.

Крім того, як встановлено судом, станом
на 29 жовтня 2014 року власником майнового
комплексу загальною площею 10 394,30 кв.м.,
розташованого за адресою: м. Київ, вул.
Якутська, буд.10 (далі - майновий
комплекс) до складу якого входять і
частина майнового комплексу, яке є
предметом спору по справі № 910/13445/14 є
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Ніко-плюс», що
підтверджується свідоцтвом про
придбання нерухомого майна з прилюдних
торгів № 695 від 19.08.2014р. (копія якого
наявна в матеріалах справи) та Витягом
з Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно від 19.08.2014р. (копія
долучена до матеріалів справи). Дану
обставину також було підтверджено у
судовому засіданні представником ПАТ
«Банк «Київська Русь» (залучений до
участі у справі, у якості третьої особи
на боці відповідача 2 без самостійних
вимог).

Згідно з положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 267
Цивільного кодексу України позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення. Сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

Враховуючи викладене та беручи до
уваги клопотання відповідача 2 про
застосування строків позовної
давності до даного спору, вимога
позивача про визнання за ним права
власності на нежитлові приміщення
адміністративно-побутового корпусу /4
поверх/ загальною площею 530 кв.м. та
нежитлові приміщення виробничої
будівлі /блок А/ загальною площею 2500
кв.м., що знаходяться за адресою: 03680 м.
Київ, вул.. Якутська 10, не підлягають
задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору,
згідно ст.49 ГПК України, при відмові в
задоволенні позовних вимог
покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
269 Господарського кодексу України, ст.
49, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, Господарський суд
міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог
відмовити у повному обсязі.

2. Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

(Дата складання повного тексту рішення
14.11.2014р.)

Суддя
В.І.Мельник