Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/7801/13 18.11.14 р.

За позовом Фурньє Індустрі е Санте

до: 1) Юнікем Лабораторіз ЛТД

2) Державної служби
інтелектуальної власності України

про визнання недійсним повністю
свідоцтва України на знак для товарів
та послуг

№ 157735 від 25.06.2012 року та
зобов'язання вчинити дії.

Суддя Зеленіна Н.І.

При секретарі судового засідання
Пархоменко Ю.Л.,

за участю представників сторін:

від позивача: Карлаш Ю.І. за
довіреністю № б/н від 19.12.2012 р.;

від відповідача-1: не з'явився;

від відповідача-2: Запорожець Г.Г.
за довіреністю № 2-8/3907 від 23.05.2014 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні судді господарського
суду міста Києва Зеленіної Н.І.
знаходиться справа № 910/7801/13 за позовом
Фурньє Індустрі е Санте до Юнікем
Лабораторіз ЛТД та Державної служби
інтелектуальної власності України про
визнання недійсним повністю свідоцтва
України на знак для товарів та послуг №
157735 від 25.06.2012 року та зобов'язання
вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
свідоцтво України на знак для товарів
та послуг № 157735 від 25.06.2012 року,
зареєстроване за відповідачем-1, не
відповідає умовам надання правової
охорони.

Ухвалами господарського суду міста
Києва від 07.08.2013 р. у справі призначено
судову експертизу, проведення якої
доручено Київському
науково-дослідному інституту судових
експертиз, та зупинено провадження у
справі.

13.08.2014 р. до господарського суду міста
Києва надійшов висновок експертизи та
матеріали справи № 910/7801/13.

Ухвалою від 22.08.2014 р. розгляд заяви
призначено на 29.08.2014 р.

Розпорядженням Заступника голови
господарського суду міста Києва від
29.08.2014 р. у зв'язку з перебуванням суддів
Зеленіної Н.І., у відпустці справу
передано для розгляду судді Лиськову
М.О.

Ухвалою від 29.08.2014 р. суддею Лиськовим
М.О. прийнято справу до провадження,
розгляд справи призначено на 16.09.2014 р.

Розпорядженням Заступника голови
господарського суду міста Києва від
04.09.2014 р. у зв'язку з виходом із
відпустки справу передано для розгляду
судді Зеленіній Н.І.

Ухвалою від 04.09.2014 р. справу прийнято до
провадження суддею Зеленіною Н.І.

Ухвалою від 16.09.204 р. розгляд справи
відкладено на 30.09.2014 р.

Розпорядженням Заступника голови
господарського суду міста Києва від
30.09.2014 р. у зв'язку з перебуванням судді
Зеленіної Н.І. у відпустці справу
передано для розгляду судді Лиськову
М.О.

Ухвалою від 30.09.2014 р. суддею Лиськовим
М.О. справу прийнято до провадження,
розгляд справи призначено на 21.10.2014 р.

Розпорядженням Заступника голови
господарського суду міста Києва від
08.10.2014 р. у зв'язку з виходом з відпустки
справу передано для розгляду судді
Зеленіній Н.І.

Ухвалою від 08.10.2014 р. справу прийнято до
провадження суддею Зеленіною Н.І.

Ухвалою від 21.10.2014 р. розгляд справи
відкладено на 12.11.2014 р.

05.11.2014 р. від позивача надійшли
додаткові документи по справі.

У судовому засіданні 12.11.2014 р.
представником відповідача-2 подано
пояснення по справі.

Ухвалою від 12.11.2014 р. розгляд справи
відкладено на 18.11.2014 р.

17.11.2014 р. від позивача надійшли
заперечення проти позиції
відповідача-2.

У судовому засіданні 18.11.2014 р.
представник позивача підтримав
позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача-2 проти
задоволення позову заперечив.

Представник відповідача-1 у судове
засідання вкотре не з'явився, про
причини неявки суд не повідомив,
відзиву на позовну заяву та
витребуваних судом матеріалів не
надав. Жодних заяв, клопотань через
відділ діловодства суду від
відповідача-2 не надходило.

До повноважень господарських судів не
віднесено установлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Тому відповідні процесуальні
документи надсилаються господарським
судом згідно з поштовими реквізитами
учасників судового процесу, наявними в
матеріалах справи. Особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце її
розгляду судом, якщо ухвалу про
порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві.
Примірники повідомлень про вручення
рекомендованої кореспонденції,
повернуті органами зв'язку з
позначками «адресат вибув», «адресат
відсутній» і т. п., з урахуванням
конкретних обставин справи можуть
вважатися належними доказами
виконання господарським судом
обов'язку щодо повідомлення учасників
судового процесу про вчинення цим
судом певних процесуальних дій (п. 4
інформаційного листа Вищого
господарського суду України від 02.06.2006
№ 01-8/1228 «Про деякі питання практики
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у 2005 році»,
п. 11 інформаційного листа Вищого
господарського суду України від 15.03.2007
№ 01-8/123 «Про деякі питання практики
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у 2006 році»,
п. 3.6. роз'яснення Вищого арбітражного
суду України від 18.09.1997 № 02-5/289 «Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України»).

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про можливість розгляду
справи за наявними в ній матеріалами у
відповідності до вимог ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

У судовому засіданні 18.11.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали,
заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача-2, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні дані, на
яких ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
встановив наступне.

Як на підставу заявлених вимог позивач
посилається на те, що Фурньє Індустрі е
Санте (надалі - позивач), є власником
свідоцтва України на знак для товарів і
послуг № 128376 від 10 вересня 2010 p., а саме
на словесне позначення CHOLIB,
зареєстроване для товарів 5 класу
Міжнародної класифікації товарів і
послуг для реєстрації знаків
(фармацевтичні препарати для лікування
серцево-судинних захворювань).

Державна служба інтелектуальної
власності України (надалі -
відповідач-2) 25 червня 2012 року здійснила
реєстрацію знака для товарів і послуг
CELIB і видала свідоцтво України на
зазначений знак за № 157735
зареєструвавши за Юнікем Лабораторіз
ЛТД (надалі - відповідач-1) знак для
товарів 5 класу Міжнародної
класифікації товарів і послуг для
реєстрації знаків (ліки для людини;
протизапальні засоби; протигарячкові
(жарозменшувальні) засоби;
протиревматичні засоби; фармацевтичні
препарати), чим порушила вимоги Закону
України «Про охорону прав на знаки для
товарів і послуг».

В обґрунтування порушення
відповідачами прав позивача останній
посилається на те, що Знак CELIB за
свідоцтвом України на знак для товарів
і послуг № 157735 від 25 червня 2012 року не
відповідає умовам надання правової
охорони, а саме, являються таким, що
може ввести, в оману щодо товару,
послуги або особи, яка виробляє товар
або надає послугу, стосовно знака для
товарів і послуг CHOLIB, зареєстрованого
за позивачем за Свідоцтвом України на
знак для товарів і послуг № 128376 від 10
вересня 2010 p. для товарів 5 класу
Міжнародної класифікації товарів і
послуг для реєстрації знаків
(фармацевтичні препарати для лікування
серцево-судинних захворювань).

Як вбачається з наданого судовим
експертом висновку проведеного
експертного дослідження, товари «ліки
для людини, фармацевтичні препарати» є
спорідненими із товарами
«фармацевтичні препарати для
лікування серцево-судинних
захворювань», а товари «протизапальні
засоби; протигарячкові
(жарозменшувальні) засоби;
протиревматичні засоби» не є
спорідненими із товарами
«фармацевтичні препарати для
лікування серцево-судинних
захворювань». Знак для товарів і послуг
«CELIB» за свідоцтвом України № 157735 від
25.06.2012 року відносно товарів «ліки для
людини; фармацевтичні препарати» (Кл. 5
МКТП) є схожим настільки, що його можна
сплутати із знаком для товарів і послуг
«CHOLIB» за свідоцтвом України № 128376 від
10.09.2010 року відносно товарів
«фармацевтичні препарати для
лікування серцево-судинних
захворювань» (Кл. 5 класу МКТП). Знак для
товарів і послуг «CELIB» за свідоцтвом
України № 157735 від 25.06.2012 року відносно
товарів «протизапальні засоби;
протигарячкові (жарозменшувальні)
засоби; протиревматичні засоби» (Кл. 5
МКТП) не є схожим настільки, що його
можна сплутати із знаком для товарів і
послуг «CHOLIB» за свідоцтвом України №
128376 від 10.09.2010 року відносно товарів
«фармацевтичні препарати для
лікування серцево-судинних
захворювань» (Кл. 5 класу МКТП).
Позначення «CELIB» не було оманливим,
проте було таким, що могло ввести в
оману щодо особи, яка виробляє товари
«ліки для людини; фармацевтичні
препарати» (Кл. 5 МКТП), станом на 04.07.2011
року та 25.06.2012 року.

При цьому, як зазначає експерт,
відповідно до ст. 9 Закону України «Про
лікарські засоби» лікарські засоби
допускаються до застосування в Україні
після їх державної реєстрації.

Пунктом 5 Правил торгівлі лікарськими
засобами в аптечних закладах
встановлено, що торгівля може
здійснюватися лише зареєстрованими в
Україні в установленому порядку
лікарськими засобами за наявності
сертифіката якості виробника, крім
випадків, передбачених законодавством
України. Продаж незареєстрованих
лікарських засобів, лікарських
засобів, строк придатності яких минув,
а також без копії сертифіката якості
виробника є підставою для анулювання
ліцензії.

В матеріалах справи відсутні відомості
про реєстрацію в Україні лікарських
засобів «CELIB» та «CHOLIB» та інформація
стосовно фактичного використання
порівнюваних знаків для товарів і
послуг, дані стосовно осіб, які
виробляють товари із застосуванням цих
знаків.

Станом на час проведення дослідження, у
Державному реєстрі лікарських засобів
України, що ведеться Управлінням
лікарських засобів та медичної
продукції Державного експертного
центру Міністерства охорони здоров'я,
лікарські засоби «CELIB» в Україні не
зареєстровані, а отже їх продаж не
допускається.

За таких обставин, вирішення питання
«чи позначення «CELIB» (де накладені одна
на літери «О» та «Н») є такою формою
використання знака для товарів і
послуг «CHOLIB» за свідоцтвом України №
128376 від 10 вересня 2010 року, що не змінює в
цілому відмітності цього знака і
відрізняється від знака для товарів і
послуг «CHOLIB» за свідоцтвом України №
128376 від 10 вересня 2010 року лише окремими
елементами?» та «Чи знак для товарів і
послуг «CELIB» за свідоцтвом України №
157735 від 25 червня 2012 року,
зареєстрований відносно товарів в
класі 5 Міжнародної класифікації
товарів і послуг для реєстрації знаків
(ліки для людини, протизапальні засоби;
протигарячкові (жарозменшувальні)
засоби; протиревматичні засоби;
фармацевтичні препарати) є схожим
настільки, що його можна сплутати із
такою формою використання знака для
товарів і послуг «CHOLIB» за свідоцтвом
України № 128376 від 10 вересня 2010 року,
зареєстрованим відносно товарів в
класі 5 Міжнародної класифікації
товарів і послуг для реєстрації знаків
(фармацевтичні препарати для лікування
серцево-судинних захворювань;), як «CELIB»
(де накладені одна на одну літери « 0» та
«Н»)?», експертом не вирішувались.

Як встановлено ст. ст. 16, 17 Закону
України «Про охорону прав на знаки для
товарів і послуг», одним з основних
прав власника свідоцтва є право на
використання знаку для товарів та
послуг. Власник свідоцтва на знак для
товарів і послуг повинен добросовісно
користуватися правами, що випливають
із реєстрації та наявності в нього
права власності на такий знак.

При цьому, ч. ч. 4-6 ст. 16 Закону України
«Про охорону прав на знаки для товарів
і послуг» визначено, що використанням
знаку для товарів і послуг визнається:

- нанесення його на будь-який товар, для
якого знак зареєстровано, упаковку, в
якій міститься такий товар, вивіску,
пов'язану з ним, етикетку, нашивку,
бирку чи інший прикріплений до товару
предмет, зберігання такого товару із
зазначеним нанесенням знака з метою
пропонування для продажу, пропонування
його для продажу, продаж, імпорт
(ввезення) та експорт (вивезення);

- застосування його під час
пропонування та надання будь-якої
послуги, для якої знак зареєстровано;

- застосування його в діловій
документації чи в рекламі та в мережі
Інтернет, у тому числі в доменних
іменах.

Знак визнається використаним, якщо
його застосовано у формі
зареєстрованого знака, а також у формі,
що відрізняється від зареєстрованого
знака лише окремими елементами, якщо це
не змінює в цілому відмітності знака.

Свідоцтво надає його власнику виключне
право забороняти іншим особам
використовувати без його згоди, якщо
інше не передбачено цим Законом: -
зареєстрований знак стосовно
наведених у свідоцтві товарів і послуг;
- зареєстрований знак стосовно товарів
і послуг, споріднених з наведеними у
свідоцтві, якщо внаслідок такого
використання можна ввести в оману щодо
особи, яка виробляє товари чи надає
послуги; - позначення, схоже із
зареєстрованим знаком, стосовно
наведених у свідоцтві товарів і послуг,
якщо внаслідок такого використання ці
позначення і знак можна сплутати; -
позначення, схоже із зареєстрованим
знаком, стосовно товарів і послуг,
споріднених з наведеними у свідоцтві,
якщо внаслідок такого використання
можна ввести в оману щодо особи, яка
виробляє товари чи надає послуги, або
ці позначення і знак можна сплутати.

Виключне право власника свідоцтва
забороняти іншим особам
використовувати без його згоди
зареєстрований знак не поширюється на:
- здійснення будь-якого права, що
виникло до дати подання заявки або,
якщо було заявлено пріоритет, до дати
пріоритету заявки; - використання знака
для товару, введеного під цим знаком в
цивільний оборот власником свідоцтва
чи за його згодою, за умови, що власник
свідоцтва не має вагомих підстав
забороняти таке використання у зв'язку
з подальшим продажем товару, зокрема у
разі зміни або погіршення стану товару
після введення його в цивільний
оборот; - некомерційне використання
знака; - усі форми повідомлення новин і
коментарів новин; - добросовісне
застосування ними своїх імен чи адрес.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 Цивільного
кодексу України, кожна особа має право
на захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання. Кожна особа має право на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства. Кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Зазначені норми Цивільного кодексу
України кореспондуються з положеннями
ст. 1 Господарського процесуального
кодексу України, якою передбачено, що
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

В порядку, передбаченому ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Згідно зі ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Судом враховано, що позивачем не надано
жодних доказів на підтвердження
реєстрації в Україні лікарських
засобів «CELIB» та «CHOLIB», фактичного
використання вказаних знаків для
товарів і послуг, дані стосовно осіб,
які виробляють товари із застосуванням
цих знаків, здійснення продажу,
пропонування чи рекламування таких
товарів.

Таким чином, позивачем не доведено, у
чому саме полягає порушення прав
позивача реєстрацією оспорюваного
знаку, та які саме права та охоронювані
законом інтереси позивача були або
можуть бути порушені здійсненням такої
реєстрації.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
позовні вимоги недоведеними,
необґрунтованими та такими, що не
відповідають фактичним обставинам
справи, а відтак такими, що не
підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 49 ГПК України
судові витрати покладаються на
позивача.

Керуючись статтею 124 Конституції
України, статтями 43, 33, 43, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Фурньє Індустрі е
Санте до Юнікем Лабораторіз ЛТД та
Державної служби інтелектуальної
власності України про визнання
недійсним повністю свідоцтва України
на знак для товарів та послуг № 157735 від
25.06.2012 року та зобов'язання вчинити дії
відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено 25.11.2014 р.

Суддя
Н.І.
Зеленіна