КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2014 р. Справа№ 904/4106/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Самсіна Р.І.

суддів: Гончарова С.А.

Скрипки І.М.

За розглядом апеляційної скарги
Приватного акціонерного товариства
«Телесистеми України» на рішення
Господарського суду міста Києва від
12.09.2014р. (суддя Блажівська О.Є.) у справі
№ 904/4106/14

За позовом Публічного акціонерного
товариства «Укртелеком»

в особі Київської міської філії

до Приватного акціонерного
товариства «Телесистеми України»

про стягнення боргу, пені,
інфляційних втрат та 3% річних

за участю представників сторін:

від позивача: Ткаченко Т.Ю. (довіреність
№ 572 від 11.12.2013р.);

від відповідача (скаржник): не
з'явились;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 12.09.2014 року у справі № 904/4106/14
задоволено позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Укртелеком»,
вирішено стягнути з Приватного
акціонерного товариства «Телесистеми
України» 148 133, 96 грн. заборгованості зі
сплати орендних та інших платежів, 5 345,
28 грн. інфляційних втрат, 1 224, 30 грн.
пені, 3 204, 55 грн. витрат по сплаті
судового збору.

Ухвалою суду від 15.10.2014р. прийнято до
провадження апеляційну скаргу
Приватного акціонерного товариства
«Телесистеми України» у якій, скаржник
просив рішення Господарського суду м.
Києва від 12.09.2014р. у справі 904/4106/14
скасувати та у задоволенні позову
відмовити.

За твердженнями апелянта, згідно з
умовами п. 3.6 договору від 29.04.2011р. №
24-27/781-15 оплаті підлягають рахунки, які
виставляються орендодавцем не пізніше
17 місяця, наступного за розрахунковим,
відповідно протягом відповідних 17
місяців позивач не позбавлений
можливості виставити для оплати
відповідні рахунки, та у зв'язку з
відсутністю з боку ПАТ «Телесистеми
України» порушень зобов'язань,
відсутні підстави для нарахування та
стягнення пені, 3% річних та інфляційних
втрат, що не враховано судом.

Згідно доводів апеляційної скарги,
судом невірно застосовано норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до прийняття неправильного
рішення.

Позивачем до справи подано відзив на
апеляційну скаргу (зареєстровано за
вхідним суду № 09-11/18283 від 25.11.2014р.), у
якому відзначено про
необґрунтованість доводів апелянта,
законність винесеного судового
рішення при вірному встановленні всіх
обставин справи.

В судове засідання не з'явились
представники відповідача - ПАТ
«Телесистеми України», однак
враховуючи, що явка в судове засідання
є правом сторін, а не їх обов'язком, не
визнавалась судом обов'язковою для
представників сторін, справа може
розглядатись без їх участі, оскільки
таке нез'явлення не перешкоджає
розгляду апеляційної скарги.

У апеляційній скарзі викладені
підстави з яких, за твердженням
скаржника підлягає скасуванню
прийняте судом першої інстанції
рішення у справі, такі суду є
зрозумілими, не потребують додаткового
роз'яснення представником.

За розглядом матеріалів справи, при
дослідженні наявних доказів,
враховуючи пояснення представника
позивача та доводи скаржника викладені
в апеляційній скарзі, судом
відзначається про відсутність підстав
для скасування судового рішення при
врахуванні наступного.

Матеріалами справи підтверджено, не
заперечується сторонами та
встановлено під час розгляду справи
судом першої інстанції, що 29.04.2011р. між
ВАТ «Укртелеком», як орендодавцем та
ПАТ «Телесистеми України», як
орендарем, укладено договір № 24-27/781-15
оренди нерухомого майна товариства
(комерційні приміщення), на умовах
якого в користування відповідача
01.05.2011р. передано частину приміщення
загальною площею 692, 4 кв.м. - комерційних
приміщень для використання під офіс на
3-му поверсі, які знаходяться у будинку
№ 16 по вул. Симиренка ВК-2-457 (АТС-402), що
підтверджено актом приймання-передачі
майна від 01.05.2011р. (аркуш справи 10-18).

В силу укладення між сторонами
договору, відповідно до п.1 ст. 174
Господарського кодексу України
виникли господарські зобов'язання
визначені договором оренди,
регулювання якого на законодавчому
рівні визначено положеннями
Цивільного кодексу України щодо
відносин найму (оренди) - глава 58,
параграфом 5 глави 30 Господарського
кодексу України.

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 283
Господарського кодексу України за
договором оренди одна сторона
(орендодавець) передає другій стороні
(орендареві) за плату на певний строк у
користування майно для здійснення
господарської діяльності...; до
відносин оренди застосовуються
відповідні положення Цивільного
кодексу України з урахуванням
особливостей, передбачених цим
Кодексом.

Згідно з п. 12.1 договору договір
укладено на період з 01 травня 2011р. до 29
квітня 2014р.; сторони домовилися, що
умови цього договору поширюються на
відносини між ними, які виникли до його
укладення.

Строком договору є час, протягом якого
сторони можуть здійснити свої права і
виконати свої обов'язки відповідно до
договору (ч. 1 ст. 631 ЦК України).

За користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму (ч. 1 ст.
762 Цивільного кодексу України).

Умови розрахунку між сторонами
врегульовані у розділі 3 договору,
згідно з яким у п. 3.1.1, 3.1.2, 3.1.4, 3.3
встановлено:

- орендна плата встановлюється
орендодавцем за домовленістю сторін
(за договірною ціною) на підставі його
внутрішніх нормативних актів і згідно
з додатком 3 до цього договору
становить: за перший (базовий) місяць
оренди майна 85, 47 грн. за 1 м. кв.
орендованої площі; крім того ПДВ (20%) - 17,
09 грн., всього розмір орендної плати за
перший місяць становить 102, 56 грн. за 1 м.
кв. орендованої площі; орендна плата за
перший місяць оренди за 692, 4 кв. м. всієї
орендованої площі - 71 010, 47 грн. (п. 3.1, 3.1.1
договору);

- за кожний наступний місяць орендна
плата визначається шляхом коригування
її розміру за попередній місяць на
індекс інфляції за поточний місяць, за
винятком випадків дефляції (п. 3.1.2
договору);

- додатково до орендної плати
включаються витрати понесені
орендодавцем на проведення незалежної
оцінки; сума понесених товариством
витрат розподіляється пропорційно на
весь термін дії договору оренди
(додаток 4) (п. 3.1.4 договору);

- додатково до орендної плати орендар
сплачує витрати на утримання майна та
вносить плату окремо в строк,
зазначений у п. 3.6 договору, згідно з
рахунками орендодавця, пропорційно
орендованій площі (п. 3.3 договору).

Предметом розгляду у справі є вимоги
позивача про стягнення з відповідача
заборгованості за користування
переданим в оренду приміщенням в сумі
148 133, 96 грн. за період серпень 2013р.,
грудень 2013р., січень 2014р., а також
нарахованих за допущене прострочення в
оплаті, згідно ст. 625 ЦК України, сум
інфляційних втрат та 3% річних в розмірі
5 345, 28 грн. та 1 224, 30 грн., пені в розмірі 5
523, 73 грн..

Документів, які б підтверджували
виконання відповідачем зобов'язань в
частині сплати орендних платежів за
вказаний період, в тому числі про
перерахування коштів у повному обсязі
згідно виставлених рахунків № 825100/13-869
від 31.08.2013р., № 825100/13-1337 від 31.12.2013р., №
825100/14-115 від 31.01.2014р., матеріали справи не
містять.

Розрахунок суми заборгованості
заявленої до стягнення згідно вказаних
рахунків підтверджений довідками
банку за вих. № 56-31-1-00/945 від 01.09.2014р., №
56-3-1-00/963 від 04.09.2014р. (відділення «Центр
обслуговування корпоративних
клієнтів» ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»)
та платіжними дорученнями про отримані
від відповідача оплати по відповідних
періодах згідно договору оренди №
24-27/781-15 (аркуш справи 75-80; 95-96).

Зазначеним спростовуються доводи
апелянта про сплату ним всіх рахунків
виставлених позивачем та про
відсутність у нього заборгованості
згідно договору.

За умовами п. 3.6 договору, орендна плата
перераховується орендарем у
безготівковому порядку на поточний
банківський рахунок орендодавця не
пізніше 27 числа місяця, наступного за
розрахунковим, згідно з рахунками, які
виставляються орендодавцем не пізніше
17 місяця, наступного за розрахунковим
та надаються орендарю разом з актом про
надані послуги та податковою
накладною.

Згідно з п. 3.7 договору щомісячна сума,
яка підлягає оплаті, визначається у
розмірі 100% орендної плати та витрат на
утримання за попередній місяць та
збільшується (зменшується) на суму
заборгованості (переплати) за фактично
надані послуги попереднього місяця,
яка утворилась на 1 число
розрахункового місяця.

З урахуванням вказаних умов договору, у
відношенні заявленої до стягнення суми
боргу (148 133, 96 грн.) станом на час
звернення позивача до суду є таким, що
настав.

Належного виконання зобов'язання по
погашенню заборгованості згідно
договору суду не надано, а сума боргу,
щодо якої місцевим господарським судом
прийнято рішення про стягнення, є
документально підтвердженою
матеріалами справи.

При цьому, доводи апеляційної скарги
про те, що підставою для сплати
відповідачем орендної плати є лише
рахунки, а повідомлення про вручення
поштових відправлень не можуть
вважатись належним доказом надіслання
рахунків, є необґрунтованими, судом
апеляційної інстанції повністю
відхиляються виходячи з наступного.

Підставою виникнення обов'язку
відповідача здійснити оплату за
користування приміщенням переданим в
оренду, є договір укладений з позивачем
29.04.2011р. (ст. 626 ЦК України), а
зобов'язання провести оплату має
виконуватись відповідно до погоджених
таким договором умов та встановлених
вимог чинного законодавства (ст. 526 ЦК
України).

Згідно з п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

В силу положень ч. 1 ст. 252 ЦК України
строк визначається роками, місяцями,
тижнями, днями або годинами.

Договором у п. 3.6 встановлений строк у
який має виконуватись зобов'язання
орендаря з перерахування орендної
плати, і такий визначається не пізніше
27 числа місяця, наступного за
розрахунковим.

Умови щодо перерахування орендної
плати згідно з рахунками, які
виставляються орендодавцем не пізніше
17 місяця, наступного за розрахунковим
та надаються орендарю разом з актом про
надані послуги та податковою
накладною, не звільняють орендаря від
здійснення оплати у встановлений
договором строк, оскільки зазначеного
не обумовлено договором.

Питання щодо складання акту про надані
послуги, надання орендарю рахунку, та
податкової накладної врегульовані у п.
3.5 договору, яким передбачено, що
орендодавець станом на останній
календарний день розрахункового
місяця складає акт про надані послуги,
та не пізніше 17 числа місяця,
наступного за розрахунковим, разом з
рахунком та податковою накладною надає
орендарю.

Таким чином, твердження скаржника про
те, що у п. 3.6 договору сторонами
визначено строк надання рахунку
сімнадцятим місяцем підтверджують
лише недолік тексту договору в частині
не зазначення у вказаному пункті
договору слова «числа», і в будь-якому
випадку такі не свідчать про обставини
ненастання строку перерахування
орендної плати, який визначений
договором та встановлений до 27 числа
місяця наступного за розрахунковим.

Відповідні акти за серпень 2013 року - №
825100/13-875 від 31.08.2013 року на суму 77 102 грн.,
за грудень 2013 року - № 825100/13-1344 від 31.12.2013
року на суму 81 316, 55 грн. та за січень 2014
року - № 825100/14-116 від 31.01.2014 року на суму 82
698, 46 грн. разом з відповідними
рахунками були надіслані відповідачу,
що підтверджується рекомендованими
повідомленнями про вручення поштових
відправлень від 13.09.2013 року № 888,
від 16.01.2014 року № 178 та від 19.02.2014
року № 033, копії яких долучені до
матеріалів справи. Акти за серпень та
грудень 2013 року підписані в
двосторонньому порядку повноваженими
представниками сторін та скріплені
печатками товариств.

Обгрунтованим та таким, що здійснене
при повному з'ясуванні обставин, що
мають значення для справи та з
урахуванням погоджених сторонами умов
договору є задоволення судом вимог
позивача про стягнення сум інфляційних
збитків та 3% річних за прострочення в
оплаті платежів згідно виставлених
рахунків № 825100/13-869 від 31.08.2013р., №
825100/13-1337 від 31.12.2013р., № 825100/14-115 від
31.01.2014р..

При здійсненні розрахунку суми
інфляційних втрат судом першої
інстанції враховано, що сума
інфляційних втрат повинна
розраховуватись, виходячи з індексу
інфляції за кожний місяць
прострочення, незалежно від того, чи
був в якийсь період індекс інфляції
менше одиниці (тобто мала місце не
інфляція, а дефляція), а отже сума боргу
у цьому періоді зменшується.

Правова позиція відносно застосування
ст. 625 ЦК України в частині розрахунку
суми боргу з урахуванням інфляції
відображена у п. 2 листа Вищого
господарського суду України від
17.07.2012р. № 01-06/928/2012 «Про практику
застосування Вищим господарським
судом України у розгляді справ окремих
норм матеріального права», де
містяться посилання на постанову
Вищого господарського суду України від
05.04.2011р. № 23/466 та лист Верховного суду
України «Рекомендації щодо порядку
застосування індексів інфляції при
розгляді судових справ» від 03.04.1997р. №
62-97р.

Згідно з п. 8.2 договору у разі наявності
заборгованості по орендній платі,
платі за комунальні послуги та іншим
витратам за договором за попередній
місяць станом на 27 число поточного
місяця, орендарю нараховується пеня
від суми простроченого платежу в
розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня,
починаючи з 28 числа поточного місяця до
дати погашення заборгованості.

Відповідно до ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

При встановлених обставинах порушення
відповідачем умов договору в частині
сплати платежів, що є простроченням
виконання грошового зобов'язання,
судом першої інстанції правомірно
зроблено висновок про наявність
підстав для стягнення з відповідача
суми пені в розмірі 5 523, 73 грн. при
підтвердженому розрахунку, що є
додатком до позовної заяви, за
здійсненим нарахуванням згідно
встановлених у періодах прострочення
облікових ставок НБУ постановами № 315
від 09.08.2013р. (6, 5%), № 212 від 14.04.2013р. (9,5%) за
період прострочення не більше 6 місяців
у відношенні суми боргу за трьома
рахунками з урахуванням проведених
оплат.

Належних доказів, які б підтверджували
відсутність порушення з боку
відповідача умов договору в частині
проведення платежів за виставленими по
договору рахунками за серпень, грудень
2013р., січень 2014р. під час розгляду
справи судом першої інстанції
відповідачем не надано, висновок суду
про порушення Приватним акціонерним
товариством «Телесистеми України»
зобов'язань з оплати не спростований
матеріалами справи.

На підставі вищевикладеного,
апеляційний господарський суд
приходить до висновку, що судом першої
інстанції повно, всебічно та об'єктивно
з'ясовано обставини справи, рішення
ухвалено відповідно до норм
матеріального та процесуального права,
в зв'язку з чим відсутні підстави для
задоволення апеляційної скарги
Приватного акціонерного товариства
«Телесистеми України» та скасування
рішення Господарського суду м. Києва
від 12.09.2014 року.

Керуючись статтями 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Телесистеми
України» залишити без задоволення, а
рішення Господарського суду міста
Києва від 12.09.2014р. у справі № 904/4106/14 - без
змін.

2. Матеріали справи № 904/4106/14 повернути
до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя
Р.І. Самсін

Судді
С.А. Гончаров

І.М. Скрипка