ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
________________________________________________________________________
У Х В А Л А

13.11.2014 Справа № 910/4974/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Славресурс"

до Київського комунального
виробничого підприємства "Міськпаливо"

про стягнення грошових коштів

За розглядом клопотання № 056/4-136
від 07.10.2014р. "Про визнання мирової угоди"
Київського комунального виробничого
підприємства "Міськпаливо"

Суддя Котков О.В.

Представники сторін:

від позивача: не з'явились;

від відповідача (заявника): Дмитренко
Н.І. (представник за довіреністю).

СУТЬ СПОРУ:

24 березня 2014 року до канцелярії
Господарського суду міста Києва від
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Славресурс" (позивач)
на розгляд суду надійшла позовна заява
б/н від 24.03.2014 року в якій викладені
позовні вимоги про стягнення з
Комунального підприємства Київського
комунального виробничого підприємства
"Міськпаливо" (відповідач)
заборгованості за договором поставки
вугілля № 46-уг від 05.12.2012 року в сумі 97
025,07 грн. з них основного боргу - 82 733,74
грн. (вісімдесят дві тисячі сімсот
тридцять три гривні 74 копійки), пені /п.
8.3. договору/ - 11 793,76 грн. (одинадцять
тисяч сімсот дев'яносто три гривні 76
копійок) та 3% річних - 2 497,57 грн. (дві
тисячі чотириста дев'яносто сім
гривень 57 копійок).

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 25.03.2014 року (суддя Котков О.В.)
прийнято позовну заяву до розгляду та
порушено провадження по справі №
910/4974/14, призначено справу до розгляду в
судовому засіданні.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 15.05.2014р. у справі № 910/4974/14
(суддя Котков О.В.), залишеного без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 10.09.2014 року,
позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Славресурс"
задоволено частково, вирішено стягнути
з Київського комунального виробничого
підприємства "Міськпаливо" грошові
кошти: основного боргу - 82 733,74 грн., пені
- 5 188,99 грн., 3% річних - 2 497,57 грн. та
судові витрати - 1 808,55
грн.

30 травня 2014 року на виконання рішення
Господарського суду міста Києва від
15.05.2014р. по справі № 910/4974/14 судом було
видано наказ № 910/4974/14.

В жовтні 2014 року через канцелярію до
суду від Київського комунального
виробничого підприємства "Міськпаливо"
надійшло клопотання № 056/4-136 від 07.10.2014р.
"Про визнання мирової угоди" в якому
заявник просить суд визнати мирову
угоду укладену між Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Славресурс" та Київським комунальним
виробничим підприємством
"Міськпаливо".

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 10.10.2014 року розгляд
клопотання № 056/4-136 від 07.10.2014р. "Про
визнання мирової угоди" Київського
комунального виробничого підприємства
"Міськпаливо" по справі № 910/4974/14
призначено на 21.10.2014 року; судом
зобов'язано позивача надати до суду
письмові пояснення щодо обставин
подання наказу Господарського суду
міста Києва № 910/4974/14 від 30.05.2014р. для
примусового виконання рішення
Господарського суду міста Києва від
15.05.2014р. у справі № 910/4974/14 до органів
Державної виконавчої служби та
повідомити суд про відкриті виконавчі
провадження по відповідному наказу,
про що представити докази.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 21.10.2014 року відкладено
розгляд клопотання № 056/4-136 від 07.10.2014р.
"Про визнання мирової угоди" Київського
комунального виробничого підприємства
"Міськпаливо" по справі № 910/4974/14 до
13.11.2014 року; судом зобов'язано позивача
повідомити суд про відкриті виконавчі
провадження по наказу Господарського
суду міста Києва № 910/4974/14 від 30.05.2014р.,
про що представити докази.

07 листопада 2014 року через канцелярію до
суду від позивача надійшло клопотання
№ 224 від 04.11.2014р. «Про залучення
матеріалів до справи», яке було
задоволено судом, а подані до суду
відповідні матеріали долучені до
справи № 910/4974/14.

Представники позивача в судове
засідання повторно не з'явилися.

Розглянувши клопотання відповідача
суд дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення відповідного
клопотання виходячи з наступного.

Положеннями статті 121 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що мирова угода, укладена
сторонами у процесі виконання судового
рішення, подається на затвердження
господарського суду, який прийняв
відповідне судове рішення.

Так з правової конструкції відповідної
статті слідує, що господарським судом,
який прийняв відповідне судове
рішення, сторонами подається на
затвердження мирова угода, що укладена
останніми саме у процесі виконання
судового рішення, тобто на стадії
виконавчого провадження.

Частиною четвертою статті 121
Господарського процесуального кодексу
України передбачено затвердження
господарським судом (шляхом винесення
відповідної ухвали) такої мирової
угоди, яку сторонами укладено саме у
процесі виконання судового рішення.

Отже, будь-які угоди, укладені
сторонами у справі поза процесом
такого виконання згідно із Законом
України «Про виконавче провадження»,
незалежно від їх назви («мирова» чи
інша) не підлягають затвердженню
господарським судом.

За ст. 47 Закону України «Про виконавче
провадження» виконавчий документ, на
підставі якого відкрито виконавче
провадження, за яким виконання не
здійснювалося або здійснено частково,
повертається стягувачу у разі, якщо: 1) є
письмова заява стягувача; 2) у боржника
відсутнє майно, на яке може бути
звернуто стягнення, а, здійснені
державним виконавцем відповідно до
цього Закону заходи щодо розшуку
такого майна виявилися
безрезультатними; 3) стягувач
відмовився залишити за собою майно
боржника, не реалізоване під час
виконання рішення; 4) стягувач
перешкоджає провадженню виконавчих
дій або не здійснив авансування витрат
на організацію та проведення
виконавчих дій, авансування яких
передбачено цим Законом, незважаючи на
попередження державного виконавця про
повернення йому виконавчого документа;
5) у результаті вжитих державним
виконавцем заходів неможливо
встановити особу боржника, з'ясувати
місцезнаходження боржника - юридичної
особи, місце проживання, перебування
боржника - фізичної особи (крім
випадків, коли виконанню підлягають
виконавчі документи про стягнення
аліментів, відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом чи іншим
ушкодженням здоров'я, у зв'язку з
втратою годувальника, а також
виконавчі документи про відібрання
дитини, за якими мають бути стягнуті
кошти чи інше майно, та інші виконавчі
документи, що можуть бути виконані за
безпосередньої участі боржника); 6) у
боржника відсутнє визначене
виконавчим документом майно, яке він за
виконавчим документом має передати
стягувачу, або майно, на яке необхідно
звернути стягнення з метою погашення
заборгованості (крім коштів), а
здійснені державним виконавцем
відповідно до цього Закону заходи щодо
розшуку такого майна виявилися
безрезультатними; 7) боржник - фізична
особа (крім випадків, коли виконанню
підлягають виконавчі документи про
стягнення аліментів, відшкодування
шкоди, завданої каліцтвом чи іншим
ушкодженням здоров'я, у зв'язку з
втратою годувальника, а також
виконавчі документи про відібрання
дитини) чи майно боржника, розшук яких
здійснювався органами внутрішніх
справ, не виявлені протягом року з дня
оголошення розшуку; 8) коштів, що
надійшли від реалізації заставленого
майна, недостатньо для задоволення
вимог стягувача-заставодержателя за
виконавчим документом, на підставі
якого звернуто стягнення на заставлене
майно; 9) наявна встановлена законом
заборона щодо звернення стягнення на
майно чи кошти боржника, якщо у нього
відсутнє інше майно чи кошти, на які
можливо звернути стягнення, а також
щодо проведення інших виконавчих дій
стосовно боржника, що виключає
можливість виконання відповідного
рішення.

Повернення виконавчого документа
стягувачу з підстав, передбачених цією
статтею, не позбавляє його права
повторно пред'явити виконавчий
документ до виконання протягом
строків, встановлених статтею 22 цього
Закону.

З матеріалів справи слідує, що станом
на 04.11.2014р. наказ Господарського суду
міста Києва № 910/4974/14 від 30.05.2014р. було
повернуто ВДВС Шевченківсбкого РУЮ у м.
Києві на адресу стягувача, про що
останнім чітко підтверджено в наданих
до суду письмових поясненнях № 223 від
04.11.2014р.

Ухвалами Господарського суду міста
Києва від 10.10.2014 року та від 21.10.2014 року
судом зобов'язано повідомити суд про
відкриті виконавчі провадження по
наказу Господарського суду міста Києва
№ 910/4974/14 від 30.05.2014р., про що представити
докази.

Всупереч вимогам вказаних ухвал
доказів відкритих виконавчих
проваджень по наказу Господарського
суду міста Києва № 910/4974/14 від 30.05.2014р. до
суду не надано.

Зважаючи на вищевикладене, приймаючи
до уваги повернення наказу
Господарського суду міста Києва №
910/4974/14 від 30.05.2014р. стягувачу, з
урахуванням того, що в силу приписів ч. 5
ст. 47 Закону України «Про виконавче
провадження» повернення виконавчого
документа стягувачу з підстав,
передбачених цією статтею, не
позбавляє його права повторно
пред'явити виконавчий документ до
виконання протягом строків,
встановлених статтею 22 цього Закону, з
огляду на те, що станом на 13.11.2014р. суду
не представлено доказів повторного
пред'явлення наказу Господарського
суду міста Києва № 910/4974/14 від 30.05.2014р. до
виконання, не підтвердженим достатніми
доказами є клопотання № 056/4-136 від
07.10.2014р. "Про визнання мирової угоди", з
чого, з огляду на недоведеність
викладених в клопотанні обставин,
слідує про відсутність правових
підстав для задоволення судом
клопотання відповідача за викладених в
ньому підстав на даному етапі.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст. 86, 121 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні клопотання № 056/4-136 від
07.10.2014р. "Про визнання мирової угоди"
Київського комунального виробничого
підприємства "Міськпаливо" по
справі № 910/4974/14 - відмовити.

2. Копію даної ухвали направити
позивачу по справі № 910/4974/14.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку
передбаченому ст. 106 Господарського
процесуального кодексу України.

Суддя
О.В.
Котков