Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/19110/14 18.11.14 р.

За позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "ПРИВАТБАНК"

до Фізичної особи-підприємця
Єременко Олени Олександрівни

про стягнення 8 962,93 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

При секретарі судового засідання
Пархоменко Ю.Л.,

за участю представників сторін:

від позивача: Діденко І.В. за
довіреністю № 2326-К-О від 11.07.2014 р.;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство
Комерційний банк "ПРИВАТБАНК"
звернулось до господарського суду
міста Києва з позовною заявою до
Фізичної особи-підприємця Єременко
Олени Олександрівни про стягнення 8 962,93
грн., з яких 7 546,81 грн. заборгованості за
кредитом, 890,52 грн. заборгованості по
процентам, 389,76 грн. пені та 135,84 грн.
заборгованості по комісії.

Позовні вимоги мотивовані
невиконанням відповідачем зобов'язань
за Договором банківського
обслуговування від 09.12.2013 р.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 10.09.2014 р. порушено провадження
у справі, розгляд справи призначено на
23.09.2014 р.

Ухвалою від 23.09.2014 р. розгляд справи
відкладено на 28.10.2014 р.

Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 28.10.2014 р. у зв'язку з
перебуванням судді Зеленіної Н.І. на
лікарняному справу передано для
розгляду судді Лиськову М.О.

Ухвалою від 28.10.2014 р. справу прийнято до
провадження суддею Лиськовим М.О.,
розгляд справи призначено на 18.11.2014 р.

Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 31.10.2014 р. у зв'язку з
виходом з лікарняного справу передано
для розгляду судді Зеленіній Н.І.

Ухвалою від 31.10.2014 р. справу прийнято до
провадження суддею Зеленіною Н.І.

Представник позивача у судовому
засіданні 18.11.2014 р. підтримав позовні
вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове
засідання повторно не з'явився, про
причини неявки суд не повідомив,
відзиву на позовну заяву та
витребуваних судом матеріалів не
надав. Жодних заяв, клопотань через
відділ діловодства суду від
відповідача не надходило.

До повноважень господарських судів не
віднесено установлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Тому відповідні процесуальні
документи надсилаються господарським
судом згідно з поштовими реквізитами
учасників судового процесу, наявними в
матеріалах справи. Особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце її
розгляду судом, якщо ухвалу про
порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві.
Примірники повідомлень про вручення
рекомендованої кореспонденції,
повернуті органами зв'язку з
позначками «адресат вибув», «адресат
відсутній» і т. п., з урахуванням
конкретних обставин справи можуть
вважатися належними доказами
виконання господарським судом
обов'язку щодо повідомлення учасників
судового процесу про вчинення цим
судом певних процесуальних дій (п. 4
інформаційного листа Вищого
господарського суду України від 02.06.2006
№ 01-8/1228 «Про деякі питання практики
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у 2005 році»,
п. 11 інформаційного листа Вищого
господарського суду України від 15.03.2007
№ 01-8/123 «Про деякі питання практики
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у 2006 році»,
п. 3.6. роз'яснення Вищого арбітражного
суду України від 18.09.1997 № 02-5/289 «Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України»).

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про можливість розгляду
справи за наявними в ній матеріалами у
відповідності до вимог ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

У судовому засіданні 18.11.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали,
заслухавши пояснення представника
позивача, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні дані, на яких ґрунтуються
позовні вимоги, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
встановив наступне.

09.12.2013 р. Фізичною особою - підприємцем
Єременко Оленою Олександрівною (надалі
- відповідач) було підписано заяву про
відкриття поточного рахунку (надалі -
Заява) у Публічному акціонерному
товариству Комерційний банк
"ПРИВАТБАНК" (надалі - позивач).

Відповідно до Заяви, відповідач
приєднався до "Умов та правил надання
банківських послуг" (надалі - Умови),
Тарифів Банку, що розміщені в мережі
Інтернет на сайті http://privatbank.ua., які
разом із Заявою складають Договір
банківського обслуговування № б/н від
09.12.2013 р. (надалі - Договір) та взяв на
себе зобов'язання виконувати умови
Договору.

Зазначені Умови розміщені у мережі
Інтернет на сайті http://privatbank.ua, є
публічною офертою, що містить умови та
правила надання послуг банком його
партнерами, до якої приєднується
клієнт підписуючи заяву у відділенні
банку.

Відповідачу було встановлено
кредитний ліміт, на поточний рахунок
2196 в електронному вигляді через
встановлені засоби електронного
зв'язку Банку і Клієнта (системи
клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms -
повідомлення або інших), що визначено і
врегульовано "Умовами та правилами
надання банківських послуг".

Згідно з п. 3.18.1.16. Умов, при укладанні
договорів і угод, чи вчиненні інших дій,
що свідчать про приєднання Клієнта до
«Умов і правил надання банківських
послуг» (або у формі «Заяви про
відкриття поточного рахунку та картки
із зразками підписів і відбитка
печатки» або у формі авторизації
кредитної угоди в системах
клієнт-банк/інтернет клієнт- банк, або у
формі обміну паперовій або електронній
інформацією, або в будь-якій іншій
формі). Банк і Клієнт допускають
використання підписів Клієнта у
вигляді електронно - цифрового підпису
та / або підтвердження через пароль,
спрямований Банком через
верифікований номер телефону, який
належить уповноваженій особі Клієнта з
правом "першого" підпису. Підписання
договорів і угод таким чином
прирівнюється до укладання договорів
та угод у письмовій формі. (надалі -
Договір).

Умови обслуговування кредитних
лімітів на поточних рахунках
корпоративних клієнтів врегульовані п.
3.18 Умов та Правил обслуговування за
розрахунковими картками, де у п. 13.18.1.1
визначено, що кредитний ліміт на
поточний рахунок надається на
поповнення оборотних коштів і
здійснення поточних платежів Клієнта,
в межах кредитного ліміту.
Техніко-економічне обґрунтування
кредиту - фінансування поточної
діяльності. Про розмір Ліміту Банк
повідомляє Клієнта на свій вибір або в
письмовій формі, або через встановлені
засоби електронного зв'язку Банку і
Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет
клієнт банк, sms-повідомлення або інших).
Банк здійснює обслуговування Ліміту
Клієнта, що полягає у проведенні його
платежів понад залишок коштів на
поточному рахунку Клієнта, при
наявності вільних грошових ресурсів,
за рахунок кредитних коштів в межах
Ліміту, шляхом дебетування поточного
рахунку. При цьому утворюється
дебетове сальдо.

Згідно з п. 3.18.1.3. кредит надається в
обмін на зобов'язання Клієнта з
повернення кредиту, сплаті відсотків
та винагороди.

Порядок розрахунків між позивачем та
відповідачем визначений у п. 3.18.4 Умов
та Правил обслуговування за
розрахунковими картками (Умови
обслуговування кредитних лімітів на
поточних рахунках корпоративних
клієнтів).

Зобов'язанням, згідно ст. 509 Цивільного
кодексу України, є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі) у строк та в порядку,
встановлені договором.

Відповідно до ст. ст. 626-629 Цивільного
кодексу України, договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків; відповідно до статті 6 цього
Кодексу сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості; зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства;
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
встановлено обов'язковість договору
для виконання сторонами.

В силу положень ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, ст. 193 Господарського
кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться; одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України
передбачено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Як вбачається з матеріалів справи,
внаслідок порушення умов
обслуговування кредитних лімітів, у
відповідача станом на 21.08.2014 р. виникла
заборгованість у розмірі 7 546,81 грн., яка
на час слухання справи не сплачена, що
також підтверджується наданою до суду
банківською випискою про рух коштів на
рахунку відповідача.

Пунктом 3.18.4.9 Умов та Правил
обслуговування за розрахунковими
картками (Умови обслуговування
кредитних лімітів на поточних рахунках
корпоративних клієнтів) погоджено, що
розрахунок відсотків за користування
кредитом проводиться щодня, починаючи
з моменту утворення на поточному
рахунку дебетового сальдо при закритті
банківського дня, за кількість днів
користування кредитними коштами,
виходячи з 360 днів у році. Розрахунок
відсотків проводиться до повного
погашення заборгованості за кредитом,
на суму залишку заборгованості за
кредитом. День повернення кредиту в
часовий інтервал нарахування
відсотків не включається. Нарахування
відсотків здійснюється в дату сплати.

Згідно з п. 3.18.2.2.7 Умов та Правил
обслуговування за розрахунковими
картками (Умови обслуговування
кредитних лімітів на поточних рахунках
корпоративних клієнтів) обов'язком
клієнта визначено сплату Банку
винагороди відповідно до п.п. 3.18.4.4,
3.18.4.5, 3.18.4.6, 3.18.4.11.

Відповідальність у вигляді пені
погоджено у розділі 3.18.5 Умов та Правил
обслуговування за розрахунковими
картками (Умови обслуговування
кредитних лімітів на поточних рахунках
корпоративних клієнтів), а згідно з п.
3.18.5.1. при порушенні Клієнтом будь-якого
із зобов'язань по сплаті відсотків за
користування кредитом, передбачених
п.п. 3.18.2.2.2, 3.18.4.1, 3.18.4.2, 3.18.4.3, термінів
повернення кредиту, передбачених п.п.
3.18.1.8, 3.18.2.2.3, 3.18.2.3.4, винагороди,
передбаченого п.п. 3.18.2.2.5, 3.18.4.4, 3.18.4.5,
3.18.4.6 Клієнт сплачує Банку за кожний
випадок порушення пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, яка
діяла в період, за який сплачується
пеня, (в % річних) від суми простроченого
платежу за кожний день прострочення
платежу. А у разі реалізації Банком
права на встановлення іншого строку
повернення кредиту, Клієнт сплачує
Банку пеню у розмірі, зазначеному в п.
3.18.4.1.3. від суми заборгованості за кожен
день прострочення. Сплата пені
здійснюється у гривні. У випадку якщо
кредит надавався в іноземній валюті,
пеня сплачується в гривневому
еквіваленті за курсом НБУ на дату
сплати.

За приписами ст. 549 Цивільного кодексу
України, неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Статтею 1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
передбачено, що платники грошових
коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочу
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1
цього Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня (ст. 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань").

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

За розрахунком позивача, перевіреним
судом та не спростованим у
встановленому порядку відповідачем,
останній за порушення зобов'язань має
сплатити 890,52 грн. заборгованості за
процентами, 389,76 грн. пені та 135,84 грн.
заборгованість по комісії.

Відповідно до ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно зі ст. 34 Кодексу, господарський
суд приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Як встановлено ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
позовні вимоги обґрунтованими,
підтвердженими наявними в матеріалах
справи доказами та не спростованими
належним чином та у встановленому
законом порядку відповідачем, а відтак
такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати покладаються на відповідача.

Керуючись статтею 124 Конституції
України, статтями 43, 33, 43, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
Єременко Олени Олександрівни 03022, м.
Київ, вул. Васильківська, буд. 23/16, кв. 3;
ідентифікаційний номер ) на
користь Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
"ПРИВАТБАНК" (49094, м. Дніпропетровськ,
вул. Набережна Перемоги, буд. 50; ) 7 546 (сім тисяч п'ятсот сорок
шість) грн. 81 коп. заборгованості за
кредитом, 890 (вісімсот дев'яносто) грн. 52
коп. заборгованості по процентам, 389
(триста вісімдесят дев'ять) грн. 76 коп.
пені, 135 (сто тридцять п'ять) грн. 84 коп.
заборгованості по комісії та 1 827 (одну
тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00
коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено 25.11.2014 р.

Суддя
Н.І.
Зеленіна