ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

0,2

14.11.14 № 910/24901/14. Суддя Селівон А.М.,
розглянувши матеріали позовної заяви
б/н від 05.11.14 р.

Позивача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТЕЛЕМАХ" (вул.
Волгоградська, 39, кв. 69, м. Київ, 03141)

до відповідача: Дочірнього
підприємства "Видавничо-поліграфічний
центр "Такі справи" (вул. Виборзька, 84, м.
Київ, 03067)

про стягнення 24 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Телемах» звернулось
до Господарського суду міста Києва з
позовом до Дочірнього підприємства
Видавничо - поліграфічний центр «Такі
справи» про стягнення 24000,00 грн.
заборгованості за Договором № 17-87 про
надання послуг від 01.02.13 р. , а також 480,00
грн. витрат зі сплати судового збору.

Згідно ч. 1 ст. 54 Господарського
процесуального кодексу України
позовна заява подається до
господарського суду в письмовій формі
і підписується повноважною посадовою
особою позивача або його
представником, прокурором,
громадянином - суб'єктом
підприємницької діяльності або його
представником.

Відповідно до ст. 92 Цивільного кодексу
України юридична особа набуває
цивільних прав та обов'язків і здійснює
їх через свої органи, які діють
відповідно до установчих документів і
закону. Отже від імені юридичної особи
позовну заяву підписує повноважна
посадова особа, повноваження якої
ґрунтуються на установчих документах
чи приписах закону.

Судом встановлено, що в поданій
позивачем фотокопії (ксерокопії)
позовної заяви б/н від 05.11.14 р. зазначено
про підписання її директором ТОВ
«Телемах» Добровольським В.А.. При
цьому, вказана ксерокопія містить
відповідні копії підпису директора
позивача та відбитку печатки
товариства.

Отже, в порушення вищезазначених
правових норм подана позовна заява не
містить оригінального підпису
позивача.

У відповідності до ст. 56 Господарського
процесуального кодексу України на
позивача, прокурора покладено
обов'язок при поданні позову надіслати
сторонам копії позовної заяви та
доданих до неї документів відповідно
до кількості відповідачів та третіх
осіб листом з описом вкладення.

Як випливає з вимог вищенаведеної
норми господарського процесу,
обов'язок позивача, прокурора
надіслати відповідачу копії
документів, доданих до позовної заяви,
не залежить від того, що ці документи у
сторони є.

Окрім того, у відповідності до п.п. 2, 3 ч.
1 ст. 57 Господарського процесуального
кодексу України до позовної заяви
додаються документи, які
підтверджують, зокрема, відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів; сплату
судового збору у встановлених порядку
і розмірі.

Судом встановлено, що подані позивачем
позовні матеріали не містять належних
доказів надсилання копії позовної
заяви б/н від 05.11.14 р. та доданих до неї
документів на адресу відповідача.

Натомість, позивачем в якості доказів
на підтвердження відправлення
відповідачу копії позовної заяви б/н
від 05.11.14 р. і доданих до неї документів
надана копія вказаної позовної заяви з
відміткою "Вх. № 26 05.11.2014 р.", засвідченої
підписом особи без зазначення її
прізвища, ініціалів та посади. Тобто, з
поданих позивачем матеріалів
неможливо встановити факт отримання
копії позовної заяви з доданими до неї
документами саме відповідачем.

Інших доказів на підтвердження факту
надсилання на адресу відповідача копії
позовної заяви з додатками позивачем
суду не надано.

Згідно п.3.5 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.11р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" (далі - Постанова № 18)
не може вважатися належним доказом
надіслання відповідачеві копії
позовної заяви та доданих до неї
документів проставлена на позовній
заяві відмітка іншої сторони, якщо у
цій відмітці не зазначено, ким саме
прийнято копію позовної заяви.

Враховуючи вищевикладене, суд не може
прийняти зазначену ксерокопію
позовної заяви з підписом
невстановленої особи як належний доказ
на підтвердження надсилання
відповідачеві копії позовної заяви б/н
від 05.11.14 р. і доданих до неї документів.

Також суд зазначає, що правові засади
справляння, розмір ставок судового
збору та порядок його сплати
регулюється Законом України "Про
судовий збір".

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України
"Про судовий збір" за подання до
господарського суду позовної заяви
майнового характеру сплачується 2
відсотки ціни позову, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 60 мінімальних заробітних
плат; за подання до господарського суду
позовної заяви немайнового характеру
ставка судового збору складає 1 розмір
мінімальної заробітної плати.

Згідно 2.2. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 21.02.13 р.
№ 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України"
статтею 55 ГПК передбачено визначення
ціни позову у позовах про стягнення
грошей і про витребування майна.
Відповідні позовні заяви мають
майновий характер, і розмір ставок
судового збору за їх подання
визначається за приписом підпункту 1
пункту 2 частини другої статті 4 Закону.

Законом України "Про Держаний бюджет
України на 2014 рік", а саме статтею 8,
установлено на 2014 рік наступний розмір
мінімальної заробітної плати - 1218
гривень.

Тобто, звернувшись до суду в листопаді
2014 р. із позовом про стягнення 24000,00 грн.
заборгованості за Договором № 17-87 про
надання послуг від 01.02.13 р., позивач мав
сплатити з урахуванням розміру
заявлених майнових вимог 1827,00 грн.
судового збору.

З поданого позивачем в якості доказів
сплати судового збору платіжного
доручення № 2 від 07.11.14 р. вбачається, що
позивачем за подання до суду позовної
заяви б/н від 05.11.14 р. сплачено лише 480,00
грн. судового збору.

Інших доказів сплати судового збору
позивачем до позовної заяви не додано.

Враховуючи вищевикладене, суд не може
прийняти платіжне доручення № 2 від
07.11.14 р. як належний доказ, що
підтверджує сплату позивачем судового
збору у встановленому розмірі.

Відповідно до п.п. 1, 4, 6 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо позовну заяву підписано особою,
яка не має права її підписувати, або
особою, посадове становище якої не
вказано; не подано доказів сплати
судового збору у встановлених порядку
та розмірі; не подано доказів
надсилання відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

У відповідності до п. 3.5 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" (далі - Постанова № 18)
недодержання вимог статей 54, 56 та
пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК
щодо форми, змісту і додатків до
позовної заяви тягне за собою наслідки,
передбачені статтею 63 ГПК. Так, позовна
заява підлягає поверненню без
розгляду, якщо позивачем не вказано
повне найменування сторін та їх
поштових адрес, або позовну заяву
підписано не уповноваженою належним
чином особою чи особою, посадове
становище якої не вказано, або прокурор
не зазначив орган, уповноважений
здійснювати відповідні функції
держави у спірних відносинах, або
позовна заява не підписана позивачем.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що позовна заява підлягає
поверненню без розгляду на підставі
п.п. 1, 4, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України.

Позивачу роз'яснюється, що відповідно
до ч. 3 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону
України "Про судовий збір" сплачена
сума судового збору повертається за
ухвалою суду в разі, зокрема,
повернення заяви.

З огляду на повернення позовної заяви
без розгляду, судовий збір у сумі 480,00
грн., перерахований позивачем
платіжним дорученням № 2 від 07.11.14 р.,
підлягає поверненню.

Крім того, суд звертає увагу позивача,
що відповідно до ст. 36 Господарського
процесуального кодексу України
письмовими доказами є документи і
матеріали, які містять дані про
обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору. Письмові
докази подаються в оригіналі або
належним чином засвідченій копії.

Копія документа - документ, що
відтворює інформацію іншого документа
і всі його зовнішні ознаки чи їх
частину.

Згідно п. 2.2 Постанови № 18 копії, які
видаються органами державної влади
України, органами місцевого
самоврядування, підприємствами,
установами, організаціями та їх
об'єднаннями усіх форм власності,
повинні бути засвідчені з додержанням
вимог пункту 5.27 Національного
стандарту України "Державна
уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації. Вимоги до оформлення
документів. ДСТУ 4163-2003", затвердженого
наказом Державного комітету України з
питань технічного регулювання та
споживчої політики від 07.04.2003 № 55, а
разі якщо інструкціями з діловодства,
які діють у відповідних органах,
підприємствах, установах і
організаціях установлено додаткові
вимоги щодо оформлення копій, - також і
цих вимог.

Зокрема, за умовами пункту 5.27
Національного стандарту України ДСТУ
4163-2003 "Уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації", затвердженого Наказом
Держспоживстандарту України № 55 від
07.04.2003 р., відмітку про засвідчення
копії документа складають зі слів
"Згідно з оригіналом", назви посади,
особистого підпису особи, яка
засвідчує копію, її ініціали та
прізвища, дати засвідчення копії і
проставляють нижче реквізиту "підпис".
Така відмітка проставляється на
кожному аркуші засвідченої копії
документа.

У свою чергу, правила нотаріального
засвідчення копій документів
встановлюються чинним законодавством.

При цьому, як свідчать позовні
матеріали, додані позивачем до
позовної заяви копії документів не
засвідчені належним чином.

Суд зазначає, що у разі невідповідності
наданих суду копій документів згаданим
вимогам вони не вважаються належними і
допустимими доказами і не беруться
судом до уваги у вирішенні спору.

Керуючись Законом України "Про судовий
збір", п.п. 1, 4, 6 ч. 1 ст. 63, ст. 86
Господарського процесуального кодексу
України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву і додані до неї документи
повернути позивачу без розгляду.

Повернути позивачу - Товариству з
обмеженою відповідальністю «Телемах»
(вул. вул. Волгоградська, 39, кв. 69,
м. Київ, 03141) судовий збір в сумі 480,00 грн.,
перерахований позивачем платіжним
дорученням № 2 від 07.11.14 р., відповідно
до п. 2. ч. 1 ст. 7 Закону України "Про
судовий збір" від 08.07.2011 р.

Додаток: на 16-ти арк.

Дана ухвала набирає законної сили з 14
листопада 2014 року та є підставою для
повернення судового збору з Державного
бюджету України.

Для вирішення питання про повернення
судового збору заявник має звернутись
до органів Державної казначейської
служби України.

Суддя
А.М.
Селівон