м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовомПриватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Арсенал-Страхування" доСтрахового
товариства з додатковою
«Гарантія»провідшкодування шкоди в
СуддяБорисенко І.І.
Представники: від позивача - не
з'явився; від відповідача - не з'явився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позивач звернувся до господарського
суду з позовом до відповідача про
відшкодування матеріальної шкоди в
Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач, як страховик винної в ДТП
особи, всупереч вимогам Цивільного
кодексу України та Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" не відшкодував позивачу
матеріальну шкоду, завдану
страхувальником відповідача внаслідок
Ухвала суду про порушення провадження
у справі та призначення судового
засідання була надіслана за адресою
місцезнаходження відповідача, що
зазначена в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, а саме: 04070, м. Київ,
вул. Костянтинівська, буд. 56, офіс 13.

Відповідно до статті 64 ГПК України
судом вчинені дії для належного
повідомлення відповідача про розгляд
справи.

На призначені судові засідання 14.10.2014р.
та 06.11.2014р. представник відповідача не
з'являвся, витребуваних судом доказів
не надав, будь-яких обґрунтованих заяв
чи клопотань про відкладення судового
засідання з зазначенням підстав щодо
своєї неявки не направив, хоча про дату
та час їх проведення повідомлений
належним чином, про що зокрема свідчать
наявні у матеріалах справи оригінали
поштових відправлень, з яких слідує, що
поштова кореспонденція з ухвалами суду
про призначення судових засідань була
вручена відповідачу 25.09.2014р. 27.10.2014р.

Отже, відповідач завчасно був
повідомлений про місце, дату та час
судових засідань, і у разі наміру
подати відзив на позовну заяву,
письмові пояснення, додаткові
документи, мав достатньо часу для
цього.

За таких обставин, суд не вбачає за
необхідне відкладати розгляд справи та
відповідно до статті 75 ГПК України
здійснює її розгляд за наявними в ній
матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

20.10.2013р. по пр.-ту Палладіна в м. Києві
була скоєна ДТП, а саме відбулося
зіткнення автомобіля "Тойота", д.р.н.
НОМЕР_1, яким керувала ОСОБА_2 та
автомобіля «ДАФ» д.р.н. НОМЕР_2.

Причиною ДТП стало те, що водій ОСОБА_2,
керуючи автомобілем "Тойота", д.р.н.
НОМЕР_1 під час зміни напрямку руху не
переконався, що це буде безпечно та не
створить перешкоди іншим учасникам
дорожнього руху, внаслідок чого
здійснив зіткнення з автомобілем «ДАФ»
д.р.н. НОМЕР_2, чим порушив вимоги п. 10.1
ПДР України. Дані обставини
підтверджуються розгорнутою довідкою
№9287370 про дорожньо-транспортну пригоду
та постановою Святошинського
районного суду м. Києва (справа
№759/16627/13-п (3/759/6507/13), копії яких
містяться у матеріалах справи.

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено
автомобіль «ДАФ» д.р.н. НОМЕР_2
(Застрахований автомобіль), який був
застрахований позивачем на підставі
Договору добровільного страхування
від 30.05.2013р. №188/13-Т/Ц1.

На підставі вищевказаного, за умовами
Договору добровільного страхування
від 30.05.2013р. №188/13-Т/Ц1, страхового акту
№188/13-Тз/Ц1-1 від 19.11.2013р., позивачем було
виплачено страхове відшкодування в
розмірі 11 452,62 грн., що підтверджується
наявним у матеріалах справи платіжними
дорученнями №1785 від 21.11.2013р.

Статтею 27 Закону України "Про
страхування" та статтею 993 ЦК України
визначено, що до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Відтак, позивач, здійснивши виплату
страхового відшкодування, набув права
потерпілої особи в межах здійсненої
виплати.

Як вбачається з матеріалів справи,
шкоду було заподіяно водієм "Тойота",
д.р.н. НОМЕР_1, ОСОБА_2, під час
експлуатації вказаного автомобіля, і
вину водія у вчиненні ДТП та скоєнні
правопорушення за ст. 124 КУпАП України
встановлено постановою Святошинського
районного суду м. Києва (справа
№759/16627/13-п (3/759/6507/13).

На час скоєння вищевказаної ДТП
(20.10.2013р.) цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_2 під час
експлуатації автомобіля "Тойота", д.р.н.
НОМЕР_1, на законних підставах, була
застрахована у відповідача на підставі
договору (полісу) №АС/2223313
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів. Вказаним договором (полісом)
передбачено, що ліміт відповідальності
за шкоду заподіяну майну третіх осіб
становить 50 000 грн., франшиза - 0 грн.,
строк дії полісу з 27.03.2013р. до 26.03.2014р.

Отже, відповідач є особою на яку
полісом №АС/2223313 покладено обов'язок з
відшкодування шкоди, завданої під час
експлуатації автомобіля "Тойота", д.р.н.
НОМЕР_1, на час спірної ДТП.

Відповідно до Висновку №691/13
складеного 25.10.2013р., вартість
відновлювального ремонту з
урахуванням значення коефіцієнта
фізичного зносу складників (Сврз)
автомобіля «ДАФ» д.р.н. НОМЕР_2 у
результаті його пошкодження при ДТП
складає 7 852,85 грн., при коефіцієнті
фізичного зносу 0,62.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.

Враховуючи вищезазначені обставини,
умови полісу №АС/2223313, та положення
статей 12, 22, 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", статей 9, 27 Закону України "Про
страхування", статей 993, 1191 ЦК України,
відповідач повинен був відшкодувати
позивачу у встановлений законом строк
шкоду в межах ліміту його
відповідальності за спірним страховим
випадком (50 000 грн.), у межах суми, що
перейшла до позивача (11 452,62 грн.), в
межах оціненої шкоди (7 852,85 грн.) та
враховуючи, що франшиза за полісом
№АС/2223313дорівнює 0 грн., тобто суму 7 852,85
грн.

Отже, позов підлягає задоволенню судом
частково сумі 7 852,85 грн.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК
України, судовий збір покладається на
відповідача пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Виходячи з викладеного та керуючись
статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Страхового товариства з
додатковою відповідальністю
«Гарантія» (04070, м. Київ, вул.
Костянтинівська, буд. 56, офіс13,
ідентифікаційний код 21130899) на користь
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія
"Арсенал-Страхування" (01000, м. Київ, вул.
Борщагівська, б. 154, ідентифікаційний
код 33908322) 7 852 (сім тисяч вісімсот
п'ятдесят дві) грн. 85 коп. страхового
відшкодування, а також 1 252 (одну тисячу
двісті п'ятдесят дві) грн. 74 коп.
судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК
України.

У решті в позові відмовити.

Рішення набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 93 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 14.11.2014

Суддя
І.І. Борисенко