Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
тел. (0412) 48-16-20,
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "18" листопада 2014 р.
Справа № 906/1240/14

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Пелех Ю.В., довіреність
№1288 від 16.09.2014 року;

прокурор: Кондратюк Д.А. - посвідчення
№003029 від 07.09.2012 року.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Заступника прокурора
Житомирської області в інтересах
держави в особі Державної екологічної
інспекції в Житомирській області

до Дочірнього підприємства
"Житомирський облавтодор" Відкритого
акціонерного товариства "Державна
акціонерна компанія "Автомобільні
дороги України" в особі філії
"Зарічанська дорожньо-експлуатаційна
дільниця"

про стягнення 1098143,29 грн.

Спір розглянуто в більш тривалий строк,
ніж передбачено ч. 1 ст. 69 ГПК України.

Заступник прокурора Житомирської
області в інтересах держави в особі
позивача звернувся до суду з позов про
Стягнути з Дочірнього підприємства
"Житомирський облавтодор" Відкритого
акціонерного товариства "Державна
акціонерна компанія "Автомобільні
дороги України" в особі Філії
"Зарічанська дорожньо-експлуатаційна
дільниця" на користь держави в особі
Державної екологічної інспекції у
Житомирській області 1098143,29 грн., які
перерахувати до Державного бюджету
України в сумі 329442,99 грн., до бюджету
Житомирської обласної ради в сумі 219628,66
грн. та до бюджету Зарічанської
сільської ради Житомирського району
Житомирської області в сумі 549071,65 грн.,
зарахувавши кошти на розрахунковий
рахунок: 0211, код платежу: 24062100,
банк отримувач: ГУДКС України у
Житомирській області МФО 811039.

В судовому засіданні 30.10.2014 року строк
розгляду спору продовжено на 15 днів.

Прокурор в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав, просив задовольнити
в повному обсязі.

Також прокурор заявив усне клопотання
про відкладення розгляду справи та про
залучення в якості 3-ої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на стороні
позивача - Державного управління
охорони навколишнього природного
середовища в Житомирській області.

Відповідно до ст. 27 ГПК України треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору, можуть вступити
у справу на стороні позивача або
відповідача до прийняття рішення
господарським судом, якщо рішення з
господарського спору може вплинути на
їх права або обов'язки щодо однієї з
сторін.

Враховуючи те, що вирішення даного
спору жодним чином не впливає на права
та обов'язки Державного управління
охорони навколишнього природного
середовища в Житомирській області, суд
відмовляє в задоволенні даного
клопотання.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, хоч про час та
місце розгляду справи повідомлений
вчасно та належним чином, на
підтвердження чого міситься розписка
від 30.10.2014 року.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав з
підстав, зазначених у відзиві, просив
відмовити в його задоволенні.

Заслухавши пояснення прокурора та
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як зазначає прокурор, Державною
екологічною інспекцією у Житомирській
області на підставі листа УСБУ в
Житомирській області (а.с. 13) проведено
позапланову перевірку вимог
природоохоронного законодавства
Філією "Зарічанська
дорожньо-експлуатаційна дільниця"
Дочірнього підприємства "Житомирський
облавтодор" Відкритого акціонерного
товариства "Державна акціонерна
компанія "Автомобільні дороги України"
в галузі охорони атмосферного повітря,
водних і земельних ресурсів щодо
поводження з відходами та небезпечними
хімічними речовинами, у період часу з 18
грудня по 20 грудня 2013 року.

За результатом перевірки інспекторами
з охорони навколишнього природного
середовища Державної екологічної
інспекції складено акт перевірки, яким
встановлено, що підприємство
здійснювало спеціальне
водокористування (водозабір із
артезіанської свердловини) без дозволу
на спеціальне водокористування в
період з 01.04.2011 року по 25.04.2013 року.

Відповідно наданої відповідачем
довідки від 24.12.2013 року, за період часу з
01.04.2011 року по 25.04.2013 року із
артезіанської свердловини забрано і
використано 20927 куб. м води.

18.12.2013 року державним інспектором з
охорон навколишнього середовища
складено протоколи про
адміністративне правопорушення
відносно Плотко Олега Валерійовича -
начальника Філії "Зарічанська ДЕД",
оскільки останні здійснив
адмінправопорушення, відповідальність
за які передбачена ст. 48, 60 КУпАП та ст.
110 Водного Кодексу України.

Постановами від 18.12.2013 року Плотко
Олега Валерійовича - начальника Філії
"Зарічанська ДЕД" визнано винним у
вчиненні адмінправопорушення,
відповідальність за яке передбачена
ст.ст. 48. 60 КУпАП та накладено
адмінстягнення.

20.12.2013 року ДЕІ в Житомирській області
направлено припис з метою усунення
порушень природоохоронного
законодавства, згідно якого приписано
забезпечити ведення обліку кількості
скидаємої води в журналі, встановленої
форми ПОД-11, ПОД-12 та виконувати умови
дозволу на спеціальне
водокористування.

Згідно "Методики розмірів
відшкодування збитків, заподіяних
державі внаслідок порушення
законодавства про охорону та
раціональне використання водних
ресурсів", затвердженої наказом
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища України 20.07.2009
року за №389, проведено розрахунок
розміру шкоди, заподіяної державі в
результаті незаконного використання
водних ресурсів Філією "Зарічанська
дорожньо-експлуатаційна дільниця" ДП
"Житомирський облавтодор" ВАТ "Державна
акціонерна компанія "Автомобільні
дороги України", що становить 1098143,29 грн.

Державною екологічною інспекцією в
Житомирській області 30.04.2014 року за вих.
№2083/07-14 направлено претензію №15-4/7 до
Філії "Зарічанська
дорожньо-експлуатаційна дільниця" ДП
"Житомирський облавтодор" ВАТ "Державна
акціонерна компанія "Автомобільні
дороги України" щодо відшкодування
шкоди, заподіяної державі у вказаному
розмірі.

Також в матеріалах справи міститься
копія дозволу на спеціальне
водокористування №540-Ж від 03.06.2008 року
(а.с. 30) строк дії якого продовжено до
10.05.2014 року. В графі "реквізити
водокористувача" зазначено:

а) підприємство, організація, установа:
Філія "Мостова експлуатаційна
дільниця"

б) управління, об'єднання: ДП
"Житомирський облавтодор";

в) міністерство, відомство: ВАТ "ДАК
"Автомобільні дороги України".

Дослідивши матеріали справи,
господарський су прийшов до висновку,
що в задоволенні позову слід відмовити
з наступних підстав.

Згідно з ст. 1 Земельного кодексу
України водокористування -
використання вод (водних об'єктів) для
задоволення потреб населення,
промисловості, сільського
господарства, транспорту та інших
галузей господарства, включаючи право
на забір води, скидання стічних вод та
інші види використання вод (водних
об'єктів); ліміт використання води -
граничний обсяг використання води,
який встановлюється дозволом на
спеціальне водокористування.

Відповідно до ст. 42 Водного кодексу
України водокористувачами в Україні
можуть бути п і д п р и є м с т в а, у с т
а н о в и, о р г а н і з а ц і ї і г р о м а
д я н и України, а також іноземні
юридичні і фізичні особи та особи без
громадянства. Водокористувачі можуть
бути первинними і вторинними. Первинні
водокористувачі - це ті, що мають власні
водозабірні споруди і відповідне
обладнання для забору води.

Відповідно до ст. 48 Водного кодексу
України спеціальне водокористування -
це забір води з водних об'єктів із
застосуванням споруд або технічних
пристроїв, використання води та
скидання забруднюючих речовин у водні
об'єкти, включаючи забір води та
скидання забруднюючих речовин із
зворотними водами із застосуванням
каналів. Спеціальне водокористування
здійснюється юридичними і фізичними
особами насамперед для задоволення
питних потреб населення, а також для
господарсько-побутових, лікувальних,
оздоровчих, сільськогосподарських,
промислових, транспортних,
енергетичних, рибогосподарських та
інших державних і громадських
потреб.

Згідно ст. 49 Водного кодексу України
спеціальне водокористування
здійснюється на підставі дозволу.
Дозвіл на спеціальне водокористування
видається: державними органами охорони
навколишнього природного середовища -
у разі використання води водних
об'єктів загальнодержавного значення;
Радою міністрів Автономної Республіки
Крим, обласними, Київською та
Севастопольською міськими Радами за
погодженням з державними органами
охорони навколишнього природного
середовища - у разі використання води
водних об'єктів місцевого значення.
Видача дозволу на спеціальне
водокористування здійснюється за
клопотанням водокористувача з
обґрунтуванням потреби у воді,
погодженим з державними органами
водного господарства, - в разі
використання поверхневих вод,
державними органами геології - в разі
використання підземних вод та
державними органами охорони здоров'я -
в разі використання водних об'єктів,
віднесених до категорії лікувальних.

Отже з наведеного вбачається, що
спеціальне водокористування
здійснюється не за дозволом на
конкретний водний об'єкт, натомість
чинне законодавство передбачає
обов'язок водокористувачів -
підприємств, установ, організацій
України отримувати дозвіл на
спеціальне водокористування.

Процедуру погодження та видачі
дозволів на спеціальне
водокористування визначено «Порядком
погодження та видачі дозволів на
спеціальне водокористування»,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 13.03.2002р. № 321.

Відповідно до п. 1 Порядку, останній
визначає процедуру погодження та
видачі юридичним і фізичним особам
(далі - водокористувачі) дозволів на
спеціальне водокористування (забір
води з водних об'єктів із застосуванням
споруд або технічних пристроїв,
використання води та скидання у водні
об'єкти забруднюючих речовин,
включаючи забір води та скидання
забруднюючих речовин із зворотними
водами із застосуванням каналів).

Згідно з п. 5 Порядку у дозволі
зазначаються:

1) найменування органу, що його видав;

2) найменування та реквізити
водокористувача - юридичної особи
(прізвище, ім'я, по батькові, адреса
водокористувача - фізичної особи);

3) термін, на який видано дозвіл;

4) ліміти забору води, використання води
та скидання забруднюючих речовин;

5) умови спеціального водокористування;

6) інші відомості (у разі потреби).

Отже, з наведеного вище вбачається, що
дозвіл на спеціальне водокористування
видасться водокористувачеві - кожній
юридичній або фізичній особі.

Вимоги позову ґрунтуються на тому, що
дозвіл на спеціальне водокористування
№540-Ж від 03.06.2008 року (а.с. 30) виданий
Філії Мостова експлуатаційна
дільниця", а не Філії "Зарічанська ДЕД".

Згідно з ст. 95 ЦК України філією є
відокремлений підрозділ юридичної
особи, що розташований поза її
місцезнаходженням та здійснює всі або
частину її функцій. Філії та
представництва не є юридичними
особами. Вони наділяються майном
юридичної особи, що їх створила, і діють
на підставі затвердженого нею
положення.

Але з вищенаведеного вбачається, що в
дійсності дозвіл видано ДП
"Житомирський облавтодор" ВАТ "Державна
акціонерна компанія "Автомобільні
дороги України", тобто юридичній особі,
а не філії.

Жодним нормативним актом не передбачаю
обов'язок водокористувача отримувати
дозволи на спеціальне
водокористування філіями.

Крім того, у відповідача не виникло
підстав для припинення або скасування
дозволу ні спеціальне
водокористування № 540-Ж виданого 03.06.2008
року, з строком дії до 10.05.2014 року.

Підстави для припинення права
спеціального водокористування та
порядок такого припинення визначено
ст.ст. 55, 56 Водного кодексу України,
згідно з якими праве водокористування
в разі порушення умов спеціального
водокористування здійснюєте органом,
що видав відповідний дозвіл на таке
користування у таких випадках:

1) якщо відпала потреба у спеціальному
водокористуванні;

2) закінчення строку спеціального
водокористування;

3) ліквідації підприємств, установ чи
організацій;

4) передачі водогосподарських споруд
іншим, водокористувачам;

5) визнання водного об'єкта таким, що має
особливе державне значення, наукову,
культури) чи лікувальну цінність;

6) порушення умов спеціального
водокористування та охорони вод;

7) виникнення необхідності
першочергового задоволення питних і
господарсько-побутових потреб
населення;

8) систематичного невнесення збору в
строки, визначені законодавством.

Як зазначалося раніше, постановами від
18.12.2013 року Плотко Олега Валерійовича -
начальника Філії "Зарічанська ДЕД"
визнано винним у вчиненні
адмінправопорушення, відповідальність
за яке передбачена ст.ст. 48, 60 КУпАП та
накладено адмінстягнення.

Проте, постановою Богунського
районного суду м. Житомира від 26.03.2014
року (справа № 295/531/14-а) (а.с. 82)
постанову №04316 від 20.12.2013-року про
притягнення до адмінвідповідальності
Плотко О.В. за ст. 48 КУпАП скасовано та
закрито провадження у справі, оскільки
позивачем надано для огляду дозвіл на
спеціальне водокористування від 03.06.2008
року, дія якого продовжена до 10.05.2014
року.

За таких обставин, Богунський районний
суд прийшов до висновку. що в діях
Плотко О.В. відсутній склад
адміністративного правопорушення.

Дана постанова Богунського районного
суду м. Житомира від 26.03.2014 року (справа
№ 295/531/14-а) набрала законної сили.

Таким чином, не доведеними є такі
загальні умови виникнення зобов'язань
з відшкодування шкоди, а саме: шкода,
протиправність поведінки завдавача
шкоди, наявність причинного зв'язку між
протиправною поведінкою
правопорушника та її результатом -
шкодою, вина завдавача шкоди.

Як визначає ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд встановлює наявність чи
відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення, а
також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення
спору.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

За змістом статті 33 Господарського
процесуального кодексу України
обов'язок доказування та подання
доказів розподіляється між сторонами,
виходячи з того, хто посилається на
юридичні факти, які обґрунтовують його
вимоги і заперечення.

Прокурором та позивачем не подано
достатніх доказів в обґрунтування
позовних вимог.

За таких обставин, суд відмовляє в
задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 33,43,44,49,82-85 ГПК України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення. У разі якщо в судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 24.11.14

Суддя
Кудряшова Ю.В.

Віддрукувати:

1 - в справу;

2 - позивачу (рек. з повід.);

3 - прокурору.