ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2014 р.Справа № 922/4850/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Светлічного Ю.В.

при секретарі судового засідання
Ліпчанської В.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Відновлення
інженерних систем" до Відділу освіти
Чугуївської Районної державної
адміністрації, м. Чугуїв про
стягнення 95599,07 грн. за участю
представників сторін:

позивача - Голубничого В.М. довіреність
№36 від 13.11.14 р.;

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Відновлення
інженерних систем" (позивач) звернувся
до господарського суду Харківської
області із позовною заявою до
відповідача - Відділу освіти
Чугуївської Районної державної
адміністрації, в якій позивач просить
стягнути з відповідача 95599,07 грн.
загальної заборгованості (з яких: 85002,00
грн. основної суми боргу, 6297,13 грн. пеня
за несвоєчасне виконання умов
зобов'язання, 3517,46 грн. інфляційного
збільшення заборгованості за
несвоєчасне виконання умов
зобов'язання та 782,48 грн. 3 (три) проценти
річних від простроченої суми). Крім
того, позивач просить стягнути з
відповідача судовий збір у розмірі 1
911,98 грн.

Присутній представник позивача у
судовому засіданні підтримав заявлені
позовні вимоги та просив позов
задовольнити.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився. Надав через
канцелярію господарського суду
Харківської області 14 листопада 2014
року лист за вх.№40373, в якому відповідач
зазначив, що позивачем здійснено
роботи на загальну суму 85002,00 грн. але
відповідач має скрутне фінансове
становище та відповідно п.8 ч.1 ст. 7, ст.
51, ст. 55 Бюджетного кодексу України, при
наявності заборгованості за спожиті
комунальні послуги та енергоносії
розпорядники бюджетних коштів у межах
бюджетних асигнувань за загальним
фондом не беруть бюджетні зобов'язання
та не здійснюють платежі за іншими
заходами, пов'язаними з
функціонуванням бюджетних установ,
крім захищених видатків бюджету, до
погашення такої заборгованості.
Відповідач діє в межах кошторису
затвердженого головою Чугуївської
районної державної адміністрації,
тобто швидке виконання вимог
підрядника (позивача) призведе до
порушення вищезазначених статей
Бюджетного кодексу України. За таких
обставин, відповідач просив розглянути
справу за відсутності представника
відповідача за наявними в ній
матеріалами.

Суд, розглянувши клопотання
відповідача про розгляд справи за його
відсутності визнав за необхідне
прийняти його та задовольнити, як таке,
що не суперечить чинному
законодавству.

Розглянувши матеріали справи та
вислухавши пояснення представника
позивача господарським судом
встановлено наступне.

29.09.2013р. між ТОВ "Відновлення інженерних
систем" (далі по тексту - підрядник, або
позивач) та Відділом освіти
Чугуївської районної державної
адміністрації (далі по тексту -
замовник, або відповідач) було укладено
договір № 1297 (далі по тексту - договір №
1297).

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу
України визначає договір як
домовленість двох або більше сторін, що
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно ч.1 ст.628 Цивільного кодексу
України встановлено, що зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу
України за договором підряду одна
сторона (підрядник) зобов'язується на
свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч.1 ст.846 Цивільного
кодексу України строки виконання
роботи або її окремих етапів
встановлюються у договорі підряду.

Згідно з п. 1.1. договору, замовник
доручив, а підрядник зобов'язався
виконати власними і залученим силами і
засобами такі види робіт: поточний
ремонт системи опалення Іванівського
НВК за адресою: Харківська область,
Чугуївський район, с. Іванівка, вул.
Леніна, 1.

У відповідності до пункту 3.1. договору
№ 1297 за надання послуг з виконання
робіт згідно п. 1.1. договору № 1297
замовником сплачується підряднику
сума, яка буде обумовлена актами
виконаних робіт.

Пунктом 3.3. договору № 1297 встановлено,
що кінцевий термін оплати не пізніше 30
червня 2014 року.

06.10.2013р. підрядник (позивач) виконав
взяте на себе зобов'язання по договору
№ 1297 про що сторонами було погоджено,
підписано та скріплено печатками акт
здачі-приймання робіт (№ КБ-2в) та
довідку про вартість виконаних робіт
(№ КБ-3) на загальну вартість 85002,00 грн.,
що не заперечується й відповідачем
згідно листа, який наданий до суду.

Відповідач роботи виконані позивачем
прийняв, але оплату не здійснив, у
зв'язку із чим у відповідача виникла
заборгованість перед позивачем у
розмірі 85002,00 грн.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу
України, ст.173 Господарського кодексу
України зобов'язання є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов`язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 Цивільного
кодексу України та ст. 174
Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що
господарські зобов'язання можуть
виникати безпосередньо з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

За змістом ст. 193 Господарського
кодексу України та ст. 525 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом не
допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу
України встановлено, що зобов'язання
має ґрунтуватися на засадах
добросовісності, розумності та
справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов`язання
(неналежне виконання).

Згідно ст.193 Господарського кодексу
України та ст. 526 Цивільного кодексу
України, яка містить аналогічні
положення, зобов`язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов`язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов`язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
відлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32
Господарського процесуального кодексу
України: доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Як вбачається з матеріалів справи сума
заборгованості відповідачем не
сплачена. За таких обставин, враховуючи
доведеність факту порушення
відповідачем діючого законодавства,
суд вважає позовну вимогу в частині
стягнення з відповідача суми основної
заборгованості у розмірі 85002,00 грн.
обґрунтованою та такою, що підлягає
задоволенню.

Окрім того, позивач просить суд
стягнути на його користь пеню за
несвоєчасне виконання умов
зобов'язання у розмірі 6297,13 грн.,
інфляційне збільшення заборгованості
за несвоєчасне виконання умов
зобов'язання у розмірі 3517,46 грн. та 3
(три) проценти річних від простроченої
суми у розмірі 782,48 грн.

Ч.1 ст. 216 Господарського кодексу
України встановлено, що учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

За змістом ст. 217 Господарського
кодексу України у сфері господарювання
застосовуються такі види
господарських санкцій: відшкодування
збитків; штрафні санкції;
оперативно-господарські санкції та
адміністративно-господарські санкції.

Відповідно до ч.1 ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до п.6.4. договору, при
несвоєчасній оплаті замовником
вартості виконаних підрядником робіт,
замовник сплачує підряднику пеню в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
за кожний день прострочення терміну
сплати від суми не перерахованих
коштів.

Згідно ч.1 та ч.3 ст.549 Цивільного
кодексу України неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення
боржником зобов'язання. Пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Відповідно до п.6 ст.232 Господарського
кодексу України, нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст.3 Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов`язань" розмір
пені, передбачений статтею 1 цього
Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України,
що діяла у період, за який сплачується
пеня.

В силу вимог ч.2 ст.625 Цивільного кодексу
України, боржник який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

При цьому, передбачене законом право
кредитора вимагати сплати боргу з
урахуванням індексу інфляції та
процентів річних є способами захисту
його майнового права та інтересу, суть
яких полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів та отриманні
компенсації (плати) від боржника за
користування утримуваними ним
грошовими коштами, належними до сплати
кредиторові.

Перевіривши нарахування пені та 3%
річних суд приходить до висновку, що
дане нарахування не суперечить вимогам
чинного законодавства, інтересам
сторін та підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України.
Судовий збір покладається: у спорах, що
виникають при укладанні, зміні та
розірванні договорів, - на сторону, яка
безпідставно ухиляється від прийняття
пропозицій іншої сторони, або на
обидві сторони, якщо господарським
судом відхилено частину пропозицій
кожної із сторін. Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються: при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Таким
чином судові витрати у даній справі
покладаються на відповідача, з вини
якого спір доведено до суду.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції
України, ст.ст. 526, 530, 549, 625, 837, 846
Цивільного кодексу України, статтями 1,
4, 12, 22, 33, 43, 47, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Відділу освіти
Чугуївської райдержадміністрації (63513,
Харківська область, Чугуївський район,
селище міського типу Кочеток, вулиця
Жовтнева, будинок 18, ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Відновлення
інженерних систем" (83136, Донецька
область, місто Макіївка, вулиця
Чайковського, 89-А, р/р 9700 в АТ
"УкрСибанк", м. Харків, МФО 351005, ) 95 599,07 грн. загальної
заборгованості (з яких: 85002,00 грн.
основної суми боргу, 6297,13 грн. пеня за
несвоєчасне виконання умов
зобов'язання, 3517,46 грн. інфляційного
збільшення заборгованості за
несвоєчасне виконання умов
зобов'язання та 782,48 грн. 3 (три) проценти
річних від простроченої суми).

3. Стягнути з Відділу освіти
Чугуївської райдержадміністрації (63513,
Харківська область, Чугуївський район,
селище міського типу Кочеток, вулиця
Жовтнева, будинок 18, ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Відновлення
інженерних систем" (83136, Донецька
область, місто Макіївка, вулиця
Чайковського, 89-А, р/р 9700 в АТ
"УкрСибанк", м. Харків, МФО 351005, ) витрати по сплаті судового
збору у розмірі 1 911,98 грн.

Видати накази після набранням законної
сили.

Повне рішення складено 21.11.2014 р.

Суддя Ю.В. Светлічний