ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2014 р.Справа № 922/4781/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання

розглянувши справу

за позовом Публічного АТ "НАК
"Нафтогаз України" м. Київ до
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Харкова, м. Харків про стягнення
коштів за участю представників:

позивача - Гринько О.А.,дов.№ 14-126 від
13.05.2014р.

відповідача - Кероп'ян С.Є.,дов.№ 20 від
08.01.2014р.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" (позивач) звернувся
до господарського суду Харківської
області із позовною заявою щодо
стягнення з відповідача -
Квартирно-експлуатаційного відділу
міста Харкова , 157 542,60грн.,пеню в сумі 24
401,31грн., інфляційних нарахувань в сумі
20 869,90грн., 3% річних в сумі 6095,56грн.,
посилаючись на неналежне виконання
відповідачем своїх зобов'язань згідно
договору №13/3906 -ТЕ-32 про закупівлю
природного газу, який укладено між
позивачем та відповідачем.

Ухвалою господарського суду від
29.10.2014року порушено провадження у
справі№922/4781/14, розгляд справи
призначено 13.11.2014року.

Присутній представник позивача у
судовому засіданні підтримав заявлені
позовні вимоги.

Представник відповідача через
канцелярію господарського суду
(вх.№40020 від 12.11.2014року) надав відзив на
позовну заяву ,в якому заперечує проти
заявлених позовних вимог , посилаючись
на те, що відповідачем було вжито всіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення , також відповідач
посилається на скрутну ситуацію у
Збройних силах України, та вказує на те,
що всі кошти які є в наявності у
Міністерстві оборони України
спрямовані на підвищення
обороноздатності нашої країни , у
зв'язку із чим просить суд зменшити
розмір пені на 90% ,інфляції, 3% річних
відповідно до вимог ст.233ГК України та
ст.83ГПК України.

Представник позивача в судовому
засіданні заперечує проти зменшення
розміру пені на 90 відсотків.

Розглянувши матеріали справи та
вислухавши пояснення представника
позивача господарським судом
встановлено наступне.

25 лютого 2013 року між позивачем та
відповідачем було укладено договір
№13/3906- ТЕ-32 про закупівлю природного
газу (далі по тексту - договір).

Відповідно пункту 1.1. договору
продавець зобов'язується поставити
покупцеві імпортований природній газ,
виключно для виробництва теплової
енергії, яка споживаються населенням, а
покупець зобов'язується прийняти та
оплатити газ на умовах цього договору.

Пунктом 1.2. договору встановлено, що
продавець передає покупцеві в період з
01.січня 2013року по 31 грудня 2013року
природний газ а обсязі до 420,486 тис.куб.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу
України визначає договір як
домовленість двох або більше сторін, що
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно ч.1 ст.628 Цивільного кодексу
України встановлено, що зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

На виконання п. 1.2. Договору Позивач
поставив протягом січня - грудня 2013
року, а Відповідач прийняв природний
газ на загальну суму 410 210,32 гри., що
підтверджуються актами приймання -
передачі природного газу від 28.02.13 б/н
на загальну суму 82 789,89 грн. (за січень
2013р.), від 28.02.13 б/н на загальну суму 70 644,44
грн. (за лютий 2013р.), від 31.03.13 б/н на
загальну суму 76 173,17 грн. (за березень
2013р.), від 30.04.13 р на загальну суму 19 975,75
грн. (за квітень 2013р.), від 31.05.13 на суму
624,49 грн. (за травень 2013р.), від 30.06.13 на
суму 604,85 грн. (за червень 2013р.), від 31.07.13
на суму 625,80 грн. (за липень 2013р.), від
31.08.13 б/н на ну 624,49 грн. (за серпень 2013р.),
від 30.09.13 б/н на суму 604,84 грн. (за
вересень 2013р.), від 31.10.13 б/н на загальну
суму 27 749,81 грн. (за жовтень 13р.), від 24.01.14
б/н на загальну суму 52 525,11 грн. (за
листопад 2013р.) від 24.01.12 б/н на загальну
суму 77 267,68 грн. (за грудень 2013р.) .

Таким чином Позивачем передано
Відповідачу природного газу за період
січень - грудень 2013 року на загальну
суму 410 210,32 грн.

Пунктом 4.1. Договору встановлено, що
оплата за газ здійснюється ) купцем
виключно грошовими коштами шляхом 100%
поточної оплати обсягів газу протягом
місяця поставки газу.

Остаточний розрахунок за фактично
переданий газ здійснюється до 14 числа
місяця наступного за місяцем поставки
газу.

В порушення умов договору розрахунки
за поставлений природний газ
відповідачем проводились невчасно,
внаслідок чого за ним утворилась
заборгованість з суми боргу, пені,
індексу інфляції та 3 % річних на
загальну суму 208 909,37 грн.,яка
відповідачем до цього часу не погашена
вказані обставини стали підставою
звернення позивача до суду з
відповідним позовом .

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним у позовній заяві
обставинам, суд приходить до висновку
про часткове задоволення позовних
вимог, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання
припиняється частково або у повному
обсязі на підставах, встановлених
договором або законом.

Статтями 610, 612 Цивільного кодексу
України передбачено, що порушення:
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом

Статтею 625 ЦК України визначено, що
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Господарський суд вважає за необхідне
зазначити, що оскільки наслідки
прострочення боржником грошового
зобов'язання у вигляді інфляційного
нарахування на суму боргу та 3% річних
не є санкціями, а виступають способом
захисту майнового права та інтересу, то
такі кошти нараховуються незалежно від
вини боржника та входять до складу
грошового зобов'язання.

У відповідності зі ст.625 ЦК України,
боржник, який прострочив виконання
зобов'язання, за вимогою кредитора
повинен сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3% річних з простроченої суми
боргу, тому позовні вимоги в частині
стягнення 6095,56 грн. річних та 20869,90 грн.
інфляційних обґрунтовані та
підлягають задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач просить суд стягнути з
відповідача пеню в розмірі 24401,31 грн.

Відповідач в свою чергу просить суд
зменшити розмір пені на 90% посилаючись
на скрутну ситуацію у Збройних силах
України, та вказує на те, що всі кошти
які є в наявності у Міністерстві
оборони України спрямовані на
підвищення обороноздатності нашої
країни , у зв'язку із чим просить суд
зменшити розмір пені на 90% відповідно
до вимог ст.233 ГК України та ст.83ГПК
України.

Суд, розглянувши зазначену заяву
відповідача щодо зменшення розміру
неустойки на 90% вважає за можливе її
задовольнити та зменшити розмір пені
на 90%, виходячи з наступного.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України
встановлено, що господарський суд,
приймаючи рішення, має право:
зменшувати у виняткових випадках
розмір неустойки (штрафу, пені), яка
підлягає стягненню зі сторони, що
порушила зобов'язання.

Пленум Вищого господарського суду
України в п. 3.17.4 постанови від 26.12.2011
року № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" роз'ясняє, що
вирішуючи, в тому числі й з власної
ініціативи, питання про зменшення
розміру неустойки (штрафу, пені), яка
підлягає стягненню зі сторони, що
порушила зобов'язання (п. 3 ст. 83 ГПК),
господарський суд повинен об'єктивно
оцінити, чи є даний випадок винятковим,
виходячи з інтересів сторін, які
заслуговують на увагу, ступеню
виконання зобов'язання, причини
(причин) неналежного виконання або
невиконання зобов'язання, незначності
прострочення виконання, наслідків
порушення зобов'язання,
невідповідності розміру стягуваної
неустойки (штрафу, пені) таким
наслідкам, поведінки винної сторони (в
тому числі вжиття чи невжиття нею
заходів до виконання зобов'язання,
негайне добровільне усунення нею
порушення та його наслідків) тощо. У
зазначеній нормі ГПК йдеться про
можливість зменшення розміру саме
неустойки (штрафу, пені). Крім того, ця
процесуальна норма може
застосовуватись виключно у
взаємозв'язку (сукупності) з нормою
права матеріального, яка передбачає
можливість зменшення розміру
неустойки (штрафу, пені), а саме
частиною третьою статті 551 ЦК України і
статтею 223 Господарського кодексу
України.

Пунктом 1 ст. 233 ГК України закріплено,
що суд має право зменшити розмір
санкцій, якщо належні до сплати штрафні
санкції надмірно великі порівняно із
збитками кредитора. При цьому повинно
бути взято до уваги: ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу.

Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення. При цьому
відсутність чи невисокий розмір
збитків може бути підставою для
зменшення судом розміру неустойки, що
стягується з боржника. Вирішуючи
питання про зменшення розміру пені, яка
підлягає стягненню зі сторони, що
порушила зобов'язання, суд повинен
з'ясувати наявність значного
перевищення розміру неустойки перед
розміром боргу, ступеня виконання
зобов'язань, причини неналежного
виконання або невиконання
зобов'язання, незначності прострочення
у виконанні зобов'язання,
невідповідності розміру пені
наслідкам порушення, негайного
добровільного усунення винною
стороною порушення та його наслідків.

При цьому, за висновками суду, у
сукупності із об'єктивними обставинами
складної ситуації у державі та
економічного її становища, обставини,
на які посилається відповідач у своєму
клопотанні про зменшення розміру
штрафних санкцій, а саме, те, що всі
кошти,які є в наявності МОУ
спрямовуються на підвищення
обороноздатності України ,суд визнає
їх винятковими та такими, що є
підставою для задоволення цього
клопотання.

Судом було зроблено перерахунок
розміру нарахованої позивачем пені у
зв'язку зі зменшенням розміру пені на
90%, і з урахуванням перерахунку,
підлягає стягненню сума пені в розмірі
2440,13 грн., а в іншій частині пені в сумі
в сумі 21 961,18грн., слід відмовити.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України.
У спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав судовий
збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються: при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Згідно приписів п.4.3 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.2013 року № 7 "Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України", у разі коли господарський суд
на підставі пункту 3 статті 83 ГПК
зменшує розмір неустойки (штрафу,
пені), витрати позивача, пов'язані зі
сплатою судового збору,
відшкодовуються за рахунок
відповідача у сумі, сплаченій
позивачем за позовною вимогою, яка
підлягала б задоволенню, якби
зазначений розмір судом не було
зменшено.

Таким чином, судовий збір у даній
справі покладається на відповідача в
сумі 4178,19 грн.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 258, 267, 509, 525, 530, 598, 611, 612, 625, 629
Цивільного кодексу України; ст.ст. 173, 174,
179, 193, 232, 233 Господарського кодексу
України; ст.ст. 1, 12, 33, 43, 44-49, ст.ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Квартирно -
експлуатаційного відділу м. Харків, код
07923280 ( 61024, м. Харків, вул. Пушкінська, 61)
на користь Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" (01001, м.Київ,
вул. Б.Хмельницького, 6, ,
п/р 1 в ПАТ «Ощадбанк», МФО 300465) - 157
542,60грн., пеню в сумі 2440,13грн.,
інфляційних нарахувань в сумі 20
869,90грн., 3% річних в сумі 6095,56грн.,
витрати по сплаті судового збору в
сумі 4 178,19грн.

В іншій частині позовних вимог
відмовити .

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили .

Повне рішення складено 14.11.2014 р.

Суддя О.О. Присяжнюк