ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2014 року Справа № 921/670/14-г/5

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів :

головуючого суддіДерепи В.І. -
доповідача,суддів:Бондар С.В., Грека
Б.М.,розглянувши касаційну скаргу на
рішенняДочірньої компанії "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України"
господарського суду Тернопільської
області від 13 серпня 2014 рокута
постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 6 жовтня 2014
рокуу справі№921/670/14-г/5за
позовомДочірньої компанії "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз
України"доПублічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації
"Тернопільміськгаз"проспонукання до
виконання мирової угоди шляхом
стягнення 5 073 грн.,за участю
представників сторін:

позивача: Яковенка П.А.

відповідача:

В С Т А
Н О В И В:

Позивач звернувся до
господарського суду Тернопільської
області з позовом про спонукання
відповідача до виконання мирової угоди
від 30.11.2004 року, затвердженої ухвалою
господарського суду Тернопільської
області від 03.12.2004 року у справі №1/11-1598
шляхом стягнення з відповідача 5 073 грн.
боргу, посилаючись на невиконання
відповідачем умов мирової угоди від
30.11.2004 року, укладеної між сторонами у
справі №1/11-1598, яка затверджена ухвалою
суду від 03.12.2004 року щодо погашення суми
заборгованості, розмір якої станом на
01.01.2014 року становив суму 5 073 грн.

Рішенням господарського суду
Тернопільської області від 13 серпня 2014
року в даній справі (суддя Андрушків
Г.З.) в позові відмовлено з посиланням
на те, що зобов'язання по сплаті
заборгованості в сумі 5 073 грн., яке
виникло на підставі мирової угоди від
30.11.2004 року у справі №1/11-1598, укладеної
на виконання зобов'язань за договором
№10/16-1410 від 25.12.2000 року, припинилось
19.09.2011 року в силу норм Закону України
"Про деякі питання заборгованості за
спожитий природний газ та електричну
енергію".

Постановою Львівського
апеляційного господарського суду від 6
жовтня 2014 року рішення суду залишене
без змін

Не погоджуючись з прийнятими судовими
рішеннями, скаржник звернувся до
Вищого господарського суду з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на неправильне застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати зазначені судові
рішення та прийняти нове рішення про
задоволення позовних вимог позивача.

Розглянувши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
проаналізувавши при прийнятті
оскаржуваних судових рішень, на
підставі фактичних обставин справи,
застосування попередніми судовими
інстанціями норм матеріального та
процесуального права, судова колегія
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Господарськими судами попередніх
судових інстанцій було встановлено, що
ухвалою господарського суду
Тернопільської області від 3 грудня 2004
року у справі №1/11-1598 за позовом ДК "Газ
України" НАК "Нафтогаз України" до ВАТ
по газопостачанню та газифікації
"Тернопільміськгаз" про стягнення
заборгованості по оплаті за постачання
природного газу згідно договору
№10/16-1410 від 25.12.2000 року в сумі 60669,44 грн.,
9953,03 грн. індексу інфляції, 9719,63грн.
пені, 5977,30 грн. - 3% річних та 4426,86 грн. -
штрафу затверджено мирову угоду,
укладену між сторонами 30 листопада 2004
року (а.с.12-15).

Відповідно до пункту 1 мирової угоди
сторони визнають та підтверджують, що
станом на 30 листопада 2004 року сума
основного боргу ВАТ
"Тернопільміськгаз" перед ДК "Газ
України" за договором №10/16-1410 від 25.12.2000
року за природний газ, несплата за який
стала предметом розгляду
господарським судом Тернопільської
області справи №1/11-1598, становить 60669,44
грн., сума, на яку збільшилась
заборгованість внаслідок інфляційних
процесів - 1334,73 грн., 3% річних -263,67 грн.,
всього 62267, 84 грн.

Згідно п. 2 мирової угоди ВАТ по
газопостачанню та газифікації
"Тернопільміськгаз" підтверджує
належну до сплати ДК "Газ України" суму
в розмірі 62267,84 грн.

Пунктом 3 вказаної мирової угоди
передбачено, що ВАТ "Тернопільміськгаз"
зобов'язується погасити вказану в п.2
цієї мирової угоди суму заборгованості
в повному обсязі, шляхом щомісячного,
до кожного першого числа місяця,
перерахування коштів у сумі 518,90 грн.
починаючи з 1 січня 2006 року до 1 грудня
2015 року, а останній платіж до - 1 січня 2016
року в сумі 518,74 грн.

Одночасно, ухвалою господарського суду
Тернопільської області від 3 грудня 2004
року припинено провадження у справі
№1/11-1598 на підставі п.7 ч.1 ст. 80 ГПК
України, у зв'язку з укладенням
сторонами мирової угоди, яка
затверджена господарським судом.

Як вбачається з матеріалів справи та
правильно було встановлено судами
попередніх судових інстанцій при
розгляді даної справи, згідно даних
бухгалтерського обліку позивача
заборгованість відповідача за
договором №10/16-1410 від 25.12.2000 року, строк
погашення якої настав у відповідності
до вказаної мирової угоди, яка
затверджена ухвалою суду від 03.12.2004
року у справі №1/11-1598, станом на 01.01.2014
року становить суму 5 073 грн.

Також, з наявних в матеріалах справи
актів звірки розрахунків, підписаних
між сторонами у справі від 31.12.2009 року,
від 30.06.2010 року, від 30.09.2010 року та від
31.12.2010 року вбачається, що в
бухгалтерському обліку позивача та
відповідача обліковувалась загальна
сума заборгованості ВАТ
"Тернопільміськгаз" перед ДК "Газ
України" згідно мирової угоди від 30.11.2004
року у справі №1/11-1598, укладеної на
виконання зобов'язань за договором
№10/16-1410, в розмірі 17526,44 грн. (а.с.48-51).

Внаслідок викладених обставин, судами
попередніх судових інстанцій
правильно був встановлений той факт, що
сума заборгованості ПАТ
"Тернопільміськгаз" перед ДК "Газ
України" НАК "Нафтогаз України" за
спожитий природний газ, згідно умов
мирової угоди від 30.11.2004 року в справі
№1/11-1598, укладеної на виконання
зобов'язань за договором №10/16-1410, в
розмірі 17526,44 грн. включає в себе і
заборгованість в сумі 5073,00 грн., яка є
предметом даного позову.

Підставою звернення позивача з даним
позовом до суду є його посилання на
неналежне виконання відповідачем умов
мирової угоди, яке призвело до
існування станом на 01.01.2014 року
заборгованості ПАТ по газопостачанню
та газифікації "Тернопільміськгаз"
перед позивачем в сумі 5073,00 грн.

Згідно ст.598 Цивільного кодексу України
зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом.
Припинення зобов'язання на вимогу
однієї із сторін допускається лише у
випадках, встановлених договором або
законом.

4 червня 2011 року набув чинності Закон
України "Про деякі питання
заборгованості за спожитий природний
газ та електричну енергію" № 3319-VI від 12
травня 2011 року.

Відповідно до ст.1 зазначеного закону,
його дія поширюється, на підприємства
незалежно від їхніх форм власності, що
виробляють, транспортують і постачають
теплову та електричну енергію, надають
послуги з диспетчерського управління
об'єднаною енергетичною системою
України, суб'єктів господарювання, що
здійснюють постачання природного газу
та електричної енергії за регульованим
тарифом, Національну акціонерну
компанію "Нафтогаз України" та її
дочірні підприємства ДК "Газ України",
ДК "Укртрансгаз", ДК
"Укргазвидобування", ДАТ
"Чорноморнафтогаз" та ДП "Енергоринок".

Відповідно до пунктів 2.1, 2.2. ст.2 Закону
України "Про деякі питання
заборгованості за спожитий природний
газ та електричну енергію" підлягає
списанню заборгованість (у тому числі
встановлена судовими рішеннями) з пені,
штрафних та фінансових санкцій (3%
річних та індекс інфляції), які
нараховані підприємствам на
заборгованість за природний газ,
спожитий ними у період з 01.01.1997 року по
01.01.2011 року і не сплачена станом на дату
набрання чинності цим Законом.

Пунктом 2.5 вказаного Закону
передбачено, що списання
заборгованості здійснюється у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 08.08.2011 року №894 затверджений
Порядок списання заборгованості за
природний газ та електричну енергію.
Даний порядок визначає механізм
списання заборгованості (у тому числі
реструктуризованої) за природний газ
та електричну енергію, зокрема зі
сплати пені, штрафних та фінансових
санкцій, що нараховані на
заборгованість за природний газ,
відповідно до Закону України "Про деякі
питання заборгованості за спожитий
природний газ та електричну енергію".

Встановлений механізм передбачає
вчинення низки дій, направлених на
здійснення списання заборгованості,
зокрема утворення повноважних комісій,
складання відповідних протоколів та
актів.

Пунктом 6 Порядку списання
заборгованості за природний газ та
електричну енергію, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
№894 від 08.08.2011 року передбачено, що для
списання заборгованості кожен учасник
процедури списання утворює комісію з
питань списання заборгованості, до
складу якої обов'язково входить
керівник такого учасника, як голова
комісії, та головний бухгалтер і яка
визначає обсяг заборгованості, що
підлягає списанню, у розрізі
контрагентів.

Списання заборгованості проводиться
на підставі протоколів зазначеної
комісії, затверджених її головою. Датою
списання заборгованості є дата
затвердження протоколу.

Як вбачається з матеріалів справи,
протоколом №1 від 19.09.2011 року,
затвердженого засіданням Комісії з
питань списання заборгованості за
природний газ та електричну енергію
відповідно до Закону України "Про деякі
питання заборгованості за спожитий
природний газ та електричну енергію" №
3319-VI від 12 травня 2011 року та Постанови
Кабінету Міністрів України від 08.08.2011
року №894 передбачено, що станом на
04.06.2011 року в бухгалтерському обліку
відповідача обліковувалась
кредиторська заборгованість перед
позивачем в розмірі 39 073 226,48 грн., в тому
числі кредиторська заборгованість за
договором №10/16-1410 в розмірі 17 526,44 грн.; в
серпні 2011 року в бухгалтерському
обліку відповідача були донараховані
пеня, штрафні та фінансові санкції
згідно рішень господарського суду
Тернопільської області на суму
заборгованості, яка рахувалась станом
на 01.01.2010 року на загальну суму 140 521, 62
грн.

Комісією відповідача було проведено
списання кредиторської заборгованості
в сумі 39213748,10 грн., зокрема за укладеним
договором №10/16-1410 по сплаті
заборгованості в сумі 17 526, 44 грн., що
відображено в бухгалтерському обліку
(а.с.35).

Повідомленням №1199 від 19 вересня 2011
року відповідачем було повідомлено
позивача про рішення Комісії з питань
списання заборгованості ПАТ
"Тернопільміськгаз" (протокол №1) щодо
списання заборгованості за природний
газ перед позивачем ( а.с.30).

Тобто, суд вважає, що на час прийняття
оскаржуваних судових рішень місцевий
господарський суд, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, правомірно
відмовив у задоволенні позовних вимог
позивача про стягнення з відповідача
5073 грн. заборгованості, яка виникла на
підставі мирової угоди від 30.11.2004 року
по справі №1/11-1598, у зв'язку з
припиненням з 19.09.2011 року даного
зобов'язання в силу вимог Закону
України "Про деякі питання
заборгованості за спожитий природний
газ та електричну енергію" №3319-VI від 12
травня 2011 року.

За таких обставин, судова колегія
вважає, що оскаржувана постанова суду
апеляційної інстанції та рішення
місцевого господарського суду, як
прийняті з урахування всіх фактичних
обставин справи та дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
підлягають залишенню без змін.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 6 жовтня 2014
року та рішення господарського суду
Тернопільської області від 13 серпня 2014
року залишити без змін, а касаційну
скаргу - без задоволення.

Головуючий, суддя
Дерепа В.І.

Судді
Бондар С.В.

Грек Б.М.