ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2014 р.Справа № 922/4017/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання
Кролівець М.О.

розглянувши справу

за позовом ТОВ "Райффайзен Лізинг
Аваль", м. Київ до Публічне АТ
"Харківський підшипниковий завод", м.
Харків про стягнення коштів у розмірі
87 008,36 грн. за участю представників:

позивача - Семеняка М.В., дов. № 10-09/14 від
10.09.2014р.

відповідача - Божко Т.В., дов. 182/54 від
22.09.2014р.

за відсутності клопотання фіксація
судового засідання технічними
засобами не здійснювалась

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Райффайзен Лізинг
Аваль", звернувся з позовом до
відповідача - Публічного акціонерного
товариства "Харківський підшипниковий
завод", про стягнення заборгованості за
договором фінансового лізингу №
LC4117-09/10 від 24 вересня 2010 року у розмірі 87
008,36 грн., а також просив суд покласти на
відповідача судові витрати у розмірі 1
827,00 грн.

Позовні вимоги вмотивовано неналежним
виконанням відповідачем умов договору
фінансового лізингу № LC4117-09/10 від 24
вересня 2010 року.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 18 вересня 2014
року вказану позовну заяву було
прийнято до розгляду, порушено
провадження у справі № 922/4017/14 і
призначено її до слухання у судовому
засіданні на 13 жовтня 2014 року.

13 жовтня 2014 року ухвалою
господарського суду Харківської
області розгляд даної справи
відкладено до 03 листопада 2014 року.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 03 листопада 2014
року розгляд справи відкладено до 17
листопада 2014 року.

14 листопада 2014 року через канцелярію
суду від представника відповідача
надійшло клопотання (вх. № 40476 від 14
листопада 2014 року) про долучення до
матеріалів справи: довідки про номер
рахунку АТ "ХАРП" в банківській
установі; копію Витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, стосовно
відповідача; копію платіжного
доручення № 1290 від 13 листопада 2014 року;
копію платіжного доручення № 1291 від 13
листопада 2014 року; копію довіреності №
182/54 від 22 вересня 2014 року. Даний пакет
документів судом долучено до
матеріалів справи.

В судовому засіданні 17 листопада 2014
року представник позивача супровідним
листом просив суд долучити до
матеріалів справи: копію електронного
листа від 01 квітня 2014 року; копію
електронного листа від 05 травня 2014
року; копію електронного листа від 03
червня 2014 року; копію електронного
листа від 01 липня 2014 року; копію
електронного листа від 01 серпня 2014
року; копію електронного листа від 01
вересня 2014 року; список згрупованих
рекомендованих відправлень № 06;
список згрупованих рекомендованих
відправлень № 61; список № 2
згрупованих рекомендованих
відправлень; продовження список №
50; продовження список № 11;
список згрупованих рекомендованих
відправлень № 99; список
згрупованих відправлень № 87,
даний пакет документів судом долучено
до матеріалів справи з подальшою
реєстраціює в канцелярії суду за вх. №
40808.

Водночас представник позивача в
судовому засіданні надав до суду заяву
з додатками про зменшення позовних
вимог, в зв'язку з частковою оплатою
відповідачем простроченої
заборгованості за договором
фінансового лізингу № LC4117-09/10 від 24
вересня 2010 року у розмірі 15 066,74 грн. В
зв'язку з цим просить суд стягнути з
відповідача на користь позивача
заборгованість, яка утворилась в
період з квітня по вересень 2014 року в
розмір 71 941,62 грн. та судові витрати.
Дана заява з додатками судом долучено
до матеріалів справи з подальшою
реєстрацією в канцелярії суду (вх. 40495
від 17 листопада 2014 року).

Представник відповідача не
заперечував проти задоволення заяви
представника позивача про зменшення
позовних вимог (вх. 40495 від 17 листопада
2014 року).

Суд, розглянувши питання щодо
прийняття до розгляду заяви (вх. № 40495
від 17 листопада 2014 року) представника
позивача про зменшення розміру
позовних вимог, вважає за можливе
прийняти її до розгляду з огляду на
наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України,
позивач вправі до прийняття рішення по
справі збільшити розмір позовних вимог
за умови дотримання встановленого
порядку досудового врегулювання спору
у випадках, передбачених статтею 5
цього Кодексу в цій частині,
відмовитись від позову або зменшити
розмір позовних вимог.

Дослідивши заяву представника
позивача про зменшення розміру
позовних вимог (вх. № 40495 від 17
листопада 2014 року) судом встановлено,
що вказана заява підписана
уповноваженим представником позивача;
позивачем дотримано правила вчинення
процесуальної дії - надано докази
направлення заяви про зменшення
розміру позовних вимог відповідачу;
вказаною заявою позивачем здійснено
зменшення кількісних показників за
тією ж вимогою, що заявлена у позовній
заяві. З огляду на зазначене, заява
представника позивача про зменшення
розміру позовних вимог (вх. № 40495 від 17
листопада 2014 року) підлягає прийняттю
до розгляду, подальший розгляд справи
продовжуватиметься з її урахуванням.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та просив суд їх
задовольнити.

Представник відповідача позовні
вимоги визнав в повному обсязі.

В судовому засіданні 17 листопада 2014
року учасники судового процесу не
виявили наміру подавати додаткові
докази чи пояснення по справі в
обґрунтування своїх позовних вимог та
заперечень, а матеріали справи
свідчать про достатність наявних в ній
доказів для встановлення в повному
обсязі фактичних обставин справи.

Розглянувши надані учасниками
судового процесу документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, судом встановлено наступне.

24 вересня 2010 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Райффайзен Лізинг Аваль"
(лізингодавець) та Публічним
акціонерним товариством "Харківський
підшипниковий завод"
(лізингоодержувач) було укладено
договір фінансового лізингу № LC4117-09/10.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.4, 1.6 договору
лізингодавець на підставі договору
купівлі-продажу (поставки) (надалі -
договір купівлі продажу)
зобов'язується придбати у свою
власність і передати на умовах
фінансового лізингу, без надання
послуг з управління та технічної
експлуатації, у тимчасове володіння та
користування за плату майно,
найменування, технічний опис, модель,
рік випуску, ціна одиниці, кількість і
загальна вартість якого зазначається в
специфікації (додаток №2 до цього
договору) (надалі - предмет лізингу), а
лізингоодержувач зобов'язується
прийняти предмет лізингу та сплачувати
лізингові платежі на умовах цього
договору. Місце передачі лізингу
лізингоодержувачу визначається у
договорі купівлі-продажу предмету
лізингу. Строк лізингу складається з
періодів лізингу у кількості 60 місяців,
починаючи з першого періоду лізингу,
визначеного за правилами цього
договору та додатків до нього.

Відповідно до п.3.1 договору
заборгованість лізингоодержувача
перед лізингодавцем виникає в момент
здійсненя лізингодавцем будь-яких
платежів на виконання цього договору в
сумі, що перевищує розмір фактичного
сплаченого лізингоодержувачем
авансованого лізингового платежу,
розрахованого за правилами цього
розділу, по відношенню до фактично
сплачених лізингодавцем платежів.

Згідно з п.п. 4.1, 4.2, 4.3 договору
лізингоодердувач за цим договором
сплачує відсотки за фінансування
придбання предмету лізингу та поточні
лізингові платежі. Лізингоодержувач
сплачує відсотки за фінансування
придбання предмету лізингу у період з
моменту підписання цього договору до
повної виплати лізингоодержувачем
заборгованості лізингодавцю,
визначеної за правилами цього договору
за ставкою LIBOR 3М ПЛЮС 9% від всієї суми
заборгованості, визначеної в порядку п.
3.1 цього договору. Сума відсотків в
грошовому еквіваленті іноземної
валюти підлягає перерахунку у гривню
за курсом продажу, крім того ПДВ у
випадках передбачених чинним
законодавством України.
Лізингоодержувач протягом строку
лізингу щомісячно сплачує
лізингодавцю авансом поточні
лізингові платежі, які розраховуються
на перший робочий день кожного
лізингового періоду за поточний місяць
та складається з суми, що ставиться в
погашення вартості предмету лізингу та
комісії лізингодавця (надалі - комісія
лізингодавця). До настання першого
періоду лізингу, визначеного за
правилами пункту 5.4 загальних умов
(додаток 4 до договору),
лізингоодержувач сплачує тільки
відсотки за фінансування, розраховані
від заборгованості лізингоодержувача
згідно пункту 3.1 цього договору у
гривні та за ставкою, визначеною в. 4.2
договору.

Відповідно до п.п. 4.4 договору розмір
комісії для кожного періоду лізингу
розраховується за ставкою, визначеною
в п. 4.2 договору, від заборгованості
лізингоодержувача у грошовому
еквіваленті іноземної валюти для
відповідного періоду лізингу згідно
графіку (додаток 1 до договору).
Розрахована таким чином сума комісії
прераховується у гривні за курсом
продажу з дотриманням умов частини
другої цього пункту. Комісія
лізингодавця розрахована у гривнях, не
може бути менше різниці між поточним
лізинговим платежем у гривні та
граничною сумою, яка ставиться в
погашення заборгованості
лізингоодержувача згідно даних
колонки D графіку (додаток 1 до
договору). При цьому, якщо в межах
певного періоду лізингу сума, що
ставиться в погашення заборгованості
лізингоодержувача, розрахована в
гривнях, виявиться меншою за суму,
зазначену у колонки D графіку (додаток 1
до договору), то при визначенні комісії
у гривнях застосовується така фактично
розрахована сума, а не сума зазначена в
колонці D графіку.

Згідно п. 4.5, 4.6, 4.8 договору перерахунок
лізингових платежів, розрахованих у
грошовому еквіваленті іноземної
валюти, здійснюється лізингодавцем за
курсом продажу плюс ставка збору до
Пенсійного фонду з купівлі іноземної
валюти, що діє на момент виставлення
рахунку, та комісія ВАТ "Райффайзен
Банк Аваль" з купівлі валюти, згідно
офіційного сайту лізингодавця за
адресою в мережі Інтернет http:// www.rla.com.ua.
Оплата всіх платежів за цим договором
здійснюється лізингоодержвачем в
національній валюті України - гривнях,
шляхом перерахування грошових коштів
на рахунок лізингодавця. Всі додаткові
послуги, визначені в загальних умовах
(додаток 4 цього договору), а також ті,
які не визначені цим договором та
необхідність в яких може виникнути у
лізингоодержувача, оплачуються
лізингоодержувачем окремо за тарифами
лізингодавця, розміщеними на
офіційному сайті лізингодавця за
адресою в мережі Інтернет http:// www.rla.com.ua.

Відповідно до п. 5.1 договору, за
несвоєчасну сплату будь-якого платежу
(його частини) за договором
лізингоодержувач сплачує лізингодавцю
пеню у розмір 0,2 % від суми
простроченого платежу за кожний
календарний день прострочення,
починаючи з п'ятого дня прострочення
виконання грошового зобов'язання.

Згідно з п.п. 5.1, 5.2, 5.3, 5.4 Додатку № 4 до
фінансового лізингу від 24 вересня 2010
року № LC4117-09/10 "Загальні умови
фінансового лізингу", лізингоодержувач
зобов'язується сплачувати лізингові
платежі. Датою сплати лізингового
платежу вважається дата зарахування
такого платежу на поточний рахунок
лізингодавця. Лізингоодержувач
сплачує авансовані лізингові платежі
на підставі рахунку у строки, що
визначені договором. Рахунок на оплату
авансових лізингових платежів
надається лізингодавцем при укладенні
договору. Лізингодержувач щомісячно на
підставі рахунку лізингодавця до 8
числа поточного місяця сплачує
відсотки за фінансування придбання
предмета лізингу за договором
купівлі-продажу, нараховані за
попередній місяць згідно п. 4.2 цього
договору. Лізингоодержувач сплачує
поточні лізингові платежі щомісяця
авансом до 8 числа поточного місяця з
урахуванням п. 5.4 цих загальних умов на
підставі рахунку лізингодавця,
направленого на вказану в договорі
електронну адресу лізингоодержувача
або за допомогою факсимільного зв'язку.
У разі неотримання рахунку
лізингодавця до 5 числа поточного
місяця лізингоодержувач зобов'язаний
звернутися до лізингодавця та отримати
відповідний рахунок самостійно.
Лізингоодержувач сплачує поточні
лізингові платежі починаючи з першого
періоду лізингу. Поточний лізинговий
платіж за перший період лізингу
лізингодержувач сплачує авансом до 15
числа поточного місяця на підставі
рахунку лізингодавця. У разі
неотримання рахунку лізингодавця до 10
числа поточного місяця
лізингодержувач зобов'язаний
звернутися до лізингодавця та отримати
відповідний рахунок самостійно.

Відповідно до п.п. 6.1, 6.1.1, 6.1.2, 6.1.4 Додатку
№ 4 до договору, лізингодавець має
право в односторонньому порядку
змінити суму лізингових платежів у
наступних випадках (включаючи, але не
обмежуючись): у випадках зміни
встановленого на день укладення
договору розміру ставки EURIBOR на період 3
місяці (якщо в п.1.7 договору сторони
обрали валюту -Євро) або розміру ставки
USD LIBOR на період 3 місяці (якщо в. п.7.1
договору сторони обрали валюту - долар
США) розмір комісії здійснюється
відповідно за кожний період лізингу
починаючи з такого чергового періоду
лізингу. При цьому для визначення LIBOR на
період 3 місяці застосовується
календарний квартал. У випадку зміни
чинного законодавства щодо лізингової
діяльності лізингодавця, системи
оподаткування, розміру податків,
зборів, обов'язкових платежів,
пов'язаних з предметом лізингу та/або
виконанням лізингодавцем своїх
обов'язків за договором. В інших
випадках, визначених договором та
додатками до нього, в тому числі у разі
виникнення у лізингодавця додаткових
витрат, які виникли в період дії цього
договору та пов'язані з ним.

Згідно з п. 6.3 Додатку № 4 до фінансового
лізингу від 24 вересня 2010 року № LC4117-09/10
"Загальні умови фінансового лізингу",
змінений за правилами п. 6.1 та п. 6.2 цих
загальних умов розмір лізингових
платежів зазначається у відповідному
рахунку лізингодавця та підлягає
сплаті лізингоодержувачем у
безспірному порядку.

Відповідно до п. 8.1 договору сторони
погодили, що цей договір набуває
чинності з дня його підписання обома
сторонами і діє до повного виконання
сторонами своїх обов'язків за цим
договором.

Факт передачі лізингодавцем
лізингоодержувачу предмету лізингу
підтверджується актом
приймання-передачі предмета лізинга
від 28 лютого 2011 року (арк. спр. 14), який
підписано сторонами та скріплено
печатками.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем на електронну адресу
відповідача були направлені:
рахунок-фактури № LC4117-09/10/38-078 від 01
квітня 2014 року; рахунок-фактури №
LC4117-09/10/39-080 від 05 травня 2014 року;
рахунок-фактури № LC4117-09/10/40-082 від 02
червня 2014 року; рахунок-фактури №
LC4117-09/10/41-084 від 01 липня 2014 року;
рахунок-фактури № LC4117-09/10/42-086 від 01
серпня 2014 року; рахунок-фактури №
LC4117-09/10/43-088 від 01 вересня 2014 року (арк.
спр. 20-25). Відповідач з заявами або
листами про неотримання рахунків до
позивача не звертався, отже відповідні
рахунки ним отримано. Таким чином судом
встановлено, що у відповідача наявна
заборгованість перед позивачем за
неналежне виконання умов договору
фінансового лізингу № LC4117-09/10 від 24
вересня 2010 року за період травень -
вересень 2014 року у розмірі 71 941,62 грн.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, суд виходить з
наступного.

Відповідно до ст. 626 ЦК України,
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків; договір є
відплатним, якщо інше не встановлено
договором, законом або не випливає із
суті договору.

Відповідно до статті 6 ЦК України,
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначені умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості (стаття 627 ЦК України).

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу
України, ст. 173 Господарського кодексу
України зобов'язання є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Матеріали справи свідчать про те, що
між сторонами у справі виникли
зобов'язання, які за своєю правовою
природою є правовідносинами, що
випливають із договору непрямого
лізингу, згідно якого та в силу ст. 806
Цивільного кодексу України,
лізингодавець передає або
зобов'язується передати другій
стороні (лізингоодержувачу) у
користування майно, спеціально
придбане лізингодавцем у продавця
(постачальника) відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов, на певний строк і
за встановлену плату (лізингові
платежі).

Відповідно до ч. 1 ст. 292 ГК України,
лізинг - це господарська діяльність,
спрямована на інвестування власних чи
залучених фінансових коштів, яка
полягає в наданні за договором лізингу
однією стороною (лізингодавцем) у
виключне користування другій стороні
(лізингоодержувачу) на визначений
строк майна, що належить лізингодавцю
або набувається ним у власність
(господарське відання) за дорученням чи
погодженням лізингоодержувача у
відповідного постачальника (продавця)
майна, за умовами сплати
лізингоодержувачем періодичних
лізингових платежів.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України
"Про фінансовий лізинг" за договором
фінансового лізингу (далі - договір
лізингу) лізингодавець зобов'язується
набути у власність річ у продавця
(постачальника) відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов і передати
її у користування
лізингоодержувачу на визначений
строк не менше одного року за
встановлену плату (лізингові платежі).

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України "Про
фінансовий лізинг" сплата лізингових
платежів здійснюється в порядку,
встановленому договором.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України та ч. 1 ст. 193
ГК України зобов'язання повинно
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 ЦК України
передбачено, якщо у зобов`язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ст. ст. 32, 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевказані обставини і той
факт, що відповідач не заперечував
наявності заборгованості перед
позивачем в розмірі 71 941,62 грн. та визнав
позов в повному обсязі, суд вважає, що
позовні вимоги є правомірними,
обґрунтованими, доведеними
матеріалами справи і такими, що
підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керуючись ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, відповідно до якої витрати по
сплаті судового збору у даній справі в
розмірі 1 438,83 грн. покладаються на
відповідача пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2
ст. 1, ч. 1 ст. 16 Закону України "Про
фінансовий лізинг", ст. ст. 173, 193, 292 ГК
України, ст. ст. 6, 509, 525, 526, 530, 626, 627, 806 ЦК
України, ст. ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 69,
75, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Харківський підшипниковий
завод" (61089, місто Харків, проспект
Фрунзе, будинок 3, в тому числі з п/р
4474 в АТ "ОТП Банк", МФО 300528, ) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Райффайзен Лізинг Аваль" (04073, місто
Київ, проспект Московський, будинок 9,
корпус 5, п/р в АТ "Райффайзен Банк
Аваль", МФО 300335, )
заборгованість за договором
фінансового лізингу № № LC4117-09/10 від 24
вересня 2010 року у розмірі 71 941,62 грн. та 1
438,83 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

На рішення господарського суду, яке не
набрало законної сили, сторони мають
право подати апеляційну скаргу, а
прокурор апеляційне подання протягом
десяти днів з дня прийняття
(підписання) рішення через місцевий
господарський суд.

Повне рішення складено 24.11.2014 р.

Суддя Н.В. Калініченко