ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13.11.2014
Справа № 908/4847/14

Суддя Попова І.А., розглянувши
матеріали

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Амстор" (83012,
м.Донецьк, вул.. Соколина, 38,
адреса для кореспонденції: 69005,
м.Запроріжжя, вул.. Перемоги, 64)

до відповідача Публічного
акціонерного товариства "Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк" (01001, м.Київ, пров. Шевченка, 12)

про визнання недійсним договору
іпотечного кредитування (договір про
іпотечний борг) №15-93/19-1793/06 від 10.04.2006 р.

Встановив, що позовна заява не підсудна
господарському суду Запорізької
області.

Відповідно до статей 13, 15 ГПК
підсудність справ визначається за
предметними і територіальними
ознаками. Виняток з цього правила
становить виключна підсудність справ.

Предметом спору у даній справі є
визнання недійсним договору
іпотечного кредитування №15-93/19-1793/06 від
10.04.2006 р.

У відповідності до вимог, встановлених
статтею 15 ГПК України, справи у спорах,
що виникають укладання, зміні та
розірванні господарських договорів,
справи у спорах про визнання договорів
недійсними розглядаються
господарським судом за
місцезнаходженням сторони,
зобов'язаної за договором здійснити на
користь іншої сторони певні дії, такі
як: передати майно, виконати роботу,
надати послуги, сплата гроші тощо.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України
встановлено, що за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти позичальнику у розмірі
та на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Отже, кредитний договір, який позивач
просить визнати недійсним, відноситься
до двосторонніх (частини 2 та 3 ст. 626 ЦК
України) і є підставою для виникнення у
контрагентів взаємних зустрічних
зобов'язань.

Разом з тим, відповідно до ст. 510
Цивільного кодексу України, якщо кожна
із сторін у зобов'язанні має одночасно
і права і обов'язки, вона вважається
боржником у тому, що вона зобов'язана
вчинити на користь другої сторони, і
одночасно кредитором у тому, що вона
має право вимагати від іншої сторони.

За оспорюваним договором №15-93/19-1793/06
від 10.04.2006 р., відповідач зобов'язаний
надати позивачеві кредит, а позивач
зобов'язаний повернути суму кредиту та
сплачувати плату за користування
кредитом у вигляді процентів та
комісій у строки встановлені
договором.

Заявником не вказано та не надано
будь-яких доказів на підтвердження
виконання сторонами умов спірного
договору, тому неможливо зробити
висновок, яка із сторін є зобов'язаною
на момент подання даного позову. Тобто,
умови кредитного договору свідчать про
те, що зобов'язаною стороною у даних
правовідносинах сторін є і банк і
позичальник.

Таким чином, оскільки за умовами
договору іпотечного кредитування
№15-93/19-1793/06 від 10.04.2006 р. зобов'язання
мають обидві сторони спору, спір
підлягає вирішенню за правилами
територіальної підсудності за
місцезнаходженням відповідача -
Публічного акціонерного товариства
"Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк" (01001,
м.Київ, пров. Шевченка, 12)

Згідно до приписів ст.. 17 ГПК України,
якщо справа не підсудна даному
господарському суду, матеріали справи
надсилаються господарським судом за
встановленою підсудністю.

За таких обставин суд вважає за
необхідне в порядку ст. ст. 15, 17 ГПК
України направити позовну заяву 1178 від
11.11.2014 р. (вх. № 5058/09-05 від 12.11.201 р.) та
додані до неї матеріали до
господарського суду м.Києва за
вимогами територіальної підсудності.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 15, 17 Господарського процесуального
кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю "Амстор" та додані до
неї документи направити за
територіальною підсудністю до
господарського суду м.Києва.

Додаток: на 183 аркушах, в тому числі
платіжне доручення № 1472 від 10.11.2014 р.
(судовий збір).

Суддя
І.А.Попова