ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 року Справа № 911/1987/14

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого: суддів:Малетича М.М.,
Круглікової К.С. (доповідач), Мамонтової
О.М. розглянувши касаційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Київобленерго"на постановуКиївського
апеляційного господарського суду від
01.10.2014у справі№ 911/1987/14 Господарського
суду Київської областіза
позовомПублічного акціонерного
товариства "Київобленерго"
доЖитлово-будівельного кооперативу №11
"Яблонька"простягнення збитків

за участю представників сторін:

від позивача: Шевчук І.Д.,

від відповідача: не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до
Господарського суду Київської області
з позовною заявою до відповідача про
стягнення збитків у сумі 1 107,49 грн.

Своє звернення до суду позивач
обґрунтовував тим, що внаслідок
самовільного підключення до мережі
відповідача з порушенням схеми обліку
споживачем, який був раніше
відключений за несплату за електричну
енергію, відповідачем було завдано
позивачу збитків у сумі 2 221,63 грн.,
частину якої відповідач оплатив, у
зв'язку чим залишок несплаченої суми
склав 1 107,49 грн.

Рішенням Господарського суду
Київської області від 14.07.2014 у справі
№911/1987/14 позов задоволено повністю,
присуджено до стягнення на користь
позивача 1107,49 грн збитків та 1827,00 грн
судового збору.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 01.10.2014 у справі
№911/1987/14 рішення місцевого
господарського суду скасовано,
прийнято нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, позивач звернувся до
Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на порушення судом апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 01.10.2014
скасувати, прийняти нове рішення, яким
позовні вимоги задовольнити повністю.

Колегія суддів, беручи до уваги межі
перегляду справи у касаційній
інстанції, обговоривши доводи
касаційної скарги, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування попередніми судовими
інстанціями норм матеріального та
процесуального права при ухваленні
зазначених судових рішень, вважає, що
касаційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з такого.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, відносини щодо
постачання позивачем електроенергії
відповідачу врегульовані договором
про постачання електричної енергії від
28.07.1997 року №0143.

21.08.2013 в ході перевірки об'єкта
енергопостачання - квартири, що
розташована за адресою: м. Буча, вул.
Нове Шосе, 11А, кв. 111, працівниками
Ірпінського районного підрозділу ПАТ
"АЕС Київобленерго" було виявлено
порушення Правил користування
електричною енергією у вигляді
самовільного підключення (накид) до
мережі відповідача з порушенням схеми
обліку споживачем.

За наслідками виявленого порушення
працівниками Ірпінського районного
підрозділу ПАТ "АЕС Київобленерго"
складено акт про порушення від 21.08.2013 №
К020734, який підписано працівниками
Позивача - Близнюком С.М., Гахом Є.І.,
Полковніковою В.І. та Уманцем Д.Г.

Згідно акту про порушення від 21.08.2013
№К020734, дії з самовільного підключення
до мережі відповідача були вчинені
після відключення об'єкта від
постачання електроенергії за несплату
використаної електроенергії. У
вказаному акті про порушення від
21.08.2013 № К020734 складено схему
самовільного підключення.

Як вбачається з вказаного акту, голова
ЖБК №11 "Яблонька" відмовився від
підпису у акті про порушення від 21.08.2013
№ К020734, зазначивши, що відношення до
самовільного підключення до
електромережі квартири №111 не має.

Пунктом 8 акта про порушення №К020734
запропоновано споживачу заплатити
борг за використану енергію та
з'явитись на комісію для розгляду акта
29.08.2013.

Судами також встановлено, що 13.09.2013
відбулось засідання комісії по
розгляду акту №К020734 від 21.08.2013 про
порушення правил користування
електроенергією у споживача, що
підтверджується протоколом засідання
комісії від 13.09.2013 року №0120е.

Згідно з розрахунком, здійсненим
комісією на підставі п. 2.7. Методики,
загальний обсяг самовільно спожитої
відповідачем електричної енергії за
період з 21.02.2013 року по 21.08.2013 становить 6
090 кВт.год, загальна вартість
самовільно спожитої відповідачем
електричної енергії становить 2 221,63
грн.

На засіданні комісії Олігов В.В. чи/або
представник ЖБК №11 "Яблонька" присутні
не були.

На підставі вказаного рішення комісії,
позивачем виставлено для оплати
рахунок-фактуру № за вересень 2013
від 13.09.2013 по акту порушення ПКЕЕ №К020734,
згідно якого сума збитків, завданих
внаслідок самовільного підключення до
електромережі, складає 2 221,63 грн.

Як вказує позивач, відповідач грошові
кошти згідно рахунку-фактури № за
вересень 2013 від 13.09.2013 в повному обсязі
не сплатив.

З огляду на те, що відповідачем не було
оплачено рахунку-фактури № за
вересень 2013 від 13.09.2013, на адресу
останнього позивачем направлено
претензію від 28.11.2013 №3148, у якій позивач
пропонував відповідачу здійснити
оплату збитків у сумі 2 221,63 грн.
протягом одного місяця з дня отримання
претензії.

Проте, станом на момент звернення
позивача до суду відповідач завдані
позивачу внаслідок самовільного
споживання електричної енергії збитки
не відшкодував, в зв'язку з чим позивач
просив суд стягнути з відповідача
збитки у сумі 1 107,49 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, прийшов до висновку
про те, що позивач довів суду та
відповідач не спростував належними і
допустимими доказами те, що
відповідачем завдано позивачу збитків
внаслідок самовільного підключення до
електромережі у сумі 1 107,49 грн.

Скасовуючи рішення місцевого
господарського суду та відмовляючи у
задоволенні позову, суд апеляційної
інстанції вказав, що позивачем не
доведено порушення відповідачем, як
юридичною особою, умов договору або
норм чинного законодавства, що б мало
своїм наслідком стягнення з нього
збитків.

Колегія суддів погоджується з
таким висновком суду апеляційної
інстанції з огляду на таке.

Як вбачається з позовної заяви, факт
завдання збитків ЖБК №11 "Яблонька"
позивач підтверджує актом про
порушення від 21.08.2013 №К020734.
Споживачем-порушником п.35 Правил №1357 в
акті вказано фізичну особу-мешканця
кв.№111 Олігова В.В.

Відповідач зазначає, що він є юридичною
особою, а порушником - фізична, тому на
нього не поширюються Правила
користування електричною енергією для
населення, затверджені постановою
Кабінету Міністрів України від 16.07.1999
№1357. Крім того, відповідач вказує, що
не отримував повідомлень про засідання
комісії 13.09.2013.

Правила №1357 регулюють відносини між
громадянами та енергопостачальниками
(п.1).

Апеляційним судом встановлено, що
відповідач, відповідно до статуту та
довідки з ЄДРПОУ відділу статистики у
м. Ірпіні серії АБ №137673, є юридичною
особою, отже дія Правил №1357 на нього не
розповсюджується.

Відповідач уклав з позивачем договір
на постачання електричної енергії для
забезпечення загальних потреб членів
кооперативу (освітлення сходових
площадок та коридорів, роботи ліфті
тощо) та не здійснює постачання
електроенергії мешканцям квартир.
Мешканці квартир укладають прямі
договори з позивачем на постачання
електроенергії, тому ЖБК №11 "Яблонька"
не має відношення до договірних
стосунків споживачів та ПАТ
"Київобленерго".

Згідно з п.6.41 Правил користування
електричною енергією, затверджених
постановою Національної комісії з
питань регулювання електроенергетики
України від 31.07.1996 №28 в разі виявлення
під час контрольного огляду або
технічної перевірки уповноваженим
представником постачальника
електричної енергії, від якого
споживач одержує електричну енергію,
або електропередавальної організації
порушень цих Правил або умов договору
на місці виявлення порушення у
присутності представника споживача
оформляється акт порушень. В акті
мають бути зазначені зміст виявленого
порушення із посиланням на відповідні
пункти цих Правил та вихідні дані,
необхідні та достатні для визначення
обсягу недоврахованої електричної
енергії та/або суми завданих
споживачем збитків. За необхідності в
акті зазначаються заходи, яких
необхідно вжити для усунення допущених
порушень.

Однак, в акті №К020734 позивачем вказано
порушення п.35 Правил №1357, які не
застосовуються до юридичних осіб, тому
суд апеляційної інстанції правомірно
зазначив, що

Акт №К020734 складено з порушенням вимог
п.6.41 Правил №28 щодо складання та
оформлення акта порушень.

Крім того, згідно з п.6.42 Правил №28
споживач має бути повідомлений про час
і дату засідання комісії не пізніше ніж
за 5 робочих днів до призначеного дня
засідання і має право бути присутнім на
засіданні комісії. Постачальник
електричної енергії
(електропередавальна організація) під
час вручення протоколу споживачу
зобов'язаний ознайомити споживача з
його правом щодо можливості оскарження
рішення комісії.

В акті №К020734 зазначено, що засідання
комісії відбудеться 29.08.2013, однак,
рішення оформлено протоколом від
13.09.2013, тобто засідання відбулось
пізніше, ніж повідомлено про це
споживача.

Доказів повідомлення споживача
(Олігова В.В. чи ЖБК №11 "Яблонька") про
проведення засідання саме 13.09.2013
позивачем не надано, як і не доведено
вручення споживачу копії рішення, що є
порушенням п.6.42 Правил №28.

Колегія суддів вважає, що апеляційний
господарський суд обґрунтовано не взяв
до уваги підтвердження позивачем факту
балансової належності лічильника
№0559638 ЖБК №11 "Яблонька" акт від 21.08.2013,
оскільки самовільне підключення до
електромережі Оліговим В.В. було
виявлено позивачем 21.08.2013, а отже
порушення відбулось раніше, ніж
прийнято відповідачем лічильник №0559638
на відповідальне зберігання.

Відповідно до ст.26 Закону України "Про
електроенергетику" споживач енергії
несе відповідальність за порушення
умов договору з енергопостачальником
та правил користування електричною і
тепловою енергією та виконання
приписів державних інспекцій з
енергетичного нагляду за режимами
споживання електричної та теплової
енергії згідно із законодавством
України. Споживач енергії несе
відповідальність за шкоду, заподіяну
енергопостачальнику внаслідок
невідповідності технічного стану
електроустановок споживача та/або
схеми живлення споживача вимогам
нормативно-технічних документів,
згідно з умовами договору.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 22 ЦК України
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.

У статті 224 ГК України зазначено, що під
збитками розуміються витрати, зроблені
управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

Для застосування такої міри
відповідальності, як відшкодування
збитків, потрібна наявність повного
складу цивільного правопорушення:
протиправна поведінка, дія чи
бездіяльність особи; шкідливий
результат такої поведінки (збитки);
причинний зв'язок між протиправною
поведінкою та збитками; вина
правопорушника.

Відшкодування збитків є мірою
відповідальності, що застосовується за
наявності збитків, протиправності дій
цієї особи, причинного зв'язку між
діями особи та збитками, та вини особи,
внаслідок дій якої спричинено збитки.
Обов'язок доказування наявності шкоди
та протиправності поведінки
заподіювача шкоди покладається на
особу, якій завдано збитків.

Позивачем належними та допустимими
доказами не доведені обставини
заподіяння збитків, наявності
протиправної поведінки відповідача,
причинного зв'язку між діями
відповідача та понесеними збитками, а
також його вина у правопорушенні.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновком
апеляційного господарського суду про
відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 1117 Господарського
процесуального кодексу України,
переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція на
підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків апеляційного
господарського суду та не впливають на
них, а тому підстави для її задоволення
і скасування постанови Київського
апеляційного господарського суду від
01.10.2014 року, прийнятої з правильним
застосуванням норм матеріального
права та дотриманням норм
процесуального законодавства,
відсутні.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

П О С Т А
Н О В И В:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
"Київобленерго" залишити без
задоволення, а постанову Київського
апеляційного господарського суду від
01.10.2014 року у справі № 911/1987/14 - без змін.

Головуючий М. Малетич Судді:
К. Круглікова О. Мамонтова