ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2014 року Справа № 925/1187/14
Вищий господарський суд України в
складі колегії

суддів:Грейц К.В. - головуючого
(доповідача), Бакуліної С.В., Глос
О.І.,розглянувши матеріали касаційної
скарги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Перон СТ"на
постановувід 23.10.2014 Київського
апеляційного господарського судуу
справі Господарського суду Черкаської
області № 925/1187/14за позовомТовариства з
додатковою відповідальністю Страхова
компанія "Альфа-Гарант"доТовариства з
обмеженою відповідальністю "Перон
СТ"третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивачаТовариство з
обмеженою відповідальністю
"Кондитер-Транс"простягнення 13319,63 грн
матеріальної шкоди,за участю
представників: позивача - Білинова
А.В.відповідача - третьої особи -Шуклін
Г.В. не з'явивсяВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду
Черкаської області від 05.08.2014 у справі
№925/1187/14 (суддя Скиба Г.М.) частково
задоволені позовні вимоги Товариства з
додатковою відповідальністю Страхова
компанія "Альфа-Гарант" (далі - позивач)
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Перон СТ" (далі -
відповідач), за участю третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні позивача -
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кондитер-Транс", про
стягнення 13319,63 грн матеріальної шкоди
в порядку регресу. Стягнуто з
відповідача на користь позивача 7780,96
грн шкоди. В задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

Київський апеляційний господарський
суд, здійснюючи апеляційний перегляд в
зв'язку зі скаргою позивача, постановою
від 23.10.2014 (колегія суддів у складі:
головуючий суддя Куксов В.В., судді
Самсін Р.І., Шаптала Є.Ю.) рішення у
справі в частині відмови в позові
скасував, прийнявши в цій частині нове
рішення про задоволення позовних вимог
повністю, стягнувши з відповідача на
користь позивача 13319,63 грн матеріальної
шкоди в порядку регресу.

Відповідач з рішенням місцевого суду
та постановою суду апеляційної
інстанції не згоден, в поданій
касаційній скарзі просить їх скасувати
та прийняти нове рішення, яким в позові
відмовити повністю, посилаючись на
порушення та неправильне застосування
попередніми судовими інстанціями норм
матеріального та процесуального права,
зокрема, ст. 1191 Цивільного кодексу
України, ст. ст. 34, 36 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", ст. 9 Закону України "Про
судову експертизу", ст. ст. 3, 4, 5, 6, 13, 17
Закону України "Про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну
діяльність в Україні", п. п 1.2, 1.3, 1.4, 4.4, 5.1,
5.2, 6.2, 6.3, 7.12, 7.13, 8.5.2 Методики
товарознавчої експертизи та оцінки
колісних транспортних засобів,
затвердженої наказом МЮ України, ФДМ
України від 24.11.2003 №142/5/2092, п. п. 1.2, 1.5, 1.6,
1.7 розпорядження Нацкомфінпослуг від
19.05.2011 №285 "Про затвердження
кваліфікаційних вимог до осіб, які
здійснюють діяльність з визначення
причин настання страхового випадку та
розмір збитків (аварійних комісарів)",
ст. ст. 34, 43 Господарського
процесуального кодексу України.

Зокрема скаржник зазначає, що звіт
оцінювача - Фізичної особи-підприємця
Калиновського С.Ю. про визначення
вартості матеріальної шкоди, завданого
потерпілій особі в ДТП, не може
вважатись належним доказом на
підтвердження розміру збитків, адже,
складений особою, яка не є ні експертом,
ані аварійним комісаром.

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Представник третьої особи не
скористався своїм процесуальним
правом на участь в судовому засіданні
касаційної інстанції, про дату і час
якого був належним чином повідомлений
ухвалою Вищого господарського суду
України від 17.11.2014.

За розпорядженням Секретаря другої
судової палати Вищого господарського
суду України від 24.11.2014 №03-05/3063, у
зв'язку закінченням періоду тимчасової
непрацездатності судді Глос О.І.,
розгляд касаційної скарги у цій справі
здійснюється у постійному складі
колегії суддів: головуючий суддя Грейц
К.В. (доповідач), судді Бакуліна С.В.,
Глос О.І.

Заслухавши пояснення присутніх у
відкритому судовому засіданні
представників сторін, перевіривши
доводи касаційної скарги, правильність
застосування судами попередніх
інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
Вищого господарського суду України
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судами попередніх інстанцій під час
розгляду справи встановлено, що 22.07.2010
між Товариством з додатковою
відповідальністю Страхова компанія
"Альфа-Гарант" (страховик) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Перон СТ"
(страхувальник) укладено поліс
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів ВЕ/3440907, згідно з яким
застраховано автомобіль "Рено"
державний номер ВТ 4347АК.

04.03.2011 на 116км+300м автодороги
Бориспіль-Запоріжжя на території
Золотоніського району Черкаської
області о 19 год. 00 хв. сталася
дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за
участю автомобіля Рено ВТ4347АК та
автомобіля Рено державний номер
АІ0662ВХ, що підтверджується довідкою
Золотоніського взводу ДПС УДАІ УМВС
про обставини дорожньо-транспортної
пригоди

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу АІС №115955
автомобіль Рено АІ0662ВХ належить
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Кондитер-Транс".

В результаті ДТП з вини водія Науменка
П.А., який керував автомобілем Рено
ВТ4347АК, пошкоджено автомобіль Рено
державний номер АІ0662ВХ, чим завдано
матеріальної шкоди Товариству з
обмеженою відповідальністю
"Кондитер-Транс".

Вина водія Науменка П.А.
підтверджується постановою
Соснівського районного суду
Черкаської області від 18.05.2011 по справі
про адміністративне правопорушення
№3-1263/11, якою Науменка П.А. визнано
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Кондитер-Транс"
звернулось з заявою від 15.03.2011 до
страховика - Страхової компанії
"Альфа-Гарант", якою застраховано
цивільно-правову відповідальність
власника автомобіля "Рено" державний
номер ВТ4347АК, про виплату суми
матеріального збитку на рахунок СТО.

З метою визначення вартості
матеріальної шкоди, заподіяної
власнику автомобіля Рено АІ0662ВХ в
результаті пошкодження при ДТП, 15.03.2011
позивач замовив у ФОП Калиновського
С.Ю. проведення автотоварознавчого
дослідження колісного транспортного
засобу.

Згідно звіту №03.11.20 від 30.03.2011 про
визначення вартості матеріального
збитку, завданого власнику
транспортного засобу, вартість
матеріального збитку, завданого
власнику автомобіля Рено
реєстраційний номер АІ0662ВХ в
результаті його пошкодження, складає
16595,55 грн.

Листом від 19.07.2011 №61 Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Кондитер-Транс" звернувся до страхової
компанії (позивача) з вимогою здійснити
страхове відшкодування за пошкодження
автомобіля Рено реєстраційний номер
АІ0662ВХ.

Позивач, виконуючи свої договірні
зобов'язання перед страхувальником -
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Перон СТ", на
підставі страхового акту №ЦВ/11/0122 та
здійсненого ним розрахунку страхового
відшкодування, виплатив третій особі
13319,63 грн, що підтверджується платіжним
дорученням від 23.11.2011 №5778.

Зазначаючи про те, що страхувальник -
ТОВ "Перон СТ" не повідомив страховика
про настання ДТП у триденний строк,
визначений пп. 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", Товариство з додатковою
відповідальністю Страхова компанія
"Альфа-Гарант" звернулось до
господарського суду з позовом про
стягнення з ТОВ "Перон" відшкодованої
нею потерпілій особі шкоди в порядку
регресу.

Вирішуючи спір у справі, місцевий
господарський суд, задовольнив позовні
вимоги частково, а щодо вартості правої
передньої фари в сумі 5538,67 грн виходив з
безпідставності заявлених позивачем
вимог в цій частині, оскільки, за
висновками суду першої інстанції, ця
частина транспортного засобу
потерпілої особи не зазнала пошкоджень
в ДТП. Зазначені висновки місцевого
господарського суду обґрунтовані тими
обставинами, що звіт, зміст якого
свідчив про наявність вищевказаного
пошкодження транспортного засобу,
складено Калиновським С.Ю., який не є
ліцензованим експертом
товарознавцем-автотехніком.

Суд апеляційної інстанції з висновками
місцевого господарського суду щодо
часткової відмови в позові на суму 5538,67
грн не погодився і, задовольняючи
позовні вимоги повністю, зазначив, що
розмір збитків в заявленій страховиком
сумі підтверджений останнім за
допомогою належних та допустимих
доказів, в т.ч. і звітом про визначення
вартості матеріального збитку від
30.03.2011, складеним Калиновським С.Ю, який
мав всі необхідні повноваження для
здійснення кваліфікаційного огляду і
оцінки транспортного засобу.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду апеляційної інстанції,
з огляду на таке.

Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором
страхування одна сторона (страховик)
зобов'язується у разі настання певної
події (страхового випадку) виплатити
другій стороні (страхувальникові) або
іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування. Збитками є: втрати, яких
особа зазнала у зв'язку зі знищенням
або пошкодженням речі, а також витрати,
які особа зробила або мусить зробити
для відновлення свого порушеного права
(реальні збитки); доходи, які особа
могла б реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода). Збитки
відшкодовуються у повному обсязі, якщо
договором або законом не передбачено
відшкодування у меншому або більшому
розмірі.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" (в редакції Закону від 02.12.2010,
чинній на момент скоєння ДТП) при
настанні страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до п.35.1 ст. 35 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" для отримання страхового
відшкодування особа, яка має право на
відшкодування, подає страховику (або
якщо страховик невідомий - МТСБУ)
відповідну заяву. У заяві про виплату
страхового відшкодування має
міститися:

а) найменування страховика, до якого
подається заява, або МТСБУ;

б) назва (для юридичної особи), прізвище,
ім'я, по батькові (для фізичної особи)
заявника, його місцезнаходження або
місце проживання;

в) зміст майнової вимоги заявника щодо
відшкодування завданих збитків;

г) інформація про вже здійснені
взаєморозрахунки осіб,
відповідальність яких застрахована, та
потерпілих;

ґ) обставини, якими заявник обґрунтовує
свою вимогу, та докази, що
підтверджують її відповідно до
законодавства;

д) розмір шкоди;

е) підпис заявника і дата подання заяви.

Згідно з п.36.1 ст. 36 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" після розгляду страховиком
наданих йому визначених у статті 35
цього Закону документів про
дорожньо-транспортну пригоду
страховик приймає рішення про виплату
страхового відшкодування або відмову у
виплаті страхового відшкодування.

В результаті настання страхового
випадку Товариством з додатковою
відповідальністю Страхова компанія
"Альфа-Гарант" як старховиком особи,
винної у скоєнні ДТП, відшкодовано
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Кондитер-Транс" як
постраждалій особі на підставі звіту
№03.11.20 від 30.03.2011 про визначення
вартості матеріального збитку,
завданого власнику транспортного
засобу, грошові кошти в сумі 13319,63 грн,
що підтверджується платіжним
дорученням від 23.11.2011 №5778.

Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом. Тобто,
визначальним моментом для звернення з
такою вимогою є сам факт та розмір
виплати страховиком шкоди потерпілій
особі.

Відповідно до ст. 38 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" страховик після виплати
страхового відшкодування має право
подати регресний позов до
страхувальника або водія
забезпеченого транспортного засобу,
який спричинив дорожньо-транспортну
пригоду, у разі, зокрема, якщо він не
повідомив страховика у строки і за
умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту
33.1 статті 33 цього Закону (не пізніше
трьох робочих днів з моменту настання
ДТП).

Відтак, враховуючи, що страхувальник не
повідомив страховика про настання ДТП
протягом визначеного законодавством
строку, а також те, що факт і розмір
відшкодування позивачем третій особі
суми 13319,63 грн підтверджується наявною
у матеріалах справи копією платіжного
доручення від 23.11.2011 №5778 і не
спростований відповідачем, висновок
суду апеляційної інстанції про
наявність підстав для задоволення
позовних вимог у повному обсязі
колегія суддів вважає законним та
обґрунтованим.

Доводи скаржника щодо недоведеності
позивачем розміру збитків, завданих
внаслідок ДТП, у зв'язку з їх
визначенням неналежним суб'єктом
оцінки, колегія суддів відхиляє,
оскільки приписи законодавства, що
регулюють страхові відносини, не
встановлюють вичерпного переліку
таких осіб. Так, положеннями ст. 22
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників
транспортних засобів" не передбачено
проведення оцінки шкоди, завданої при
ДТП транспортному засобу, саме
експертами та/або аварійними
комісарами.

Посилання скаржника на розпорядження
Нацкомфінпослуг від 19.05.2011 №285 "Про
затвердження кваліфікаційних вимог до
осіб, які здійснюють діяльність з
визначення причин настання страхового
випадку та розмір збитків (аварійних
комісарів)" колегія суддів вважає
недоречним, оскільки на момент
проведення Каліновським С.Ю. оцінки це
розпорядження ще не діяло.

До того ж, як вбачається з матеріалів
справи та встановлено судом
апеляційної інстанції, Каліновський
С.Ю. є кваліфікованим професійним
оцінювачем, зокрема, дорожніх
транспортних засобів, тобто, мав
необхідний обсяг повноважень для
визначення розміру матеріального
збитку, завданого власнику
транспортного засобу внаслідок ДТП.

Крім того, згідно зі ст. 29 цього Закону у
зв'язку з пошкодженням транспортного
засобу відшкодовуються витрати,
пов'язані з відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством.

Як вбачається зі звіту про визначення
вартості матеріального збитку №03.11.20
від 30.03.2011, вартість відновлюваного
ремонту складає 22503,98грн, разом з тим,
позивач визначив зовсім інший розмір
суми, яка підлягає відшкодуванню, отже,
звіт є лише попереднім оцінювальним
документом, в якому зазначено про
можливу, а не кінцеву суму
відшкодування. Реальним же
підтвердженням її розміру є саме
платіжне доручення про виплату
страхового відшкодування, в розмірі
якого страховик і набув право регресу
до винної особи (страхувальника).

Наведене свідчить, що під час прийняття
постанови у справі суд апеляційної
інстанції не припустився порушень або
неправильного застосування норм
чинного матеріального та
процесуального законодавства, а, отже,
підстави для її скасування або зміни та
задоволення вимог касаційної скарги
відсутні.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України -

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Перон СТ"
залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 23.10.2014 у справі
Господарського суду Черкаської
області № 925/1187/14 залишити без змін.

Головуючий суддя
К.В. Грейц

Судді
С.В. Бакуліна

О.І. Глос