ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 року
Справа № 925/1886/14

Господарський суд у складі головуючого
судді Хабазні Ю.А., при секретарі
судового засідання Яцен Ю.Ф., за участю:
представників за довіреностями - Згурі
С.М. Кравченко О.М. (від позивача),
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Черкаси у приміщенні
суду справу за позовною заявою

позивача публічного акціонерного
товариства "Черкасиобленерго"

до відповідача комунального
підприємства "Драбівське виробниче
управління житлово-комунального
господарства"

про - стягнення 56465,09 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення 56465,09 грн.
(з них: 48965,39 грн. основного боргу, 4983,70
грн. інфляційних за період з грудня 2011
року по вересень 2014 року, 1185,82 грн. три
проценти річних за той же період, 1330,18
грн. пені за період з 31.03.2014 по 30.09.2014) з
підстав несплати відповідачем коштів у
визначений договором строк за
отриманий відповідачем товар
(електричну енергію) та відшкодування у
зв'язку з цим судового збору у сумі 1827,00
грн.

Представник відповідача у судовому
засіданні суму основного боргу визнав,
однак проти нарахування пені заперечив
з тих підстав, що відповідач не має
змоги сплачувати штрафні санкції у
зв'язку з тим, що коштів у підприємства
на їх сплату не вистачить через
фінансовий стан відповідача. Заявив
клопотання про залучення до участі у
розгляді справи як другого відповідача
Драбівської селищної ради. На його
обгрунтування пояснив, що борг
відповідача виник внаслідок
невідшкодування Драбівською селищною
радою різниці в тарифах на
централізоване водопостачання та
водовідведення, що такі обставини
вплинули на фінансовий стан
відповідача, дотримання останнім
платіжної дисципліни. На запитання
головуючого вказати підстави для
стягнення судом з Драбівської селищної
ради усієї суми вимог чи її частини, для
покладення відповідальності за
невиконання відповідачем зобов'язань
за Договором про постачання
електричної енергії не зміг. Додатково
подав рішення виконавчого комітету
Драбівської селищної ради від 06.08.2014 №89
«Про розгляд питання відшкодування КП
«Драбівське ВУЖКГ» різниці в тарифах
по водопостачанню та водовідведенню за
період ІV квартал 2011 - І квартал 2014
року».

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав з
підстав викладених у позовній заяві.
Проти задоволення клопотання
відповідача заперечив з тих підстав, що
підстав у залученні до участі у справі
другого відповідача немає, оскільки
заборгованість відповідача виникла
через неналежне виконання останнім
договірних зобов'язань.

Суд відхилив заявлене клопотання з
огляду на відсутність підстав для
залучення Драбівської селищної ради як
другого відповідача.

Відповідач повідомлявся
рекомендованим листом про час і місце
судового розгляду за місцем його
державної реєстрації, що
підтверджується витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, відмітками
канцелярії на ухвалі суду про
відправку, і, виходячи з положень ст. 93
ЦК України, абз.7 ч.2 ст.17 Закону України
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців» є
доказами належного повідомлення
сторони. Однак, відповідач наданого
законом права на участь у судовому
засіданні 18.11.2014 не використав, на
пропозицією суду в направленій йому
ухвалі про порушення провадження у
справі відзиву на позов не надіслав,
про причини неприбуття у судове
засідання не повідомив. Суд вважає, що
відповідач не з'явився у судове
засідання та не направив суду відзив на
позовну заяву без поважних причин. Явка
відповідача судом обов'язковою не
визнавалась. Неявка без поважних
причин належним чином повідомленої
сторони не є перешкодою для розгляду
справи.

Відповідно до ст.75, 85 Господарського
процесуального кодексу України суд
розглянув справу за наявними в ній
матеріалами, у судовому засіданні
оголошено вступну та резолютивну
частини судового рішення.

Заслухавши представників сторін у
судових засіданнях 04.11.2014, 18.11.2014 та
дослідивши наявні у справі докази суд
встановив наступне.

Згідно з договором про постачання
електричної енергії від 03.02.2008 №118 (далі
- Договір-2008) та додатками до нього,
договором про постачання електричної
енергії від 15.05.2013 №118 (далі-Договір-2013)
та додатками до нього, відповідач
отримав від позивача електричну
енергію в кількості, асортименті та по
цінах, вказаних у рахунках-фактурах за
листопад 2011 року - серпень 2014 року.

Вказані обставини відповідачем не
заперечуються і підтверджуються
наявними у справі матеріалами, зокрема,
вищеназваними Договором-2008,
Договором-2013, рахунками-фактурою, а
також актом звірки розрахунків станом
на 01.09.2014 (в оригіналі), підписаним
сторонами та скріпленим їх печатками,
актами про використану електричну
енергію за листопад 2011 року - серпень 2014
року, розрахунком боргу за спожиту
активну електроенергію за Договором-2008
станом на 15.05.2013 за період з 01.11.2011 по
15.05.2013, розрахунком боргу за спожиту
активну електроенергію за Договором-2013
станом на 01.10.2014 за період з 15.05.2013 по
01.10.2014, розрахунком пені за Договором-2013
станом на 01.10.2014, розрахунком
інфляційних втрат та 3% річних за
Договором-2013 станом на 01.10.2014,
розрахунком пені за Договором-2013
станом на 01.10.2014, розрахунком
інфляційних втрат та 3% річних станом на
01.10.2014.

Відповідач свої зобов'язання за
Договором-2008 та Договором-2013 належним
чином не виконав і станом на час
розгляду спору за отриману електричну
енергію розрахувався частково,
заборгованість відповідача перед
позивачем склала 48965,39 грн. (1804,38 грн. /за
період з 01.11.2011 по 15.05.2013/ + 47161,01 грн. /за
період з 15.05.2013 по 01.10.2014/ = 48965,39 грн.)

Заявлена до стягнення сума основного
боргу у розмірі 48965,39 грн. є
обґрунтованою, відповідає обставинам
справи і відповідачем не оспорюється.
Невиконання відповідачем взятого на
себе зобов'язання у строки, встановлені
Договором-2008, Договором-2013 є правовою
підставою для стягнення заявленої суми
основного боргу у примусовому порядку.

Згідно із ст. 625 Цивільного кодексу
України, позивач має право на стягнення
3% річних з простроченої суми.
Розрахунок позивача на суму 1185,82 грн. за
вказаний ним період є вірним.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного
кодексу України позивач вправі
вимагати сплати відповідачем
заборгованості з урахуванням
офіційного індексу інфляції.
Відповідно до розрахунку, наданого
позивачем інфляційні за весь період
прострочення складають 4983,70 грн.

Однак, розрахунок позивача є невірним,
оскільки інфляційні ним нараховані за
кожен окремий день прострочення, у той
час як нарахування має здійснюватися
хоча й з урахуванням конкретної дати
прострочення, але за відповідний
місяць. Так, згідно з Рекомендаціями
відносно порядку застосування
індексів інфляції при розгляді судових
справ Верховного Суду України від 03.04.97
№62-97р кожна сплата збільшується на
величину індексу інфляції
відповідного періоду, результати
підсумовуються, індекс розраховується
не на кожну дату місяця, а середньому
за місяць. Тому в задоволенні цих вимог
необхідно відмовити.

За невиконання грошового зобов'язання,
відповідно до ч.6 ст.231 та ч.6 ст.232
Господарського кодексу України, Закону
України "Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань", п.4.2.1. Договору-2008, п.4.2.1.
Договору-2013 позивач надав розрахунок
на стягнення пені за прострочення
сплати боргу у розмірі 1330,18 грн. за
період з 31.03.2014 по 30.09.2014.

Розрахунок позивача на суму 1330,18 грн. є
невірним, оскільки суми пені
нараховані на загальну суму боргу,
розрахунок якої починається з 2011 року
(тобто не лише поза межами
шестимісячного строку її нарахування,
а за межами позовної давності) у той
час як згідно із ч.6. ст.232
Господарського кодексу України пеня
має обчислюватися у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожний день
прострочення виконання та протягом
шести місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано. Однак,
яка саме сума із загальної суми боргу є
несплаченою протягом шести місяців з
дня прострочення, надані позивачем
розрахунки відомостей не містять, тому
не можуть бути перевірені. Тому в
частині стягнення 1330,18 грн. пені
необхідно відмовити за недоведеністю
розрахунку.

Законом на суд не покладено обов'язку
здійснювати обчислення (перерахунок)
сум нарахувань на суму основного боргу
- вимоги про стягнення інфляційних і
пені є предметом доказування, тобто
обгрунтування і доведення цих вимог,
зокрема, правильності здійснених
обчислень, правильності використаних
чисел і формул є обов'язком сторони.

Таким чином, позов підлягає частковому
задоволенню.

Пропорційно розміру задоволених
позовних вимог з відповідача на
користь позивача підлягають стягненню
судові витрати у розмірі 1622,70 грн. (50151,21
х 1827 : 56465,09).

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84 Господарського
процесуального кодексу України, на
підставі ст.193 ч.1, ст. 231 Господарського
кодексу України, ст.625 Цивільного
кодексу України суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з комунального підприємства
«Драбівське виробниче управлння
житлово-комунального господарства»»
(19800, Черкаська область, Драбівський
район, смт. Драбів, вул. Леніна, 99,
ідентифікаційний код 03357056) на користь
публічного акціонерного товариства
«Черкасиобленерго» в особі
Драбівського району електричних мереж
(18000, м. Черкаси, вул. Гоголя, 285,
ідентифікаційний код 22800735) 48965,39 грн.
основного боргу за отриману електричну
енергію, 1185,82 грн. 3% річних, 1622,70 грн.
судових витрат - разом 51773,91 грн.
(п'ятдесят одна тисяча сімсот сімдесят
три гривні дев'яносто одна копійка).

У решті позовних вимог відмовити.

Направити дане судове рішення сторонам
рекомендованим листом з повідомленням.

Повне судове рішення складено у
понеділок 24.11.2014.

Рішення може бути оскаржене до
Київського апеляційного
господарського суду в порядку та у
строки, встановлені статтями 91-93
Господарського процесуального кодексу
України.

Суддя
Ю.А. Хабазня

3