м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/18282/14 17.11.14

Господарський суд міста Києва у складі
головуючого судді Головіної К.І., при
секретарі судового засідання Мельник
Ю.О., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Приватного
підприємства "Юc-Центр"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ліко-Житлосервіс"

про стягнення 28 600,00 грн. та розірвання
договору

за участю представників:

від позивача :Обремко Р.А. -представник
за довіреністю № 25/54 від 12.09.2014 р. від
відповідача:не з'явився

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду м. Києва
звернулось Приватне підприємство
"Юcцентр" з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Ліко-Житлосервіс" про стягнення
21 450,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на порушення відповідачем
умов договору № 5/5 від 30.04.2011 р., а саме -
несвоєчасне здійснення відповідачем
оплати наданих послуг з охорони та
збереження майна на об'єкті, що
знаходяться на підземній автостоянці
за адресою: м. Київ, вул. Ломоносова, буд.
58 (блок Д).

У позові Приватне підприємство
"Юcцентр" просить суд стягнути
заборгованість з Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Ліко-Житлосервіс" у сумі 21 450,00 грн. за
період з червня по серпень 2014 р.

До початку розгляду справи по суті від
позивача надійшла заява про збільшення
позовних вимог, відповідно до якої
останній просить суд стягнути з
відповідача заборгованість у сумі 28
600,00 грн. за договором № 5/5 від 30.04.2014 р.
та визнати розірваним договір про
надання вказаних послуг.

06.10.2014 р. ухвалою господарського суду
міста Києва було замінено первісного
позивача Приватне підприємство
"Юcцентр" належним позивачем - Приватним
підприємством "Юc-Центр", оскільки 30.09.2014
р. між Приватним підприємством "Юcцентр"
(первісний кредитор) та Приватним
підприємством "Юc-Центр" (новий
кредитор) був укладений договір
відступлення права вимоги № 8/10/2014-5,
відповідно до якого первісний
кредитор відступає новому кредиторові,
а новий кредитор набуває право вимоги у
розмірі 28 600,00 грн. за договором № 5/5 від
30.04.2011 р.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав та обґрунтував
позовні вимоги просив задовольнити
позов у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову
заперечив зазначив, що договір № 5/5 від
30.04.2011 р. є розірваним з 01.06.2014 р. та
протягом строку його дії розмір
вартості послуг сторони не змінювали,
свої зобов'язання за договором
відповідач виконав належним чином та у
нього відсутня заборгованість за
договором № 5/5 від 30.04.2011 р. Просив
відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні в матеріалах
справи докази, суд прийшов до висновку,
що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що 30.04.2011 р. між
Приватним підприємством "Юсцентр"
(виконавець) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Ліко - Житлосервіс"
(замовник) був укладений договір № 5/5,
яким передбачено, що відповідач
доручає, а позивач зобов'язується
забезпечити охорону і збереження майна
на об'єкті відповідача за адресою: м.
Київ, вул. Ломоносова, буд. 58 (блок "Д") у
відповідності до ліцензійних умов
провадження господарської діяльності
з наданням послуг, пов'язаних з
охороною державної та іншої власності,
затверджених Наказом Міністерства
внутрішніх справ України 01.12.2009 № 505.

Відповідно до п. 2.1 договору вартість
послуг за даним договором складає 7 150,00
грн. за один місяць, в т.ч. ПДВ - 1191, 66 грн.

Згідно з п.п. 2.2, 2.3, 2.4 договору оплата
наданих послуг здійснюється
відповідачем щомісячно до 10-го числа
наступного місяця на підставі акта
здачі-приймання послуг. Вартість
послуг за погодженням сторін може
уточнюватись в зв'язку з інфляцією на
підставі рішень, прийнятих Урядом
шляхом укладання додаткової угоди.
Оплата наданих послуг здійснюється
відповідачем щомісячно до 10-го числа
наступного місяця на підставі акта
здачі-приймання послуг.

Виконавець бере на себе зобов'язання
своєчасно та якісно надавати послуги
замовнику, передбачені п. 1 цього
договору (п. 3.1.1 договору).Відповідно до
п. 3.2.3 договору замовник бере на себе
зобов'язання проводити оплату за
надані послуги згідно з п. 2 цього
договору.

Пунктом 4.2 договору сторони
передбачили, що замовник має право в
односторонньому порядку розірвати
договір через тридцять календарних
днів після письмового повідомлення про
це позивача.

Даний договір набирає чинності з
моменту його підписання сторонами та
діє до 31.11.2011 р. (п. 5.1 договору).

У судовому засіданні встановлено, що
26.05.2014 р. позивач звернувся до ТОВ
"Ліко-Житлосервіс" з листом № 4 про
збільшення вартості послуг у зв'язку з
інфляційними процесами, шляхом
укладення додаткової угоди та
повідомив, що у разі відсутності згоди
на її укладення договір № 5/5 від 30.04.2011
р. буде вважатись припиненим, починаючи
з 01.08.2014 р.

Також 02.06.2014 р. позивач звернувся до
відповідача з пропозицією збільшити
оплату послуг ПП "Юсцентр", зокрема, за
договором № 5/5 від 30.04.2011 р. на суму 2 922,73
грн.

Крім того, 30.05.2014 р. та 01.07.2014 р. позивач
направив на адресу відповідача акти
здачі-прийняття робіт та податкові
накладні за травень 2014 р., червень 2014 р.
та липень 2014 р. (листами № 6 та № 14).

11.07.2014 р. ПП "Юсцентр" знову звернулося
до відповідача з вимогою № 28 сплатити
заборгованість за договором № 5/5 від
30.04.2011 р. Вказані вимоги були залишені
відповідачем без відповіді та
задоволення.

Згідно з частиною першою статті 509
Цивільного кодексу України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу
України, за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
ії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Частина 1 статті 193 Господарського
кодексу України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського
кодексу України визначено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Положеннями статті 526 Цивільного
кодексу України передбачено, що
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 Цивільного
кодексу України).

Позивач зазначив суду, що договір № 5/5
від 30.04.2011 р. про надання послуг діє,
однак, відповідач неналежним чином
виконує свої зобов'язання за цим
договором, в результаті чого у
останнього утворилась заборгованість
в сумі 28 600,00 грн. за період з червня 2014 р.
по вересень 2014 р.

Разом з тим, як встановлено судом,
30.04.2014 р. відповідач у порядку,
передбаченому п. 4.2 договору, направив
на адресу позивача повідомлення про
розірвання даного договору з 01.06.2014
року та додаткову угоду про розірвання
договору, які були отримані позивачем
21.05.2014 р.

У силу положень ст. 626 Цивільного
кодексу України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно зі ст. 651 Цивільного кодексу
України зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

У разі односторонньої відмови від
договору у повному обсязі або частково,
якщо право на таку відмову встановлено
договором або законом, договір є
відповідно розірваним або зміненим.

Згідно з ч. 1 ст. 188 Господарського
кодексу України зміна та розірвання
господарських договорів в
односторонньому порядку не
допускаються, якщо інше не передбачено
законом або договором.

Статтею 907 Цивільного кодексу України
визначено, що договір про надання
послуг може бути розірваний, у тому
числі, шляхом односторонньої відмови
від договору, в порядку та на підставах,
встановлених цим Кодексом, іншим
законом або за домовленістю сторін.
Порядок і наслідки розірвання договору
про надання послуг визначаються
домовленістю сторін або законом.

Як вже встановлено судом, відповідно до
п. 4.2 договору замовник (відповідач) має
право в односторонньому порядку
розірвати договір через тридцять
календарних днів після письмового
повідомлення про це виконавця.

З огляду на встановлені обставини у
справі суд дійшов висновку, що
відповідач в односторонньому порядку
розірвав договір № 5/5 від 30.04.2011 р.,
направивши відповідне повідомлення
позивачу 30.04.2014 р., як це передбачили
сторони у договорі, а, отже, вказаний
договір припинив свою дію з 01.06.2014 р.

Твердження позивача про неотримання
повідомлення від Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Ліко-Житлосервіс", суд вважає
необґрунтованими, оскільки дане
повідомлення було направлене на
юридичну адресу позивача: м. Київ, вул.
Крейсера "Аврора", будинок 9, квартира 64,
яка зазначена у довідці АА № 340311 з
Єдиного державного реєстру
підприємства та організацій України
та свідоцтві про державну реєстрацію
юридичної особи. Також суд вказує, що
зазначення у даному поштовому
повідомленні адресатом - ПП "Юс-центр"
не спростовує факту направлення його
саме позивачу - Приватному
підприємству "Юсцентр".

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, 28.05.2014 р. між ТОВ
"Ліко-житлосервіс" (далі-замовник) та
ТОВ "АСБ Щит" (далі-виконавець) був
укладений договір № 2 про надання
охоронних послуг, умовами якого
передбачено, що замовник доручає і
оплачує, а виконавець бере на себе
зобов'язання своїми силами і засобами
забезпечити цілодобову охорону
підземних автостоянок, що знаходиться
за адресою: м. Київ, вул. Ломоносова, буд.
58 (блок Д).

Судом встановлено, що даний договір
вступив в силу з 01.06.2014 р. та сторони
вчиняють дії по його виконанню, про що
свідчать акт прийому-передачі під
охорону, акти здачі-прийняття робіт
(надання послуг) № ОУ-0000011 від 30.06.2014р., №
ОУ-0000014 від 31.07.2014р., № ОУ-0000017 від 31.08.2014
р. № ОУ-0000021 від 30.09.2014 р., а також
платіжні доручення за цей же період.

Отже, цей договір був укладений
відповідачем з іншою (третьою) особою,
оскільки він вважав дію договору № 5/5
від 30.04.2011 р., укладеного з позивачем,
припиненим. Новий договір суд вважає
таким, що не стосується відносин ПП
"Юс-центр" з відповідачем, у зв'язку з
чим суд відмовив позивачу у
задоволенні його клопотання про
зупинення розгляду справи у зв'язку з
розглядом справи про визнання
недійсним договору № 2 від 28.05.2014 р.,
укладеного з ТОВ "АСБ Щит".

Всі інші доводи представника позивача,
надані ним у судовому засіданні, не
спростовують вищевказаних висновків,
зроблених на підставі встановлених
обставин у справі та норм діючого
законодавства.

Крім того, позивач не підтвердив
належними доказами факту надання
відповідачу послуг з охорони об'єкту,
який знаходиться за адресою: м. Київ,
вул. Ломоносова, буд. 58 (блок Д) у період
з червня по вересень 2014 року, як про це
він зазначає.

З урахуванням викладеного, враховуючи
той факт, що договір № 5/5 від 30.04.2011 р.
відповідачем був розірваний в
односторонньому порядку згідно з п. 4.2
даного договору, суд дійшов висновку
про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог про
стягнення з відповідача
заборгованості у сумі 28 600,00 грн. за
період з червня по вересень 2014 р., у
зв'язку з чим суд відмовляє ПП "Юс-центр"
в цій частині позовних вимог.

Щодо заявленої вимоги позивача про
розірвання договору № 6/1 від 30.04.2014 р.,
яким надаються послуги на об'єкті ТОВ
"Ліко-Житлосервіс", який знаходиться за
адресою: м. Київ, вул.
Ломоносова, буд 60/5 (блок-А) з 01.10.2014 р.,
суд зазначає, що вказаний договір не є
предметом спору у даній справі, а, отже,
позовні вимоги в цій частині також
задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи вищевикладене, суд визнає
вимоги позивача необґрунтованими та
відмовляє у їх задоволенні.

Згідно зі статтею 49 ГПК України судові
витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 32-35, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову
Приватного підприємства "Юc-Центр" до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ліко-Житлосервіс"
про стягнення 28 600,00 грн. та розірвання
договору.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та
проголошено його вступну та
резолютивну частини в судовому
засіданні 17 листопада 2014 року.

Повний текст рішення підписаний 24
листопада 2014 року.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного господарського суду
через господарський суд міста Києва
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня підписання повного
тексту рішення.

Суддя
К.І. Головіна