номер провадження справи 7/68/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2014
Справа № 908/3326/14

За позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "АЛЬЯНС-СВ",
м.Мелітополь, Запорізька область

До відповідача: Підприємства з
іноземними інвестиціями
"ЛУКОЙЛ-Україна", м. Київ

Суддя Н.С. Кутіщева - Арнет

Представники:

Від позивача: Валько В.С., довіреність
б/н від 01.07.2014р.

Від відповідача: Яковенко Д.А.,
довіреність № 277 від 31.12.2012р.

Заявлено позов про розірвання
договору іпотеки № 12/1339 від 22.08.2012р. (з
додатками).

Ухвалою суду від 11.09.2014р. позовну
заяву прийнято до розгляду, присвоєно
провадженню № 7/68/14, судове засідання
призначено на 06.10.2014р. Ухвалою суду від
19.09.2014р. судове засідання відкладалось
до 27.10.2014р., в судовому засіданні
оголошувалась перерва до 11.11.2014р.

Ухвали суду була направлена в
установленому законом порядку на
адреси сторін, зазначені позивачем у
позовній заяві.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму
ВГС від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання
практики застосування ГПК України",
особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК ( 1798-12 ).

У разі присутності сторони або
іншого учасника судового процесу в
судовому засіданні, протокол судового
засідання, в якому відображені
відомості про явку сторін (пункт 4
частини другої статті 81-1 ГПК) (1798-12),
є належним підтвердженням
повідомлення такої сторони (іншого
учасника судового процесу) про час і
місце наступного судового засідання.

Згідно ст. 22 ГПК України, сторони
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їх
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно зі ст. 34 ГПК України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно
до законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
посилається на ст.ст. 16, 652 ЦК України,
вказуючи на те, що 25.07.2013 р. рішенням
Кирилівської селищної ради
Якимівського району Запорізької
області № 7 скасовано рішення
Кирилівської селищної ради № 441 від
07.06.2012 р. «Про видачу свідоцтва про
право власності на нерухоме майно», яке
розташовано за адресою: Запорізька
область, Якимівський р-н, смт.
Кирилівка, вул. Коса Пересип, ПО, у
зв'язку з чим, позивач вважає це
істотною зміною умов, відповідно до
ст.652 Цивільного кодексу України, та
просить суд розірвати договір іпотеки
№ 12/1339 від 22.08.2012р.

Відповідач не визнав заявлені позовні
вимоги, надав відзив на позовну заяву, в
якому просить суд відмовити в
задоволенні позову з наступних
підстав: відповідач вказує на те, що з
метою забезпечення зобов'язань покупця
по сплаті за товар по договору
купівлі-продажу нафтопродуктів 12/1336
від 22.08.2012 р., між ПП «ЛУКОЙЛ-Україна» та
ТОВ «АЛЬЯНС-СВ» укладено договір
іпотеки № 12/1339, відповідно до п. 1.1.
якого іпотекодавець, з метою
забезпечення виконання основного
зобов'язання, що випливає з договору
купівлі-продажу нафтопродуктів № 12/1336
від 22.08.2012р., передає в іпотеку, а
іпотекодержатель приймає в іпотеку
предмет іпотеки - нерухоме майно.

Відповідно до умов договору іпотеки, у
разі неналежного виконання ТОВ
«Торговий будинок «Кредо-Бріг»
зобов'язань по договору
купівлі-продажу нафтопродуктів,
іпотекодавець - ТОВ «Альянс-СВ» прийняв
на себе зобов'язання сплатити
іпотекодержателю - «ЛУКОЙЛ-Україна»
грошові кошти у розмірі 18'250'000,00 грн.
(вісімнадцять мільйонів двісті
п'ятдесят тисяч) гривень 00 копійок,
відповідно до п. п.4.2, 4.7 договору
купівлі-продажу нафтопродуктів;

сплатити на користь іпотекодержателя
штрафні санкції, у випадку неналежного

виконання зобов'язань ТОВ «Торговий
будинок «Кредо-Бріг» за договором
купівлі- продажу нафтопродуктів.

- відшкодувати іпотекодержателю
збитки в повному обсязі, під якими
розуміються

витрати, зроблені іпотекодержателем,
втрат ним грошових коштів, а
також неодержані ним доходи. Ні ТОВ
«Торговий будинок «Кредо-Бріг», а ні
ТОВ «Альянс-СВ» не відшкодувало П1І
«ЛУКОЙЛ-Україна» суму боргу за
придбані нафтопродукти ТОВ «Торговий
будинок «Кредо-Бріг» та штрафні
санкції за порушення термінів
розрахунків за договором
купівлі-продажу нафтопродуктів № 12/1336
від 22.08.2012 р., що складає більше 17 000 000,00
грн. (сімнадцять мільйонів грн.).

Вказані обставини стали підставою для
прийняття господарським судом
Запорізької області рішення про
звернення стягнення на предмет іпотеки
за договором іпотеки 12/1339 від 22.08.2012 р.

Відповідно до п. 7.1. договору іпотеки, у
випадку невиконання або неналежного
виконання ТОВ «Торговий будинок
«Кредо-Бріг» основного зобов'язання за
договором купівлі-продажу
нафтопродуктів в цілому або в його
частині та/або невиконання або
неналежного виконання Іпотекодавцем -
ТОВ «Альянс-СВ», встановлених
договором іпотеки, в цілому або в тій чи
іншій їх частині, Іпотекодержатель - ШІ
«ЛУКОЙЛ-Україна» має право вимагати
дострокового виконання зобов'язання, а
в разі його невиконання - звернути
стягнення на предмет іпотеки, що
знаходиться за адресою: Запорізька
область, Якимівський район, смт.
Кирилівка, вул. Коса Пересип, будинок 110
(сто десять), розташований на земельній
ділянці площею 2, 3116 га, кадастровий
номер: :01:005:0085, яка знаходиться в
користуванні на підставі договору
оренди земельної ділянки, посвідченого
25.06.2009 року Уколовим С.А., приватним
нотаріусом Якимівського районного
нотаріального округу Запорізької
області за реєстровим № 1507, та
зареєстрованого Якимівським районним
відділом Запорізької регіональної
філії ДП «Центр Державного земельного
кадастру при Державному комітеті
України по земельних ресурсах», запис
№ 12, від 14.07.2009 року.

Відповідно до п. 1.4. договору іпотеки
загальна вартість предмету іпотеки за
взаємним погодженням сторін становить
18'250'000,00 грн. (вісімнадцять мільйонів
двісті п'ятдесят тисяч гривень) 00 коп.

30.05.2013 року набрало законної сили
рішення господарського суду
Запорізької області у справі № 908/870/13-г
про звернення стягнення на предмет
іпотеки, з метою погашення основного
боргу за договором купівлі-продажу
нафтопродуктів № 12/1336 22.08.2012 р.

15.11.2013 р. набрало законної сили
рішення господарського суду
Запорізької

області у справі № 908/2450/13 про звернення
стягнення на предмет іпотеки, з метою
погашення штрафних санкцій за
договором купівлі-продажу
нафтопродуктів.

На виконання рішення господарського
суду Запорізької області від 15.05.2014 р. у
справі № 908/870/13-г, постановою Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
від 29.05.2014 р. у виконавчому провадженні
№ 41716299 здійснено арешт предмета
іпотеки та оголошено заборону на його
відчуження. Відділом примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України проводяться заходи
щодо реалізації предмета іпотеки,
шляхом проведення електронних торгів.

10.04.2014 р. на адресу ПІІ
«ЛУКОЙЛ-Україна» надійшов лист ТОВ
«Альяснс-СВ», датований 07.04.2014 р. про
розірвання договору іпотеки № 12/1339 від
22.08.2012 р. у зв'язку з прийняттям рішення
Кирилівської селищної ради
Якимівського району Запорізької
області № 7 від 25.07.2013 р.

Як слідує зі змісту вказаної
пропозиції ТОВ «Альянс-СВ» про
розірвання договору іпотеки, останній
просив визнати договір іпотеки № 12/1339
від 22.08.2012 р. розірваним з моменту
отримання ПІІ «ЛУКОЙЛ-Україна»
пропозиції про розірвання. Також в
пропозиції було зазначено, що в разі,
якщо протягом семи календарних днів з
моменту отримання пропозиції про
розірвання договору, підприємством
відповідача не буде надано заперечень
чи будь-якої відповіді, такі дії будуть
розцінюватись ТОВ «Альянс-СВ» як
надання згоди про розірвання договору,
починаючи з дати отримання пропозиції.

Листом від 15.04.2014 р. № 1760 відповідачем
надано письмову відповідь про
відсутність правових підстав для
розірвання договору іпотеки, оскільки
вказана пропозиція про розірвання
договору суперечить нормам діючого
законодавства, зокрема, ч. 3 ст. 188
Господарського кодексу України.

Відповідно до п. п. 10.1., 10.2. договору
іпотеки, цей договір може бути змінений
або доповнений за взаємною згодою
сторін. Зміни та доповнення до цього
договору мають силу з моменту їх
нотаріального посвідчення.

19.06.2014р. господарським судом
Запорізької області було порушено
провадження у справі № 908/2123/14 за
позовом ТОВ «Альянс-СВ» до ПІІ
«ЛУКОЙЛ-Україна» про визнання
недійсним договору іпотеки № 12/1339 від
22.08.2012 року.

Рішенням господарського суду
Запорізької області від 19.08.2014р. у
справі №908/2123/14 у задоволенні позовних
вимог ТОВ «Альянс-СВ» про визнання
недійсним договору іпотеки № 12/1339 від
22.08.2012 р. було відмовлено.

Посилання ТОВ «Альянс-СВ» про те, що
останній не являється власником
предмета іпотеки за договором іпотеки
№ 12/1339 від 22.08.2012 року. не відповідають
дійсності, адже, згідно з даними
Державного реєстру прав власності на
нерухоме майно, власником нерухомого
майна, яке розташоване в Запорізькій
області, Якимівський район, смт.
Кирилівка, вул. Коса Пересип,
будинок 110 (сто десять) є позивач -
ТОВ «Альянс-СВ» (). Ці
відомості підтверджуються витягом з
реєстру прав власності на нерухоме
майно № 69787125 від 15.09.2014 р.

При цьому, слід зазначити, що у разі
зміни власника предмета іпотеки, в
Державному реєстрі прав власності на
нерухоме майно значився б інший
власник майна, а не ТОВ «Альянс-СВ»,
однак такі відомості відсутні. Отже, в
матеріалах справи відсутні докази
зміни власника предмета іпотеки, на які
посилається позивач. На підставі
викладеного, відповідач просить суд
відмовити в задоволенні позову.

Судовий процес ведеться із
застосуванням засобів технічної
фіксації судового процесу.

Розгляд справи закінчено 11.11.2014р.
оголошенням вступної та резолютивної
частини рішення в присутності
представників сторін.

Проаналізувавши норми чинного
законодавства, оцінивши надані
сторонами докази, вислухавши пояснення
представників сторін, суд встановив, що
в задоволенні позовних вимог слід
відмовити, виходячи з наступних
підстав:

Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони
мають право укласти договір, який не
передбачений актами цивільного
законодавства, але відповідає
загальним засадам цивільного
законодавства.

Сторони в договорі не можуть
відступити від положень актів
цивільного законодавства, якщо в цих
актах прямо вказано про це, а також у
разі, якщо обов'язковість для сторін
положень актів цивільного
законодавства випливає з їх змісту або
із суті відносин між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ГПК України,
господарський суд вирішує
господарські спори на підставі
Конституції України, цього кодексу,
інших законодавчих акті міжнародних
договорів, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст.41 Конституції України,
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, у тому числі це стосується і
нерухомого майна.

За приписами ст.15 Цивільного кодексу
України, кожна особа має право на
захист не тільки свого цивільного
права, а й цивільного інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

При цьому, охоронюваний законом
інтерес треба розуміти як прагнення до
користування конкретним матеріальним
або нематеріальним благом, як
зумовлений загальним змістом
об'єктивного і прямо не
опосередкований у суб'єктивному праві
простий легітимний дозвіл, що є
самостійним об'єктом судового захисту
та інших засобів правової охорони з
метою задоволення індивідуальних і
колективних потреб, які не суперечать
Конституції і законам України,
суспільним інтересам, справедливості,
добросовісності, розумності та іншим
загальноправовим засадам.

22.08.12 між Підприємством з іноземними
інвестиціями «ЛУКОЙЛ-Україна» (за
умовами договору - продавець) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Торговий будинок
«Кредо-Бріг» (за умовами договору -
покупець) укладено договір
купівлі-продажу нафтопродуктів № 12/1336,
відповідно до умов якого, продавець
зобов'язується передати нафтопродукти
у власність покупця, а покупець
зобов'язується прийняти та оплатити
товар на умовах договору.

Як вбачається з матеріалів справи, в
якості забезпечення виконання
зобов'язань Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий будинок
"Кредо-Бріг" за укладеним із
Підприємством з іноземними
інвестиціями "Лукойл-Україна"
договором купівлі-продажу
нафтопродуктів від 22.08.2012 року № 12/1336,
між Підприємством з іноземними
інвестиціями "Лукойл-Україна", як
іпотекодержателем, та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Альянс-СВ",
як іпотекодавцем, 22.08.2012 року укладено
договір іпотеки № 12/1339.

Відповідно до п. 1.1. цього договору,
іпотекодавець передає в іпотеку, а
іпотекодержатель приймає в іпотеку
предмет іпотеки - нерухоме майно, що
складається з: гуртожитку (цегла), № 2
літера А, загальною площею 668, 2 кв.м;
клубу-їдальні (цегла), №2 літера Г,
загальною площею 1904, 0 кв.м; спального
корпусу (цегла), № З літера Д, загальною
площею 1005, 5 кв.м; спального корпусу
(цегла), № 3 літера Є, загальною площею
1005, 5 кв.м; спального корпусу (цегла), № 3
літера Ж, загальною площею 1005, 5 кв.м;
господарського корпусу (цегла), № 1
літера В, загальною площею 277,2 кв.м; ТП
(цегла), № 1 літера І, загальною площею
51,5 кв. м.; огорожі, № 1; вбиральні, № 2, що
знаходиться за адресою: Запорізька
область, Якимівський район, смт.
Кирилівка, вулиця Коса Пересип, будинок
110, розташований на земельній ділянці
площею 2,3116 га, кадастровий номер:
:01:005:0085, яка знаходиться в
користуванні на підставі договору
оренди земельної ділянки.

Пунктом 1.3 договору іпотеки визначено,
що право власності іпотекодавця на
предмет іпотеки підтверджується
свідоцтвом про право власності на
нерухоме майно серії САЕ № 206191, виданим
14 червня 2012 року Кирилівською селищною
радою Якимівського району Запорізької
області на підставі рішення № 441 від
07.06.2012 року, зареєстрованим Комунальним
підприємством "Якимівське бюро
технічної інвентаризації" в
електронному реєстрі прав власності на
нерухоме майно 14.06.2012 року за № 1831675,
запис № 18, в книзі №1.

Як вважає позивач, укладений між
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Альянс-СВ" та
Підприємством з іноземними
інвестиціями "Лукойл-Україна" договір
іпотеки 12/1339 від 22.08.2012р. не відповідає
положенням чинного законодавства
України, зокрема, Цивільному кодексу
України та Закону України "Про іпотеку".

Позивач посилається на те, що
рішенням Виконавчого комітету
Кирилівської селищної ради
Якимівського району Запорізької
області № 7 від 25.07.2013 року скасовано
рішення Виконавчого комітету
Кирилівської селищної ради
Якимівського району Запорізької
області № 441 від 07.06.2012 року, яким за
позивачем зареєстровано право
власності на предмет іпотеки, а відтак
зникають правові підстави права
власності іпотекодавця на предмет
іпотеки за договором іпотеки.

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону
України "Про іпотеку", іпотекодавець -
особа, яка передає в іпотеку нерухоме
майно для забезпечення виконання
власного зобов'язання або зобов'язання
іншої особи перед іпотекодержателем.
Іпотекодавцем може бути боржник або
майновий поручитель.

На підставі рішення № 441 від 07.06.2012 року
Виконавчого комітету Кирилівської
селищної ради Якимівського району
Запорізької області видано Товариству
з обмеженою відповідальністю
"Альянс-СВ" свідоцтво про право
власності на спірне нерухоме майно
(серії САЕ № 206191, видане 14.06.2012 року
Кирилівською селищною радою
Якимівського району Запорізької
області).

Матеріали справи свідчать, що рішенням
Виконавчого комітету Кирилівської
селищної ради Якимівського району
Запорізької області № 7 від 25.07.2013 року
задоволено подання прокурора
Якимівського району Запорізької
області № 90-3695 вих. 13 від 10.06.2013 року та
скасовано рішення Виконавчого
комітету Кирилівської селищної ради
Якимівського району Запорізької
області № 441 від 07.06.2012 року, відповідно
до якого за позивачем зареєстровано
право власності на предмет іпотеки.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про
іпотеку" предметом іпотеки можуть бути
один або декілька об'єктів нерухомого
майна за умови, що зокрема нерухоме
майно належить іпотекодавцю на праві
власності або на праві господарського
відання, якщо іпотекодавцем є державне
або комунальне підприємство, установа
чи організація.

Таким чином, скасування рішення
Виконавчого комітету Кирилівської
селищної ради Якимівського району
Запорізької області № 441 від 07.06.2012 року
не є правовою підставою для розірвання
договору іпотеки № 12/1339 від 22.08.2012 року,
поскільки, на момент його укладення
предмет іпотеки належав на праві
власності іпотекодавцю - Товариству з
обмеженою відповідальністю "Альянс-СВ",
що підтверджується вищезазначеним
свідоцтвом про право власності на
нерухоме майно серії САЕ № 206191, виданим
14.06.2012 року Кирилівською селищною радою
Якимівського району Запорізької
області, а зміст укладеного договору
відповідає вимогам закону.

Згідно з даними Державного реєстру
прав власності на нерухоме майно,
власником нерухомого майна, яке
розташоване в Запорізькій області,
Якимівський район, смт. Кирилівка,
вул. Коса Пересип, будинок 110 (сто
десять) є позивач - ТОВ «Альянс-СВ»
().

Ці відомості підтверджуються Витягом з
реєстру прав власності на нерухоме
майно № 69787125 від 15.09.2014 р.

У разі зміни власника предмета іпотеки,
в Державному реєстрі прав власності на
нерухоме майно зазначається інший
власник майна. Проте, таких належних
доказів позивач на даний момент не
надав, згідно ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно зі ст. 34 ГПК України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Таким чином, твердження позивача про
те, що він не може бути іпотекодавцем,

поскільки не є власником предмета
іпотеки, є безпідставними, поскільки,
згідно з

даними Державного реєстру прав
власності на нерухоме майно (Витяг з
реєстру прав власності на нерухоме
майно № 69787125 від 15.09.2014 р.), наданими
відповідачем до матеріалів справи,
власником нерухомого майна (предмет
іпотеки), яке розташоване в Запорізькій
області, Якимівський район, смт.
Кирилівка, вул. Коса Пересип, будинок 110
(сто десять) є позивач - ТОВ "Альянс-СВ"
().

Згідно зі ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах,
що не заборонені законом , зокрема із
право чинів.

Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не
випливе із закону або незаконність
набуття права власності не
встановлена судом.

Документальних доказів в спростування
вищевикладеного позивач суду не надав.
Отже, в матеріалах справи відсутні
належні документальні докази зміни
власника предмета іпотеки.

Частиною п'ятою статті 3 Закону України
"Про іпотеку" визначено, що іпотека має
похідний характер від основного
зобов'язання і є дійсною до припинення
основного зобов'язання або до
закінчення строку дії іпотечного
договору.

Матеріали справи не містять
доказів того, що зобов'язання
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Кредо-Бріг" перед Підприємством з
іноземними інвестиціями
"Лукойл-Україна" за договором
купівлі-продажу нафтопродуктів від
22.08.2012 року № 12/1336 припинилося
виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 651 Цивільного кодексу України
визначено, що зміна або розірвання
договору допускається лише за згодою
сторін, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
школи друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до приписів ч.1 ст.652 ЦК
України, у разі істотної зміни
обставин, якими сторони керувалися при
укладенні договору, договір може бути
змінений або розірваний за згодою
сторін, якщо інше не встановлено
договором або не випливає із суті
зобов'язання. Зміна обставин є
істотною, якщо вони змінилися
настільки, що, якби сторони могли це
передбачити, вони не уклали б договір
або уклали б його на інших умовах.

Частиною 2 цієї статті
встановлено, що якщо сторони не
досягли згоди щодо приведення договору
у відповідність з обставинами, які
істотно змінились, або щодо його
розірвання, договір може бути
розірваний, з підстав, встановлених
частиною четвертою цієї статті, -
змінений за рішенням суду на вимогу
заінтересованої сторони за наявності
одночасно таких умов: 1) в момент
укладення договору сторони виходили з
того, що така зміна обставин не настане;
2) зміна обставин зумовлена причинами,
які заінтересована сторона не могла
усунути після їх виникнення при всій
турботливості та обачності, які від неї
вимагалися; 3) виконання договору
порушило б співвідношення майнових
інтересів сторін і позбавило б
заінтересовану сторону того, на що вона
розраховувала при укладенні договору;
4) із суті договору або звичаїв ділового
обороту не випливає, що ризик зміни
обставин несе заінтересована сторона.

Позивач не надав належних доказів
істотних змін обставин, наявності
одночасно чотирьох умов, встановлених
ст.652 ЦК України.

Як вже зазначалось, згідно з даними
Державного реєстру прав власності на
нерухоме майно, власником нерухомого
майна, яке розташоване в Запорізькій
області, Якимівський район, смт.
Кирилівка, вул. Коса Пересип,
будинок 110 (сто десять) є позивач -
ТОВ «Альянс-СВ» (). Що
підтверджуються Витягом з реєстру прав
власності на нерухоме майно № 69787125 від
15.09.2014 р.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України,
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України,
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Статтею 321 ЦК України закріплено,
що право власності є непорушним. Ніхто
не може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

В ст.17 Закону України "Про виконання
рішень та застосування практики
Європейського суду з прав людини" від
23.02.2006р. №3477-ІV закріплено обов'язок
судів застосовувати при розгляді справ
Конвенцію про захист прав людини і
основоположних свобод 1950р. і
протоколами до неї, згоду на
обов'язковість яких надано Верховною
Радою України, та практику
Європейського суду з прав людини як
джерело права.

Відповідно до ст.1 Першого
протоколу до Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод 1950р.,
ратифікованих Законом України від
17.07.1997р. №475/97-ВР, кожна фізична особа
або юридична особа має право мирно
володіти своїм майном.

Ніхто не може бути позбавлений
своєї власності інакше як в інтересах
суспільства і на умовах, передбачених
законом і загальними принципами
міжнародного права.

Також слід зазначити, що 15.11.2013р.
набрало законної сили рішення
господарського суду Запорізької
області у справі № 908/2450/13 про звернення
стягнення на предмет іпотеки, з метою
погашення штрафних санкцій за
договором купівлі-продажу
нафтопродуктів.

На виконання рішення господарського
суду Запорізької області від 15.05.2014 р. у
справі № 908/870/13-г. постановою Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
від 29.05.2014 р. у виконавчому провадженні
№ 41716299 здійснено арешт предмета
іпотеки та оголошено заборону на його
відчуження. Відділом примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України проводяться заходи
щодо реалізації предмета іпотеки,
шляхом проведення електронних торгів.

Крім того, рішенням господарського
суду Запорізької області від 19.08.2014р. у
справі №908/2123/14 у задоволенні позовних
вимог ТОВ «Альянс-СВ» про визнання
недійсним договору іпотеки № 12/1339 від
22.08.2012 р. було відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 13.10.2014р.
рішення господарського суду
Запорізької області від 19.08.2014р. у
справі №908/2123/14 залишено без змін.

Згідно з ч. 2 ст. 35 ГПК України,
факти встановлені рішенням
господарського суду (іншого органу,
який вирішує господарські спори), за
винятком встановлених рішенням
третейського суду, під час розгляду
однієї справи, не доводяться знову при
вирішенні інших спорів, в яких беруть
участь ті самі сторони.

Вищезазначеним рішенням суду від
19.08.2014р. у справі №908/2123/14 та постановою
Харківського апеляційного
господарського суду від 13.10.2014р.
встановлено, що на момент розгляду
справи №908/2123/14, скасування рішення
Виконавчого комітету Кирилівської
селищної ради Якимівського району
Запорізької області № 441 від 07.06.2012 року
не є підставою для визнання договору
іпотеки № 12/1339 від 22.08.2012 року
недійсним, оскільки на момент його
укладення предмет іпотеки належав на
праві власності іпотекодавцю -
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Альянс-СВ", що
підтверджується вищезазначеним
свідоцтвом про право власності на
нерухоме майно серії САЕ № 206191, виданим
14.06.2012 року Кирилівською селищною радою
Якимівського району Запорізької
області, а зміст укладеного договору
відповідає вимогам закону.

І твердження позивача про те, що
він не може бути іпотекодавцем,

оскільки не є власником предмета
іпотеки, є безпідставними, поскільки,
згідно з

даними Державного реєстру прав
власності на нерухоме майно (витяг з
реєстру прав власності на нерухоме
майно № 69787125 від 15.09.2014 р.), наданими
відповідачем до матеріалів справи №
908/2123/14, власником нерухомого майна
(предмет іпотеки), яке розташоване в
Запорізькій області, Якимівський
район, смт. Кирилівка, вул. Коса Пересип,
будинок 110 (сто десять) є позивач - ТОВ
"Альянс-СВ" ().

В матеріалах справи № 908/2123/14 були
відсутні належні документальні докази
зміни власника предмета іпотеки.

Рішення суду з цивільної справи,
що набрало законної сили, є
обов'язковим для господарського суду
щодо фактів, які встановлені судом і
мають значення для вирішення спору.

Відповідно до приписів п.4 ч.3 ст.129
Конституції України, ст.33
Господарського процесуального кодексу
України, обов'язок доказування та
подання доказів розподіляється між
сторонами, виходячи з того, хто
посилається на певні юридичні факти,
які обґрунтовують його вимоги та
заперечення.

Згідно з ст. 32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Приписами ст.ст.33,34 ГПК України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи наведене, ґрунтуючись
на всебічному, повному та об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом, що відповідає
приписам ст.43 Господарського
процесуального кодексу України, в
позові слід відмовити.
Згідно з ст. 49 ГПК України, судові
витрати покладаються на позивача, так
як при відмові в задоволенні позовних
вимог, судовий збір залишається за
позивачем.

Керуючись ст. ст. 317, 319, 321, 652
Цивільного кодексу України, ст. ст. 3, 22,
28, 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові Товариства з обмеженою
відповідальністю "АЛЬЯНС-СВ" до
Підприємства з іноземними
інвестиціями "ЛУКОЙЛ-Україна"
відмовити.

Рішення вступає в законну силу
через 10 днів з дня його підписання.

Дата підписання « 17» листопада 2014р.

Суддя
Н.С. Кутіщева - Арнет