Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/19617/14 12.11.14

За позовом Державного підприємства
«Український науково-дослідний
інститут вагонобудування»

до Державного
територіально-галузевого об'єднання
«Південно-Західна залізниця»

про стягнення 45 935,96 грн.

Суддя Якименко М.М.

Представники сторін:

від позивача: Дворник Л.І. - довіреність
№5 від 08.01.2014 року;

від відповідача: Безхутрій К.О. -
довіреність б/н від 01.10.2014 року;

Обставини справи :

Державне підприємство «Український
науково-дослідний інститут
вагонобудування» звернулося до
Господарського суду м. Києва з позовом
до Державного
територіально-галузевого об'єднання
«Південно-Західна залізниця» про
стягнення 45 935,96 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач порушив взяті на себе
зобов'язання щодо повноти та
своєчасності внесення плати за
отримані послуги згідно умов Договору
№ПЗ/Л-131623/НЮ/799 з технічного
діагностування пасажирських вагонів
від 22.07.2013 року.

З цих підстав, позивач просив
задовольнити позов, стягнувши з
відповідача на свою користь 43 960,00 грн. -
основного боргу, 1 975,96 грн. - пені, 1 827,00
грн. - судового збору.

Ухвалою від 18.09.2014 року порушено
провадження по справі та призначено її
розгляд на 14.10.2014 року.

13.10.2014 року через канцелярію суду
представник відповідача подав відзив
на позовну заяву.

В судовому засіданні 14.10.2014 року
оголошено перерву до 29.10.2014 року.

В судовому засіданні 29.10.2014 року
оголошено перерву до 12.11.2014 року.

В судовому засіданні 12.11.2014 року
представник позивача позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та просив
суд їх задовольнити.

В судовому засіданні 12.11.2014 року
представник відповідача позовні
вимоги визнав частково, окрім
нарахування пені (в розмірі 1 483,20 грн.)
за Актом №532-13 від 08.10.2013 року на суму 33
480,00 грн.

Відповідно до статті 85 ГПК України в
судовому засіданні 12.11.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в
їх сукупності та заслухавши пояснення
представника позивача, господарський
суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

22.07.2013 року між Державним підприємством
«Український науково-дослідний
інститут вагонобудування» (далі по
тексту - позивач, виконавець) та
Державним територіально-галузевим
об'єднанням «Південно-Західна
залізниця» (далі по тексту - відповідач,
замовник) укладено Договір
№ПЗ/Л-131623/НЮ/799 з технічного
діагностування пасажирських вагонів
(далі по тексту - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору, замовник
доручає, а Виконавець приймає на себе
зобов'язання по наданню послуг з
проведення технічного діагностування
пасажирських вагонів.

Згідно з п. 3.1. Договору, загальна
вартість послуг за Договором складає:
234 360,00 грн. (двісті тридцять чотири
тисячі триста шістдесят грн. 00 коп.), в
тому числі ПДВ 20 % - 39 060,00 грн. (тридцять
дев'ять тисяч шістдесят грн. 00 коп.),
згідно Додатку № 1, який є невід'ємною
частиною договору. Вартість виконання
робіт з технічного діагностування
одного вагона, з оформленням
технічного рішення щодо можливості
його подальшої експлуатації складає: 3
720,00 грн. (три тисячі сімсот двадцять
грн. 00 коп.), в тому числі ПДВ 20 % - 620,00 грн.
(шістсот двадцять грн. 00 коп.).

Відповідно до п. 4.1. Договору,
розрахунки здійснюються Замовником
шляхом перерахування протягом 30
банківських днів після підписання
сторонами актів здачі-приймання
окремих етапів наданих послуг та на
підставі рахунку Виконавця. Розрахунки
проводяться за фактичну кількість
вагонів, на які оформлені технічні
рішення та підписані акт
здачі-приймання наданих послуг.
Виконані та вказані в акті
здачі-приймання послуги вважаються
окремим етапом надання послуг за
Договором.

На виконання умов Договору позивач
надавав, а відповідачу прийняв послуги
з проведення технічного
діагностування пасажирських вагонів
(на загальну суму 66 960,00 грн.), що
підтверджується:

- Актом №532-13 від 08.10.2013 року
здачі-приймання науково-технічної
продукції на суму 33 480,00 грн.;

- Актом №527-13 від 01.10.2013 року
здачі-приймання науково-технічної
продукції на суму 33 480,00 грн.;

Відповідачем частково оплачено за
отримані послуги в розмірі 23 000,00 грн.

Вартість неоплачених відповідачем
послуг складає 43 960,00 грн.

Однак, як слідує з матеріалів справи,
внаслідок порушення відповідачем
зобов'язання щодо своєчасності та
повноти внесення плати за отримані
послуги відповідно до умов Договору, у
відповідача перед позивачем виникла
заборгованість в розмірі 43 960,00 грн., на
підтвердження іншого суду не надано
жодного доказу.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Договори,
укладені між позивачем та відповідачем
за своєю правовою природою є договором
про надання послуг.

Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

За змістом статті 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок, а
кредитор - прийняти виконання особисто,
якщо інше не встановлено договором або
законом, не випливає із суті
зобов'язання чи звичаїв ділового
обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

З наданих позивачем доказів
вбачається, що позивач взяті на себе
зобов'язання виконав належним чином,
надав відповідачеві послуги з
проведення технічного діагностування
пасажирських вагонів за відповідну
плату згідно умов Договору, а
відповідач в порушення умов Договору
не сплатив на користь позивача
вартість отриманих послуг в розмірі 43
960,00 грн.

Відповідно до статті 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Зважаючи на встановлені обставини
справи та вимоги правових норм
викладених вище, а також на те, що
відповідач визнав позовні вимоги в
частині стягнення 43 960,00 грн.,
господарський суд приходить до
висновку, що позовні вимоги в частині
стягнення основного боргу в розмірі 43
960,00 грн. нормативно та документально
доведені, а тому підлягають
задоволенню.

Відповідач припустився прострочення
платежу, а тому позивач, керуючись п. 7.4.
Договору просить суд стягнути з
відповідача пеню, які за розрахунками
позивача становить 1 975,96 грн.

Згідно з п. 7.4. Договору, за порушення
строків оплати наданих послуг Замовник
сплачує Виконавцю пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
суми заборгованості за кожний день
затримки, але не більше 5 % від суми
даного договору.

Відповідно до ч. 1 статті 546, статті 549 ЦК
України виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором (згідно ч. 6 ст. 231 ГК України).

Згідно п. 6 ст. 232 ГК України нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

Однак, в порушення вимог п. 4.1. Договору
позивачем не було надіслано
відповідачу акт №532-13 від 08.10.2013 року
здачі-приймання науково-технічної
продукції на суму 33 480,00 грн., а тому
момент виконання зобов'язання не
настав і в суду відсутні правові
підстави стягнення з відповідача пені.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що вимоги позивача в частині
стягнення пені за несвоєчасне
виконання відповідачем взятих на себе
зобов'язань підлягають частковому
задоволенню і за уточненим розрахунком
суду становить 473,76 грн.

Відповідно до статті 49 ГПК України
судові витрати покладаються судом на
відповідача пропорційно розміру
задоволених вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. 32, 33, 49, 82-85 ГПК України,
Господарський суд м. Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного
територіально-галузевого об'єднання
«Південно-Західна залізниця» (01034, м.
Київ, ВУЛИЦЯ ЛИСЕНКА, будинок 6, ) на користь Державного
підприємства «Український
науково-дослідний інститут
вагонобудування» (39621, Полтавська обл.,
місто Кременчук, ВУЛИЦЯ І. ПРИХОДЬКА,
будинок 33, ) 43 960 (сорок
три тисячі дев'ятсот шістдесят) грн. 00
коп. - основного боргу, 473 (чотириста
сімдесят три) грн. 76 коп. - пені, 1 767 (одну
тисячу сімсот шістдесят сім) грн. 25 коп.
- судового збору.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя
Якименко М.М.

Дата складання (підписання) повного
тексту рішення: 14.11.2014 року.