ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25 листопада 2014 р.
Справа № 918/1403/14

Господарський суд Рівненської області
у складі судді Бережнюк В.В.
розглянувши справу за позовом
Товариство з обмеженою
відповідальністю "ВІЧУНАЙ - УКРАЇНА"

до відповідача Фізична
особа-підприємець Галат Віталій
Васильович

про стягнення заборгованості в сумі 327
446 грн. 77 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: Камолова О.Л.

від відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ВІЧУНАЙ - УКРАЇНА"
звернулося до господарського суду
Рівненської області з позовом до
фізичної особи - підприємця Галат
Віталія Васильовича про стягнення
заборгованості в сумі 327 446 грн. 77 коп., з
яких 272 664 грн. 00 коп. - основний борг, 21 751
грн. 98 коп. - пеня, 3 880 грн. 33 коп. - 3%
річних, 29 150 грн. 46 коп. - інфляційні
втрати. Свої вимоги обґрунтовує
невиконанням відповідачем умов
Договору поставки №16/13 від 31.12.2012 р. в
частині оплати вартості отриманого
товару.

Представник позивача у судових
засіданнях вимоги підтримав повністю,
просить стягнути з відповідача 327 446
грн. 77 коп. боргу.

Відповідач письмового відзиву на позов
не подав. Представник відповідача в
судові засідання не з'являвся, вимог не
заперечив. Про дату, час і місце
розгляду справи повідомлений судом
належним чином, що підтверджується
поштовими повідомленнями про вручення
кореспонденції адресату (арк.с. 47,52,69).

Суд зазначає, що відповідачу було
надано достатньо часу для реалізації
своїх процесуальних прав та обов'язків.
Відповідач не був позбавлений права
направити докази по справі поштовим
зв'язком.

Статтею 22 ГПК України встановлено
права та обов'язки сторін в судовому
процесі. Зокрема вказаною статтею
передбачено, що сторони мають право
брати участь в господарських
засіданнях. Відповідно до норм
вказаної статті сторони зобов'язані
добросовісно користуватися належними
їм процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Не забезпечивши явку свого
представника в судове засідання
відповідач не виявив бажання
скористатися наданими йому
вищевказаними нормами ГПК правами.
Крім того, ухвалами суду про
відкладення розгляду справи від 21.10.2014
р. та від 11.11.2014 р. не було визнано явку
сторін в судове засідання обов'язковою.

За таких обставин суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи відповідно до ст. 75 ГПК України
за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника позивача,
повно та об'єктивно оцінивши всі
обставини справи в їх сукупності,
господарський суд прийшов до висновку,
що позов підлягає задоволенню. При
цьому суд виходив з такого.

Судом встановлено, що 31 грудня 2012 року
між Товариством з обмеженою
відповідальністю "ВІЧУНАЙ - УКРАЇНА"
(Постачальник) та фізичною особою -
підприємцем Галат Віталієм
Васильовичем (Покупець) було укладено
Договір поставки №16/13 (арк.с. 13-15).
Згідно з п.1.1, п.1.2. Договору
Постачальник зобов'язується здійснити
поставки партіями, а Покупець -
прийняти та своєчасно сплатити
вартість морепродуктів, а також інших
продуктів харчування, далі за текстом
названих "Товар", на умовах даного
Договору. Найменування, асортимент,
ціна та інші індивідуально визначені
відомості про Товар визначаються в
додатках (прайс-лист, специфікація
тощо), які підписуються Сторонами, та є
невід'ємною частиною Договору.

Відповідно до пункту 3.1. Договору
оплата по даному Договору за партію
Товару здійснюється Покупцем у гривнях
шляхом перерахування коштів на рахунок
Постачальника в термін 30 календарних
днів з моменту поставки товару.

У випадку порушення строків оплати,
визначених даним Договором, Покупець
зобов'язаний сплатити Постачальнику
пеню пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми
заборгованості за кожен день несплати
(п.5.2. Договору).

За умовами пункту 6.1. даний Договір
вступає в силу з моменту підписання
його сторонами і діє до 31.12.2013 р.
(включно). Після закінчення строку дії
цього Договору, при відсутності
будь-яких заперечень з боку Сторін, дія
цього Договору продовжується на один
наступний рік.

Договір підписано уповноваженими
представниками сторін та скріплено
відбитками їх печаток.

На виконання умов вказаного вище
Договору позивач поставив відповідачу
товар на загальну суму 283 007 грн. 16 коп.,
що підтверджується видатковими
накладними за період грудень 2013 р. -
січень 2014 р. (арк.с. 16-26).

Проте відповідач свої зобов'язання по
оплаті вартості отриманого товару
своєчасно не виконав, оплату провів
частково в сумі 10 343 грн. 16 коп., що
стверджено банківською випискою (арк.с.
27-28).

Позивачем на адресу відповідача було
надіслано вимогу №02/04-2014 від 02.04.2014 р., у
якій висловив прохання погасити борг
за Договором поставки №16/13 від 31.12.2012 р.
(арк.с.32-34). Відповідь на дану вимогу у
матеріалах справи відсутня.

Станом на 19.09.2014 р. несплаченими
залишилися 272 664 грн. 00 коп.

Керуючись пунктом 5.2. Договору та
умовами ЗУ "Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань", з огляду на несвоєчасне
виконання зобов'язання по оплаті
вартості товару, позивач нарахував
відповідачу пеню в загальному розмірі
21 751 грн. 98 коп.

Покликаючись на ст.625 ЦК України
позивач нарахував 3 880 грн. 33 коп. - 3%
річних та 29 150 грн. 46 коп. - інфляційних
втрат.

Надані суду розрахунки заборгованості
перевірено та визнано правильними
(арк.с. 9-12).

Таким чином, загальна сума
заборгованості відповідача перед
позивачем складає 327446 грн. 77 коп. (272 664
грн. 00 коп. + 21 751 грн. 98 коп. + 3 880 грн. 33
коп. + 29 150 грн. 46 коп.).

Доказів сплати боргу відповідач суду
не подав.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема є договори та
інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, -
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматись від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
-відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться (ст.526 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч.2 ст.193 Господарського
кодексу України, кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Статтею 610 ЦК України визначено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

За частиною 1 статті 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

За договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму
(частина 1 статті 712 ЦК України).

Відповідно до ч.1 статті 230 ГК України
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно ч.3 статті 549 ЦК України пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Як передбачено ст. 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Отже, позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю "ВІЧУНАЙ -
УКРАЇНА" про стягнення з фізичної особи
- підприємця Галат Віталія Васильовича
боргу в сумі 327 446 грн. 77 коп., з яких 272 664
грн. 00 коп. - основний борг, 21 751 грн. 98
коп. - пеня, 3 880 грн. 33 коп. - 3% річних, 29 150
грн. 46 коп. - інфляційні втрати,
підтверджуються матеріалами справи,
ґрунтуються на законі та договорі, не
спростовані відповідачем, тому
підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 ГПК України на
відповідача покладаються судові
витрати внаслідок його неправильних
дій - доведення спору до господарського
суду.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з фізичної особи -
підприємця Галат Віталія Васильовича
(33016, м.Рівне, вул.О.Дундича, 9 кв.69,
ідент.код ) на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю "ВІЧУНАЙ -
УКРАЇНА" (03058, м.Київ, вул. Гарматна, 39-В,
) - 272 664 грн. 00 коп. -
основного боргу, 21751 грн. 98 коп. - пені, 3
880 грн. 33 коп. - 3% річних, 29 150 грн. 46 коп. -
інфляційних втрат, 6548 грн. 94 коп. витрат
по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням
суду законної сили.

Повне рішення складено "27" листопада 2014
року

Суддя
Бережнюк В.В.