ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25.11.14р. Справа № 904/6963/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "УНІПЛИТ"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "КЛОРУС"

про стягнення 25 594 грн. за договором
купівлі-продажу

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

Позивача - Горшкова Л.А., довіреність
№б/н від 20.10.14р.

Відповідача - не з'явився (про час і
місце засідання суду сповіщений
належно)

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача
25 594 грн. перерахованої попередньої
оплати за договором купівлі-продажу,
мотивуючи порушенням Відповідачем
зобов'язань за договором в частині
поставки товару та повернення
попередньої оплати.

Відповідач явку повноважного
представника у судове засідання не
забезпечив, відзив на позов, документи
витребувані судом чи докази
відсутності боргу на час розгляду
справи господарському суду не надав.

Розгляд справи відкладався.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони
добросовісно користуватись належними
їм процесуальними правами.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що
господарський суд відкладає в межах
строків, встановлених статтею 69 цього
Кодексу розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, основною умовою
для якого є не відсутність у судовому
засіданні представників сторін, а
неможливість вирішення спору у
відповідному судовому засіданні.

Оскільки явка у судове засідання
представників сторін - це право, а не
обов'язок, справа може розглядатись без
їх участі, якщо нез'явлення цих
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Справа, згідно зі ст. 75 ГПК України,
розглядається за наявними у ній
матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника Позивача,
господарський суд

ВСТАНОВИВ:

17.06.14р. сторонами укладено договір
купівлі-продажу №6056 (далі - Договір), за
яким Відповідач зобов'язався
здійснювати продаж та поставку товару,
найменування, кількість, асортимент,
одиниця виміру, ціна за одиницю виміру
та загальна вартість, умови та строки
поставки і оплати якого визначена
Сторонами у Специфікаціях, на основі
яких формуються рахунки-фактури, які є
додатками до цього Договору і
становлять його невід'ємну частину (п.1.1
Договору).

Згідно з п. 3.1, 3.2.1 Договору, розрахунки
за Договором здійснюються в
національній валюті України в
безготівковій формі шляхом
перерахування грошових коштів на
поточний рахунок Продавця. Оплата
вартості Товару здійснюється в
наступному порядку:

Протягом 2 (двох) банківських днів,
Покупець здійснює оплату товару в
розмірі 100% його загальної вартості.

За даними Позивача, 17.06.14р. від
Відповідача отримано комерційну
пропозицію, після погодження якої,
Позивач передплатив за сандвіч -
панелі 25 594,00 грн. (платіжне доручення
№34281 від 19.06.14р., та №34540 від 02.07.14р.).

Згідно з п.4.1. Продавець здійснює
відвантаження Товару та його передачу
Покупцю в термін не більше, як 2 (двох)
днів, що слідують за датою здійснення
Покупцем попередньої оплати.

Позивач наполягає, що Відповідач,
порушуючи умови Договору, товар не
поставив.

Позивач звертався до Відповідача з
письмовою вимогою про повернення
коштів №10/14-1 від 25.06.14р. Разом з вимогою
Відповідачеві надіслано два
примірники акту звірки взаємних
розрахунків для підписання. Однак,
Відповідачем вимога залишена без
відповіді й задоволення, примірник
акту звірки Позивачеві не повернуто.

Наведене стало причиною звернення
Позивачем з позовом та є предметом
спору у даній справі.

Відносини, що виникли між сторонами у
справі на підставі Договору, є
господарськими зобов'язаннями, тому,
згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК
України, до цих відносин мають
застосовуватися відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей передбачених
Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

За договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму (ст.655 ЦК
України).

Частиною 1 ст. 662 ЦК України обумовлено,
що продавець зобов'язаний передати
покупцеві товар, визначений договором
купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 663 ЦК України,
продавець зобов'язаний передати товар
покупцеві у строк, встановлений
договором купівлі-продажу, а якщо зміст
договору не дає змоги визначити цей
строк, - відповідно до положень статті
530 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 693 ЦК України визначено,
що якщо продавець, який одержав суму
попередньої оплати товару, не передав
товар у встановлений строк, покупець
має право вимагати передання
оплаченого товару або повернення суми
попередньої оплати.

Статтею 193 ГК України визначено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону та інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог - відповідно до вимог, що у певних
умовах звичайно ставляться. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше
не встановлено договором або законом.
Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що
порушенням зобов'язання є його не
виконання або виконання з порушенням
умов, які визначені змістом
зобов'язання. Договір є обов'язковим
для виконання сторонами (ст. 629 ЦК
України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідач не надав суду доказів
поставки обумовленого Договором
товару або доказів відсутності боргу
чи контррозрахунку стягуваної суми.

З урахуванням викладеного, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню у
повному обсязі.

Згідно зі ст. 49 ГПК України
господарські витрати у справі слід
покласти на Відповідача.

Керуючись ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-84, 115-117
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р ІШ И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "КЛОРУС" (49000,
Дніпропетровська обл.,
м.Дніпропетровськ, вул. Осіння, буд.2Д,
кв.1, код 390 473 08) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "УНІПЛИТ"
(77552, Івано-Франківська обл., Волинський
район, смт Вигода, вул. Заводська, 4, код
309 059 68) 25 594 грн. - боргу, 1827,00 грн. -
судового збору.

Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня підписання його повного тексту.

Суддя
С.Г. Юзіков

Рішення підписане_____________