м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Комунального підприємства
"Дирекція по обслуговуванню
нежитлового фонду Дарницького району
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
про розірвання договору та виселення з
нежитлового приміщення
Суддя Пригунова А.Б.
від позивача: Вербовецька Я.І.
від відповідача: не з'явились
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Комунальне підприємство "Дирекція по
обслуговуванню нежитлового фонду
Дарницького району міста Києва"
звернулось до Господарського суду
міста Києва з позовом до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про розірвання
договору оренди від 15.10.2010 р. № 756,
укладеного між Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 та
Комунальним підприємством "Дирекція по
обслуговуванню нежитлового фонду
Дарницького району міста Києва";
виселення Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 з нежилого приміщення загальною
площею 18, 9 кв.м на першому поверсі
будинку АДРЕСА_2 в місті Києві та
передачу його Комунальному
підприємству "Дирекція по
обслуговуванню нежитлового фонду
Дарницького району міста Києва".
Позовні вимоги обґрунтовані істотним
порушенням відповідачем умов договору
оренди від 15.10.2010 р. № 756.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 27.10.2014 р. порушено провадження
розгляду у судовому засіданні на 19.11.2014
р. за участю представників сторін, яких
зобов'язано надати суду певні
У даному судовому засіданні
представник позивача підтримав
заявлені позовні вимоги та просив
Представник відповідача на виклик суду
не з'явився, вимог суду не виконав, про
поважні причини неявки суд не
При цьому суд відзначає, що ухвали суду
направлялись відповідачу на вказану в
позовній заяві та витязі з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців адресу.
Між тим, відповідно до п. 3.9.1. постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" у разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.
Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України, якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.
Приймаючи до уваги, що учасники були
належним чином повідомлені про дату та
час судового засідання, враховуючи, що
матеріали справи містять достатньо
документів для розгляду справи по суті,
та зважаючи на те, що від учасників
провадження не надходило будь-яких
клопотань, в тому числі, про
відкладення розгляду справи, суд
вважає, що неявка у судове засідання
представника не є перешкодою для
прийняття рішення у даній справі.
Відповідно до ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, позивачем, оригінали
яких оглянуто у судовому засіданні.

У судовому засіданні 19.11.2014 р. на
підставі ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, Господарський суд міста
Києва, -

ВСТАНОВИВ:

15.10.2010 р. між Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 та
Комунальним підприємством "Дирекція по
обслуговуванню нежитлового фонду
Дарницького району міста Києва"
укладено договір оренди нерухомого
майна (будівель, споруд, приміщень)
комунальної власності Дарницького
району міста Києва № 756, за умовами
якого позивач зобов'язався передати, а
відповідач - прийняти у строкове платне
користування нерухоме майно -
нежитлове приміщення площею 18, 9 кв.м. на
першому поверсі будинку АДРЕСА_2 в
місті Києві для розміщення пункту
прийому хімчистки.

Пунктами 3.1., 3.2. договору встановлено,
що орендна плата розраховується
відповідно до Методики розрахунки
орендної плати за користування майном
територіальної громади міста Києва,
затвердженої рішенням дарницької
районної у місті Києві ради № 13 від
19.12.2007 р. на дату підписання договору
становить 394, 36 грн. Розмір орендної
плати за кожний наступний місяць
визначається з урахуванням індексу
інфляції за поточний місяць.

Відповідно до п. 3.6. договору орендна
плата сплачується відповідачем
незалежно від наслідків господарської
діяльності щомісяця не пізніше 15-го
числа поточного місяця на рахунок
позивача. Крім орендної плати
відповідач відшкодовує позивачу плату
за землю, яка припадає пропорційно на
частку орендованої площі.

Відповідно до п. 4.2. договору відповідач
зобов'язаний своєчасно і в повному
обсязі сплачувати орендну плату.

Згідно з п. 4.15. договору відповідач
після припинення дії договору оренди
зобов'язаний передати майно по акту
приймання-передачі.

Договір, відповідно до п. 9.1., діє з
15.10.2010 р. до 15.10.2020 р. р.

Факт виконання позивачем свого
зобов'язання щодо передачі відповідачу
приміщення підтверджується актом
прийому-передачі орендованого
приміщення за договором оренди № 756 від
15.10.2010 р., засвідчена копія якого
міститься в матеріалах справи.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги,
позивач зазначає, що відповідач з
квітня 2014 року до жовтня 2014 року не
виконує зобов'язання щодо сплати
орендних платежів, у зв'язку з чим у
нього виникла заборгованість у розмірі
3 248, 70 грн., що є істотним порушенням
договору оренди № 756 від 15.10.2010 р. та
відповідно до ч. 2 ст. 652 Цивільного
кодексу України є підставою для
розірвання договору.

Також позивач відзначає що рішенням
Господарського суду міста Києва від
28.05.2014 р. у справі № 910/7011/14 за позовом
Комунального підприємства "Дирекція по
обслуговуванню нежитлового фонду
Дарницького району міста Києва" до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення 4 517, 10 грн. позов задоволено
та присуджено до стягнення з Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 на користь
Комунального підприємства "Дирекція по
обслуговуванню нежитлового фонду
Дарницького району міста Києва"
заборгованість за договором № 756 від
15.10.2010 р. за період з липня 2013 року до
березня 2014 року включно.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Оцінюючи подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, та
враховуючи, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, суд відзначає наступне.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу
України встановлено, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Договір є двостороннім,
якщо правами та обов'язками наділені
обидві сторони договору. Договір є
відплатним, якщо інше не встановлено
договором, законом, або не випливає із
суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного
кодексу України, є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Аналогічні положення містяться і в
Господарському кодексі України. Так,
відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договорів, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу
України за договором найму (оренди)
наймодавець передає або зобов'язується
передати наймачеві майно у
користування за плату на певний строк.

Частиною 1 статті 286 Господарського
кодексу України встановлено, що
орендна плата - це фіксований платіж,
який орендар сплачує орендодавцю
незалежно від наслідків своєї
господарської діяльності.

У відповідності до положень 1, 6 ст. 762
Цивільного кодексу України за
користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму. Плата
за користування майном вноситься
щомісячно, якщо інше не встановлено
договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України
«Про оренду державного та комунального
майна» орендар за користування
об'єктом оренди вносить орендну плату
незалежно від наслідків господарської
діяльності.

Таким чином, укладаючи договір оренди
№ 756 від 15.10.2010 р. відповідач взяв на
себе зобов'язання вчасно та в повному
обсязі виконувати свої зобов'язання
щодо сплати орендних платежів,
незалежно від наслідків своєї
господарської діяльності.

Проте, всупереч умовам договору
та вимогам чинного законодавства
України, відповідач не сплачує орендні
платежі.

Відповідачем зазначена обставина не
спростована, доказів відсутності
заборгованості суду не надано.

Частиною 3 ст. 291 Господарського кодексу
України встановлено, що договір оренди
може бути розірваний за згодою сторін.
На вимогу однієї із сторін договір
оренди може бути достроково розірваний
з підстав, передбачених Цивільним
кодексом України для розірвання
договору найму, в порядку,
встановленому статтею 188 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 188
Господарського кодексу зміна та
розірвання господарських договорів в
односторонньому порядку не
допускаються, якщо інше не передбачено
законом або договором. Сторона
договору, яка вважає за необхідне
змінити або розірвати договір, повинна
надіслати пропозиції про це другій
стороні за договором. У разі якщо
сторони не досягли згоди щодо зміни
(розірвання) договору або у разі
неодержання відповіді у встановлений
строк з урахуванням часу поштового
обігу, заінтересована сторона має
право передати спір на вирішення суду.

Частиною 2 ст. 651 Цивільного кодексу
України передбачено, що договір може
бути змінено або розірвано за рішенням
суду на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до п. 9.7. договору, на вимогу
однієї із сторін договір може бути
достроково розірвано за рішенням
господарського суду у разі невиконання
сторонами своїх зобов'язань та інших
підстав, передбачених чинним
законодавством.

У відповідності до ч. 3 ст. 26 Закону
України «Про оренду державного та
комунального майна» на вимогу однієї
із сторін договір оренди може бути
достроково розірваний за рішенням суду
у разі невиконання сторонами своїх
зобов'язань та з інших підстав,
передбачених законодавчими актами
України.

Відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу
України особа, яка порушила
зобов'язання, несе відповідальність за
наявності її вини (умислу або
необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.
Особа є невинуватою, якщо вона доведе,
що вжила всіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язань.
Відсутність своєї вини доводить особа,
яка порушила зобов'язання.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідач заявлених позивачем вимог
не спростував, доказів, які б
спростовували наведені позивачем
обставини, суду не надав.

З урахуванням наведеного, суд дійшов
висновку, що відповідачем істотно
порушено умови договору оренди № 756 від
15.10.2010 р., а відтак - зазначений договір
підлягає розірванню у судовому порядку
на підставі ч. 2 ст. 651 Цивільного
кодексу України.

Частиною 2 ст. 653 Цивільного кодексу
України передбачено, що у разі
розірвання договору зобов'язання
сторін припиняються.

Згідно зі статтею 27 Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна» у разі розірвання договору
оренди, закінчення строку його дії та
відмови від його продовження або
банкрутства орендаря він зобов`язаний
повернути орендодавцеві об`єкт оренди
на умовах, зазначених у договорі
оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 Цивільного
кодексу України у разі припинення
договору найму наймач зобов`язаний
негайно повернути наймодавцеві річ у
стані, в якому вона була одержана, з
урахуванням нормального зносу, або у
стані, який було обумовлено в договорі.

За таких обставин, суд вважає, що вимога
позивача про виселення відповідача з
нежитлового приміщення загальною
площею 18, 9 кв.м на першому поверсі
будинку АДРЕСА_2 в місті Києві є
обґрунтованою та підлягає задоволенню
судом.

При цьому, оскільки за умовами договору
оренди № 756 від 15.10.2010 р. передбачено
обов'язок позивача передати об'єкт
оренди орендодавцю, тобто Комунальному
підприємству та передачу його
Комунальному підприємству "Дирекція по
обслуговуванню нежитлового фонду
Дарницького району міста Києва", суд
вважає вимоги позивача в цій частині
обґрунтованими.

Підсумовуючи вищенаведене, виходячи із
заявлених позивачем вимог та наявних у
справі доказів, суд дійшов висновку про
задоволення позову.

Витрати по сплаті судового бору
відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
покладаються на відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.
32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Комунального
підприємства "Дирекція по
обслуговуванню нежитлового фонду
Дарницького району міста Києва"
задовольнити.

2. Розірвати договір оренди № 756 від
15.10.2010 р., між Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (02121, АДРЕСА_1,
код ЄДРПОУ НОМЕР_1) та Комунальним
підприємством "Дирекція по
обслуговуванню нежитлового фонду
Дарницького району міста Києва" (02121, м.
Київ, вул. Вербицького, 32, ).

3. Виселити Фізичну особу-підприємця
ОСОБА_1 (02121, АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1)
із нежитлового приміщення загальною
площею 18, 9 кв.м на першому поверсі
будинку АДРЕСА_2 в місті Києві,
передавши його Комунальному
підприємству "Дирекція по
обслуговуванню нежитлового фонду
Дарницького району міста Києва" (02121, м.
Київ, вул. Вербицького, 32, ).

4. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (02121, АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1),
з будь-якого рахунку виявленого
державним виконавцем під час виконання
судового рішення, на користь
Комунального підприємства "Дирекція по
обслуговуванню нежитлового фонду
Дарницького району міста Києва" 2 436, 00
(дві тисячі чотириста тридцять
шістьгрн. 00 коп.) грн. - судового збору.

5. Видати накази після набрання
рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання, оформленого
відповідно до вимог ст. 84
Господарського процесуального кодексу
України та може бути оскаржене в
порядку, передбаченому чинним
законодавством України.

Повне рішення складено: 24.11.2014
р.

Суддя
Пригунова А.Б.