ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2014 року
Справа № 915/1549/14

Господарський суд Миколаївської
області у складі судді Олейняш Е.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
справу

за позовом Церкви Християн Віри
Євангельської "Благодать", вул.
Ольшанців, 72, м. Миколаїв 54050

до відповідача Управління з
використання та розвитку комунальної
власності Миколаївської міської ради,
вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54001

про визнання неправомірними дій з не
укладення господарського договору
оренди нежитлового приміщення та
визнання дійсною редакції договору
оренди

за участю представників сторін:

від позивача Ляшенко Микола Дмитрович,
довіреність № 37 від 20.08.2014 року;

від відповідача Бондар Віталій
Анатолійович, довіреність №
1571/02.02.01-22/01/14/13 від 09.07.2013 року.

Церква Християн Віри Євангельської
"Благодать" звернулась до
господарського суду Миколаївської
області з позовними вимогами до
відповідача Миколаївської міської
ради про:

- визнання неправомірними дій
відповідача Миколаївської міської
ради з укладення в спрощений спосіб,
тобто шляхом обміну листами,
господарського договору оренди
нежитлового приміщення площею 405,7
квадратних метра будівлі колишнього
кінотеатру "Ровесник" за адресою: м.
Миколаїв, вул. Ольшанців, 72 від 03 червня
2013 року;

- визнання дійсною редакції
господарського договору оренди,
укладеного між Церквою Християн Віри
Євангельської "Благодать" та
Миколаївською міською радою в особі
Управління з використання та розвитку
комунальної власності Миколаївської
міської ради в спрощений спосіб, тобто
шляхом обміну листами, від 03 червня 2013
року нежитлового приміщення площею 405,7
квадратних метра будівлі колишнього
кінотеатру "Ровесник" за адресою: м.
Миколаїв, вул. Ольшанців, 72.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 26.09.2014 року
прийнято позовну заяву до розгляду та
порушено провадження у справі,
призначено розгляд справи в судовому
засіданні на 23.10.2014 року.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 23.10.2014 року
здійснено заміну неналежного
відповідача Миколаївської міської
ради () на належного
відповідача Управління з використання
та розвитку комунальної власності
Миколаївської міської ради (). Розгляд справи розпочато заново.
Відкладено розгляд справи на 11.11.2014
року.

В судовому засіданні 11.11.14 року
оголошувалась перерва до 14.11.14 року.

11.11.14 року від представника позивача
надійшла письмова заява вх. № 20784/14 від
11.11.14 року про уточнення позовних вимог
(арк. справи 76), в якій позивач просить
суд:

- визнати неправомірними діями
відповідача структурного підрозділу
Миколаївської міської ради Управління
з використання та розвитку комунальної
власності з неукладення
господарського договору оренди
нежитлового приміщення площею 405,7
квадратних метра будівлі колишнього
кінотеатру "Ровесник";

- визнати дійсним редакцію
господарського договору оренди
приміщень між Церквою Християн Віри
Євангельської "Благодать" та
структурним підрозділом від 03 червня
2013 року.

13.11.14 року від представника позивача
надійшли письмові уточнення вх. № 20913/14
від 13.11.14 року (арк. справи 80-81), в яких
позивач просить суд:

- визнати неправомірними діями
відповідача структурного органу
Управління з використання та розвитку
комунальної власності з не укладення
господарського договору оренди
нежитлового приміщення площею 405,7
квадратних метра будівлі колишнього
кінотеатру "Ровесник" за адресою: м.
Миколаїв, вул. Ольшанців, 72 від 03 червня
2013 року;

- визнати дійсною редакцію
господарського договору оренди,
укладеного між Церквою Християн Віри
Євангельської "Благодать" та
структурним органом Управління з
використання та розвитку комунальної
власності Миколаївської міської ради
від 03 червня 2013 року нежитлового
приміщення площею 405,7 квадратних метра
будівлі колишнього кінотеатру
"Ровесник" за адресою: м. Миколаїв, вул.
Ольшанців, 72.

Розглянувши подані суду уточнення
позовних вимог, судом встановлено
наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України
позивач вправі до прийняття рішення по
справі збільшити розмір позовних вимог
за умови дотримання встановленого
порядку досудового врегулювання спору
у випадках, передбачених статтею 5
цього Кодексу в цій частині,
відмовитись від позову або зменшити
розмір позовних вимог. До початку
розгляду господарським судом справи по
суті позивач має право змінити предмет
або підставу позову шляхом подання
письмової заяви.

Відповідно до п. 3.11, п. 3.12 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» від 26.12.11 року з
наступними змінами № 18 ГПК, зокрема
статтею цього Кодексу, не передбачено
права позивача на подання заяв
(клопотань) про "доповнення" або
"уточнення" позовних вимог, або
заявлення "додаткових" позовних вимог і
т.п. Тому в разі надходження до
господарського суду однієї із
зазначених заяв (клопотань) останній,
виходячи з її змісту, а також змісту
раніше поданої позовної заяви та
конкретних обставин справи, повинен
розцінювати її як:

- подання іншого (ще одного) позову, чи

- збільшення або зменшення розміру
позовних вимог, чи

- об'єднання позовних вимог, чи

- зміну предмета або підстав позову.

У будь-якому з таких випадків позивачем
має бути додержано правил вчинення
відповідної процесуальної дії, а
недотримання ним таких правил тягне за
собою процесуальні наслідки,
передбачені ГПК та зазначені в цій
постанові.

Право позивача на зміну предмета або
підстави позову може бути реалізоване
лише до початку розгляду господарським
судом справи по суті та лише у суді
першої інстанції шляхом подання до
суду відповідної письмової заяви,

Вказана заява є заявою про зміну
предмета позову. Заява підписана
керівником позивача Церкви Християн
Віри Євангельської "Благодать" Фалієм
С. Д. (арк. справи 30). Оскільки вказана
заява подана до початку розгляду
господарським судом справи по суті,
вона прийнята судом до розгляду.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та просив
суд позов задовольнити. Позивачем
також подано суду письмові пояснення
(арк. справи 52-53). В обґрунтування
заявлених позовних вимог представник
позивача зазначив наступне.

З 01.11.93 року Церква Християн Віри
Євангельської «Благодать» безперервно
орендує до теперішнього часу нежитлове
приміщення площею 405,7 квадратних метра
колишнього Державного комунального
підприємства кінотеатру «Ровесник» за
адресою: м. Миколаїв, вул. Ольшанців, 72.

Під час оренди приміщення позивач
Церква ХВЕ „Благодать" поліпшила
технічний стан будівлі на суму 156 638
гривень та збільшила площу, збудувавши
за згодою власника другий поверх
площею на 217, 5 квадратних метра, яка
разом складає 623,2 квадратних метра.

Останній договір оренди був складений
01.04.10 року до 01.03.13 року із Управлінням з
питань культури та охорони культурної
спадщини Миколаївської міської ради.

Церква ХВЄ „Благодать" вважала, що її
звернення від 06.06.13 року цінним-листом
за № 549 та описом до його вкладу,
за яким скерувала до відповідача
структурного органу Управління з
використання та розвитку комунальної
власності Миколаївської міської ради
до вимог ст. 181 ГК України, абзацу 3 ч. 1
ст. 635, ч. 2 ст. 638, 777, 778 ЦК України проект
редакції господарського договору в
спрощений спосіб, тобто шляхом обміну
листів вступила в силу і діє його
редакція.

Так, як відповідач Миколаївська міська
рада в особі Управління з використання
та розвитку комунальної власності
Миколаївської міської ради не визнала
змісту редакції господарського
договору в спрощений спосіб, тобто
шляхом обміну листів, Церква ХВЄ
«Благодать» зобов'язана звернутися до
суду із позовом.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на ст. 181 ГК України.

Церква ХВЄ «Благодать» виконала вимоги
ст. 181 ГК України з укладення
господарського договору в спрощений
спосіб, тобто шляхом обміну листами.
Церква ХВЄ «Благодать» цінним листом з
описом його вкладу від 06.06.13 року
звернулася до відповідача Управління з
використання та розвитку комунальної
власності Миколаївської міської ради
відповідно до вимог ст. 185 ГК України та
надала два примірника господарського
договору оренди нежитлового
приміщення площею 405,7 квадратних метра
будівлі колишнього кінотеатру
«Ровесник» за адресою: м. Миколаїв, вул.
Ольшанців, 72 від 03.0613 року з двома
додатками акту прийому-передачі,
розрахунку орендної плати для їх
підписання.

Відповідач одержав проект
господарського договору і не виконав
вимоги ч. 1 ст. 181 ГК України не повернув
один примірник договору другій стороні
у двадцятиденний строк після одержання
договору.

Церква ХВЄ «Благодать» не отримувала
протоколу розбіжностей до договору,
після чого була зобов'язана протягом
двадцяти днів розглянути його, в цей же
строк вжити заходів для врегулювання
розбіжностей з другою стороною та
включити до договору всі прийняті
пропозиції, а ті розбіжності, що
залишились неврегульованими, передати
в цей же строк до суду, якщо на це є
згода другої сторони.

Таким чином, відповідач Миколаївська
міська рада є монополістом на ринку
послуг з надання в оренду нежитлових
приміщень, яка не складала протоколу
розбіжностей, не передавала у
зазначений двадцятиденний строк до
суду розбіжності, що залишилися
неврегульованими, то пропозиції другої
сторони вважаються прийнятими. Церква
ХВЄ «Благодать» одна із сторін
здійснила фактичні дії щодо укладання
господарського договору оренди
нежитлового приміщення площею 405,7
квадратних метра будівлі колишнього
кінотеатру «Ровесник» за адресою: м.
Миколаїв, вул. Ольшанців, 72 від 03 червня
2013 року та його виконання, правові
наслідки таких дій визначаються
нормами Цивільного кодексу України.

Представник відповідача Управління з
використання та розвитку комунальної
власності Миколаївської міської ради
проти позову заперечив в повному
обсязі та просив суд в позові
відмовити. Відповідачем подано суду
письмовий відзив по суті спору (арк.
справи 71-73). В обґрунтування заперечень
зазначено наступне.

Закон України «Про оренду державного
та комунального майна» є спеціальним
законом, який, зокрема, регулює порядок
укладення договорів оренди
комунального майна. Відповідно до ст. 3
Закону України «Про оренду державного
та комунального майна» відносини щодо
оренди державного майна, майна, що
належить Автономній Республіці Крим
або перебуває у комунальній власності,
регулюються договором оренди, цим
Законом та іншими
нормативно-правовими актами.

Із посиланням на приписи п. 31 ч. 1 ст. 26 та
ст. 73 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні»
представником відповідача зазначено,
що рішенням Миколаївської міської ради
від 20.10.11 року за № 10/15 затверджено
Положення про оренду майна, що належить
до комунальної власності
територіальної громади міста
Миколаєва. Положенням про оренду майна
встановлено порядок розгляду питань
щодо оренди комунального майна,
порядок укладення, зміни та розірвання
договорів оренди, встановлено орендні
ставки та затверджено Типовий договір
оренди комунального майна.

Вищевказаним Положенням не
передбачено можливості укладення
договорів оренди у спрощений спосіб,
тобто шляхом обміну листами,
факсограмами, телеграмами,
телефонограмами.

В порушення встановленого Положенням
порядку укладення договорів позивач
06.07.13 року звернувся до відповідача із
листом з пропозицією укласти договір
оренди нежитлового приміщення.
Розглянувши вищезазначений лист,
відповідачем 01.08.13 року за вих. №
1791/10-01-10 було направлено листа позивачу
про неможливість укладення договору
оренди на умовах, запропонованих
позивачем, оскільки Управління у своїй
діяльності керується Положенням про
оренду майна, що належить до
комунальної власності територіальної
громади міста Миколаєва, затвердженого
рішенням Миколаївської міської ради
від 20.10.11 року за № 10/15.

Із посиланням на приписи ст. 10 Закону
України «Про оренду державного та
комунального майна», якою передбачено
істотні умови договору оренди,
представник відповідача зазначив, що
укладений сторонами договір оренди в
частині істотних умов повинен
відповідати Типовому договору оренди
відповідного майна. Доданий до
позовної заяви проект договору оренди
приміщення комунальної власності з
правом викупу, який позивач просить суд
визнати укладеним, в порушення
вищезазначених норм не тільки не
містить всіх визначених законом
істотних умов, а й не відповідає
Типовому договору, затвердженого
рішенням Миколаївської міської ради
від 20.10.11 року за № 10/15.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши та оцінивши усі
подані у справу докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд встановив
наступне.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу. Вказаною
нормою обов'язок доказування
покладений на сторони процесу.
Доказування полягає у поданні доказів
сторонами та доведенні їх
переконливості суду.

Відповідно до ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обгрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим.

Розпорядженням Фонду комунальної
власності Миколаївської міської ради
від 28.12.2002 р. № 131-р "Про вилучення та
закріплення комунального майна за
установами комунальної власності
Миколаївської міської ради" позивачу
було передано на баланс і закріплено на
праві управління та користування
будівлю кінотеатру "Ровесник",
розташовану в м. Миколаєві, по вул.
Ольшанців, 72.

01.04.2010 р. між Управлінням з питань
культури (орендодавець) та Церквою
Християн Віри Євангельської
"Благодать" (орендар) був укладений
Договір оренди індивідуально
визначеного (нерухомого або іншого)
майна № 3, що належить до комунальної
власності, (далі також - Договір), за
умовами якого орендодавець передає, а
орендар приймає в строкове платне
користування окреме індивідуально
визначене майно - нежитлове приміщення,
площею 405,7 кв. м, що знаходиться на
балансі Позивача і розміщене за
вищевказаною адресою, з метою
використання під адміністративні
потреби та для проведення богослужінь.

Строк дії договору оренди вказаного
вище нежитлового приміщення
закінчився 01.03.2013 року згідно п. 10.1
Договору. При цьому, оскільки
орендодавцем відповідно до положень п.
п. 10.5, 10.6 Договору заявлено (листи від
20.02.2013 р. № 114/14-02 та від 11.03.2013 р. № 151/14-03)
про припинення цього Договору, то він
(Договір) не поновлювався, згідно
положень ст. 764 ЦК України та ч. 2 ст. 17
Закону України "Про оренду державного
та комунального майна".

Вказані обставини встановлені
постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 27.08.14 року по
справі № 915/2296/13 (арк. справи 14-16) та не
заперечуються учасниками процесу.

В подальшому позивач Церква Християн
Віри Євангельської "Благодать",
керуючись приписами ст. 345, 625, 629, 631, 638 ЦК
України, ст. 10 ГПК України, звернувся до
відповідача Управління з використання
та розвитку комунальної власності
Миколаївської міської ради із листом
вих. № 36 (в листі зазначено дві дати
03.06.13 року та 06.06.13 року), в якому просив
відповідача підписати договір оренди
нежитлового приміщення площею 405, 7 кв.
м. колишньої будівлі кінотеатру
Державного комунального підприємства
кінотеатру «Ровесник» та направити на
адресу позивача один примірник
договору разом з додатками. Як
вбачається зі змісту листа додатками
до нього було додано: два примірника
договору оренди (без вказівки дати та
номеру), акт прийому-передачі,
розрахунок орендної плати, довідка
ЄДРПОУ, свідоцтво про державну
реєстрацію позивача, копію
розпорядження ФКВ ММ ради за № 131-р від
28.12.02 року (арк. справи 17-18).

Як вбачається з Опису вкладення у
цінний лист 06.06.13 року позивачем було
направлено супровідний лист № 36,
договір оренди, акт прийому-передачі,
розрахунок орендної плати (арк. справи
7).

Факт направлення вищевказаного листа
№ 36 та отримання листа відповідачем
підтверджується поштовою квитанцією,
описом вкладення у цінний лист та
повідомленням про вручення поштового
відправлення (арк. справи 7-9).

Примірника договору від 03.06.13 року, який
направлявся відповідачу для
підписання, позивачем до матеріалів
справи не подано. В судовому засіданні
14.11.14 року представник позивача вказав,
що відповідачу направлявся проект
договору від 03.06.13 року, відтак, він є в
наявності у відповідача (протокол
судового засідання із звукозаписом від
14.11.14 року).

Натомість, до матеріалів справи
позивачем подано примірник проекту
Договору оренди приміщення
комунальної власності з правом викупу
від 06.06.13 року з додатками (арк. справи
27-28, 83-86).

В подальшому позивач Церква Християн
Віри Євангельської "Благодать",
керуючись приписами ст. 345, 625, 629, 631, 638 ЦК
України, ст. 10 ГПК України, звернувся до
відповідача Управління з використання
та розвитку комунальної власності
Миколаївської міської ради із листом
вих. № 36 від 04.07.13 року, в якому просив
відповідача підписати договір оренди
нежитлового приміщення площею 485, 73 кв.
м. колишньої будівлі кінотеатру
Державного комунального підприємства
кінотеатру «Ровесник» та направити на
адресу позивача один примірник
договору разом з додатками. Як
вбачається зі змісту листа додатками
до нього було додано: два примірника
договору оренди (без вказівки дати та
номеру), акт прийому-передачі,
розрахунок орендної плати, довідка
ЄДРПОУ, свідоцтво про державну
реєстрацію позивача, копію
розпорядження ФКВ ММ ради за № 131-р від
28.12.02 року (арк. справи 24-26).

До матеріалів справи позивачем подано
примірник проекту Договору оренди
приміщення комунальної власності з
правом викупу від 04.07.13 року з додатками
(арк. справи 19-23).

Листом від 01.08.13 року за вих. № 1791/10-01-10
відповідач направив позивачу
відповідь про неможливість укладення
договору оренди на умовах,
запропонованих позивачем, оскільки
Управління у своїй діяльності
керується Положенням про оренду майна,
що належить до комунальної власності
територіальної громади міста
Миколаєва, затвердженого рішенням
Миколаївської міської ради від 20.10.11
року за № 10/15. Крім того, Управління не
має законних підстав для укладення
договору оренди майна згідно з
пропозиціями позивача (визначення
розміру орендної плати на підставі
балансової вартості об'єкту оренди,
зменшення орендованої площі,
відхилення від Типового договору тощо)
(арк. справи 75).

Предметом спору у даній справі є вимога
про визнання неправомірними дій
відповідача з не укладення
господарського договору оренди
нежитлового приміщення та визнання
дійсною редакції господарського
договору оренди нежитлового
приміщення від 03.06.13 року.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
двостороннім, якщо правами та
обов'язками наділені обидві сторони
договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України
відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір
є укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору.

Істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції
однієї сторони укласти договір (оферти)
і прийняття пропозиції (акцепту) другою
стороною.

Відповідно до ст. 640 ЦК України договір
є укладеним з моменту одержання особою,
яка направила пропозицію укласти
договір, відповіді про прийняття цієї
пропозиції. Якщо відповідно до акта
цивільного законодавства для
укладення договору необхідні також
передання майна або вчинення іншої дії,
договір є укладеним з моменту
передання відповідного майна або
вчинення певної дії. Договір, що
підлягає нотаріальному посвідченню, є
укладеним з дня такого посвідчення.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ГК України
господарський договір за загальним
правилом викладається у формі єдиного
документа, підписаного сторонами.
Допускається укладення господарських
договорів у спрощений спосіб, тобто
шляхом обміну листами, факсограмами,
телеграмами, телефонограмами тощо, а
також шляхом підтвердження прийняття
до виконання замовлень, якщо законом не
встановлено спеціальні вимоги до форми
та порядку укладення даного виду
договорів.

Відповідно до ч. 8 ст. 181 ГК України у
разі якщо сторони не досягли згоди з
усіх істотних умов господарського
договору, такий договір вважається
неукладеним (таким, що не відбувся).

Відповідно до ст. 759 ЦК України за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк. Законом можуть
бути передбачені особливості
укладення та виконання договору найму
(оренди).

Закон України «Про оренду державного
та комунального майна» регулює:

- організаційні відносини, пов'язані з
передачею в оренду майна державних
підприємств, установ та організацій,
підприємств, заснованих на майні, що
належить Автономній Республіці Крим
або перебуває у комунальній власності
(далі - підприємства), їх структурних
підрозділів та іншого окремого
індивідуально визначеного майна, що
перебуває в державній та комунальній
власності;

- майнові відносини між орендодавцями
та орендарями щодо господарського
використання державного майна, майна,
що належить Автономній Республіці Крим
або перебуває у комунальній власності.

Отже, Закон України «Про оренду
державного та комунального майна» є
спеціальним законом, який, зокрема,
регулює порядок укладення договорів
оренди комунального майна.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна» відносини щодо оренди
державного майна, майна, що належить
Автономній Республіці Крим або
перебуває у комунальній власності,
регулюються договором оренди, цим
Законом та іншими
нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України
«Про оренду державного та комунального
майна» договір оренди вважається
укладеним з моменту досягнення
домовленості з усіх істотних умов і
підписання сторонами тексту договору.

Статтею 9 Закону України «Про оренду
державного та комунального майна»
встановлено порядок укладення
договору оренди.

Відповідно до п. 31 ч. 1 ст. 26 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» виключно на пленарних
засіданнях сільської, селищної,
міської ради вирішуються такі питання:
прийняття рішень про передачу іншим
органам окремих повноважень щодо
управління майном, яке належить до
комунальної власності відповідної
територіальної громади, визначення меж
цих повноважень та умов їх здійснення.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
акти ради, сільського, селищного,
міського голови, голови районної в
місті ради, виконавчого комітету
сільської, селищної, міської, районної
у місті (у разі її створення) ради,
прийняті в межах наданих їм
повноважень, є обов'язковими для
виконання всіма розташованими на
відповідній території органами
виконавчої влади, об'єднаннями
громадян, підприємствами, установами
та організаціями, посадовими особами, а
також громадянами, які постійно або
тимчасово проживають на відповідній
території.

Рішенням Миколаївської міської ради
від 20.10.11 року за № 10/15 затверджено
Положення про оренду майна, що належить
до комунальної власності
територіальної громади міста
Миколаєва (арк. справи 36-51).

Положенням про оренду майна
встановлено порядок розгляду питань
щодо оренди комунального майна,
порядок укладення, зміни та розірвання
договорів оренди, встановлено орендні
ставки та затверджено Типовий договір
оренди комунального майна.

Відповідно до п. 2.3 Положення від імені
територіальної громади міста
повноваження щодо передачі в оренду
комунального майна здійснює
управління з використання та розвитку
комунальної власності Миколаївської
міської ради (далі - Управління) щодо
цілісних майнових комплексів
підприємств, їх структурних
підрозділів та нерухомого майна, яке
перебуває у комунальній власності.

Відповідно до абз. 2 п. 2.7 Положення
об'єкти комунального майна можуть
надаватися в оренду без проведення
конкурсу в наступних випадках: у разі
надходження заяви про оренду майна на
короткий строк (не більше п'яти днів та
без права продовження строку дії
Договору оренди) або заяви від
бюджетної установи, музею,
підприємства чи громадської
організації у сфері культури і
мистецтв (у тому числі національної
творчої спілки або її члена під творчі
майстерні), релігійної організації для
забезпечення проведення релігійних
обрядів та церемоній, громадської
організації ветеранів або інвалідів,
реабілітаційних установ для інвалідів
та дітей-інвалідів, державних та
комунальних спеціалізованих
підприємств, установ та закладів
соціального обслуговування, що надають
соціальні послуги відповідно до Закону
України "Про соціальні послуги",
Пенсійного фонду України та його
органів, державних видавництв і
підприємств книгорозповсюдження,
вітчизняних видавництв та підприємств
книгорозповсюдження, що забезпечують
підготовку, випуск та (чи)
розповсюдження не менш як 50 відсотків
книжкової продукції державною мовою
(за винятком видань рекламного та
еротичного характеру).

Відповідно до п. 3.1 Положення
ініціатива щодо оренди майна може
виходити від фізичних та юридичних
осіб, які можуть бути Орендарями
відповідно до цього Положення.
Орендодавець може оголосити про
передачу майна в оренду в порядку,
встановленому чинним законодавством
та цим Положенням.

Відповідно до п. 5.1 Положення особи, які
бажають отримати в оренду комунальне
майно, подають заяву до Єдиного
дозвільного центру.

Пунктами 5.2, 5.3 Положення встановлено
вимоги до змісту та додатків до заяви.

Відповідно до п. 5.6-5.9 Положення заяви з
пропозиціями щодо оренди комунального
майна реєструються державним
адміністратором. Управління за
наявності документів, зазначених у
пункті 5.3 цього Положення, надає на
розгляд постійної комісії міської ради
з питань управління комунальною
власністю міста (далі - постійна
комісія) відповідні заяви з усіма
доданими до них документами. Постійна
комісія розглядає заяви з усіма
доданими до них документами, подані їй
Управлінням, надає рекомендації щодо
можливості передачі майна в оренду.
Причина відмови зазначається в
рекомендації постійної комісії.
Письмова відповідь щодо можливості або
неможливості надання об'єкта в оренду
надається заявнику державним
адміністратором протягом 15 днів після
надходження відповідної заяви.

Відповідно до п. 7.1 Положення договір
оренди комунального майна укладається
на підставі:

- протоколу про результати конкурсу,
підписаного та затвердженого в
порядку, встановленому цим Положенням;

- наказу Управління щодо передачі в
оренду комунального майна без
проведення конкурсу згідно з чинним
законодавством та цим Положенням;

- наказу комунальних підприємств,
організацій, установ про надання в
оренду індивідуально визначеного
майна та нерухомого майна поза
конкурсом, загальна площа якого не
перевищує 200 кв. м.

Для укладання Договору оренди поза
конкурсом необхідна наявність таких
документів:

- технічної та правовстановлюючої
документації;

- незалежної оцінки об'єкта оренди.

Відповідно до п. 7.2 Положення після
оформлення зазначеного пакета
документів Орендодавець готує проект
Договору протягом 15 днів та направляє
його Орендарю. У разі згоди з умовами,
визначеними в Договорі оренди, Орендар
підписує його та передає Орендодавцю
протягом 5 робочих днів з одночасним
наданням договору страхування.

У разі неукладання Договору оренди
протягом 5 місяців з моменту реєстрації
заяви щодо оренди відповідного
комунального майна, заявник втрачає
право на укладання такого Договору
оренди, про що видається наказ
Орендодавця.

Поза конкурсом Орендодавець укладає
Договори оренди на підставі типових
Договорів, за конкурсом - з урахуванням
зобов'язань переможця конкурсу.

Відповідно до п. 7.4 Положення спори, які
виникають при укладанні договору
оренди, вирішуються відповідно до
чинного законодавства.

Позивачем в порушення вимог Закону
України «Про оренду державного та
комунального майна» та Положення про
оренду майна, що належить до
комунальної власності територіальної
громади міста Миколаєва, затвердженого
рішенням Миколаївської міської ради
від 20.10.11 року за № 10/15 не дотримано
порядку укладення договору оренди
нежитлового приміщення, яке належить
до комунальної власності.

Системний аналіз положень ст. 638, 640 ЦК
України, ст. 181 ГК України, ст. 9, 12 Закону
України "Про оренду державного та
комунального майна" дозволяють дійти
висновку, що в даному випадку позивач
безпідставно вимагає визнати дійсною
редакцію господарського договору
оренди нежитлового приміщення,
оскільки його пропозиція укласти
договір не була прийнята відповідачем,
в той час як відповідно до статті 638 ЦК
України договір укладається шляхом
пропозиції однієї сторони укласти
договір (оферти) і прийняття пропозиції
(акцепту) другою стороною, а укладеним
договір можна вважати тоді, коли
сторони в належній формі досягли згоди
з усіх істотних його умов (постанова
ВГСУ від 17.06.14 року по справі 914/4363/13).

Сам лише факт отримання відповідачем
проекту договору не свідчить про
укладення спірного договору.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути: 1) визнання
права; 2) визнання правочину недійсним;
3) припинення дії, яка порушує право; 4)
відновлення становища, яке існувало до
порушення; 5) примусове виконання
обов'язку в натурі; 6) зміна
правовідношення; 7) припинення
правовідношення; 8) відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; 9) відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; 10)
визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб. Суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 ГК України
кожний суб'єкт господарювання та
споживач має право на захист своїх прав
і законних інтересів. Права та законні
інтереси зазначених суб'єктів
захищаються шляхом: визнання наявності
або відсутності прав; визнання
повністю або частково недійсними актів
органів державної влади та органів
місцевого самоврядування, актів інших
суб'єктів, що суперечать законодавству,
ущемлюють права та законні інтереси
суб'єкта господарювання або
споживачів; визнання недійсними
господарських угод з підстав,
передбачених законом; відновлення
становища, яке існувало до порушення
прав та законних інтересів суб'єктів
господарювання; припинення дій, що
порушують право або створюють загрозу
його порушення; присудження до
виконання обов'язку в натурі;
відшкодування збитків; застосування
штрафних санкцій; застосування
оперативно-господарських санкцій;
застосування
адміністративно-господарських
санкцій; установлення, зміни і
припинення господарських
правовідносин; іншими способами,
передбаченими законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 187 ГК України
спори, що виникають при укладанні
господарських договорів за державним
замовленням, або договорів, укладення
яких є обов'язковим на підставі закону
та в інших випадках, встановлених
законом, розглядаються судом. Інші
переддоговірні спори можуть бути
предметом розгляду суду у разі якщо це
передбачено угодою сторін або якщо
сторони зобов'язані укласти певний
господарський договір на підставі
укладеного між ними попереднього
договору.

Суд також дійшов висновку, що позовна
вимога про визнання дійсною редакції
господарського договору оренди
нежитлового приміщення не відповідає
встановленим ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК
України способам захисту прав.

Враховуючи вищевикладене, в цій
частині позову щодо визнання дійсною
редакції господарського договору
оренди нежитлового приміщення слід
відмовити.

Щодо вимоги про визнання
неправомірними дій відповідача з не
укладення господарського договору
оренди нежитлового приміщення, то слід
зазначити наступне.

Керуючись ст. 2, 3 КАС України, суд дійшов
висновку, що в цій частині позовна
вимога підлягає розгляду
господарським судом, оскільки
правовідносини між сторонами виникли з
підстав укладення (не укладення)
господарського договору, при цьому між
сторонами відсутні публічно-правові
відносини, зокрема, здійснення владних
управлінських функцій (відносини
«влади»-«підпорядкування»).

Враховуючи недоведеність позивачем
факту порушення відповідачем норм
чинного законодавства при укладенні
господарського договору, в цій частині
позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України
судовий збір в сумі 2 436 грн. слід
покласти на позивача.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст. 22, 33, 34, 43, 49, 82-84 Господарського
процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

в позові відмовити.

Судовий збір в сумі 2 436 грн. (дві тисячі
чотириста тридцять шість грн.) покласти
на позивача.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається через
місцевий господарський суд, який
розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів. У разі якщо в
судовому засіданні було оголошено лише
вступну та резолютивну частину
рішення, зазначений строк обчислюється
з дня підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повне рішення складено 19.11.14 року

Суддя
Е.М.Олейняш