ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2014 р.Справа №
916/749/13Колегія суддів Одеського
апеляційного господарського суду у
складі:

головуючого судді: Шевченко В. В.

суддів: Головея В.М., Колоколова С.І.

при секретарі судового засідання:
Ляшенко М.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Бондаренко Н.В. - за
дорученням

від відповідача: ОСОБА_2 - особисто

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Одеса

апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2

на ухвалу господарського суду Одеської
області

від 18 серпня 2014 року

у справі № 916/749/13

за позовом комунального підприємства
"Теплопостачання міста Одеси"

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення 23.695 грн. 42 коп.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду
Одеської області від 25.11.2013 р. по справі
№ 916/749/13, що набрало законної сили
відповідно до постанов Одеського
апеляційного господарського суду від
11.06.2013 р. та Вищого господарського суду
від 26.09.2013 р., позовні вимоги
комунального підприємства
"Теплопостачання міста Одеси" (далі
позивач, КП) задоволені у повному
обсязі та з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (далі відповідач, ФОП) на користь
позивача стягнуто: 23.695 грн. 42 коп. -
боргу та 1720 грн. 50 коп. - понесених
витрат на сплату судового збору за
подання позову.

09.12.2013 р. місцевим судом виданий
відповідний наказ на примусове
виконання вищезазначеного рішення
суду.

29.07.2014 р. ФОП звернувся до
господарського суду Одеської області
із заявою про розстрочку виконання
названого судового рішення строком до
31.12.2015 р., посилаючись на неможливість
своєчасного виконання рішення суду
щодо сплати стягнутої суми
заборгованості, оскільки заявник
знаходиться у скрутному фінансовому
становищі, так як він, як підприємець не
отримує на протязі року доходу від
своєї підприємницької діяльності, та у
зв'язку з наявністю інфляційних
процесів в економіці держави, що
робить неможливим своєчасне виконання
рішення суду.

У відзиві на заяву відповідача
КП заперечував проти її задоволення з
посиланням на те, що наведені боржником
обставини не є винятковими та ніяким
чином не ускладнюють виконання
рішення і не роблять його неможливим, а
тому підстави для надання розстрочки
виконання судового рішення - відсутні.

Ухвалою господарського суду
Одеської області від 18.08.2014 р. (суддя
Брагіна Я.В.) у задоволені заяви ФОП про
надання розстрочки виконання судового
рішення - відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що
надані заявником докази та вказані
обставини справи ніяким чином не
свідчать про неможливість виконання
рішення суду та не є винятковими у
розумінні ч. 1 ст. 121 ГПК України,
внаслідок чого підстави для надання
розстрочки виконання рішення суду від
25.11.2013 р. - відсутні.

В апеляційній скарзі ФОП
посилаючись на те, що ухвала місцевого
суду прийнята з порушенням норм як
процесуального, так і матеріального
права просить скасувати оскаржувану
ухвалу та постановити нове рішення,
яким задовольнити його заяву про
розстрочку виконання рішення суду у
повному обсязі, оскільки наведені ним
обставини є винятковими і є підставою
для надання розстрочки виконання
судового рішення.

В судовому засіданні
представник скаржника доводи
апеляційної скарги підтримав у повному
обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу не
надходив.

В судовому засіданні
представник позивача просив ухвалу
місцевого суду залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

Обговоривши доводи апеляційної
скарги, заслухавши пояснення
представників сторін, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального і
процесуального права при прийнятті
оскаржуваної ухвали, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
необґрунтована та не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів
справи і правильно встановлено судом
першої інстанції рішенням
господарського суду Одеської області
від 25.11.2013 р. по справі № 916/749/13, що
набрало законної сили відповідно до
постанов Одеського апеляційного
господарського суду від 11.06.2013 р. та
Вищого господарського суду від 26.09.2013 р.
позовні вимоги КП задоволені у повному
обсязі та з ФОП на користь позивача
стягнуто: 23.695 грн. 42 коп. - боргу та 1720
грн. 50 коп. - понесених витрат на сплату
судового збору за подання позову.

09.12.2013 р. місцевим судом виданий
відповідний наказ на примусове
виконання вищезазначеного рішення
суду.

Статтею 124 Конституції України
встановлено, що судові рішення є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Відповідно до ст. 115 ГПК України
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому цим кодексом та
Законом України „Про виконавче
провадження".

Згідно ст. 121 ГПК України
господарський суд має право за заявою
сторони, державного виконавця,
прокурора чи його заступника або за
власною ініціативою у виняткових
випадках залежно від обставин справи
відстрочити, розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання.

У п. 7.2 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17
жовтня 2012 року № 9 "Про деякі питання
практики виконання рішень, ухвал,
постанов господарських судів України"
встановлено, що підставою для
відстрочки, розстрочки, зміни способу
та порядку виконання рішення можуть
бути конкретні обставини, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим у визначений
строк або встановленим господарським
судом способом. При цьому слід мати на
увазі, що згоди сторін на вжиття
заходів, передбачених статтею 121 ГПК
України, ця стаття не вимагає, і
господарський суд законодавчо не
обмежений будь-якими конкретними
термінами відстрочки чи розстрочки
виконання рішення. Проте, вирішуючи
питання про відстрочку чи розстрочку
виконання рішення, зміну способу і
порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення.

Тому, вирішуючи питання про
відстрочку або розстрочку виконання
рішення, господарський суд повинен
враховувати матеріальні інтереси
сторін, їх фінансований стан, ступінь
вини відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів в
економіці держави та інші обставини
справи, які б свідчили про можливість
надання відповідачу розстрочки
виконання судового рішення.

При цьому, слід також
враховувати, що за змістом частини
першої статті 229 ГК України та частини
першої ст. 625 ЦК України, за невиконання
грошового зобов'язання боржник
відповідає, хоч би його виконання стало
неможливим не тільки в результаті його
винних дій чи бездіяльності, а і
внаслідок дії непереборної сили або
простого випадку. Відповідальність
боржника означає можливість стягнення
за рахунок майна боржника суми
невиконаного грошового зобов'язання,
тобто боржник не звільняється від
відповідальності за невиконання чи
неналежне виконання грошового
зобов'язання за будь-яких обставин.

Окрім того, ч. 2 ст. 218 ГК України
передбачає, що відсутність у боржника
необхідних коштів, а також порушення
зобов'язань контрагентами
правопорушника не вважаються
обставинами, які є підставою для
звільнення боржника від
господарсько-правової
відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК
України не вважається випадком,
зокрема, недодержання своїх
зобов'язань контрагентом боржника,
відсутність на ринку товарів,
потрібних для виконання зобов'язання,
відсутність у боржника необхідних
коштів.

З огляду на вищевикладене,
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції ретельно дослідивши
матеріали справи в їх сукупності
дійшов до правильного та
обґрунтованого висновку про те, що
надані заявником докази та вказані
обставини справи ніяким чином не
свідчать про неможливість виконання
рішення суду та не є винятковими у
розумінні ч. 1 ст. 121 ГПК України та з
урахуванням матеріальних інтересів
сторін, їх фінансового стану, ступені
вини відповідача у виникненні спору,
наявності інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, стосовно ФОП -
відсутності загрози його банкрутства
та недоведеності останнім відсутності
коштів на його банківських рахунках і
майна, на яке можливо було б звернути
стягнення підставне залишив заяву ФОП
про розстрочку виконання рішення суду
від 25.11.2013 р. без задоволення, у зв'язку з
чим протилежні доводи скаржника до
уваги прийнятими бути не можуть.

При викладених обставинах
колегія суддів вважає, що ухвала
місцевого суду прийнята з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права, відповідає фактичним обставинам
і матеріалам справи, а підстави,
передбачені ст. 104 ГПК України, для її
зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 99, 101-
106 ГПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу господарського суду
Одеської області від 18.08.2014 року у
справі № 916/749/13 - залишити без змін, а
апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 - без
задоволення.

Постанова набирає законної сили
з дня її прийняття і може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови
виготовлено та підписано 26.11.2014 року.

Головуючий суддя:
Шевченко В.В.

Судді:
Головей В.М.

Колоколов С.І.