ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

0,2

17.11.14 № 910/25328/14 Суддя Ломака В.С.,
розглянувши позовну заяву Товариства з
обмеженою відповідальністю «210 Добрих
Справ»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «КТС Інжиніринг»

про зобов'язання відповідача
перерахувати на рахунок позивача 16 800
000, 00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю « 210 Добрих Справ»
звернулось до господарського суду
міста Києва з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю «КТС
Інжиніринг» про зобов'язання
відповідача перерахувати на рахунок
позивача 16 800 000, 00 грн.

Подана Товариством з обмеженою
відповідальністю « 210 Добрих Справ»
позовна заява про зобов'язання
відповідача перерахувати на рахунок
позивача 16 800 000, 00 грн. не відповідає
вимогам розділу VIII Господарського
процесуального кодексу України, а тому
підлягає поверненню з посиланням на ст.
63 Господарського процесуального
кодексу України, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо позовну заяву підписано особою,
яка не має права її підписувати, або
особою, посадове становище якої не
вказано.

Згідно з ч. 1 ст. 54 Господарського
процесуального кодексу України
позовна заява підписується
повноваженою посадовою особою
позивача або його представником.

В силу приписів ч. 2 ст. 28 Господарського
процесуального кодексу України
керівники підприємств та організацій,
інші особи, повноваження яких
визначені законодавством або
установчими документами, подають
господарському суду документи, що
посвідчують їх посадове становище.

Таким чином, право на представництво
юридичної особи пов'язане не з
конкретною фізичною особою, а з
наявністю акта органу управління
юридичної особи, котрим ця юридична
особа наділяє посадову особу
повноваженнями вчиняти певні юридичні
дії від імені підприємства.

Позовну заяву підписано директором ТОВ
« 210 Добрих Справ» Д.А. Судаковим.

Проте, до позовної заяви не надано
жодних доказів на підтвердження
повноважень Д.А. Судакова (установчі
документи, протокол про обрання, наказ
про призначення тощо), як і відсутні
посилання на такі документи, що
позбавляє суд можливості дійти
однозначного висновку, що позовна
заява підписана особою, яка має право
її підписувати.

Крім того, відповідно до пункту 3
частини 1 статті 57 Господарського
процесуального кодексу України, до
позовної заяви додаються документи, що
підтверджують сплату судового збору у
встановленому порядку і розмірі.

Згідно зі ст. 4 Закону України "Про
судовий збір" судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

При цьому, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону
України "Про судовий збір" за подання до
господарського суду позовної заяви
майнового характеру справляється
судовий збір у розмірі 2 відсотки ціни
позову, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат, а із позовних заяв
немайнового характеру - 1 розмір
мінімальної заробітної плати.

Згідно з п. 3 Інформаційного листа
Вищого господарського суду України
№ 01-061175/2011 від 25.08.2011 р.,
розміри ставок судового збору (станом
на 1 січня календарного року) (стаття 4
вказаного Закону) встановлено виходячи
з розміру мінімальної заробітної плати
(МЗП). Розмір ставки судового збору
(станом на 1 січня календарного року) у
кожному конкретному випадку
визначається виходячи з того розміру
МЗП, який було встановлено законом на
момент сплати судового збору (станом на
1 січня календарного року).

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік", на
2014 р. встановлено мінімальну заробітну
плату у місячному розмірі з 1 січня - 1
218, 00 грн.

Як вбачається з матеріалів позовної
заяви та доданих до неї документів, при
зверненні до суду з даним позовом
позивачем було сплачено судовий збір у
меншому розмірі від визначеного
законодавством, з огляду на наступне.

Так, позивачем заявлено вимогу про
зобов'язання відповідача перерахувати
на рахунок позивача грошову суму в
розмірі 16 800 000, 00 грн.

Тобто, фактично означена позовна
вимоги спрямована на захист майнового
інтересу позивача, що полягає у
відновленні порушеного права на вільне
володіння та розпорядження належним
йому майном, яким, в розумінні статей 177,
190 Цивільного кодексу України, є
грошові кошти. Одночасно, до позовних
заяв немайнового характеру, як вже
зазначалось, відносяться тільки ті,
вимоги по яким не підлягають вартісній
оцінці.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов
висновку, що заявлена позовна вимога
про зобов'язання відповідача
перерахувати на рахунок позивача
грошову суму в розмірі 16 800 000,
00 грн. направлена на захист майнового
інтересу позивача, підлягає вартісній
оцінці (по відношенню до сум грошових
коштів, які позивач просить
перерахувати) та є майновою вимогою,
тому судовий збір відповідно до ст. 4
Закону України "Про судовий збір" за
подання даного позову має справлятись
у відсотковому співвідношенні до ціни
позову та відповідно до встановлених
законом граничиних розмірів, а саме: 2 %
від вартості спірного майна, але не
менше 1, 5 розміру м.з.п. та не більше 60
розмірів м.з.п., тобто 73 080, 00
грн.

Аналогічна правова позиція міститься в
постанові Київського апеляційного
господарського суду від 26.05.2014 р. у
справі № 910/7223/14.

При цьому, до позовної заяви як доказ
сплати судового збору надано квитанцію
№ ПН00 від 14.11.2014 р. на суму 1 218,
00 грн., тобто як за позовною вимогою
немайнового характеру.

За вказаних обставин, суд вважає, що
позивачем не подано доказів сплати
судового збору у встановлених порядку
та розмірі, тому дана позовна заява
підлягає поверненню позивачу на
підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України.

Водночас, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо не подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Згідно зі ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Приписами ч. 1 ст. 56 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що позивач, прокурор
зобов'язані при поданні позову
надіслати сторонам копії позовної
заяви та доданих до неї документів
відповідно до кількості відповідачів
та третіх осіб листом з описом
вкладення.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України встановлено, що до позовної
заяви додаються документи, які
підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Правилами надання послуг поштового
зв'язку, затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України № 270 від
05.03.2009 р., передбачено, що розрахунковий
документ - (касовий чек, розрахункова
квитанція тощо) видається
відправникові з додержанням вимог
Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій в
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" і підтверджує
факт надання послуги відділенням
зв'язку.

Згідно з ч. 2 ст. 36 Господарського
процесуального кодексу України,
письмові докази подаються в оригіналі
або в належним чином засвідченій копії.
Якщо для вирішення спору має значення
лише частина документа, подається
засвідчений витяг з нього.

Таким чином, належним доказом
відправлення відповідачеві копії
позовної заяви та доданих до неї
документів є опис вкладень в поштовий
конверт та документ, що підтверджує
надання поштових послуг (касовий чек,
розрахункова квитанція тощо) надані в
оригіналі.

Позивачем до позовної заяви надано
лише належним чином не завірені копії
опису вкладення та фіскального чеку №
8928, які не можуть бути належним доказом
надсилання відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

Зазначені обставини є суттєвими,
оскільки нормами ст. 59 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено право відповідача після
одержання ухвали про порушення
провадження у справі надіслати суду
відзив на позовну заяву, тоді як у
даному випадку відповідач
позбавляється можливості підготувати
обґрунтовані заперечення на позовну
заяву, з урахуванням усіх обставин, на
які посилається позивач та поданих ним
доказів.

Відповідно до п. 3.5 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", недодержання вимог
статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини
першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і
додатків до позовної заяви тягне за
собою наслідки, передбачені статтею 63
ГПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
п. п. 4, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву повернути без розгляду.

Звернути увагу позивача, що після
усунення недоліків, які стали
підставою повернення позовної заяви
без розгляду, він може повторно
звернутися до господарського суду
міста Києва з позовом.

Суддя
В.С.
Ломака