КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2014 р. Справа№ 925/1386/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Самсіна Р.І.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Скрипки І.М.

За розглядом апеляційної скарги
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

на рішення Господарського суду
Черкаської області від 08.09.2014р. у
справі № 925/1386/14 (суддя Спаських Н.М.)

за позовом Черкаської міської ради

до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2

про внесення змін до договору

Представники сторін:

від позивача: Житнікова Т.А.
(довіреність № 31-01-21 від 06.01.2014р.);

від відповідача (скаржник): не
з'явились;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду
Черкаської області від 08.09.2014р.
частково задоволені позовні вимоги
Черкаської міської ради, вирішено
внести зміни до договору оренди землі
від 13 січня 2006 року, укладеного між
Черкаською міською радою та приватним
підприємцем ОСОБА_2, який
зареєстрований у Черкаській
регіональній філії ДП «Центр ДЗК при
держкомземі України» 23 березня 2006 року
за № 49, а саме:

- пункт 2. 4 договору викласти в
наступній редакції:

«Нормативна грошова оцінка земельної
ділянки становить: - 1 255 848, 44 грн. (один
мільйон двісті п'ятдесят п'ять тисяч
вісімсот сорок вісім грн. 44 коп.) - землі
промисловості»;

- пункт 4.1 договору викласти в
наступній редакції:

«Річна орендна плата за користування
земельною ділянкою по АДРЕСА_1
встановлюється в розмірі 3% від її
нормативної грошової оцінки, що
становить 37 675, 00 грн. (тридцять сім
тисяч шістсот сімдесят п'ять грн.) -
землі промисловості, з моменту
набрання судовим рішенням у справі №
925/1386/14 законної сили».

В решті позовних вимог відмовлено,
стягнуто з відповідача витрати по
сплаті судового збору.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 20.10.2014р.
прийнято до провадження апеляційну
скаргу фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 у якій скаржник просив
скасувати рішення Господарського суду
Черкаської області від 08.09.2014р. у справі
№ 925/1386/14 та прийняти нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позову у
повному обсязі.

З посиланням на висновки викладені у
рішенні Конституційного Суду України
від 09.07.1998р. № 12-рп/98 в частині
визначення терміну «законодавство»,
скаржник стверджує, що зміни до п. 2.4
договору щодо встановлення нової
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки в сумі 1 255 848, 44 грн., як істотної
умови договору грунтуються на рішенні
Черкаської міської ради від 13.05.2010р. №
5-656 «Про затвердження показників
грошової оцінки земель м. Черкаси»,
дане рішення не підпадає під
визначення терміну «законодавство»,
воно прийняте після укладення договору
оренди, не змінює розмір орендної
плати, а закріплює показники оцінки
земель, відтак воно не може бути
підставою для внесення змін до
договору.

Окрім того, в апеляційній скарзі
зазначено про невірний розподіл сум
судового збору при прийнятті рішення
про часткове задоволення вимог
позивача, внаслідок чого безпідставно
стягнуто з відповідача на користь
позивача 609 грн..

Позивачем до справи подано відзив на
апеляційну скаргу (зареєстровано за
вхідним суду № 09-11/18353 від 26.11.2014р.), у
якому відзначено про
необґрунтованість доводів апелянта,
законність винесеного судового
рішення при вірному встановленні всіх
обставин справи.

В судове засідання не з'явились
представники відповідача - фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, однак
враховуючи, що явка в судове засідання
є правом сторін, а не їх обов'язком, не
визнавалась судом обов'язковою для
представників сторін, справа може
розглядатись без їх участі, оскільки
таке нез'явлення не перешкоджає
розгляду апеляційної скарги.

Судом взято до уваги клопотання
позивача про перенесення судового
засідання та продовження розгляду
справи у зв'язку з тим, що відповідачем
ведуться переговори з Черкаською
міською радою, однак наведені
обставини не є перешкодою для
перегляду прийнятого судом рішення у
апеляційному порядку, а відкладення
розгляду справи можливо згідно норм
ГПК України (ст. 77), саме, у разі коли за
якихось обставин спір не може бути
вирішено в даному засіданні, та не
ставиться в залежність від наявності
клопотання сторони тощо.

У апеляційній скарзі викладені
підстави з яких, за твердженням
скаржника підлягає скасуванню
прийняте судом першої інстанції
рішення у справі, такі суду є
зрозумілими, не потребують додаткового
роз'яснення представником.

За розглядом матеріалів справи, при
дослідженні наявних доказів,
враховуючи пояснення представника
позивача та доводи скаржника викладені
в апеляційній скарзі, судом
відзначається про наявність підстав
для зміни судового рішення при
врахуванні наступного.

Матеріалами справи підтверджено, не
заперечується сторонами та
встановлено під час розгляду справи
судом першої інстанції, що фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 (відповідач)
відповідно до договору від 13.01.2006р., що
зареєстрований в Черкаській
регіональній філії державного
підприємства «Центр державного
земельного кадастру при Держкомземі
України» (запис № 49 в Державному
реєстрі земель) є орендарем земельної
ділянки площею 4 774 кв. м. по АДРЕСА_1, що
надана на в користування згідно
рішення Черкаської міської ради від
24.11.2005р. № 8-800 під підприємство з
виготовлення заготовок для
сантехнічних систем.

З посиланням на рішення Черкаської
міської ради від 13.05.2010р. № 5-656 «Про
затвердження показників грошової
оцінки земель м. Черкаси» та рішення
Черкаської міської ради від 13.05.2010р. №
5-657 «Про плату за оренду землі»
позивачем було направлено відповідачу
листом від 03.02.2014р. № 255-01-25 для
підписання Зміни до договору оренди
землі в яких пропонувалось доповнити п.
4.1 договору та викласти у зміненій
редакції п. 4.2 договору оренди, та при
відсутності згоди відповідача на
прийняття запропонованих змін позивач
звернувся з позовом до суду.

У позовній заяві, позивач просив
судовим рішенням внести зміни до
договору оренди землі від 13 січня 2006
року укладеного між Черкаською міською
радою та приватним підприємцем ОСОБА_2,
який зареєстрований у Черкаській
регіональній філії ДП «Центр ДЗК при
Держкомземі України» 23 березня 2006 року
№ 49 на умовах Черкаської міської
ради, а саме:

- по всьому тексту договору оренди
змінити назву орендаря з приватного
підприємця ОСОБА_2 на фізичну
особу-підприємця ОСОБА_2 у відповідних
відмінках;

- п. 2.4 договору викласти в наступній
редакції:

«Нормативна грошова оцінка земельної
ділянки становить:

1 255 848,44 (один мільйон двісті п'ятдесят
поять тисяч вісімсот сорок вісім) грн. 44
коп. - землі промисловості».

- пункт 4.1 договору викласти в наступній
редакції:

«Річна орендна плата за користування
земельною ділянкою по АДРЕСА_1
встановлюється:

З 17.05.2011 року у розмірі 4% від її
нормативної грошової оцінки, що
становить 50 234,00 (п'ятдесят тисяч двісті
тридцять чотири) грн. - землі
промисловості.

З 13.09.2011 року у розмірі 3% від її
нормативної грошової оцінки, що
становить 37 675,00 (тридцять сім тисяч
шістсот сімдесят п'ять) грн. - землі
промисловості.

З 01.01.2012 року у розмірі 3% від її
нормативної грошової оцінки, що
становить 37 675,00 (тридцять сім тисяч
шістсот сімдесят п'ять) грн. - землі
промисловості.

З 01.01.2013 року у розмірі 3% від її
нормативної грошової оцінки, що
становить 37 675,00 (тридцять сім тисяч
шістсот сімдесят п'ять) грн. - землі
промисловості.

З 01.04.2014 року у розмірі 3% від її
нормативної грошової оцінки, що
становить 37 675,00 (тридцять сім тисяч
шістсот сімдесят п'ять) грн. - землі
промисловості».

- пункт 4.2 договору викласти в наступній
редакції:

«Обчислення розміру грошової оцінки та
орендної плати за земельну ділянку
здійснюється з урахуванням її
цільового призначення,
функціонального використання та
коефіцієнтів індексації, визначених
законодавством.

В разі проведення щорічної індексації
нормативної грошової оцінки землі,
внесення інших змін на підставі вимог
діючого законодавства, а також в разі
будь-яких змін Черкаською міською
радою розмірів орендної плати та
нормативної грошової оцінки, що діють
в м. Черкаси, розмір грошової оцінки
земельної ділянки та розмір щорічної
орендної плати змінюватиметься без
змін та доповнень до цього договору».

У відповідності з п. 12.1 договору від
13.01.2006р., зміна умов договору
здійснюється у письмовій формі за
взаємною згодою сторін; у разі
недосягнення згоди щодо зміни умов
договору спір розв'язується в судовому
порядку.

Зазначені положення договору,
аналогічно приписам закону (ст. 188 ГК
України) передбачають право сторони
передати спір на вирішення суду та
жодним чином не звільняють позивача
від доведення обставин, які є підставою
для внесення відповідних змін до
договору.

Наявності підстав для зміни договору в
частині порядку обчислення орендної
плати та нормативно-грошової оцінки
позивачем не доведено; у договорі
сторонами також не обумовлено, що
договір вважається зміненим при
надісланні про це пропозиції іншій
стороні договору.

Належних доказів досягнення згоди обох
сторін договору щодо змін в частині
викладення п. 4.2 договору, як те
визначено у запропонованій позивачем
додатковій угоді, суду представлено не
було.

Бажання позивача викласти по іншому
зазначені положення договору свідчить
лише про можливість на взаємних умовах
змінити договір в цій частині, і не
зобов'язує іншу сторону договору в
обов'язковому порядку прийняти такі
зміни договору.

Отже, при укладенні спірного договору,
та беручи на себе певні зобов'язання,
сторони погодили відповідні умови, а в
даному випадку, заява позивача (в
частині зміни п. 4.2 договору) свідчить
лише про незгоду з раніше досягнутими
домовленостями по договору, що не може
бути підставою зміни договору, а згідно
зі ст. 629 Цивільного кодексу України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Не спростованими є висновки суду
першої інстанції про те, що позивач не
вказав суду норму чинного
законодавства, чи обов'язкову до
врахування сторонами обставину, яка б
вимагала внесення змін до п. 4.2.
договору оренди між сторонами саме у
редакції, запропонованій позивачем.

Окрім того, щодо запропонованих
позивачем змін до п. 4.2. договору оренди
землі судом першої інстанції
обгрунтовано відзначено, що чинна
редакція цього пункту у договорі і без
змін до цього пункту дозволяє
обчислювати розмір грошової оцінки та
орендної плати за земельну ділянку з
урахуванням її цільового призначення,
функціонального використання та
коефіцієнтів індексації, визначених
законодавством та будь-яких змін
розмірів орендної плати та нормативної
грошової оцінки, що діють в м. Черкаси.
З тексту договору вбачається, що даний
пункт містить чинну умову про те, що
розмір грошової оцінки та орендної
плати не є сталим і змінюється з
урахуванням змін у чинному
законодавстві, тобто в тому числі і
щодо порядку обрахунку цих показників.

Згідно зі ст. 651 ЦК України, зміна або
розірвання договору допускається лише
за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Обставини, на які посилається позивач в
обґрунтування заявленої вимоги по
внесенню змін до п. 4.2 договору, не
свідчать, про наявність допущення
відповідачем істотних порушень умов
договору, чи про істотну зміну
обставин, якими сторони керувалися при
укладенні договору (ст. 652 ЦК України),
відповідно в цій частині не є
підставами для внесення змін до
договору.

За наведених обставин, правильним є
рішення суду першої інстанції щодо
відмови у задоволенні вимог позивача
про внесення змін до договору по зміні
назви орендаря з приватного підприємця
ОСОБА_2 на фізичну особу-підприємця
ОСОБА_2 та про викладення п. 4.2 договору
у запропонованій позивачем редакції,
оскільки в договорі сторін відсутні
положення щодо визначення відповідних
підстав за яких необхідним є внесення
змін в частині уточнення статусу
сторони договору чи порядку обчислення
орендної плати та нормативно-грошової
оцінки земельної ділянки.

Виходячи із законодавчого регулювання,
орендна плата за земельну ділянку, яка
перебуває в державній або в
комунальній власності, має подвійну
правову природу, оскільки, з одного
боку, є передбаченим договором оренди
землі платежем, який орендар вносить
орендодавцеві за користування
земельною ділянкою (частина перша
статті 21 Закону України «Про оренду
землі», підпункт 14.1.136 пункту 14.1 статті
14 Податкового кодексу України), з
іншого - є однією з форм плати за землю
як загальнодержавного податку нарівні
із земельним податком (підпункт 14.1.147
пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу
України).

Питання порядку обчислення та розміру
орендної плати сторони погодили у
розділі 4 договору, згідно з п. 4.1
договору, розмір орендної плати
становить 1% від розміру грошової
оцінки земельної ділянки визначеної на
період реконструкції та будівництва
терміном з 24.11.2005р. по 24.11.2008р. (188 000 грн.)
та на період подальшого її
використання земель промисловості (451
191 грн.).

Згідно з ч. 2, 3 ст. 21 Закону України «Про
оренду землі» розмір, форма і строки
внесення орендної плати за землю
встановлюються за згодою сторін у
договорі оренди (крім строків внесення
орендної плати за земельні ділянки
державної та комунальної власності,
які встановлюються відповідно до
Податкового кодексу України).

Відповідно до ст. 288.5 та 288.5.1.
Податкового кодексу України розмір
орендної плати встановлюється у
договорі оренди, але річна сума платежу
не може бути меншою 3 відсотків
нормативної грошової оцінки.

13 травня 2010р. з метою приведення
розміру орендної плати у відповідність
до вимог чинного законодавства у
зв'язку з внесенням змін до Закону
України «Про оренду землі», Черкаською
міською радою було прийнято рішення
№5-657 «Про плату за оренду землі»,
згідно з яким ставка орендної плати
була встановлена в розмірі 3% від
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки (додаток до рішення).

Рішенням Черкаської міської ради від
13.05.2010р. № 5-656 «Про затвердження
показників грошової оцінки земель м.
Черкаси» були змінені показники
грошової оцінки земель в м. Черкаси,
зокрема базова вартість одного
квадратного метра земельної ділянки
земель в м. Черкаси була встановлена в
розмірі 127,28 грн..

Відповідно до довідки з інформацією
щодо нормативної грошової оцінки
земельних ділянок від 28.09.2012 року 01-09/6487
(аркуш справи 15), грошова оцінка
ділянки, якою користується відповідач,
становить 1 255 848,44 грн. (із розрахунку --
263,06 грн. /за кв.м. х 4 774 кв.м.).

Згідно домовленостей сторін у п. 4.5
договору, умови цього договору про
розмір орендної плати можуть
переглядатися також у випадку і з
моменту:

... - будь-якої зміни орендної плати, крім
випадків передбачених п. 4 цього
договору; - в інших випадках,
передбачених законодавчими актами
України. В таких випадках у
встановленому порядку вносяться зміни
до цього договору.

Обов'язковість проведення грошової
оцінки земельних ділянок встановлена
ст. 13 Закону України «Про оцінку
земель», а ч. 2 ст. 18 вказаного закону
передбачено, що нормативна грошова
оцінка земельних ділянок проводиться:
розташованих у межах населених пунктів
незалежно від їх цільового призначення
- не рідше ніж один раз на 5 - 7 років;
розташованих за межами населених
пунктів земельних ділянок
сільськогосподарського призначення -
не рідше ніж один раз на 5-7 років, а
несільськогосподарського призначення
- не рідше ніж один раз на 7 - 10 років.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 Закону України
«Про оцінку земель» дані про
нормативну оцінку окремої земельної
ділянки оформляються як витяг з
технічної документації грошової
оцінки земель.

Таким чином, внаслідок змін, що
відбулись відповідно до вимог
законодавства (ст. 288.5 та 288.5.1.
Податкового кодексу України, ст. 18
Закону України «Про оцінку земель»)
позивачем були прийняті відповідні
рішення (від 13.05.2010р. № 5-656, № 5-657) і
наведені обставини є підставою для
внесення змін до договору оренди, якими
регулюються питання розміру орендної
плати (п. 4.1 договору) та грошової оцінки
земельної ділянки (п. 2.4 договору), як
величини в залежності до якої
визначається розмір плати за землю.

Доводи апелянта про те, що рішення
Черкаської міської ради не можуть бути
підставою внесення змін до договору
оренди, оскільки не підпадають під
визначення терміну «законодавство»
згідно висновків викладених у рішенні
Конституційного Суду України від
09.07.1998р. № 12-рп/98 не свідчать про неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи чи про порушення або
неправильне застосування норм
матеріального права при вирішенні
спору, оскільки є помилковими.

Питання зміни розміру орендної плати з
підстав прийняття органом місцевого
самоврядування рішення щодо
встановлення нової
нормативно-грошової оцінки земель,
було предметом розгляду у Верховному
Суді України при перегляді постанов
Вищого господарського суду України у
справах № 7/105-10(30/234-09) (постанова від
12.01.2011р.); № 17/299-10 (постанова від 20.01.2011р.);
№ 41/81пд (постанова від 04.11.2010р.).

Враховуючи доводи апеляційної скарги,
виходячи з підстав заявленого позову, в
частині застосування положень закону,
судом апеляційної інстанції
враховуються висновки зроблені
Верховним Судом України у постановах
від 23 травня 2011р. у справі № 3-42гс11; від 30
травня 2011р. у справі № 3-43гс11; від 4 липня
2011р. у справі № 3-66гс11, де викладена
наступна позиція:

- законодавча зміна граничного розміру
орендної плати за земельні ділянки
державної та комунальної власності є
підставою для перегляду розміру
орендної плати, встановленої умовами
договору, оскільки:

нормами чинного законодавства
передбачено можливість зміни умов
договору за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у випадках,
установлених договором або законом; і
якщо сторонами в договорі оренди
передбачено можливість збільшення
розміру орендної плати, а орендна плата
за земельні ділянки державної та
комунальної власності є регульованою
ціною, то законодавча зміна граничного
розміру цієї плати є підставою для
перегляду розміру орендної плати,
встановленої умовами договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 653 ЦК України якщо
договір змінюється або розривається у
судовому порядку, зобов'язання
змінюється або припиняється з моменту
набрання рішенням суду про зміну або
розірвання договору законної сили..

Частиною 5 статті 188 ГК України
передбачено, що якщо судовим рішенням
договір розірвано, договір вважається
розірваним з дня набрання чинності
даним рішенням, якщо іншого строку
набрання чинності не встановлено за
рішенням суду.

Таким чином, виходячи із встановлених
законом наслідків внесення змін до
договору в судовому порядку,
зобов'язання сторін за таким договором
змінюється з моменту набрання рішенням
суду про зміну або розірвання договору
законної сили, внаслідок чого судом
першої інстанції правомірно
задоволено вимоги позивача щодо зміни
договору оренди в частині п. 4.1 договору
про встановлення річного розміру
орендної плати за земельну ділянку,
якою користується відповідач у розмірі
3% від її нормативної оцінки лише з дати
набрання рішенням законної сили про
внесення цих змін.

В частині здійснення розподілу судових
витрат за результатами розгляду
справи, судом першої інстанції не були
враховані приписи викладені у п. 4.1
постанови пленуму Вищого
господарського суду України № 7 від
21.02.2013р. «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України», де
зазначено наступне:

«Судовий збір у справах зі спорів, що
виникають при укладанні, зміні та
розірванні договорів, покладається на
сторону, яка безпідставно ухиляється
від прийняття обґрунтованих
пропозицій другої сторони. Якщо
розбіжності між сторонами вирішено
частково на користь однієї із сторін і
частково на користь другої сторони, то
витрати, пов'язані зі сплатою судового
збору, розподіляються між обома
сторонами з урахуванням кількості та
змісту прийнятих господарським судом
пропозицій кожної із сторін (зокрема, у
залежності від кількості пунктів
спірного договору, прийнятих судом у
редакції позивача і відповідача)».

Оскільки, за розглядом вимог позивача
щодо внесення змін до договору по
чотирьох пунктах договору, судом було
задоволено лише одну вимогу повністю
(щодо внесення змін до п. 2.4 договору в
редакції позивача) та частково (в
четвертій частині) вимогу щодо
внесення змін до п. 4.1 договору, на
відповідача згідно вимог ст. 49 ГПК
України слід покласти витрати по
сплаті судового збору в розмірі 380, 63
грн. (304, 5 грн. + 76, 13 грн.).

В цій частині доводи апеляційної
скарги відповідача є обґрунтованими, у
зв'язку з чим наявними є підстави для
зміни судового рішення.

Оскільки, відповідачем оскаржувалось
судове рішення, яке прийнято за
розглядом вимог щодо внесення змін до
двох пунктів договору, а також і в
частині здійсненого розподілу судових
витрат, витрати по сплаті судового
збору за розгляд апеляційної скарги,
підлягають стягненню з позивача на
користь відповідача в розмірі 203 грн.
(609:3х1) за обставин обґрунтованості
доводів апелянта лише в частині
здійсненого розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити
частково.

2. Рішення Господарського суду
Черкаської області від 08.09.2014 року у
справі № 925/1386/14 змінити в частині
здійсненого розподілу судових витрат
шляхом викладення п. 3 резолютивної
частини судового рішення наступним
чином:

«Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, ідент. номер НОМЕР_1) на
користь Черкаської міської ради (18000, м.
Черкаси, вул. Б. Вишневецького 36, ідент.
код 25212542) 380, 63 грн. (триста вісімдесят
гривень 63 копійки) витрат по сплаті
судового збору.»

3. В іншій частині рішення
Господарського суду Черкаської
області від 08.09.2014 року у справі №
925/1386/14 залишити без змін.

4. Стягнути з Черкаської міської ради
(18000, м. Черкаси, вул. Б. Вишневецького 36,
ідент. код 25212542) на користь фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_2,
ідент. номер НОМЕР_1) 203 грн. (двісті три
гривні) витрат по сплаті судового збору
за подання апеляційної скарги.

5. Матеріали справи № 925/1386/14 повернути
до Господарського суду Черкаської
області.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя
Р.І. Самсін

Судді
Є.Ю. Шаптала

І.М. Скрипка