м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/37/14 29.10.14
За позовом Першого заступника
прокурора м. Києва в інтересах держави
1. Київської міської ради
2. Департаменту транспортної
інфраструктури виконавчого органу
Київської міської ради (КМДА)
3. Комунального підприємства
"Київтранспарксервіс" (Позивач-3)
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
про розірвання договору, зобов'язання
вчинити певні дії та стягнення
Головуючий суддя Цюкало Ю.В.
Суддя Босий В.П.
Суддя Літвінова М.Є.
У засіданні брали участь:
від прокурора: Манелюк В.А. (посвідчення
від позивача 1: Баранов М.С. (за
довіреністю від 12.09.2014);
від позивача 2: Петрушко М.М. (за
посвідченням від 27.03.2013);
від позивача 3: Глущенко М.М. (за
довіреністю від 31.12.2013);
від відповідача: не з'явилися.
В судовому засіданні 29 жовтня 2014 року,
відповідно до положень ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України, було оголошено вступну та
резолютивну частину рішення.
08.01.2014 до канцелярії Господарського
суду міста Києва надійшла позовна
заява Першого заступника прокурора м.
Києва в інтересах держави в особі
Київської міської ради (Позивач-1),
Департаменту транспортної
інфраструктури виконавчого органу
Київської міської ради (КМДА) (Позивач-2)
та Комунального підприємства
"Київтранспарксервіс" (Позивач-3) до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
(Відповідач) про розірвання договору,
зобов'язання вчинити певні дії та
стягнення грошових коштів.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
Відповідачем порушено умови договору,
укладеного між ним і Позивачем-3,
внаслідок чого, вказаний договір
підлягає розірванню, а Відповідача
слід зобов'язати звільнити земельну
ділянку і стягнути з нього понесені
збитки, оскільки внаслідок порушення
умов вказаного договору Відповідачем,
Позивачем-3 недоотримано плату за
користування паркувальними місцями.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 11.01.2014 суддею Цюкало Ю.В.
прийнято позовну заяву до розгляду та
порушено провадження у справі, розгляд
справи призначено на 10.02.2014.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 10.02.2014 відкладено розгляд
справи на 03.03.2014 на підставі ст. 77
Господарського процесуального кодексу
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 03.03.2014 призначено у справі
№ 910/37/14 судову експертизу,
проведення якої доручено Київському
науково-дослідному інституту судових
експертиз (КНДІСЕ); провадження у
справі № 910/37/14 зупинено до проведення
судової експертизи та отримання
23.04.2014 до канцелярії Господарського
суду міста Києва від Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз надійшов лист №2899/14-45 від
15.04.2014 разом із матеріалами справи
№910/37/14 для розгляду клопотання судових
експретів "Про надання додаткових
документів для проведення
судово-економічної експертизи".
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 05.05.2014 провадження у справі
№910/37/14 поновлено; суд ухвалив розгляд
справи №910/37/14 здійснити колегіально у
складі трьох суддів.
Розпорядженням в.о. Голови
Господарського суду міста Києва від
05.05.2014 для здійснення колегіального
розгляду справи №910/37/14 визначено
наступних суддів: Цюкало Ю.В.
(головуючий), Босий В.П., Котков О.В.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 05.05.2014 колегією суддів у
складі Цюкало Ю.В. (головуючий), Босий
В.П., Котков О.В. прийнято до свого
провадження справу № 910/37/14. Розгляд
справи призначено на 26.05.2014.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 26.05.2014 провадження у справі
№ 910/37/14 зупинено до проведення
судової експертизи та отримання
25.06.2014 до канцелярії Господарського
суду міста Києва надійшли матеріали
справи №910/37/14 та лист Київського
науково-дослідного інституту судових
експертих №2896/14-41/2897/2898/14-42/2899/14-45 від
19.06.2014 "Про виконання оплати судової
експертизи". У вказаному листі
зазначено, що висновок експертів за
результатами проведення комплексної
судової будівельної-технічної та
економічної експертизи виконаний та
перебуває в загальному відділі
інституту. Вказаний висновок можна
отримати після повної оплати
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 08.07.2014 поновлено провадження
у справі № 910/37/14; призначено розгляд
справи на 23.07.2014.
23.07.2014 суддя Цюкало Ю.В. звернувся до
заступника голови Господарського суду
міста Києва із заявою про визначення
складу суду для колегіального розгляду
справи №910/37/14 у звязку із перебуванням
судді Коткова О.В. на лікарняному.
Розпорядженням заступника голови
Господарського суду міста Києва від
23.07.2014 для колегіального розгляду
справи визначено наступних суддів:
Цюкало Ю.В. (головуючий), Босий В.П.,
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 23.07.2014 колегією суддів у
складі Цюкало Ю.В. (головуючий), Босий
В.П., Літвінова М.Є. прийнято до свого
провадження справу № 910/37/14. Розгляд
справи призначено на 27.08.2014.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 27.08.2014 відкладено розгляд
справи на 06.10.2014 на підставі ст. 77
Господарського процесуального кодексу
Судове засідання, призначене на 06.10.2014
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 13.10.2014р. розгляд справи
відкладено на 29.10.2014р. на підставі ст. 77
Господарського процесуального кодексу
Клопотання щодо фіксації судового
процесу учасниками процесу не
заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд
справи здійснювався без застосуванням
засобів технічної фіксації судового
процесу у відповідності до статті 811
Господарського процесуального кодексу
У відповідності до п. 3.9.2. постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.
В Інформаційному листі від 27.11.2006р. N
01-8/2651 «Про деякі питання призначення
судових експертиз» Вищий
господарський суд України звернув
увагу Господарських судів України на
те, що у разі відмови чи ухилення
заінтересованої сторони від оплати
витрат, пов'язаних з проведенням
судової експертизи, господарський суд
розглядає справу на підставі наявних
Зважаючи на достатність в матеріалах
справи доказів, необхідних для повного
та об'єктивного вирішення справи,
розгляд справи відбувався з
урахуванням положень ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України за наявними у справі
Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення прокурора та
представників позивачів, суд, -
Прокуратурою міста Києва проведено
перевірку додержання вимог
законодавства щодо повноти
надходження платежів за експлуатацію
паркувальних майданчиків у м.
Заявником встановлено, що 21.12.2012 року
між КП «Київтранспарксервіс» (надалі -
Сторона-1) та ФОП ОСОБА_1 (далі по тексту -
Сторона-2) укладено договір № ДНП-2012-12/198
про надання права на експлуатацію
фіксованих місць паркування (належним
чином засвідчена копія договору
міститься в матеріалах справи, надалі -
Договір або Договір на експлуатацію).
Договір, відповідно до п. 6.1., вважається
укладеним і набирає чинності з 01.01.2013р.
та діє до 31.12.2013р.
Процесуальний позивач зазначає, що
відповідно до умов п. 2.2.5 Договору
відповідача зобов'язано облаштувати та
експлуатувати не більшу кількість
місць для паркування транспортних
засобів, ніж передбачено договором.
Однак, перевіркою установлено, що
Сторона-2 на території паркувального
майданчика за адресою: АДРЕСА_1, в межах
ІІІ територіальної зони паркування
міста Києва фактично експлуатує 68
паркувальних місць, що підтверджується
Довідкою Держфінінспекції в м. Києві та
рапортом працівника ВДСБЕЗ
Солом'янського РУ ГУ МВС України в м.
Заявник вказує, що Відповідач сплачує
комунальному підприємству вартість
послуг із розрахунку експлуатації 20
місць для платного паркування, а тому,
внаслідок організації використання
місць для паркування транспортних
засобів у значно більшій кількості ніж
передбачено Договором, Відповідачем
порушено умови вказаного правочину, а
також схему організації дорожнього
руху, що є підставою для його
розірвання в судовому порядку,
зобов'язання звільнити земельну
ділянку та стягнення збитків у виді
недоотриманих коштів, за користування
майданчиком для паркування в розмірі 29
Оцінивши в нарадчій кімнаті наявні в
матеріалах справи документи та докази,
господарський суд вважає, що позовні
вимоги підлягають залишенню без
задоволення з наступних підстав.
Згідно зі ст. 121 Конституції України
представництво інтересів громадянина
або держави в суді покладено на органи
прокуратури України.
Однією з форм представництва є
звернення до суду з позовами або
заявами про захист інтересів держави.
Відповідно до ст. 36-1 Закону України
«Про прокуратуру», підставою
представництва в суді інтересів
держави є наявність порушень або
загрози порушень економічних,
політичних або інших інтересів держави
внаслідок протиправних дій
(бездіяльності) фізичних або юридичних
осіб, що вчиняються у відносинах між
ними або з державою.
У відповідності до рішення Київської
міської ради від 25.12.08 № 1051/1051 «Про
Правила благоустрою у м. Києві»,
визначено єдиний порядок організації
та функціонування платних місць для
паркування транспортних засобів на
території міста Києва». Відповідно до
п. 17.3.1. вказаного рішення організація
та експлуатація місць платного
паркування транспортних засобів
здійснюється лише оператором або
підприємством, з яким оператор уклав
відповідний договір. Пунктом 17.3.2.
Правил передбачено, що особливі умови
користування земельними ділянками, на
яких розташовані спеціально обладнані
та відведені місця, полягають у
розробці та погодженні в установленому
цими Правилами порядку схем
організації дорожнього руху, згідно з
якими у оператора виникає право
надання платних послуг паркування
транспортних засобів та не потребує
розроблення проектів відведення цих
земельних ділянок. Єдиним оператором з
паркування транспортних засобів
визначено КП «Київпастранксервіс».
В силу п. 17.12.1 Правил, орган місцевого
самоврядування контролює, координує та
узгоджує роботу всіх учасників
діяльності системи паркування
транспортних засобів у межах
адміністративно-територіальної
Згідно ст. 6 Закону України «Про столицю
України - місто - герой Київ», місцеве
самоврядування у місті Києві
здійснюється територіальною громадою
міста Києва як безпосередньо так і
через Київську міську раду, районні у м.
Києві ради та їх виконавчі органи.
Дослідивши викладені прокурором в
позові обставини суд дійшов висновку,
що прокурором вірно визначено орган,
уповноважений здійснювати відповідні
функції у спірних відносинах.
Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
В силу положень ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11
Цивільного кодексу України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема є
договори та інші правочини.
Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст. 11 цього Кодексу.
Зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського
кодексу України господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
Статтею 901 Цивільного кодексу України
встановлено, що за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.
Положеннями ч. 2 ст. 901 Цивільного
кодексу України визначено, що
положення глави 63 Цивільного кодексу
України можуть застосовуватись до всіх
договорів про надання послуг, якщо це
не суперечить суті зобов'язання.
Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного
кодексу України, є обов'язковим для
виконання сторонами.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Цивільного
кодексу України, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
Аналогічні положення містяться і в
Господарському кодексі України. Так,
відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договорів, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
Як вже було встановлено судом, 21.12.2012
року між КП «Київтранспарксервіс» та
ФОП ОСОБА_1 укладено договір №
ДНП-2012-12/198 про надання права на
експлуатацію фіксованих місць, згідно
п. 1.1. якого, Сторона-1 надає за плату
Стороні-2 право на організацію та
експлуатацію 18 (вісімнадцяти) місць для
платного паркування транспортних
засобів, а також 2 (два) спеціальних
місця для безкоштовного паркування
транспортних засобів, які перевозять
інвалідів, за адресою: АДРЕСА_1, в межах
III територіальної зони паркування м.
Києва, а також здійснення розрахунків з
юридичними та фізичними особами за
паркування їхнього автотранспорту.
Під Об'єктом в Договорі визначено
експлуатацію 18 (вісімнадцяти) місць для
платного паркування транспортних
засобів, а також 2 (два) спеціальних
місця для безкоштовного паркування
транспортних засобів, які перевозять
інвалідів, за адресою: АДРЕСА_1, в межах
III територіальної зони паркування м.
Києва (п. 1.2. Договору).
Згідно п. 2.2.5. Договору, Сторона-1
зобов'язана облаштувати та
експлуатувати не більшу кількість
місць для паркування транспортних
засобів, ніж передбачено умовами
Таким чином, в силу п.п. 1.2., 2.2.5. Договору,
Сторона-2 зобов'язана облаштувати та
експлуатувати не більше аніж 18
(вісімнадцяти) місць для платного
паркування транспортних засобів, а
також 2 (два) спеціальних місця для
безкоштовного паркування транспортних
засобів, які перевозять інвалідів, за
адресою: АДРЕСА_1, в межах III
територіальної зони паркування м.
З матеріалів справи вбачається, що
згідно рапорту працівника о/у ВДСБЕЗ
Солом'янського РУ ГУ МВС України в м.
Києві - Тітенко О.П. слідує, що за
адресою: АДРЕСА_1 встановлено, що за
даною адресою здійснює підприємницьку
діяльність ФОП ОСОБА_1 на підставі
договору з КП «Київтранспарксервіс»
про надання права на експлуатацію
фіксованих місць паркування. Згідно
договору на вказаній паркові має бути 18
платних місць та 2 безкоштовних.
Фактично розташовано 68 паркувальних
місць, що підтверджується фото
фіксацією, поясненням адміністратора
автостоянки та журналом обліку
транспортних засобів (копія рапорту в
справі).
За наслідками спільної перевірки
законності розміщення паркувальних
майданчиків, повноти надходження
платежів за паркування та дотримання
бюджетного законодавства при
використанні коштів на виконання робіт
та закупку товарів комунальним
підприємством «Київтранспарксервіс»,
що була проведена на підставі листа
прокуратури міста Києва від 07/1/1-169вих13
від 14.03.2013р., Державною фінансовою
інспекцією в місті Києві складено
довідку перевірки повноти надходження
платежів за паркування б/н від 17.04.2013р.
(копія довідки справі). Зі змісту
вказаної довідки, в тому числі, слідує,
що ФОП ОСОБА_1 здійснює свою діяльність
на майданчику, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, в межах ІІІ
територіальної зони паркування міста
Києва, на підставі Договору, за яким
кількість парко місць складає 20, однак
фактична кількість паркомісць 68
паркувальних місць. КП
«Київтранспарксервіс» недоотримано
плату за експлуатацію паркомісць за
період з 01.01.2013р. по 03.04.2013р.
Для встановлення фактичних даних щодо
того, яку кількість місць для
паркування транспортних засобів
облаштовано Відповідачем на
паркувальному майданчику за адресою:
АДРЕСА_1, в межах ІІІ територіальної
зони паркування міста Києва, який
облаштовано та використовується
відповідачем згідно договору № ДНП
2012-12/198 від 21.12.2012р., та визначення
розміру коштів, який би мало отримати
КП "Київтранспарксервіс" від
Відповідача у разі здійснення ним
плати за облаштування паркувальних
місць, кількість яких не передбачена
умовами договору № ДНП 2012-12/198 від
21.12.2012р., а також для встановлення
дійсних обставин справи відносно того,
чи підтверджується документально
облаштування відповідачем в період з
01.01.2013 по 03.04.2013 (93 дні) на паркувальному
майданчику за адресою: АДРЕСА_1, в межах
ІІІ територіальної зони паркування
міста Києва, який облаштовано та
використовувався Відповідачем згідно
договору № ДНП 2012-12/198 від 21.12.2012 більшої
кількості місць для паркування, ніж
передбачено умовами наведеного
договору та відповідного
документального підтвердження
недоотримання КП "Київтранспарксервіс"
плати за користування паркувальними
місцями, кількість яких не обумовлена у
наведеному договорі, у розмірі 29 016,00
грн., з метою всебічного, повного та
об'єктивного розгляду спору та для
вирішення питань, що потребують
спеціальних знань ухвалою від 03.03.2014р.
призначено судову експертизу, на
вирішення якої були поставлені
питання, зокрема: яку кількість місць
для паркування транспортних засобів
облаштовано Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 по АДРЕСА_1
на паркувальному майданчику,
визначеному умовами Договору
№ДНП-2012-12/198 про надання права на
експлуатацію фіксованих місць
паркування, укладеного 21.12.2012 між
Комунальним підприємством
"Київтранспарксервіс" та ФОП ОСОБА_1?;
яку суму коштів недоотримано КП
"Київтранспарксервіс" від Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 внаслідок
облаштування останнім на
паркувальному майданчику по АДРЕСА_1
більшої кількості місць для паркування
транспортних засобів, ніж передбачено
умовами Договору №ДНП-2012-12/198 про
надання права на експлуатацію
фіксованих місць паркування,
укладеного 21.12.2012 між Комунальним
підприємством "Київтранспарксервіс" та
25 червня 2014 року до канцелярії
Господарського суду міста Києва
надійшли матеріали справи №910/37/14 та
лист Київського науково-дослідного
інституту судових експертих
№2896/14-41/2897/2898/14-42/2899/14-45 від 19.06.2014 "Про
виконання оплати судової експертизи". У
вказаному листі зазначено, що висновок
експертів за результатами проведення
комплексної судової
будівельної-технічної та економічної
експертизи можна отримати після повної
оплати експертизи. Станом на 29.10.2014 року
експертизу оплачено не було, у зв'язку з
чим, висновку експерта по справі №
910/37/14 судом не отримано.
Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).
При цьому, відповідно до ст. 631
Цивільного кодексу України строком
договору є час, протягом якого сторони
можуть здійснити свої права і виконати
свої обов'язки відповідно до договору.
Договір набирає чинності з моменту
Статтею 611 Цивільного кодексу України
встановлено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, припинення
зобов'язання внаслідок односторонньої
відмови від зобов'язання, якщо це
встановлено договором або законом, або
розірвання договору;
Статтею 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Господарський суд створює сторонам та
іншим особам, які беруть участь у
справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
Статтею 651 Цивільного кодексу України,
на яку посилається позивач в
обґрунтування заявлених вимог,
встановлено, що зміна або розірвання
договору допускається лише за згодою
сторін, якщо інше не встановлено
договором або законом. Договір може
бути змінено або розірвано за рішенням
суду на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.
Тож, виходячи з аналізу вищенаведених
норм цивільного законодавства України,
розірвано може бути чинний договір за
наявності визначених Цивільним
кодексом України обставин та має
наслідком припинення взаємних
В той же час суд відзначає, що термін
дії Договору припинився 31.12.2013р., що
фактично унеможливлює його розірвання
в судовому порядку відповідно до
положень Цивільного кодексу України.
Щодо вимог про стягнення з Відповідача
29 016,00 грн. збитків за порушення умов
За ст. 22 ЦК до збитків належать втрати,
яких зазнала особа у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі,
витрати, які особа зробила або мусить
зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки), а
також доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушено (упущена вигода).
Згідно з пунктом 1 статті 224 ГК України
до складу збитків, що підлягають
відшкодуванню особою, яка допустила
господарське правопорушення,
включаються, зокрема, неодержаний
прибуток (втрачена вигода), на який
сторона, що зазнала збитків, мала право
розраховувати у разі належного
виконання зобов'язання другою
Частиною 4 ст. 623 ЦК України встановлено,
що при визначенні неодержаних доходів
(упущеної вигоди) враховуються заходи,
вжиті кредитором щодо їх одержання.
Таким чином, для застосування такої
міри відповідальності, як стягнення
збитків у вигляді упущеної вигоди,
потрібна наявність усіх елементів
складу цивільного правопорушення:
1) протиправної поведінки;
3) причинного зв'язку між протиправною
поведінкою боржника та збитками;
4) вини та встановлення заходів, вжитих
стороною для одержання такої вигоди.
Пред'явлення вимоги про відшкодування
неодержаних доходів (упущеної вигоди)
покладає на заявника (позивачів у
справі) обов'язок довести, що ці доходи
(вигода) не є абстрактними, а дійсно
були б ним отримані в разі належного
виконання боржником своїх обов'язків.
При визначенні реальності неодержаних
доходів мають враховуватися заходи,
вжиті кредитором для їх одержання. У
вигляді упущеної вигоди
відшкодовуються ті збитки, які могли б
бути реально отримані при належному
виконанні зобов'язання.
Отже, при заявлені вимоги про стягнення
збитків у вигляді упущеної вигоди
підлягають доведенню факт понесення
збитків, або неотримання упущеної
вигоди внаслідок неналежного
виконання відповідачем зобов'язання.
Наведені розрахункові дані про можливе
отримання відповідачем за період з
01.01.2013 по 03.04.2013 грошових коштів у сумі 29
016,00 грн. за умови облаштування ФОП
ОСОБА_1 більшої кількості місць для
паркування транспортних засобів, не є
належними та допустимими доказами в
розумінні ст. 34 ГПК України, які
підтверджують неотриманий прибуток
"Київтранспарксервіс" внаслідок
допущеного Відповідачем порушення,
оскільки вимоги ґрунтуються на
припущеннях, що теоретично можливо
було отримати у відповідному періоді
вказану суму прибутку.
Доказів, що підтверджують
недоотримання КП "Київтранспарксервіс"
грошових коштів у розмірі погодженому
договором № ДНП-2012-12/198 про надання
права на експлуатацію фіксованих місць
паркування від 21.12.2012 при належному
виконанні ФОП ОСОБА_1 своїх зобов'язань
суду не представлено, у зв'язку з чим
відсутні підстави вважати, що Позивач-3,
як сторона договору міг реально
отримати за договором про надання
послуг більшу суму, аніж визначена у
договорі загальна сума щомісячних
платежів (п. 3.1, 3.2 договору).
Пунктом 3.6 договору передбачено, що
вартість послуг сторони-1 стороні-2,
визначена п. 3.1 договору може бути
змінена у випадках зміни тарифу, його
складових та з інших підстав,
передбачених чинним законодавством
Згідно з п. 6.2 договору, зміни у цей
договір можуть бути внесені тільки за
домовленістю сторін, які оформляються
додатковою угодою до цього договору,
якщо інше не встановлено у самій
Жодних належних доказів, які б
свідчили, що Позивачем-3, прокурором
вживались якісь заходи щодо внесення
відповідних змін до договору в частині
необхідності здійснення додаткової
оплати при облаштуванні більшої
кількості паркомісць, аніж визначено
договором, та саме внаслідок
неправомірних дій відповідача
позивач-3 не зміг отримати належну йому
суму прибутку у зазначеному розмірі,
суду не надано, про наявність таких в
позовній заяві не зазначено.
При заявленні вимог щодо стягнення
збитків у вигляді упущеної вигоди,
прокурором не доведено наявність таких
збитків у сторони договору (КП
"Київтранспарксервіс") при проведенні
розрахунків ФОП ОСОБА_1 згідно умов
договору, не доведено реальний розмір
упущеної вигоди, причинно-наслідковий
зв'язок між діями відповідача та
Отже, враховуючи вищенаведене, а також
те, що прокуратурою та позивачами не
доведено неналежне виконання
Відповідачем зобов'язань, обумовлених
договором № ДНП 2012-12/198 від
21.12.2012, що призвело до понесення
Позивачем-3 збитків у вигляді упущеної
вигоди, вимоги прокурора про стягнення
з Відповідача збитків задоволенню не
В частині вимог про звільнення
земельної ділянки та повернення її
Позивачу-3 то суд відмічає, що вказані
вимоги задоволенню не підлягають,
оскільки недоведеними є викладені
прокурором позовні вимоги про
розірвання Договору, а відтак, як
слідує з підстав позову,
необґрунтованими є похідні від вимог
про розірвання Договору відповідні
вимоги про зобов'язання вчинити певні
Статтею 43 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
Враховуючи все вищевикладене, позовні
вимоги підлягають залишенню без
Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -
1. В позові відмовити повністю.
2. Копію даного рішення направити
відповідачу по справі № 910/37/14.
Рішення набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України. Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 93 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 24.11.2014р.

Головуючий суддя
Ю.В.
Цюкало

Суддя

В.П. Босий

Суддя
М.Є.
Літвінова