ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.11.14р. Справа № 904/6935/14

За позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "АГРОСФЕРА", м.
Дніпропетровськ

до відповідача-1
сільськогосподарського кооперативу
"МИКОЛАЇВСЬКИЙ", Чернігівська область,
Менський район, с. Миколаївка

відповідача -2 товариства з обмеженою
відповідальністю "Гран Інвест", м.
Дніпропетровськ

про стягнення 137 131,00 грн.

Суддя Кармазіна Л.П.

Представники:

від позивача - представник не з'явився

від відповідача-1 - представник не
з'явився

від відповідача-2 - представник не
з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "АГРОСФЕРА"
звернулось до господарського суду
Дніпропетровської області з позовом до
відповідача-1 сільськогосподарського
кооперативу "МИКОЛАЇВСЬКИЙ" та
відповідача-2 товариства з обмеженою
відповідальністю "Гран Інвест" про
стягнення 137 131,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем-1
своїх зобов'язань за договором
купівлі-продажу №14032 від 16.04.2014 року,
щодо оплати за отриманий товар.

Вимоги щодо солідарної
відповідальності відповідача-2
обґрунтовані тим, що за умов укладеного
між позивачем та відповідачем-2
договору поруки №14032-ПОР від 16.04.14р.,
останній взяв на себе зобов'язання, у
випадку невиконання відповідачем-1
свого обов'язку передбаченого
договором купівлі-продажу №14032 від
16.04.2014 року, солідарно відповідати
перед позивачем за зобов'язаннями
відповідача-1 у повному обсязі.

Ухвалою господарського суду від
11.09.2014р. порушено провадження у справі,
а розгляд справи призначено на 16.10.2014р.

16.10.2014р. представник позивача у судове
засідання не з'явився, про час і місце
судового засідання повідомлений
належним чином, до канцелярії суду
надав клопотання про відкладення
розгляду справи, у зв'язку з
неможливістю забезпечити присутність
представника у судове засідання.

Представник відповідача-1 у судове
засідання не з'явився, про час і місце
судового засідання повідомлений
належним чином, про що свідчить наявне
в матеріалах справи поштове
повідомлення про вручення поштового
відправлення (а.с.46).

Представник відповідача-2 у судове
засідання не з'явився, про час і місце
судового засідання повідомлений
належним чином, про що свідчить наявне
в матеріалах справи поштове
повідомлення про вручення поштового
відправлення (а.с.47), до судового
засідання надав клопотання про розгляд
справи без участі представника
відповідача-2 (а.с.50) та заяву, якою проти
позову не заперечував, позовні вимоги
визнав.(а.с.49)

Ухвалою господарського суду від
16.10.2014р., у зв'язку з неявкою
представників сторін в судове
засідання, розгляд справи відкладено
на 28.10.2014р.

28.10.2014р. представник позивача у судове
засідання не з'явився, про час і місце
судового засідання повідомлений
належним чином, до канцелярії суду
надав клопотання про залучення
документів до матеріалів
справи.(а.с.55-65)

Представник відповідача-1 у судове
засідання не з'явився, про час і місце
судового засідання повідомлений
належним чином.

Представник відповідача-2 у судове
засідання не з'явився, про час і місце
судового засідання повідомлений
належним чином.

Ухвалою господарського суду від
28.10.2014р., у зв'язку з неявкою
представників сторін в судове
засідання, розгляд справи відкладено
на 03.11.2014р.

03.11.2014р. представник позивача в
судовому засіданні підтримав позовні
вимоги, просив суд позов задовольнити,
до судового засідання надав до
канцелярії суду клопотання про
стягнення з СК "Миколаївський"
(відповідача-1) витрат на послуги
адвоката в сумі 5000,00 грн. (а.с.68-71)

Представники відповідача-1 в
призначене судове засідання не
з'явився, про час і місце судового
засідання повідомлений належним чином,
що підтверджується поштовим
повідомлення про вручення поштового
відправлення (а.с.72).

Представники відповідача-2 в
призначене судове засідання не
з'явився, про час і місце судового
засідання повідомлений належним чином.

Ухвалою господарського суду від
03.11.2014р., у зв'язку з неявкою
представників відповідачів-1,2 в судове
засідання, розгляд справи відкладено
на 11.11.2014р.

11.11.2014р. представник позивача в
призначене судове засідання не
з'явився, про час та місце проведення
судового засідання був повідомлений
належним чином, що підтверджується
протоколом судового засідання
господарського суду Дніпропетровської
області від 03.11.2014р. (а.с.73), подав до
канцелярії господарського суду
клопотання про залучення документів до
матеріалів справи, жодних пояснень з
приводу неявки представника позивача
до суду не надходило.

Представники відповідачів-1,2 в
призначене судове засідання не
з'явились, про час та місце проведення
судового засідання повідомлені
належним чином.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 р. № 18, особи, які беруть участь у
справі, вважаються повідомленими про
час і місце розгляду судом справи у
разі виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК України.

Відповідно до пункту 2.6.15. Інструкції з
діловодства в господарських судах
України, затвердженої наказом
Державної судової адміністрації
України від 20.02.2013р. № 28 (з подальшими
змінами), на звороті у лівому нижньому
куті оригіналу процесуального
документа, який виготовляється судом
та залишається у справі,
проставляється відповідний штамп суду
з відміткою про відправлення
документа, що містить вихідний
реєстраційний номер, загальну
кількість відправлених примірників
документа, дату відправлення, підпис
працівника, який її здійснив.

Дана відмітка є підтвердженням
належного надсилання копій
процесуального документа сторонам та
іншим учасникам судового процесу.

Крім того, частиною 1 ст. 69 ГПК України
передбачено, що спір має бути вирішеним
господарським судом у строк не більше
двох місяців від дня одержання
позовної заяви. У виняткових випадках
за клопотанням сторони, з урахуванням
особливостей розгляду спору,
господарський суд ухвалою може
продовжити строк розгляду спору, але не
більш як на п'ятнадцять днів. Позовну
заяву подано 11.09.2014 року, а тому
двомісячний строк розгляду спору
спливає 11.11.2014р., будь-яких клопотань
про продовження строку розгляду справи
від представників сторін до
господарського суду не надходило.

Суд вважає, що сторони не скористались
своїм правом на участь у судовому
засіданні та вважає можливим
розглянути справу за відсутності
представників позивача відповідача-1,2,
оскільки останні повідомлені про час
та місце судового засідання належним
чином, а матеріали справи містять
достатньо документів необхідних для
вирішення спору по суті та прийняття
обґрунтованого рішення.

Відзиву на позов до суду не надано, тому
справа розглядається за наявними в ній
матеріалами відповідно до ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

Відповідно до п.3.9.2. Постанови Вищого
господарського суду України від 26.12.11р.
№ 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції", у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

11.11.2014р. в порядку ст. 85 ГПК України, у
судовому засіданні прийнято рішення.

Дослідивши матеріали справи,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між товариством з обмеженою
відповідальністю "АГРОСФЕРА"
(позивач-продавець) та
сільськогосподарським кооперативом
"МИКОЛАЇВСЬКИЙ" (відповідач-1-покупець)
укладено договір купівлі-продажу №14032
від 16.04.2014р., відповідно до умов якого,
продавець зобов'язується передати, а
покупець зобов'язується прийняти та
сплатити вартість засобів захисту
рослин, мікродобрив іменованих у
подальшому товар, відповідно до умов
даного договору (додаткових угод та
специфікацій до нього). (а.с.14-18)

Договір набирає сили з моменту
підписання обома сторонами і діє до
31.12.14р., а в частині розрахунків - до
повного виконання покупцем своїх
зобов'язань за цим договором (п. 13.1.
договору).

Відповідно до п. 3.1. договору,
конкретний вид товару, його асортимент,
кількість, ціна, строк, поставки та
умови оплати товару наведені в
специфікаціях до даного договору.
Специфікації є невід'ємною частиною
даного договору. Ціна товару
встановлена по домовленості сторін, а
сторони визначили грошовий еквівалент
зобов'язання в іноземній валюті - долар
США. Оплата вартості товару підлягає у
гривні, згідно розділу 4 цього договору.

Пунктом 3.2. договору сторони узгодили,
що загальна сума договору складається
із суми вартості товару по всіх
специфікаціях, підписаних в рамках
цього договору, які є його невід'ємною
частиною, з урахуванням зміни ціни у
спосіб передбачений пунктами 4.7., 4.8. та
суми процентів за користування
товарним кредитом.

Пунктом 4.1. договору купівлі-продажу
передбачено, що умови оплати товару,
порядок та строки здійснення платежів
зазначаються у специфікації (ях) до
договору.

На виконання умов договору та
відповідно до специфікацій № 1 від
16.04.2014 року та № 2 від 28.05.2014року (а.с.19-20)
позивач передав відповідачу-1 товар на
загальну суму 255 169,45 грн., про свідчать
наявні в матеріалах справи видаткові
накладні, як і підписані
уповноваженими представниками сторін
та скріплені печатками підприємств
позивача та відповідача, а саме: -
№170417/16 від 17.04.2014 року на суму 128 546 грн. 88
коп. (а.с.21), №290518/16 від 29.05.2014 року на
суму 114 594 грн. 06 коп. (а.с.22), №290519/16 від
29.05.2014 року на суму 12028 грн. 51 коп. (а.с.23)

Товар за вищевказаними накладними
отримав представник відповідача
Шумний Р.В., на підставі довіреностей №5
від 17.04.2014р. та №7 від 29.05.2014р. (а.с.24-25)

Відповідно до специфікацій №1 та №2.,
встановлено, що продавець надає
покупцю товарний кредит з відстрочкою
платежу: 50% від суми вартості всього
товару покупець має сплатити до 01.09.2014.,
а решту 50% від суми вартості до 01.11.2014р.

Відповідно до п. 4.2. договору, товарний
кредит з відстрочкою платежу по даному
договору надається на умовах сплати 0,01%
річних за користування товарним
кредитом. Товарний кредит наданий
продавцем покупцю в межах строків
визначених умовами оплати товару у
специфікації - є строком правомірного
користування товарним кредитом.
Користування товарним кредитом за
межами строків встановлених умовами
оплати товару - є неправомірне
користування покупцем товарним
кредитом. У разі несвоєчасної сплати
товарного кредиту, покупець продовжує
користуватись товарним кредитом
(неправомірне користування) по ставці
згідно п. 7.2. договору (протягом 10-ти
календарних днів, а далі по ставці
згідно п. 7.3.

Оплата вартості товару та нарахованих
процентів проводиться в гривнях.
Сторони домовились та узгодили зміну
ціни на товар в межах періоду часу, що
вказаний у п. 4.7 та згідно способів
викладених у пунктах 4.7, 4.8 договору. (п.
4.6 договору)

Відповідно до п.4.7. договору, сторонами
встановлена зміна ціни на товар: якщо у
періоди часу: з моменту підписання
специфікації до відвантаження
(поставки товару) та протягом всього
строку користування покупцем товарним
кредитом (як правомірне користування
так і не правомірне), офіційний курс
гривні до іноземної валюти (Долар США)
зміниться в більшу або меншу сторону
від офіційного курсу гривні до
іноземної валюти (Долар США), що
визначений у специфікації до договору
на момент її підписання, покупець
зобов'язаний сплатити продавцю
проіндексовану суму вартості товару у
гривні по договору, як проданого на
умовах товарного кредиту, так і на
інших умовах. Проіндексована сума
вартості Товару у гривні
встановлюється як (А1/А0) х СП = ПСП, де А1-
офіційний курс гривні до іноземної
валюти - Долара США на дату, коли мало
місце його зміна в більшу або меншу
сторону по відношенню до А0; А0 - це (при
першій індексації суми вартості товару
(боргу)) - офіційний курс гривні до
іноземної валюти - Долара США
визначений у Специфікації до договору;
(при кожній черговій індексації) - це
офіційний курс гривні до іноземної
валюти -Долара США, який при попередній
індексації суми вартості товару
(боргу), був на місці показника А1; СП-
сума вартості товару (боргу), яка
підлягає індексації (першій чи
черговій) станом на: дату, коли грошові
кошти від покупця (оплата по договору)
зараховані на розрахунковий рахунок
Продавця; дату, вказану в УМОВАХ ОПЛАТИ
у Специфікації, як останній день строку
погашення товарного кредиту; дату,
будь-яку послідуючу, яка йде після дати
вказаної в УМОВАХ ОПЛАТИ у
Специфікації, як строк погашення
товарного кредиту; ПСП - проіндексована
сума вартості товару (боргу)

Якщо офіційний курс гривні до
іноземної валюти - (Долар США) (А1)
існуючий на певну дату у періодах, про
які йдеться мова у п. 4.7 договору, буде
величиною меншою, ніж існуюча на ту ж
дату ставка міжбанківського валютного
курсу гривні до долара США (курс
продажу), підтвердженого ВАТ "АКТАБАНК"
чи/або ПАТ "ПУМБ", чи/або ПАТ "Райффайзен
Банк Аваль" (банк обирається за вибором
Продавця), то Продавець має право на
індексацію суми вартості Товару у
гривні, а Покупець зобов'язаний
сплатити Продавцю уже проіндексовану
суму вартості Товару у гривні, з
урахуванням ставки міжбанківського
валютного курсу гривні до долара США,
згідно відповідної формули (п.4.8
договору).

Проте відповідач-1 свої зобов'язання за
договором з оплати товару у розмірі 127
584 грн.73 коп. (50% від вартості
поставленого товару) та у встановлені
строки (до 01.09.14р.) належним чином не
виконав, що і стало підставою для
звернення позивача до господарського
суду за захистом своїх прав та законних
інтересів.

Позивач просить стягнути з
відповідача-1 заборгованість за
поставлений товар по договору
купівлі-продажу №14032 від 16.04.2014 року з
урахуванням проіндексованої вартості
товару в розмірі 136 442 грн. 49 коп.

На підставі п. 7.1 договору, яким
передбачено, що у випадку порушення
термінів оплати, обумовлених у
специфікації до договору, покупець
сплачує продавцю пеню у розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня, від
суми простроченої заборгованості за
кожен день прострочення оплати.
Сторони прийшли до взаємної згоди, що
нарахування пені припиняється через
рік (365 календарних днів) від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано,
позивач нарахував пеню у розмірі 286
грн. 88 коп.

На підставі п. 7.2. договору, яким
встановлено, що якщо покупець
прострочив оплату товару, проданого в
кредит, на прострочену суму
нараховується 35 процентів річних за
користування товарним кредитом від
останнього дня строку, коли товар мав
бути оплачений, та протягом 10-ти
календарних днів, тобто до моменту,
коли починає діяти інша процентна
ставка, визначена у п. 7.3. цього
договору, позивач нарахував проценти
за користування товарним кредитом у
розмірі 401 грн. 63 коп.

Дослідивши матеріали справи та подані
докази, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню, з наступних підстав:

28.10.2014р. позивач надав до справи копію
банківської виписки по рахунку за
08.10.2014р. (а.с.57), відповідно до якої
08.10.2014р. відповідачем-1 була погашена
сума боргу у розмірі 50 000,00 грн. за
договором №14032 від 16.04.2014р., у зв'язку з
чим провадження у справі в частині
солідарного стягнення з відповідачів
боргу у сумі 50 000 грн. 00 коп. підлягає
припиненню на підставі пункту 1-1
частини 1 статті 80 Господарського
процесуального кодексу України, у
зв'язку з відсутністю предмету спору.

Станом на час розгляду справи
неоплаченим є товар, з урахуванням
проіндексованої вартості, в розмірі на
суму 86 442 грн. 49 коп.

Сторони є суб'єктами господарювання,
тому відповідно до положень ст.ст. 4,
173-175 і 193 ГК України до прав і обов'язків
сторін, що виникли на підставі
зазначеного договору і є
господарськими зобов'язаннями, мають
застосовуватися відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей передбачених
Господарським кодексом України.

Факт отримання відповідачем-1 товару
підтверджується матеріалами справи, а
саме видатковими накладними, копії
яких містяться в матеріалах справи
(а.с.21-23), які підписані уповноваженими
представниками сторін та скріплені
печатками позивача та відповідача-1.

Станом на час розгляду справи
відповідач-1 свої зобов'язання за
договором купівлі-продажу №14032 від
16.04.14р. належним чином не виконав.

Крім того, 16.04.14р. між товариством з
обмеженою відповідальністю "АГРОСФЕРА"
(позивач-кредитор) та товариством з
обмеженою відповідальністю "Гран
Інвест" (поручитель-відповідач-2) було
укладено договір поруки №14032-ПОР,
предметом якого є зобов'язання
поручителя (відповідача-2) перед
кредитором (позивачем) відповідати за
порушення боржником (відповідачем-1)
його зобов'язань перед кредитором
(позивачем) по основному договору,
передбаченому розділом 2 цього
договору поруки, що включає: погашення
(сплату) товарного кредиту та будь-якої
іншої заборгованості в сумі та у строк
згідно основного договору; погашення
(сплату) суми, на яку збільшено вартість
товару, у зв'язку із застосування
способу зміни ціни на товар
(індексація) згідно умов основного
договору; сплату процентів за
користування товарним кредитом у
відповідності до основного договору та
процентів за користування грошовими
коштами; сплату неустойки (штрафу,
пені), що передбачені умовами основного
договору, а також сплату усіх можливих
судових та/або господарських витрат,
пов'язаних з розглядом справ,
предметами яких, будуть вимоги
кредитора, пов'язані з виконанням
основного договору.

Цей договір поруки набирає чинності з
дати його підписання та діє протягом 4-х
років (п. 8.1. договору поруки).

Відповідно до п. 1.4. договору поруки,
поручитель (відповідач-2) відповідає
солідарно та в повному обсязі по
зобов'язанням боржника (відповідача-1)
перед кредитором (позивачем) по
основному договору. При цьому кредитор
(позивач) має право вимагати виконання
обов'язку частково або в повному обсязі
як від усіх боржників разом, так і від
будь-кого з них окремо. Цим договором
поруки забезпечується виконання
зобов'язання у повному обсязі.

Пунктом 2.1. договору поруки
встановлено, що під основним договором
в цьому договорі розуміють договір
купівлі-продажу №14032 від 16.04.14р.,
укладений між кредитором (в основному
договорі іменується продавець) та
боржником (в основному договорі
іменується покупець).

Згідно з п. 3.1.2. договору поруки,
поручителю (відповідачу-2) добре відомі
усі умови вищезазначеного основного
договору, в тому числі термін дії
основного договору, строк (термін)
виконання зобов'язань по основному
договору, а також усі інші умови,
зобов`язання та обставини, включаючи
розуміння і усвідомлення поручителем
тієї умови, що у кредитора по основному
договору є право достроково вимагати
повернення заборгованості (суми
товарного кредиту).

Пунктом 3.1.3. договору поруки зазначено,
що причини невиконання боржником
своїх зобов'язань за основним
договором ніяким чином не можуть
впливати на виконання поручителем
зобов'язань за цим договором поруки.

Часткове виконання зобов'язання
поручителем не звільняє останнього від
виконання зобов'язання в повному
обсязі у подальшому (п. 3.1.6. договору
поруки).

У разі порушення зобов'язання
боржником, кредитор має право, на
власний вибір, направити поручителю
письмову вимогу виконати зобов'язання
(або певну його частину) або пред'явити
до поручителя позов (п.4.1. договору
поруки).

Згідно з п. 4.2. договору поруки,
поручитель зобов'язаний виконати
вимогу (позовні вимоги) кредитора
згідно умов, що передбачені основним
договором.

Як зазначено в п. 5.1. договору поруки, у
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник.

Відповідно до ч.1 ст.43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Отже, надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, з урахуванням
фактичних та правових підстав позовних
вимог, суд дійшов висновку про часткове
задоволення позову, виходячи з
наступного.

Строк оплати товару з урахуванням
проіндексованої суми вартості товару
та процентів за користування товарним
кредитом є таким, що настав.

Доказів оплати товару з урахуванням
проіндексованої суми вартості товару
та процентів за користування товарним
кредитом, матеріали справи не містять.

Зобов'язання відповідача, щодо оплати
товару з урахуванням проіндексованої
суми вартості товару та процентів за
користування товарним кредитом
передбачено умовами договору та
нормами законодавства.

Відповідачем оплату товару з
урахуванням проіндексованої суми
вартості товару та процентів за
користування товарним кредитом не
здійснено, тобто порушено умови
договору, який підписаний між
сторонами.

Зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку (ч.1 ст.509 Цивільного кодексу
України).

За договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму (ст. 655
Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу
України, покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Статтею 694 Цивільного кодексу України
передбачено, що за договором
купівлі-продажу може бути передбачений
продаж товару в кредит з відстроченням
або з розстроченням платежу. Товар
продається в кредит за цінами, що діють
на день продажу. Зміна ціни на товар,
проданий в кредит, не є підставою для
проведення перерахунку, якщо інше не
встановлено договором або законом. У
разі невиконання продавцем обов'язку
щодо передання товару, проданого в
кредит, застосовуються положення
статті 665 цього Кодексу. Якщо покупець
прострочив оплату товару, проданого в
кредит, продавець має право вимагати
повернення неоплаченого товару. Якщо
покупець прострочив оплату товару, на
прострочену суму нараховуються
проценти відповідно до статті 536 цього
Кодексу від дня, коли товар мав бути
оплачений, до дня його фактичної
оплати. Договором купівлі-продажу може
бути передбачений обов'язок покупця
сплачувати проценти на суму, що
відповідає ціні товару, проданого в
кредит, починаючи від дня передання
товару продавцем. З моменту передання
товару, проданого в кредит, і до його
оплати продавцю належить право застави
на цей товар.

Статтею 536 Цивільного кодексу України
встановлено, що за користування чужими
грошовими коштами боржник зобов'язаний
сплачувати проценти, якщо інше не
встановлено договором між фізичними
особами. Розмір процентів за
користування чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

У разі прострочення оплати товару
продавець має право вимагати оплати
товару та сплати процентів за
користування чужими грошовими коштами
(ч. 3 ст. 692 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог-відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

Учасник господарських відносин
відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання (ч. 2 ст. 218 Господарського
кодексу України).

У відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його неналежне
виконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 Цивільного кодексу
України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

На підставі п. 7.1 договору, яким
передбачено, що у випадку порушення
термінів оплати, обумовлених у
специфікації до договору, покупець
сплачує продавцю пеню у розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня, від
суми простроченої заборгованості за
кожен день прострочення оплати.
Сторони прийшли до взаємної згоди, що
нарахування пені припиняється через
рік (365 календарних днів) від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано,
позивач нарахував пеню у розмірі 286
грн. 88 коп.

На підставі п. 7.2. договору, яким
встановлено, що якщо покупець
прострочив оплату товару, проданого в
кредит, на прострочену суму
нараховується 35 процентів річних за
користування товарним кредитом від
останнього дня строку, коли товар мав
бути оплачений, та протягом 10-ти
календарних днів, тобто до моменту,
коли починає діяти інша процентна
ставка, визначена у п. 7.3. цього
договору, позивач нарахував проценти
за користування товарним кредитом у
розмірі 401 грн. 63 коп.

Судом перевірено нарахування
позивачем проіндексованої суми
вартості товару, пені та процентів за
користування товарним кредитом,
відповідно до наданих розрахунків
(а.с.13) на підставі чого суд приходить до
висновку про їх обґрунтованість.

Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Як зазначено вище, договором поруки
встановлена солідарна
відповідальність поручителя та
боржника.

Частина 2 статті 554 ЦК України
передбачає, що поручитель відповідає
перед кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

За частиною 2 статті 553 ЦК України
порукою може забезпечуватися
виконання зобов'язання частково або у
повному обсязі.

Відповідальності відповідача-2 перед
позивачем за невиконання
відповідачем-1 зобов'язань за договором
купівлі-продажу, забезпечується
договором поруки у повному обсязі.

Судом встановлено, що доказів повної
оплати відповідачами-1,2 на користь
позивача вартості поставленого товару
з урахуванням проіндексованої суми
вартості товару у розмірі 86 442,49 грн.
матеріали справи не містять,
відповідачами-1,2 таких доказів не
надано, нарахування позивачем
процентів за користування товарним
кредитом та пеня, відповідно до умов
договору, здійснено вірно, у зв'язку з
чим суд доходить до висновку про
наявність підстав для задоволення
позовних вимог позивача про солідарне
стягнення з відповідача-1 та
відповідача-2 заборгованості по
товарному кредиту у сумі 87 131,00 грн., яка
складається з проіндексованої суми
вартості товару (боргу) у розмірі 86 442,49
грн., процентів за користування
товарним кредитом у розмірі 401 грн. 63
коп. та пені у розмірі 286 грн. 88 коп.

Також, позивач просив стягнути з
відповідача-1 5000 грн. витрат на послуги
адвоката.

Щодо витрат позивача на послуги
адвоката суд зазначає, що статтею 44 ГПК
України до судових витрат віднесено,
зокрема, витрати на оплату послуг
адвоката, пов'язаних з розглядом
справи. При цьому, згідно норм ч. 5
статті 49 ГПК України суми, які
підлягають сплаті за послуги адвоката,
пов'язані з розглядом судового процесу,
покладаються при задоволенні позову на
відповідача.

Позивач просить стягнути з
відповідача-1 витрати на оплату послуг
адвоката у розмірі 5000,00 грн.

Судом встановлено, що 01.09.2014р. ТОВ
"Агросфера" (замовник-позивач) з
Адвокатським об'єднанням "Адвокатське
Бюро "Баррістер" (виконавець) укладено
договір № 39/14 про надання послуг
адвоката у сфері права, відповідно до
умов якого замовник доручає, а
виконавець приймає на себе
зобов'язання надати замовнику послуги
адвоката щодо захисту порушених
майнових прав і законних інтересів
замовника та представництва інтересів
останнього у господарському суді
Дніпропетровської області з питання
стягнення з СК "Миколаївський" та ТОВ
"Гран Інвест" заборгованості по
договору купівлі-продажу №14032 від
16.04.2014р. (а.с.37-38)

Відповідно до п.6.1. договору, сторони
Додатком № 1 від 09.09.2014р. до договору
погодили, що вартість послуг (гонорару)
складає 5 000 грн.(а.с.69)

27.10.2014р. сторонами складено Акт
приймання-передачі наданих послуг у
сфері права в якому зазначено, що
виконавець передав, а замовник прийняв
послуги адвоката у сфері права.
загальна вартість яких складає 5000, 00
грн. (а.с.71)

Відповідно до платіжного доручення №927
від 27.10.2014р. ТОВ "Агросфера"
перерахувало АО "Адвокатське бюро
"Баррістер" 5000, 00 грн. (а.с.70)

Пунктом 6.3. постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 21
лютого 2013 року № 7 "Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України", витрати позивачів та
відповідачів, третіх осіб, пов'язані з
оплатою ними послуг адвокатів,
адвокатських бюро, колегій, фірм,
контор та інших адвокатських об'єднань
з надання правової допомоги щодо
ведення справи в господарському суді,
розподіляються між сторонами на
загальних підставах, визначених
частиною п'ятою статті 49 ГПК.

Відшкодування цих витрат здійснюється
господарським судом шляхом зазначення
про це у рішенні, ухвалі, постанові за
наявності документального
підтвердження витрат, як-от угоди про
надання послуг щодо ведення справи у
суді та/або належно оформленої
довіреності, виданої стороною
представникові її інтересів у суді,
платіжного доручення або іншого
документа, який підтверджує сплату
відповідних послуг, а також копії
свідоцтва адвоката, який представляв
інтереси відповідної сторони, або
оригінала ордеру адвоката, виданого
відповідним адвокатським об'єднанням,
з доданням до нього витягу з договору, в
якому зазначаються повноваження
адвоката як представника або обмеження
його прав на вчинення окремих
процесуальних дій.

Стосовно вимог позивача про стягнення
витрат на оплату послуг адвоката, суд
зазначає, що дане питання необхідно
розглядати в двох площинах: по-перше, це
договірні відносини позивача з
адвокатом (адвокатами) стосовно
надання юридичних послуг і, по-друге, це
вимога про оплату наданих послуг
відповідачем.

Стосовно першого аспекту суд виходить
із основоположного принципу
цивільного права - принципу свободи
договору. Позивач має право на свій
розсуд оцінити вартість послуг
адвоката, навіть у розмірі ціни позову.

Стосовно другої площини
розглядуваного питання суд зазначає,
що положення ГПК України про стягнення
з відповідача вартості послуг адвоката
по-суті є оплатою відповідачем наданих
позивачеві послуг з правової допомоги.
І в цьому аспекті оцінка вартості
послуг позивачем не має беззаперечного
статусу.

Право на справедливий суд, передбачене
ст. 6 Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод та положення
ст.ст. 42, 43 ГПК України стосовно
рівності сторін є гарантією захисту
прав, у даному випадку відповідача, від
покладення на нього обов'язку
відшкодування необґрунтованої
вартості послуг адвоката внаслідок
різних причин, зокрема, помилки
позивача в оцінці вартості таких
послуг, отримання і оплата позивачем
послуг, що не були необхідні для
розгляду даної справи або ж навіть
навмисного завищення позивачем та
адвокатом вартості таких послуг з
метою отримання неправомірної вигоди
за рахунок відповідача.

Разом з тим, суд вважає за необхідне
використати надане йому право обмежити
розмір сум, які підлягають
відшкодуванню за рахунок відповідача в
порядку частини 5 статті 49 ГПК України.

Відповідно до статті 33 Правилах
адвокатської етики, гонорар є єдиною
допустимою формою отримання адвокатом
винагороди за надання правової
допомоги клієнту.

Гонорар, отримуваний адвокатом за
надання правової допомоги, повинен
бути законним за формою і порядком
внесення і розумно обґрунтованим за
розміром.

Фактори, що повинні братися до уваги
при визначенні обґрунтованого розміру
гонорару, включають в себе:

1) обсяг часу і роботи, що вимагаються
для належного виконання доручення;
ступінь складності та новизни правових
питань, що стосуються доручення;
необхідність досвіду для його
успішного завершення;

2) вірогідність того, що прийняття
доручення перешкоджатиме прийняттю
адвокатом інших доручень або суттєво
ускладнить їх виконання в звичайному
часовому режимі;

3) необхідність виїзду у відрядження;

4) важливість доручення для клієнта;

5) роль адвоката в досягненні
гіпотетичного результату, якого бажає
клієнт;

6) досягнення за результатами виконання
доручення позитивного результату,
якого бажає клієнт;

7) особливі або додаткові вимоги
клієнта стосовно строків виконання
доручення;

8) характер і тривалість професійних
відносин даного адвоката з клієнтом;

9) професійний досвід,
науково-теоретична підготовка,
репутація, значні професійні здібності
адвоката.

Жодний з факторів, вказаних у частині
третій цієї статті, не має
самодостатнього значення; вони
підлягають врахуванню в їх
взаємозв'язку стосовно до обставин
кожного конкретного випадку.

У визначенні розумно необхідного
розміру сум, які підлягають сплаті за
послуги адвоката, можуть братися до
уваги, зокрема: встановлені
нормативно-правовими актами норми
видатків на службові відрядження (якщо
їх установлено); вартість економних
транспортних послуг; час, який міг би
витратити на підготовку матеріалів
кваліфікований фахівець; вартість
оплати відповідних послуг адвокатів,
яка склалася в країні або в регіоні;
наявні відомості органів статистики
або інших органів про ціни на ринку
юридичних послуг; тривалість розгляду
і складність справи тощо. Докази, які
підтверджують розумність витрат на
оплату послуг адвоката, повинна
надавати сторона, що вимагає
відшкодування таких витрат.

При аналізі вартості суми гонорару за
надану правову допомогу, суд, в аспекті
можливості покладення їх
відшкодування на відповідача,
зазначає, що справа для професійного
адвоката не є складною, розрахунки за
позовом є аналогічні тим, які
товариство з обмеженою
відповідальністю "Агросфера" заявляє
як позивач у подібних спорах, і загалом
надання адвокатських послуг по даній
справі не потребує значних зусиль.

Водночас, суд зазначає, що в матеріалах
справи відсутні і позивачем не надані
дані про кваліфікацію та досвід
адвоката, дані про витрачений
адвокатом час, як того вимагає ст.30
Закону України "Про адвокатуру та
адвокатську діяльність", прийняття
адвокатом участі лише в одному
судовому засідання (в призначені
судові засіданні 16.10.2014р., 28.10.2014р. та
11.11.2014р. адвокат не з'явився), а тому суд,
вважає, що максимально допустимим
розміром стягнення з відповідача
вартості послуг адвоката, наданих
позивачеві, є 1750,00 грн.

Щодо стягнення витрат на послуги
адвоката, саме з відповідача-1, суд
зазначає наступне:

Позивач просить суд стягнути витрати
на послуги адвоката з відповіача-1,
проте відповідно до п. 5.1. договору
поруки, ТОВ "Гран Інвест" зобов'язалося,
у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою
солідарно відповідати перед
кредитором і за витрати на сплату усіх
можливих судових витрат та/або
господарських витрат, пов'язаних з
розглядом справ, предметами яких
будуть вимоги кредитора, пов'язані з
виконанням основного договору, у
зв'язку з чим суд приходить до висновку
про солідарне стягнення судового збору
у розмірі 2742 грн. 62 коп. та витрат на
послуги адвоката у розмірі 1750 грн. 00
коп. з відповідача-1 та відповідача-2.

Керуючись ст. ст. 4, 32, 33, 36, 43, 49, 75, 82-85, 115-117
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з
сільськогосподарського кооперативу
"МИКОЛАЇВСЬКИЙ" (15663, Чернігівська
область, Менський район, с. Миколаївка ,
вул. Леніна, буд. 46, ) та
товариства з обмеженою
відповідальністю "Гран Інвест" (49083, м.
Дніпропетровськ, вул. Собінова, 1, ) на користь товариства з
обмеженою відповідальністю "Агросфера"
(49083, м. Дніпропетровськ, вул. Собінова, 1,
код ЄДРПОУ 1320991) проіндексовану суму
боргу у розмірі 86 442 грн. 49 коп., проценти
по товарному кредиту в розмірі 401 грн. 63
коп., пеню у розмірі 286 грн. 88 коп.,
витрати на оплату послуг адвокатів у
розмірі 1750,00 грн. та судовий збір у
розмірі 1 827,00 грн.

Провадження у справі в частині
стягнення 50 000 грн.00 коп. боргу -
припинити.

В решті вимог про відшкодування витрат
на оплату послуг адвоката в сумі 3250,00
грн. - відмовити.

Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскаржене протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Суддя Л.П. Кармазіна

Повне рішення складено 11.11.2014р.