м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовомПриватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Арсенал-Страхування"до Публічного
акціонерного товариства "Українська
"Гарант-авто"простягнення 2 036,80 грн.
Суддя Літвінова М.Є.
Представники сторін:
від позивача: не з'явились;
від відповідача: Волчек Н.М. -
У судовому засіданні 12.11.2014, на підставі
ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України, було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія
"Арсенал-Страхування" звернулось до
господарського суду міста Києва з
позовом до Публічного акціонерного
товариства "Українська страхова
компанія "Гарант-авто" про
відшкодування шкоди у розмірі 2 036,80
грн., заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 03.10.2014 порушено провадження у
справі №910/20898/14, розгляд справи
призначений на 20.10.2014.

Ухвалою від 20.10.2014 розгляд справи
відкладено на 12.11.2014.

Від позивача надійшло до суду
клопотання про розгляд справи без
участі його представників.

В судовому засіданні 12.11.2014 представник
відповідача заперечив проти позовних
вимог, однак письмового відзиву на
позов не подав до суду.

В судовому засіданні 12.11.2014, на підставі
ч.2 ст.85 ГПК України, оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення учасників
судового процесу, господарський суд
міста Києва,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з п. 1 ст. 352 Господарського
кодексу України, страхування - це
діяльність спеціально уповноважених
державних організацій та суб'єктів
господарювання (страховиків), пов'язана
з наданням страхових послуг юридичним
особам або громадянам
(страхувальникам) щодо захисту їх
майнових інтересів у разі настання
визначених законом чи договором
страхування подій (страхових випадків),
за рахунок грошових фондів, які
формуються шляхом оплати
страхувальниками страхових платежів.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
страхування", страхування - це вид
цивільно-правових відносин щодо
захисту майнових інтересів фізичних
осіб та юридичних осіб у разі настання
певних подій (страхових випадків),
визначених договором страхування або
чинним законодавством, за рахунок
грошових фондів, що формуються шляхом
сплати фізичними особами та юридичними
особами страхових платежів (страхових
внесків, страхових премій) та доходів
від розміщення коштів цих фондів.

Пунктом 2 ст. 352 Господарського кодексу
України встановлено, що страхування
може здійснюватися на основі договору
між страхувальником і страховиком
(добровільне страхування) або на основі
закону (обов'язкове страхування).

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України "Про
страхування", страхування може бути
добровільним або обов'язковим.

Страхування наземного транспорту (крім
залізничного), відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 6
Закону України "Про страхування", є
видом добровільного страхування.

В статті 16 Закону України "Про
страхування" визначено, що договір
страхування - це письмова угода між
страхувальником і страховиком, згідно
з якою страховик бере на себе
зобов'язання у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату страхувальнику або іншій
особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору.

29.08.2013 між Приватним акціонерним
товариством "Страхова компанія
«Арсенал-Страхування" (далі - позивач,
страховик) та Вищим навчальним
закладом "Київський університет
туризму, економіки і права" (далі -
страхувальник) укладений Договір
добровільного страхування наземного
транспорту №320/13-Т/Ц1(далі - Договір), за
яким був застрахований автомобіль
НОМЕР_1.

11.03.2014 в м. Києві на по вул. Крайній,1-В в
м. Києві сталася дорожньо-транспортна
пригода за участю застрахованого
автомобіля НОМЕР_1 під керуванням
ОСОБА_2 та "ІЖ 27175" державний номер
НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3.

11.03.2014 страхувальник звернувся до
страховика із заявою про факт настання
події та виплати страхового
відшкодування.

Відповідно до рахунку-фактури №ІВР0002071
від 12.03.2014 вартість виконаних робіт
застрахованого автомобіля становить 2
776,80 грн.

На підставі вищевказаного договору від
29.08.2013, заяви страхувальника від 11.03.2014,
рахунку-фактури № ІВР0002071 від 12.03.2014,
позивач виплатив страхове
відшкодування в сумі 2 036,80 грн. на
рахунок Інтерциклон ТОВ згідно
платіжного доручення №5152 від 17.03.2014.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу
України, кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу, способом захисту
цивільних прав та інтересів може бути,
в тому числі, відшкодування збитків та
інші способи відшкодування майнової
шкоди.

Частиною 2. ст. 1187 Цивільного кодексу
України, передбачено, що шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про
страхування" та ст. 993 Цивільного
кодексу України до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Відтак позивач, здійснивши виплату
страхового відшкодування, набув права
потерпілої особи, в межах суми 2 036,80 грн.

Згідно з частиною 1 статті 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана майну фізичної
або юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на
загальних підставах, а саме шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Як вбачається з матеріалів справи,
шкоду було заподіяно внаслідок
експлуатації автомобіля НОМЕР_3, як
вбачається з постанови Деснянського
районного суду м. Києва від 12.05.2014.

Вищезазначеною постановою районного
суду ОСОБА_3 визнано винним та
притягнуто до відповідності за ст. 124
КпАП України і накладено штраф у
розмірі 340,00 грн.

Постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення - акт
судового розгляду справи, який є
результатом дослідження всіх
документів та з'ясування всіх
необхідних обставин. Таким чином, у
справах про адміністративні
правопорушення, зокрема,
дорожньо-транспортні пригоди, належним
доказом є довідка Державної
автомобільної інспекції, складена на
підставі протоколу про
адміністративне правопорушення. У свою
чергу, протокол - це офіційний документ,
відповідним чином оформлений
уповноваженою особою про вчинення
діяння, яке містить ознаки
правопорушення, передбаченого нормами
Кодексу України про адміністративні
правопорушення.

Отже, остаточний висновок щодо
наявності у діях особи складу
адміністративного правопорушення
міститься у постанові суду.

Цивільно-правова відповідальність
власника транспортного засобу Іж 27175
державний номер НОМЕР_2 була
застрахована у відповідача на підставі
договору (полісу) АС/5382441 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів. Вказаним
договором (полісом АС/5382441, діючим на
дату ДТП).

Отже, відповідач є особою на яку
полісом АС/5382441 покладено обов'язок з
відшкодування шкоди завданої під час
експлуатації автомобіля НОМЕР_3 на час
спірної ДТП.

04.06.2014 позивач звернувся до відповідача
з заявою №/к про сплату
відшкодування шкоди по полісу АС/5382441
яка отримана відповідачем 10.06.2014,
згідно повідомлення про вручення
поштового відправлення, яке долучено
до матеріалів справи.

Однак, відповідач залишив претензію
без задоволення.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" страхове відшкодування завжди
зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
підпункту.

Франшиза - частина збитків, що не
відшкодовується страховиком згідно з
договором страхування (стаття 9 Закону
України "Про страхування").

Отже, розмір франшизи за страховим
полісом АС/5382441, що становить 0,00 грн.

За встановленими судами обставинами
справи, позивач, отримав право вимоги в
сумі 2 036,80., яке особа, мала до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Відповідач в порядку ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України, не спростував заявлені
позовні вимоги.

Таким чином, позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Відповідно до вимог статті 34 ГПК
України господарський суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи.

Втім ніякі докази не мають для суду
заздалегідь встановленої сили і
оцінюються судом в розумінні вимог
статті 43 ГПК України за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляду в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

У зв'язку із задоволенням позову,
згідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається на
відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Українська страхова
компанія "Гарант-авто" (01042, м. Київ,
провулок Новопечерський, 19/3, код 16467237)
на користь Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "Арсенал
страхування" (03056, м. Київ, вул.
Борщагівська, 154, код 33908322) 2 036,80 грн.
(дві тисячі тридцять шість гривень 80
коп.) відшкодування шкоди та 1 827,00 грн.
(одна тисяча вісімсот двадцять сім
гривень 00 коп.) судового збору.

3.Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

4.Після набрання рішенням законної сили
видати наказ.

Дата підписання

повного тексту рішення: 13.11.2014.

Суддя

М.Є. Літвінова