ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 року Справа №
5011-33/5113-2012-17/520-2012

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Черкащенка М.М. - головуючого
(доповідач), Жукової Л.В., Нєсвєтової
Н.М.розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргуОб'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку "Миропільська 39" на постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 27.08.2014 рокуу
справі господарського судуміста
Києваза позовомпублічне акціонерне
товариство "Київенерго"доОб'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку "Миропільська 39" простягнення 66
414,30 грн. в засіданні взяли участь
представники:

- позивача:Іващенко О.В.,-
відповідача:Кіщук Т.В.

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2012 року публічне акціонерне
товариство "Київенерго" (далі - ПАТ
"Киїевенерго") звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку
"Миропільська 39" (далі - ОСББ
"Миропільська 39") про стягнення 130613,54
грн., з яких 105713,25 грн. сума основного
боргу, 16791,27 грн. - інфляційних, 6973,99 грн. -
3 % річних та 1135,03 грн. пені.

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням відповідачем своїх
зобов'язань за договором про
постачання електричної енергії № 3515448
від 28.11.2003 року щодо оплати вартості
активної електричної енергії,
поставленої за цим договором.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 29.05.2012 року позов задоволено
частково. Стягнуто на користь позивача
58697,81 грн. заборгованості за
використану електричну енергію, 3%
річних в сумі 2792,91 грн., збитків від
інфляції в сумі 4786,49 грн., пеню в сумі
137,09 грн. та витрати по сплаті судового
збору в сумі 1328,29 грн., в задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 03.09.2012 року
рішення місцевого господарського суду
міста Києва від 29.05.2012 року залишено без
змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення.

Постановою Вищого господарського суду
України від 14.11.2012 року постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 03.09.2012 року та
рішення Господарського суду міста
Києва від 29.05.2012 року в частині
стягнення 58697,81 грн. - боргу, 4786,49 грн. -
індексу інфляції, 2792,91 грн. - 3 % річних,
137,09 грн. - пені та 1328,29 грн. - судового
збору скасовано; в скасованій частині
справу передано на новий розгляд до
господарського суду міста Києва; в
іншій частині постанову Київського
апеляційного господарського суду від
03.09.2012 року та рішення Господарського
суду міста Києва від 29.05.2012 року з даної
справи залишено без змін.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 15.07.2014 року позов задоволено
частково. Стягнуто з ОСББ "Миропільська
39" на користь ПАТ "Київенерго" 58387,27 грн. -
боргу, 134,38 грн. - пені, 4611,71 грн.
інфляційних втрат, 2784,66 грн. 3% річних,
1318,36 грн. судового збору. В іншій
частині позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 27.08.2014 року
рішення місцевого господарського суду
від 15.07.2014 року залишено без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, ОСББ "Миропільська 39"
подало касаційну скаргу, в якій просить
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 27.08.2014 року
скасувати, справу передати на розгляд
до суду апеляційної інстанції.

В обґрунтування своїх вимог скаржник
посилається на те, що судом неправильно
застосовані норми матеріального та
процесуального права, що призвело до
прийняття незаконної постанови,
зокрема скаржник зазначає про
прийняття судом постанови за
відсутності відповідача,
повідомленого належним чином про час і
місце слухання справи.

Судова колегія, розглянувши наявні
матеріали, обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування норм
матеріального та процесуального права
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 Господарського
кодексу України, за договором
енергопостачання енергопостачальне
підприємство (енергопостачальник)
відпускає електричну енергію, пару,
гарячу і перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Згідно з ч. 6 та ч. 7 ст. 276 Господарського
кодексу України, розрахунки за
договорами енергопостачання
здійснюються на підставі цін (тарифів),
встановлених відповідно до вимог
закону. Оплата енергії, що
відпускається, здійснюється, як
правило, у формі попередньої оплати. За
погодженням сторін можуть
застосовуватися планові платежі з
наступним перерахунком або оплата, що
провадиться за фактично відпущену
енергію.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами попередніх
інстанцій, 28.11.2003 року між позивачем та
відповідачем було укладено договір
№3515448 на використання електричної
енергії, відповідно до умов якого,
позивач постачає електричну енергію
відповідно до умов договору, а
відповідач зобов'язаний своєчасно
здійснювати оплату електричної
енергії за тарифами, що регулюються
згідно з умовами, визначеними у
ліцензії на постачання електричної
енергії.

Пунктом 2.1. Договору встановлено, що
електропостачальна організація
зобов'язується постачати
електроенергію, як різновид товарної
продукції споживачу в межах дозволеної
до використання потужності, згідно з
величинами постачання електроенергії
за умови своєчасної оплати
використаної електроенергії,
виконання споживачем Правил
користування електричною енергією та
Правилами технічної експлуатації
електроустановок споживачів, та згідно
з категоричністю, гарантованим рівнем
надійності схем електропостачання
струмоприймачів.

Відповідно до п. 4.1 Договору споживач
зобов'язується своєчасно та у повному
обсязі здійснювати розрахунки за
електричну енергію відповідно до
встановлених договором умов та
термінів оплати, а також вносити інші
платежі виконання електропостачальною
організацією робіт та надання послуг,
пов'язаних з електропостачанням,
вартість яких не входить до складу
тарифів.

Пунктом 2.1 Додатку 2 до Договору
передбачено, що споживач
зобов'язується здійснювати повну
поточну оплату вартості обсягу
спожитої електричної енергії за
розрахунковий період за фактичними
показаннями засобів обліку.

Згідно з п. 1 Додатку 2 до Договору,
розрахунковий період для визначення
обсягу спожитої електричної енергії
приймається місяць з 18 числа
попереднього місяця до такого ж числа
розрахункового місяця.

Відповідно до приписів статей 525, 526 ЦК
України, зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.
(Аналогічні положення містяться в ст. 193
ГК України).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом (ст.612 ЦКУкраїни).

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ПАТ "Київенерго"
належним чином виконало взяті на себе
зобов'язання за договором, в той час, як
відповідач лише частково оплатив
вартість використаної ним за період з
01.04.2009 року по 01.03.2012 року активної
електричної енергії, чим порушив умови
договору. Сума заборгованості
відповідача за використану активну
електричну енергію у вказаний період
становить 71193,76 грн., що підтверджується
висновком судової комплексної
електротехнічної та економічної
експертизи № 13229/13230 від 15.05.2014 року.

Судами також встановлено, що довідкою
про надходження коштів від ОСББ
"Миропільська 39" за спожиту електричну
енергію за договором № 3515448
підтверджено надходження коштів від
Управління праці та соціального
захисту населення Дніпровської
районної у м. Києві державної
адміністрації у грудні 2011 року у
розмірі 10082,03 грн. та у січні 2012 року -
2724,46 грн., всього 12806,49 грн.

Таким чином, загальна заборгованість
відповідача за договором становить
58387,27 грн.

Враховуючи вищевикладене, а саме
неналежне виконання відповідачем
своїх зобов'язань за договором в
частині оплати вартості поставленої
активної електричної енергії та
приписи ст.ст. 525, 526 ЦК України, колегія
суддів погоджується з висновками
попередніх інстанцій про стягнення з
відповідача 58387,27 грн. заборгованості.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського
кодексу України, кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Пунктом 5.1 договору встановлено, що за
несвоєчасне внесення платежів за
електричну енергію та інших платежів
споживач сплачує енергопостачальній
організації пеню в розмірі 0,75% за
кожний день прострочення платежів, але
не більше розміру встановленого чинним
законодавством.

Згідно з ч. 1-2 статті 549 Цивільного
кодексу України, неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання.

Частина 6 статті 232 Господарського
кодексу України передбачає, що
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Враховуючи приписи зазначених вище
статей, суди попередніх інстанцій,
перевіривши правильність розрахунку
позивача, дійшли вірного висновку про
стягнення з відповідача пені у сумі 134,38
грн., 3% річних - 2784,66 грн., інфляційних
втрат - 4611,71 грн. за неналежне виконання
ним грошового зобов'язання за
договором на використання електричної
енергії.

На підставі викладеного, оскаржувані
судові рішення є повними, законними та
обґрунтованими, прийнятими при
дослідженні всіх обставин справи із
правильним застосуванням норм
матеріального та процесуального права,
а тому судова колегія не вбачає підстав
для їх зміни чи скасування.

Щодо доводів скаржника, викладених у
касаційній скарзі, щодо неналежного
його повідомлення про час і місце
розгляду справи судом апеляційної
інстанції, то колегія суддів вважає їх
необґрунтованими, оскільки
спростовуються матеріалами справи,
зокрема поштовим повідомленням з
відміткою про отримання скаржником
18.08.2014 року ухвали про призначення
розгляду справи на 27.08.2014 року (а.с.141 т.5).

Інші доводи скаржника, викладені у
касаційній скарзі є необґрунтованими
та не підтвердженими належними
доказами, а отже і не спростовують
висновків суду, покладених в основу
судових рішень.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку "Миропільська 39" залишити без
задоволення.

Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 27.08.2014 року та
рішення господарського суду міста
Києва від 15.07.2014 року у справі №
5011-33/5113-2012-17/520-2012 залишити без змін.

Головуючий, суддя
М.М.Черкащенко

Судді
Л.В.Жукова

Н.М.Нєсвєтова