ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.11.14р. Справа № 904/8411/14

За позовом Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ", м. Київ

до Будинкоуправління №2 Гвардійської
квартирно-експлуатаційної частини
Новомосковського району, смт.
Черкаське, Новомосковський район,
Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за
договором купівлі-продажу природнього
газу №12/8051-ТЕ-3 від 18.10.12р.

Суддя Петренко І.В.

Секретар судового засідання
Пономарьов Є.О.

Представники:

від позивача: представник Паца В.О. -
довіреність № 14-127 від 13.05.14р.;

від відповідача: представник Бобров
В.Ю. - довіреність № 202 від 06.03.14р.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" (далі по тексту -
позивач) звернулось до господарського
суду Дніпропетровської області з
позовом до Будинкоуправління №2
квартирно-експлуатаційної частини
району, смт.Черкаське, Новомосковський
район, Дніпропетровська область (далі
по тексту -відповідач) про стягнення
38232,74грн. - пені; 1071,58грн. - інфляційних
втрат; 8672,68грн. - три відсотки річних.
Судові витрати по справі покласти на
відповідача.

Ухвалою господарського суду від 28.10.14р.
порушено провадження у справі,
прийнято позовну заяву до розгляду,
призначено судове засідання на 20.11.14р.

Відповідно до п.3.9.1. постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 Господарського процесуального
кодексу України.

У разі присутності сторони або іншого
учасника судового процесу в судовому
засіданні протокол судового засідання,
в якому відображені відомості про явку
сторін (пункт 4 частини другої статті 811
Господарського процесуального кодексу
України), є належним підтвердженням
повідомлення такої сторони (іншого
учасника судового процесу) про час і
місце наступного судового засідання.

За змістом зазначеної статті 64
Господарського процесуального кодексу
України, зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом. Доказом такого
повідомлення в разі неповернення
ухвали підприємством зв'язку може бути
й долучений до матеріалів справи та
засвідчений самим судом витяг з
офіційного сайту Українського
державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження
пересилання поштових відправлень, який
містить інформацію про отримання
адресатом відповідного поштового
відправлення, або засвідчена копія
реєстру поштових відправлень суду.

Позивач про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином, що
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення, яке повернулося на
адресу господарського суду 07.11.14р. з
відміткою представника позивача про
отримання ухвали суду 03.11.14р. та явкою
представника позивача в судове
засідання.

Відповідач про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином, що
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення, яке повернулося на
адресу господарського суду 11.11.14р. з
відміткою представника відповідача
про отримання ухвали суду 04.11.14р. та
явкою представника позивача в судове
засідання.

20.11.14р. повноважний представник
позивача в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав та наполягав на їх
задоволенні в повному обсязі.

Повноважний представник відповідача в
судовому засіданні проти позову не
заперечував, просив суд зменшити суму
пені до стягнення.

Повноважний представник позивача в
судовому засіданні проти зменшення
суми пені заперечував.

Господарський суд оглянув всі
оригінали первинних документів на
підставі яких виник спір і які були
надані повноважними представниками
сторін в судовому засіданні.

Суд розглянув справу за наявними в ній
матеріалами відповідно до ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

У судовому засіданні, яке відбулося
20.11.14р. в порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України,
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

Під час розгляду справи судом
досліджені письмові докази, що
містяться в матеріалах справи.

Розглянувши матеріали справи, подані
документи, заслухавши пояснення
повноважних представників сторін,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

18.10.12р. між публічним акціонерним
товариством "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" (далі по
тексту - позивач, продавець) та
Будинкоуправлінням №2
квартирно-експлуатаційної частини
району (далі по тексту - відповідач,
покупець) укладено договір №12/8051-ТЕ-3
купівлі-продажу природного газу (далі
по тексту - Договір), за умовами п. 1.1
якого позивач зобов'язується передати
у власність відповідачу у 2012 році
природний газ, а відповідач
зобов'язується прийняти та оплатити
цей природний газ на умовах даного
договору.

Відповідно до п. 1.2 Договору газ, що
продається за цим договором,
використовується відповідачем
виключно для виробництва теплової
енергії, яка споживається населенням.

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що
позивач передає відповідачеві з 01
жовтня 2012 року по 31 грудня 2012 року газ
обсягом до 715,0 тис. куб. м., в тому числі
по місяцях кварталів (тис. куб. м.).

Як зазначено у п. 3.3. Договору,
приймання-передача газу, переданого
позивачем відповідачеві у
відповідному місяці продажу,
оформлюється актом приймання-передачі
газу.

В п. 3.4. Договору зазначено про те, що не
пізніше 5-го числа місяця, наступного за
місяцем продажу газу, відповідач
зобов'язується надати позивачеві
підписані та скріплені печаткою
відповідача та газотранспортного
підприємства три примірники акта
приймання-передачі газу, у якому
зазначаються фактичні обсяги
використаного газу, його фактична ціна
та вартість. Позивач не пізніше 8-го
числа зобов'язується повернути
відповідачеві та газотранспортному
підприємству по одному примірнику
оригіналу акта, підписаний
уповноваженим представником та
скріплений печаткою, або надати в
письмовій формі мотивовану відмові від
підписання акта. Акти є підставою для
остаточних розрахунків між сторонами.

За приписами п. 5.1 Договору ціна
(граничний рівень ціни) на газ для
теплопостачальних підприємств та
послуги з його транспортування
встановлюється НКРЕ.

Згідно з п. 5.2 Договору ціна за 1000 куб. м
газу становить 1091,00грн. без урахування
збору у вигляді цільової надбавки до
затвердженого тарифу на природний газ,
тарифів на транспортування, розподіл і
постачання природного газу за
регульованим тарифом та без урахування
податку на додану вартість. До сплати
за 1000 куб.м. природного газу - 1091,00грн.,
крім того ПДВ - 20 % - 218,20грн., всього з ПДВ
- 1309,20грн.

Відповідно до пункту 6.1 Договору оплата
за газ здійснюється відповідачем
виключно грошовими коштами шляхом 100%
поточної оплати протягом місяця
поставки газу.

Остаточний розрахунок за фактично
переданий газ здійснюється до 14-го
числа місяця, наступного за місяцем
поставки газу.

За невиконання або неналежне виконання
своїх зобов'язань за цим договором
сторони несуть відповідальність у
випадках, передбачених чинним
законодавством України, а також цим
Договором (п. 7.1. Договору).

Пунктом 7.2. Договору передбачено, що у
разі невиконання відповідачем пункту
6.1. умов цього Договору продавець має
право не здійснювати поставку газу
покупцю або обмежити поставку
пропорційно до кількості несплачених
обсягів з наступною поставкою цих
обсягів при умові їх оплати та
наявності технічних можливостей. У
разі невиконання покупцем пункту 6.1
умов цього договору він у безспірному
порядку зобов'язується сплатити
позивачу, крім суми заборгованості,
пеню у розмірі подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня від суми простроченого платежу за
кожний день прострочення платежу.

Як зазначено у п. 9.3. Договору строк, у
межах якого сторони можуть звернутися
до суду з вимогою про захист своїх прав
за цим Договором (строк позовної
давності), у тому числі щодо стягнення
основної заборгованості, штрафів, пені,
відсотків річних, інфляційних
нарахувань, встановлюється тривалістю
5 років.

Цей Договір набирає чинності з дати
підписання уповноваженими
представниками сторін та скріплення їх
підписів печатками сторін, поширює дію
на відносини, що фактично склалися між
сторонами з 01.10.12р. до 31.12.12р., а в частині
розрахунків за газ та послуг з його
транспортування - до їх повного
погашення заборгованості (п. 11.1
Договору).

28.12.14р. між сторонами укладено
додаткову угоду №1 до Договору (а.с.14),
якою сторони внесли зміни до пункту 1.1
договору та виклали його в наступній
редакції: "продавець зобов'язується
передати у власність покупцю у 2012-2013
роках імпортований природний газ для
виробництва теплової енергії, яка
споживається населенням та
релігійними організаціями, а покупець
зобов'язується приймати та оплачувати
цей природний газ на умовах даного
договору".

Додатковою угодою №1 від 28.12.14р. сторони
внесли зміни до пункту 2.1 Договору і
виклали його в наступній редакції:
"Продавець передає покупцеві в
січні-грудні 2013 року газ в обсязі до 0
тис. куб. м., в тому числі по місяцях
кварталів (тис. куб. м.)".

Пункт 11.1 договору сторони виклали в
наступній редакції: "Цей Договір
набирає чинності з дати підписання
уповноваженими представниками сторін
та скріплення їх підписів печатками
сторін, і діє в частині проведення
розрахунків за газ та послуг з його
транспортування - до їх повного
погашення здійснення".

Як зазначає позивач, на виконання умов
вищезазначеного Договору, позивач
передав у власність відповідача
передбачений Договором газ в період з
жовтня по грудень 2012 року на загальну
суму 589260,46грн., що підтверджують Акти
приймання-передачі природного газу
(а.с.15-17).

Позивач звертає увагу суду на те, що
відповідач за поставлений природний
час вчасно не розрахувався чим порушив
умови п. 6.1. Договору.

Станом на час розгляду справи у суді
відповідач повністю розрахувався з
позивачем за отриманий газ, однак з
порушенням строків у зв'язку з чим
позивач звернувся до суду з даною
позовною заявою в якій просить суд
стягнути з відповідача в примусовому
порядку 38232,74грн. - пені; 1071,58грн. -
інфляційних втрат; 8672,68грн. - три
відсотки річних.

Відповідач скористався правом на
судовий захист, вимоги позивача визнає,
однак просить суд зменшити розмір пені
на 80% посилаючись на наступне.

Несвоєчасна оплата природного газу
отриманого від позивача на підставі
Договору виникла, у зв'язку з
відсутністю належного фінансування на
закупівлю природного газу.

Відповідач звертає увагу суду, що
різниця між фактичними витратами
нарахуваннями з надання послуг для
населення з теплопостачання за 2012 рік
складає 184747,00грн., що підтверджується
розрахунком обсягу заборгованості в
тарифах на теплопостачання наданого
населенню відповідача, протоколом
районної постійно діючої комісії з
організації та проведення розрахунків
для погашення заборгованості минулих
років в тарифах на теплову енергію,
послуги з водопостачання та
водовідведення, затверджених для
населення № 14 від 08.10.2014 року.

Згідно довідок фінансового управління
Новомосковської райдержадміністрації
від 08.10.2014 року № 3-16/535 та Черкаської
селищної ради від 08.10.2014 року № 505 в 2012
році фінансова допомога відповідачу не
надавалася.

Відповідач пояснює, що заборгованість,
на яку нарахована пеня, це є вартість
газу, який поставляється для
забезпечення теплопостачання
населення, яке, у свою чергу, звільнено
від відповідальності за несвоєчасну
оплату послуг теплопостачання у
вигляді пені. Відповідач вважає, що
необхідно враховувати наявність
дебіторської заборгованості населення
за спожиту теплову енергію.

Згідно фінансової звітності за 2012 рік,
зокрема балансу (Форма № 1) дебіторська
заборгованість за надані послуги за
чистою реалізаційною вартістю на 01.01.2013
року складає 1978,7 тис. грн., а станом на
01.01.2014 року вона збільшилася до 2544,1 тис.
грн.

Крім того, смт. Черкаське це
відокремлене військове містечко, в
якому мешкають військовослужбовці та
члени їх сімей, а також особи звільнені
з військової служби та члени їх сімей.
Переважна більшість зазначених
категорій громадян мають статус
учасників бойових дій, учасників
ліквідації аварії на Чорнобильській
АЕС, ветеранів військової служби та
інші. Зазначені категорії громадян
мають право на знижки по сплаті за
комунальні послуги від 0 до 75 відсотків.

Згідно фінансової звітності за 2012 рік,
зокрема балансу (Форма № 1) інша поточна
дебіторська заборгованість на 01.01.2013
року складає 267,9 тис. грн., а станом на
01.01.2014 року вона збільшилася до 321,5 тис.
грн.

Так, згідно оборотної відомості
балансового рахунка № 48 «Пільги та
Субсидії населення за грудень 2012 року»
дебіторська заборгованість
розпорядниками коштів місцевого
бюджету (управління соціального
захисту населення Новомосковської
райдержадміністрації) по пільговим
категоріям громадян за надані
комунальні послуги складає 264074,40грн.

Збитки Будинкоуправління № 2
Гвардійської КЕЧ району згідно додатку
№ 2 до балансів станом на 01.01.2013 та 2014
років (Звіт про фінансові результати
(Форма № 2) складають:

- за 2012 рік - 844,9 тис. грн.;

- за 2013 рік - 1 048,6 тис. грн.

Станом на 01.01.2014 року згідно балансу
(Форма № 1) загальна сума непокритих
збитків становить 5 721,5 тис. грн.

Відповідач стверджує, що не мав наміру
ухилятися від виконання договірних
зобов'язань щодо своєчасних
розрахунків з позивачем за спожитий
газ, а зазначені обставини свідчать про
те, що відповідач міг виконати належним
чином договірні зобов'язання лише за
умови своєчасного фінансування на
зазначені цілі. І саме з надходженням
такого фінансування ці зобов'язання
були виконані в повному обсязі.

Дослідивши наявні матеріали справи,
заслухавши пояснення повноважного
представника позивача та відповідача,
оцінивши надані докази в їх сукупності,
суд дійшов до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню
частково, а саме підлягає задоволенню
1071,58грн. - інфляційних втрат; 8672,68грн. -
три відсотки річних з наступних
підстав.

Статтею 526 Цивільного кодексу України
визначено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і
в ч.1 ст. 193 Господарського кодексу
України, яка також передбачає, що до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Відповідач в порушення умов укладеного
між сторонами Договору погасив
заборгованість за природній газ з
порушенням встановленого договором
строку.

За порушення у сфері господарювання
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність шляхом застосування
до правопорушників господарських
санкцій на підставах і в порядку,
передбачених Господарським кодексом
України, іншими законами та договором
(ч. 2 ст.193, ч. 1 ст.216 та ч. 1 ст.218
Господарського кодексу України).

Одним із видів господарських
санкцій згідно з ч. 2 ст. 217
Господарського кодексу України є
штрафні санкції, до яких віднесено,
зокрема пеню.

Розмір штрафних санкцій відповідно до
ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу
України встановлюється законом, а в
разі якщо розмір штрафних санкцій
законом не визначено, санкції
застосовуються в передбаченому
договором розмірі. При цьому розмір
санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні до
суми невиконаної частини зобов'язання,
або в певній, визначеній грошовій сумі,
або у відсотковому відношенні до суми
зобов'язання незалежно від ступеня
його виконання, або у кратному розмірі
до вартості товарів (робіт, послуг).

Такий вид забезпечення виконання
зобов'язання як пеня та її розмір
встановлено ст.549 Цивільного кодексу
України, ч. 6 ст. 231 Господарського
кодексу України, ст.ст. 1, 3 Закону
України "Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань" та ч. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України.

Так, пунктом 7.2. Договору передбачено,
що у разі невиконання відповідачем
пункту 6.1. умов цього Договору
продавець має право не здійснювати
поставку газу покупцю або обмежити
поставку пропорційно до кількості
несплачених обсягів з наступною
поставкою цих обсягів при умові їх
оплати та наявності технічних
можливостей. У разі невиконання
покупцем пункту 6.1 умов цього договору
він у безспірному порядку
зобов'язується сплатити позивачу, крім
суми заборгованості, пеню у розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня від
суми простроченого платежу за кожний
день прострочення платежу.

На підставі п. 7.2. Договору позивачем
була нарахована пеня у розмірі 38232,74грн.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

На підставі вищезазначеної норми
чинного законодавства України
позивачем нараховані інфляційні
витрати у розмірі 1071,58грн. та 8672,68грн. -
три відсотки річних.

Господарський суд перевірив порядок
нарахування позивачем відповідачу
пені та трьох відсотків річних та
інфляційних втрат та визнав його
правильним, що визнав і відповідач у
судовому засіданні.

З урахуванням викладеного
господарський суд дійшов висновку, що
підлягають задоволенню вимоги
позивача про стягнення з відповідача
1071,58грн. - інфляційних втрат; 8672,68грн. -
три відсотки річних.

Що стосується стягнення з відповідача
38232,74грн. пені господарський суд
зазначає наступне.

Згідно з частиною 3 статті 551 Цивільного
кодексу України, розмір неустойки може
бути зменшений за рішенням суду, якщо
він значно перевищує розмір збитків, та
за наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Стаття 233 Господарського кодексу
України також передбачає, що у разі
якщо належні до сплати штрафні санкції
надмірно великі порівняно із збитками
кредитора, суд має право зменшити
розмір санкцій. При цьому повинно бути
взято до уваги: ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу.

Якщо порушення зобов'язання не завдало
збитків іншим учасникам господарських
відносин, суд може з урахуванням
інтересів боржника зменшити розмір
належних до сплати штрафних санкцій.

У відповідності до пункту 3 частини 1
статті 83 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд, приймаючи рішення,
має право зменшувати у виняткових
випадках розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання.

Зі змісту зазначеної норми вбачається,
що зменшення розміру заявленої до
стягнення пені є правом суду, а за
відсутності переліку таких виняткових
обставин, господарський суд, оцінивши
надані сторонами докази та обставини
справи у їх сукупності, на власний
розсуд вирішує питання про наявність
або відсутність у кожному конкретному
випадку обставин, за яких можливе
зменшення неустойки.

Аналогічної правової позиції
дотримується Вищий господарський суд
України, що підтверджується
постановами у справах від 19.01.11р. за №
10/224-10 та за № 12/63 та від 29.11.12р. у справах
№18/5005/4976/2012 та №37/5005/5346/2012.

Відповідно до підпункту 3.17.4. постанови
пленуму Вищого господарського суду
України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції»
вирішуючи, в тому числі й з власної
ініціативи, питання про зменшення
розміру неустойки (штрафу, пені), яка
підлягає стягненню зі сторони, що
порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83
ГПК), господарський суд повинен
об'єктивно оцінити, чи є даний випадок
винятковим, виходячи з інтересів
сторін, які заслуговують на увагу,
ступеню виконання зобов'язання,
причини (причин) неналежного виконання
або невиконання зобов'язання,
незначності прострочення виконання,
наслідків порушення зобов'язання,
невідповідності розміру стягуваної
неустойки (штрафу, пені) таким
наслідкам, поведінки винної сторони (в
тому числі вжиття чи невжиття нею
заходів до виконання зобов'язання,
негайне добровільне усунення нею
порушення та його наслідків) тощо.

Позивач не надав суду доказів на
підтвердження завдання йому
відповідачем збитків від порушення
прийнятих на cебе грошових зобов'язань
за Договором.

Натомість відповідач, зі свого боку,
допущене ним порушення обґрунтував
належними і допустимими доказами, які
свідчать про поважність причин,
обумовлених об'єктивними обставинами,
а саме:

- відповідач є юридичною особою
державної форми власності;

- відповідач фінансується з державного
бюджету;

- різниця між фактичними витратами
нарахованих з надання послуг населенню
за теплопостачання у 2012 році та
проведенням фактичних розрахунків для
погашення заборгованості складає
184747,00грн.;

- природний газ відповідачу потрібен
для забезпечення теплопостачання
населення;

- дебіторська заборгованість за надані
послуги за чистою реалізаційною
вартістю на 01.01.2013 року складає 1978,7 тис.
грн., а станом на 01.01.2014 року вона
збільшилася до 2544,1 тис. грн.;

- інша поточна дебіторська
заборгованість на 01.01.2013 року складає
267,9 тис. грн., а станом на 01.01.2014 року вона
збільшилася до 321,5 тис. грн.;

- збитки відповідача за 2012 рік - 844,9 тис.
грн.; за 2013 рік - 1 048,6 тис. грн.; станом на
01.01.2014 року загальна сума непокритих
збитків становить 5 721,5 тис. грн.

Крім того, смт. Черкаське це
відокремлене військове містечко, в
якому мешкають військовослужбовці та
члени їх сімей, а також особи звільнені
з військової служби та члени їх сімей.
Переважна більшість зазначених
категорій громадян мають статус
учасників бойових дій, учасників
ліквідації аварії на Чорнобильській
АЕС, ветеранів військової служби та
інші.

Крім зазначеного господарський суд
вважає за доцільне наголосити, що сума
основного боргу відповідачем станом на
час розгляду справи є погашеною, у
зв'язку з чим господарський суд вважає,
що зазначений факт повинен бути
врахований при визначені ступеня
відповідальності.

Таким чином, заявлене відповідачем
клопотання про зменшення на 80 % від
належної до стягнення суми пені суд
вважає за можливе задовольнити
частково та зменшити розмір пені на 50%,
тобто до 19116,37грн., з метою захисту
інтересів обох сторін та враховуючи, що
станом на час розгляду справи у суді
відповідач погасив основну
заборгованість.

В порядку ст.49 Господарського
процесуального кодексу України, судові
витрати по справі покладаються
відповідача.

Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 549, 599, 610, 612,
625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173,
174, 193, 216, 217, 218, 231, 232 Господарського
кодексу України, ст. ст. 4, 32-34, 43-44, 49, 82-84,
115-117 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Будинкоуправління № 2
Гвардійської
квартирно-експлуатаційної частини
району (51272, Дніпропетровська область,
Новомосковський район, смт.Черкаське,
вул.Лісна, 18, ідентифікаційний код 22992686)
на користь публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" (01001, м.Київ,
вул.Б.Хмельницького, буд. 6,
ідентифікаційний код 20077720) 19116,37грн.
(дев'ятнадцять тисяч сто шістнадцять
грн. 37 коп.) - пені; 1071,58грн. (одна тисяча
сімдесят одна грн. 58 коп.) - інфляційних
втрат; 8672,68грн. (вісім тисяч шістсот
сімдесят дві грн. 68 коп.) - три відсотки
річних; 1827,00грн. (одна тисяча вісімсот
двадцять сім грн. 00 коп.) - судовий збір,
видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскарженим протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Повне рішення складено

25.11.14р.

Суддя І.В. Петренко