номер провадження справи 34/97/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2014
Справа № 908/3993/14

Господарський суд Запорізької області
у складі судді Науменка А.О., при
секретарі Яровенко Г.В.

За участю представників: від позивача -
Красовська А.С., довіреність № 1/2210 від
22.10.2014 р.; від відповідача - не з'явився.

Розглянув в судовому засіданні
матеріали справи № 908/3993/14,

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальності «АВ ТЕК ЛТД» (49000, м.
Дніпропетровськ, вул. Кам'янська, буд. 36
);

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "УКРВТОРРЕСУРСИ"
(юрид. адреса: 83076, м. Донецьк, пр.
Красногвардійський, б. 46; поштова
адреса: 83085, м. Донецьк, вул. Малова, б. 1);

про стягнення суми.

Сутність спору:

Товариством з обмеженою
відповідальності «АВ ТЕК ЛТД» заявлено
позовні вимоги до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«УКРВТОРРЕСУРСИ» про стягнення
заборгованості за договором на
транспортно - експедиційне
обслуговування № AZ-4 від 30.01.2014 р. у
розмірі 36621,41 грн., в тому числі: 30800 грн.
основного боргу, 2873,92 грн. пені, 420,19 грн.
3% річних, 2527,30 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 14.10.2014 р.
порушено провадження у справі № 908/3993/14,
присвоєно справі номер провадження
34/97/14, розгляд якої призначено на 29.10.2014
р., розгляд справи відкладався на 19.11.2014
р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за
період: лютий 2014 року - березень 2014 року
позивач відповідно до умов договору №
AZ-4 на транспортно-експедиційне
обслуговування від 30.01.2014 р. та заявок
на перевезення вантажу
автотранспортом організував
виконання послуг пов'язаних з
перевезення вантажів на суму 30800,00 грн.,
що підтверджується товарно -
транспортними накладними та рахунками
- фактурі. Платежі за виконання
позивачем доручення згідно договору
проводяться шляхом банківського
переказу грошових коштів на
розрахунковий рахунок позивача.
Відповідач в порушення умов договору
зобов'язання щодо оплати вартості
отриманих послуг з перевезення вантажу
не виконав, внаслідок чого за ним
склалася заборгованість в сумі 30800,00
грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги, ТОВ
«АВ ТЕК ЛТД» ТОВ посилається на ст. ст.
ст. ст. 525, 526, 530, 610, 692, 712 Цивільного
кодексу України, ст. ст. 193, 263-270
Господарського кодексу України, ст.ст.5,
6, 7, 8, 10, 11, 54, 55, 56, 57, 61, 64, 88, 218
Господарського процесуального кодексу
України.

Представник Товариства з обмеженою
відповідальності «АВ ТЕК ЛТД» в
судовому засіданні підтримала
заявлений позов, просила його
задовольнити.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «УКРВТОРРЕСУРСИ»,
відповідач по справі, відзиву на позов
не надало, своїм правом на участь в
судовому засіданні не скористалось,
про дату, час та місце розгляду справи
було повідомлено належним чином.

Ухвалу суду по даній справі було
направлені на адресу відповідача, що
вказана у витязі з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців: 83076, м. Донецьк, пр.
Красногвардійський, б. 46, що відповідає
вимогам ст. 64 ГПК України.

За заявою представника позивача,
розгляд справи здійснювався без
застосування засобів фіксації
судового процесу.

Згідно ст. 75 ГПК України справу
розглянуто за наявними матеріалами,
які суд визнав достатніми для
вирішення спору по суті.

У відповідності до ст. 85 ГПК України в
судовому засіданні було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

30.01.2014 р. між ТОВ «АВ ТЕК ЛТД»
(Експедитор, позивач) та ТОВ
«УКРВТОРРЕСУРСИ» (Замовник,
відповідач) був укладений договір № АZ-4
на транспортно-експедиційне
обслуговування. (Договір № АZ-4).

Відповідно до п. 1.1 договору № АZ-4,
замовник доручає, а експедитор приймає
на себе зобов'язання організувати
виконання визначених цим договором
послуг пов'язаних з перевезенням
вантажів замовника по Україні, а також
виконувати додаткові послуги, якщо це
зазначено в заявках - додатках до
договору

Згідно п. 9.4. договору № АZ-4 він набуває
чинності з моменту його підписання і
діє до 31.12.2014 р.

Згідно з п. 1. 3. договору № АZ-4 обсяг
послуг, термін і умови їх виконання
обумовлюються в заявці.

Позивач та відповідач узгодили заявки
на перевезення вантажу (гофрокартон)
автотранспортом, а саме: заявка на
перевезення вантажу автотранспортом
від 02.02.2014 р. (на суму 5000,00 грн.), заявка на
перевезення вантажу автотранспортом
від 16.02.2014 р. (на суму 5100,00 грн.), заявка на
перевезення вантажу автотранспортом
від 19.02.2014 р. (на суму 5000,00 грн.), заявка на
перевезення вантажу автотранспортом
від 16.03.2014 р. (на суму 4300,00 грн.), заявка на
перевезення вантажу автотранспортом
від 16.03.2014 р. (на суму 2850,00 грн.), заявка на
перевезення вантажу автотранспортом
від 19.03.2014 р. (на суму 2850,00 грн.), заявка на
перевезення вантажу автотранспортом
від 21.03.2014 р. (на суму 2850,00 грн.), заявка на
перевезення вантажу автотранспортом
від 28.03.2014 р. (на суму 2850,00 грн.), яке
позивач зобов'язався виконати
автомобілем Renauit держ. номер CH 1910AI,
напівпричепом CHEREAU, держ. номер 08118MH.

Пунктом 3.2 договору № АZ-4 визначено, що
загальна сума договору визначається
загальною сумою заявок (специфікацій).
Ціни, відповідні конкретному
перевезенню (групі однотипних
перевезень), узгоджуються додатково
перед кожним перевезенням (групою
перевезень) в заявках, які є невід'ємною
частиною договору.

Згідно п. 2.1.14. договору № АZ-4 експедитор
зобов'язаний після закінчення
організації перевезення вантажів у
міжміському сполученні надати
замовнику акт виконаних робіт та
податкову накладну згідно прийнятої до
виконання заявкою.

На виконання зазначеного пункту
договору № АZ-4 для підписання
відповідачу були направлені акти здачі
- прийняття робіт: №АВ-0000004 від 04.02.2014 р.
на суму 5000,00 грн., №АВ-0000039 від 18.02.2014 р.
на суму 5100,00 грн., №АВ-0000055 від 21.02.2014р. на
суму 5000,00 грн., №АВ-0000094 від 18.03.2014р. на
суму 4300,00 грн., №АВ-0000095 від 18.03.2014р. на
суму 2850,00 грн., №АВ-0000106 від 21.03.2014р. на
суму 2850,00 грн., №АВ-0000110 від 24.03.2014р. на
суму 2850,00 грн., №АВ-0000117 від 31.03.2014р. на
суму 2850,00 грн. Всього на суму 30800,00 грн.

Разом з актами виконаних робіт
відповідачу поштою направлені
рахунки-фактури, у яких зафіксована
вартість перевезення, а саме: № АВ-0000004
від 04.02.2014 р., вартість послуги з
перевезення складає 5000,00 грн.; № АВ-0000039
від 18.02.2014 р., вартість послуги з
перевезення складає 5100,00 грн.; № АВ-0000055
від 21.02.2014 р., вартість послуги з
перевезення складає 5000,00 грн.; № АВ-0000094
від 18.03.2014 р., вартість послуги з
перевезення складає 4300,00 грн.; № АВ-0000095
від 18.03.2014 р., вартість послуги з
перевезення складає 2850,00 грн.; № АВ-0000106
від 21.03.2014 р., вартість послуги з
перевезення складає 2850,00 грн.; № АВ-0000110
від 24.03.2014 р., вартість послуги з
перевезення складає 2850,00 грн.; № АВ-0000117
від 31.03.2014 р., вартість послуги з
перевезення складає 2850,00 грн.

Факт виконання послуг перевезення
підтверджується наступними
товарно-транспортними накладними: №
ТП-0000025 від 03.04.2014 р., № ТП-0000247 від 17.02.2014
р., № ТП-0000306 від 20.02.2014 р., № ТП-0000220 від
17.03.2014 р., № ТП-0000221 від 17.03.2014 р., № ТП-0000227
від 17.03.2014 р., № ТП-0000281 від 20.03.2014 р., №
ТП-0000313 від 22.03.2014 р., № ТП-0000445 від 29.03.2014
р.

Крім того, були направлені податкові та
товарно-транспортні накладні, що
підтверджується описом від 18.04.2014 р.,
квитанцією за відправку цінного листа,
та повідомленням про вручення листа
22.04.2014 р. В описі зазначені:-
рахунки-фактури (СЧ №04, 39,55,94,95,106,110,117),
акти виконаних робіт (А по 2 екземпляри),
товарно-транспортні накладні (ТТН).

19.06.2014р. на адресу відповідача було
направлено лист - вимогу № 1/190614 про
сплату заборгованості за договором №
АZ-4. Вказана претензія була направлена
відповідачу 19.06.2014р., що
підтверджується фіскальним чеком № 9558
від 19.06.2014р. Відповідачем претензія
залишена без відповіді та задоволення.

На момент розгляду справи в суді,
відповідач не оплатив надані позивачем
послуги по перевезенню, обумовлені
транспортною заявкою, у зв'язку з чим
виникла заборгованість в розмірі 30800,00
грн.

Проаналізувавши фактичні обставини
справи, оцінивши представлені докази,
суд вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню виходячи з
наступного.

Правовідносини сторін є
господарськими.

Статтею 3 Закону України «Про
транспортно-експедиторську
діяльність» передбачено, що відносини
в галузі транспортно-експедиторської
діяльності регулюються Цивільним
кодексом України, Господарським
кодексом України, законами України
«Про транспорт», «Про
зовнішньоекономічну діяльність», «Про
транзит вантажів», цим Законом, іншими
законами, транспортними кодексами та
статутами, а також іншими
нормативно-правовими актами, що
видаються відповідно до них.

У відповідності до ст. 316 ГК України, за
договором транспортного
експедирування одна сторона
(експедитор) зобов'язується за плату і
за рахунок другої сторони (клієнта)
виконати або організувати виконання
визначених договором послуг,
пов'язаних з перевезенням вантажу.
Договором транспортного
експедирування може бути встановлений
обов'язок експедитора організувати
перевезення вантажу транспортом і за
маршрутом, вибраним експедитором або
клієнтом, укладати від свого імені або
від імені клієнта договір перевезення
вантажу, забезпечувати відправку і
одержання вантажу, а також виконання
інших зобов'язань, пов'язаних із
перевезенням. Договором транспортного
експедирування може бути передбачено
надання додаткових послуг, необхідних
для доставки вантажу (перевірка
кількості та стану вантажу, його
завантаження та вивантаження, сплата
мита, зборів і витрат, покладених на
клієнта, зберігання вантажу до його
одержання у пункті призначення,
одержання необхідних для експорту та
імпорту документів, виконання митних
формальностей тощо).

Статтею 931 Цивільного кодексу Країни
передбачено, що розмір плати
експедиторові встановлюється
договором транспортного
експедирування, якщо інше не
встановлено законом. Якщо розмір плати
не встановлений, клієнт повинен
виплатити експедитору розумну плату.

У відповідності до ст. 12 Закону України
«Про транспортно-експедиторську
діяльність», клієнт зобов'язаний у
порядку, передбаченому договором
транспортного експедирування,
сплатити належну плату експедитору, а
також відшкодувати документально
підтверджені витрати, понесені
експедитором в інтересах клієнта в
цілях виконання договору
транспортного експедирування.
Договором транспортного
експедирування можуть бути
передбачені й інші обов'язки клієнта.

Відповідно до п. 4.1. договору № АZ-4
платежі за виконання експедитором
доручення згідно договору, проводяться
шляхом банківського переказу грошових
коштів на розрахунковий рахунок
експедитора.

Пунктом 4.2. договору № АZ-4 встановлено
термін оплати - 30 календарних днів на
підставі рахунку експедитора та
підписаного акту виконаних робіт, якщо
інше не обумовлено в заявці.

На виконання умов договору № АZ-4
позивач надав відповідачу
транспортно-експедиторські послуги, що
підтверджується товарно-транспортними
накладними, актами здачі - прийняття
робіт та рахунками - фактури.

Відповідно до п. 2.3.15. договору № АZ-4
замовник протягом 5 (п'яти) робочих днів
з дати отримання акту, складеного на
підставі доданих до нього копій ТТН,
затверджує його або дає письмову
вмотивовану відмову. Затвердження
здійснюється шляхом підписання
відповідальною особою замовника акту і
відправленням одного з його
примірників експедитору. В разі
неотримання експедитором підписаного
акту або мотивованої відмови від
підписання на протязі 10 календарних
днів акт вважається підписаним
(погодженим) замовником.

З урахуванням того, що п. 2.3.15. договору
№ АZ-4 замовнику надається 10 днів на
висунення заперечень стосовно актів
приймання - передачі наданих послуг,
пунктом 4.2. договору № АZ-4 визначено 30-
денний термін оплати послуг, а
відповідачеві акти і рахунки вручено
22.04.2014 р., зобов'язання щодо оплати
наданих послуг прострочено з 22.05.2014 р.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу
України передбачено, що одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
-відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст. 193 ГК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання -відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу
України).

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Виходячи з вищенаведеного, та
враховуючи, що відповідачем докази
оплати наданих послуг в сумі 30800,00 грн.
не надано, позов в цій частині підлягає
задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з
відповідача пеню за період: з 07.03.2014 р.
по 17.09.2014 р у сумі 2873,92 грн.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Статтею 230 ГК України передбачено, що
штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Відповідно до ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно п. 6.7. договору за несвоєчасне
відшкодування витрат експедитора та
виплату комісійної винагороди,
Замовник виплачує пеню у розмірі
подвійної облікової ставку НБУ, що діє
на момент такого прострочення, від
несплаченої суми за кожен день
прострочення платежу.

Пунктом 6 ст. 232 Господарського кодексу
України передбачено, що нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

Судом перевірено заявлений позивачем
розмір пені та встановлено, що при
розрахунку пені період заборгованості
визначено невірно. Відповідно до п. 4.2.
договору № АZ-4 термін оплати наданих
послуг - 30 календарних днів на підставі
рахунку та підписаного акту виконаних
робіт. Враховуючи, що акти виконаних
робіт та рахунки були отримані
відповідачем 22.04.2014 р. початком
виникнення заборгованості слід
вважати 22.05.2014р.

Правильною сумою до стягнення є 2189,23
грн., за період: з 22.05.2014 р. по 06.09.2014 р. на
суму 323,84 грн. та з 22.05.2014 р. по 17.09.2014 р. на
суму 1865,39 грн., тому позовні вимоги в цій
частині підлягають частковому
задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з
відповідача 420,19 грн. 3% річних за період:
з 07.03.2014 р. по 17.09.2014 р. та суму
інфляційних втрат в розмірі 2527,30 грн. за
період: з 07.03.2014 р. по 17.09.2013 р.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Судом перевірено правильність
нарахування 3% річних та встановлено, що
правильною сумою до стягнення є 301,27
грн. за період: з 22.05.2014 р. по 17.09.2014 р.,
тому позовні вимоги в цій частині
підлягають частковому задоволенню.

Крім того, судом перевірено розрахунок
позивача про стягнення інфляційних
втрат та встановлено, що правильною
сумою до стягнення є 1595,28 грн.
нарахованих на суму 30800,00 грн. за період:
червень - вересень 2014 року.

Враховуючи вищевикладене, позов
підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України
судові витрати покладаються на
відповідача, пропорційно розміру
задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «УКРВТОРРЕСУРСИ»
(юрид. адреса: 83076, м. Донецьк, пр.
Красногвардійський, б. 46; поштова
адреса: 83085, м. Донецьк, вул. Малова, б. 1;
ідентифікаційний код юридичної особи:
24654290) на користь Товариства з обмеженою
відповідальності «АВ ТЕК ЛТД» (49000, м.
Дніпропетровськ, вул. Кам'янська, буд. 36,
ідентифікаційний код юридичної особи:
38938770) суму основного боргу в сумі 30800
(тридцять тисяч вісімсот) грн. 00 коп., 2189
(дві тисячі сто вісімдесят дев'ять) грн.
23 коп. пені, 3% річних в сумі 301 (триста
одна) грн. 27 коп., інфляційні втрати в
сумі 1595 (одна тисяча п'ятсот дев'яносто
п'ять) грн. 28 коп., 1740 (одна тисяча сімсот
сорок) грн. 41 коп. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 24.11.2013 р.

Суддя
А.О. Науменко