Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
тел. (0412) 48-16-20,
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "18" листопада 2014 р.
Справа № 906/1362/14

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Собковський А.С. -
довіреність за вих. №1/2810 від 28.10.2014
року;

від відповідача: не з'явився.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Горохів Агротрейд"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агропромислова
фірма "Агролюкс-Україна"

про стягнення 940000,00 грн.

Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення з відповідача 940000,00 грн.
попередньої оплати.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав з
підстав, зазначених в позові, просив
задовольнити.

Відповідач не скористався своїм правом
надання письмового відзиву на позовну
заяву та правом на участь в судових
засіданнях. Ухвали господарського суду
від 15.10.2014 та 30.10.2014, направлені на
юридичну адресу відповідача (що
зазначена в позовній заяві та
міститься на сайті
"Інформаційно-ресурсний центр": 11501,
Житомирська обл., місто Коростень, вул.
Коротуна, будинок 1), повернута поштовим
відділення з відміткою: "за закінченням
терміну зберігання".

У пункті 11 інформаційного листа Вищого
господарського суду України від 15.03.2007
N01-8/123 "Про деякі питання практики
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у 2006 році"
зазначено, що до повноважень
господарських судів не віднесено
установлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Тому відповідні процесуальні
документи надсилаються господарським
судом згідно з поштовими реквізитами
учасників судового процесу, наявними в
матеріалах справи.

В разі коли фактичне місцезнаходження
юридичної особи - учасника судового
процесу з якихось причин не відповідає
її місцезнаходженню, визначеному
згідно з законом, і дана особа
своєчасно не довела про це до відома
господарського суду, інших учасників
процесу, то всі процесуальні наслідки
такої невідповідності покладаються на
цю юридичну особу. У даному випадку
позивач у позовній заяві вказав адресу
відповідача: 11501, Житомирська обл.,
місто Коростень, вул. Коротуна, будинок
1, на цю адресу господарським судом
направлялись всі поштові відправлення,
інші адреси господарському суду не
повідомлялися.

Відповідно до ст.75 ГПК України справу
розглянуто за наявними в ній
матеріалами.

Дослідивши матеріали справи,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи,
25.12.2013 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Горохів Агротрейд"
(покупець/позивач) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Агропромислова фірма
"Агролюкс-Україна"
(продавець/відповідач) було укладено
договір №25/12/13-П (а.с. 8-10), відповідно до
якого продавець зобов'язується в
порядку та на умовах визначених цим
договором передати у власність
покупця, а покупець зобов'язується
прийняти й оплатити свиней живих для
відгодівлі, в подальшому - товар (п.п. 1.1.
договору).

Відповідно до п.п. 2.1. договору
розрахунки за цим договором
здійснюються у безготівковому порядку
шляхом перерахування грошових коштів
на поточний рахунок продавця.

Також п.п. 2.3. договору передбачено, що
оплата вартості партії товару
відбувається наступним чином:

- покупець здійснює передоплату у
розмірі, вказаному у специфікації,
після підписання сторонами даного
договору на протязі 3 (трьох)
банківських днів з моменту)
виставлення продавцем відповідного
рахунку:

- решту покупець оплачує продавцеві на
протязі 15 (п'ятнадцяти) банківських
днів з моменту фактичної передачі
товару покупцеві після підписання
сторонами акту приймання-передачі
товару та після закінчення строку
профілактичного карантину відповідно
до договору профілактичного карантину
та специфікації до договору карантину
(який укладається одночасно з даним
договором). При цьому норма втрати ваги
товару під час поставки не повинна
перевищувати 8% загальної ваги одиниці
товару.

Продавець передасть партію товару у
термін вказаний у специфікації, якщо
інші терміни не будуть зазначені
сторонами окремо у письмовій формі (п.п.
2.5. договору).

Згідно п.п. 3.2., 3.3. договору сторони
домовились що партія товару буде
передана покупцю після закінчення
терміну профілактичного карантину.
Продавець бере на себе обов'язок надати
комплекс послуг з профілактичного
карантину на підставі окремо
підписаного з покупцем договору
профілактичного карантину. Термін
профілактичного карантину починає
спливати з дати підписання сторонами
акту прийому-передачі товару на
профілактичний карантин та складає від
30 до 45 календарних днів.

Передача-повернення партії товару, що
була на профілактичному карантині,
здійснюється на підставі акту
приймання-передачі товару з
профілактичного карантину за
кількістю та якістю в строк не пізніше
30-45 календарних днів з моменту
прийняття партії товару на
профілактичний карантин з одночасним
підписанням сторонами видаткової
накладної.

Згідно специфікації №1 від 25.12.2013 року
сторони визначили наступне:

Опис партії товару: свині живі для
відгодівлі в кількості 2600 голів, вагою
40-45 кг кожна голова.

Загальна вага партії Товару має
становити не менше 117 000 кг.

Ціна з ПДВ 20 % за 1 одну голову Товару
становить 1 071,50 грн.

Загальна вартість партії Товару
складає 2785900,00 грн.

Кінцевий термін поставки 24 лютого 2014
року, за умови закінчення терміну
профілактичного карантину.

На виконання умов договору позивач
сплатив кошти в сумі 2600000,00 грн., що
підтверджується платіжними
дорученнями, копії яких містяться у
справі (а.с. 12-15).

У свою чергу відповідач свої
зобов'язання за вказаним вище
договором купівлі-продажу не виконав,
товар у встановлений договором та
специфікацією термін позивачеві не
передав.

24.01.2014 року за вих. №3/2401 позивач
направив відповідачу лист (а.с. 16) з
проханням повернути кошти в сумі 2600000,00
грн., отриманих згідно з договором
№25/12/13-П від 25.12.2013 року, у зв1язку з
невиконанням умов наведеного договору
щодо поставки свиней живих.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач на виконання вищезгаданого
листа перерахував позивачу попередню
оплату в сумі 1310000,00 грн., що
підтверджується банківськими
виписками (а.с. 18-22).

19.08.2014 року між позивачем (цедент) та ТОВ
"Рантье" (цесіонарій) було укладено
договір про відступну права вимоги,
відповідно до якого цедент відступає, а
цесіонарій приймає право вимоги від
ТОВ "Агропромислова фірма
"Агролюкс-Україна" борг в сумі 350000,00 грн.
за договором поставки свиней №25/12/13-П
від 25.12.2013 року. При цьому цедент
підтверджує, що загальний борг
боржника перед ним на час укладення
цього договору складав 1290000,00 грн.

Право вимоги від цедента до цесіонарія
переходить до моменту укладення цього
договору, внаслідок чого цедент
втрачає право вимоги від ТОВ
"Агропромислова фірма
"Агролюкс-Україна" повернення боргу в
розмірі, вказаному в п. 1 договору та
втрачає право уступати третім особам
зазначене право вимоги, що є предметом
цього договору (п. 2 договору).

Листом від 28.08.2014 року за вих. №2808/14 (а.с.
25) відповідача було повідомлено про
зміну кредитора у зобов'язанні в
частині заборгованості, що складає
350000,00 грн.

Згідно ст.ст. 512, 516 ЦК України кредитор у
зобов'язанні може бути замінений іншою
особою внаслідок передання ним своїх
прав іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги). Заміна
кредитора у зобов'язанні здійснюється
без згоди боржника, якщо інше не
встановлено договором або законом.

За таких обставин, сума заборгованості
відповідача перед позивачем становить
940000,00 грн.

17.09.2014 року за вих. №1/1709 позивач
направив відповідачу листа (а.с. 29-30),
яким повідомив ТОВ "Агропромислова
фірма "Агролюкс-Україна" про відмову
від договору №25/12/13-П від 25.12.2013 року та
вимагав повернути кошти в сумі
940000,00грн. в семиденний строк.

Відповідно до частини першої та
частини сьомої статті 193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Не допускаються
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного
кодексу України, одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно з ст. 655 Цивільного кодексу
України за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

У ст. 610 ЦК України вказано, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до частини другої ст. 693 ЦК
України, якщо продавець, який одержав
суму попередньої оплати товару, не
передав товар у встановлений строк,
покупець має право вимагати передання
оплаченого товару або повернення суми
попередньої оплати.

У разі відмови продавця передати
проданий товар покупець має право
відмовитися від договору
купівлі-продажу (ч. 1 ст. 665 ЦК України).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
вимоги про стягнення 940000,00 грн.
попередньої оплати такими, що
підлягають до задоволення.

Як визначає ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд встановлює наявність чи
відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення, а
також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення
спору.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

За змістом статті 33 Господарського
процесуального кодексу України
обов'язок доказування та подання
доказів розподіляється між сторонами,
виходячи з того, хто посилається на
юридичні факти, які обґрунтовують його
вимоги і заперечення.

Відповідач не подав до суду жодного
доказу на спростування позовних вимог,
в тому числі доказів проведення
розрахунків (платіжні доручення,
виписки банківських установ щодо руху
коштів, квитанції до прибуткових
касових ордерів, тощо).

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані, заявлені у відповідності
до вимог чинного законодавства,
підтверджуються належними доказами,
які є в матеріалах справи, та
підлягають задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового
збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33,43,44,49,75,82-85 ГПК
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агропромислова
фірма "Агролюкс-Україна" (11501,
Житомирська область, м. Коростень, вул.
Коротуна, 1, ід. код 33552641)

- на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Горохів Агротрейд"
(45520, Волинська область, Локачинський
район, с. Холопичі, вул. Центральна, 23,
ід. код 36708892) 940000,00 грн. заборгованості,
а також 18800,00 грн. сплаченого судового
збору.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення. У разі якщо в судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 24.11.14

Суддя
Кудряшова Ю.В.

Віддрукувати:

1 - в справу;

2 - позивачу (рек.) (згідно заяви);

3 - відповідачу (рек. з повід.)