ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2014 р.
Справа № 914/3158/14

Господарський суд Львівської області
розглянув у відкритому судовому
засіданні матеріали справи:

за позовом:Публічного акціонерного
товариства «Національна акціонерна
компанія «Нафтогаз України» (м. Київ)до
відповідача:Публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Західенерго»
(м.Львів)про:стягнення 327998 грн. 01 коп. (з
яких: 255251,88 грн. - основний борг; 17671,83
грн.- пеня; 5685,47 грн.- 3% річних; 17867,63 грн.-
7% штрафу; 31521,20 грн. - інфляційні)

Суддя: Цікало А. І.

При секретарі: Герасименко В. С.

Представники:

Позивача:Старчик А. А. - представник
(довіреність від 18.04.2014 р. №
14-90)Відповідача:Чорній О. Б. -
представник (довіреність від 26.12.2013 р. №
193)

Представникам сторін роз'яснено їх
права та обов'язки відповідно до ст. ст.
20, 22 ГПК України, зокрема право заявляти
відводи.

Представники сторін не звертались до
суду з клопотанням про здійснення
технічної фіксації судового процесу.

03.09.2014 р. на розгляд господарського суду
Львівської області за вх. № 3259
поступила позовна заява від Публічного
акціонерного товариства «Національна
акціонерна компанія «Нафтогаз
України» до Публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Західенерго» про
стягнення 327998 грн. 01 коп. (з яких: 255251,88
грн. - основний борг; 17671,83 грн. - пеня;
5685,47 грн. - 3% річних; 17867,63 грн. - 7% штрафу;
31521,20 грн. - інфляційні).

Позовні вимоги обґрунтовані
невиконанням відповідачем умов
договору купівлі-продажу природного
газу від 25.12.2012 р. № 3Е2512-ПР в частині
оплати за отриманий природній газ, в
наслідок чого у відповідача утворилась
заборгованість перед позивачем на суму
255251 грн. 88 коп. За неналежне виконання
грошового зобов'язання, позивачем
нараховано та заявлено до стягнення
17671,83 грн. - пені, 5685,47 грн. - 3% річних, 17867,63
грн. - 7% штрафу та 31521,20 грн. -
інфляційних.

Ухвалою суду від 03.09.2014 р. прийнято
позовну заяву до розгляду, порушено
провадження у справі та призначено
справу до розгляду на 23.09.2014 р.

17.09.2014 р. до суду за вх. № 39751/14 від
відповідача поступило клопотання про
відкладення розгляду справи у зв'язку з
перебуванням представника у відпустці.
До зазначеного клопотання долучено
копію записки про надання відпустки
від 04.09.2014 р. № 43-КО.

Ухвалою суду від 23.09.2014 р. розгляд
справи було відкладено на 28.10.2014 р.

Ухвалою суду від 28.10.2014 р. розгляд
справи було відкладено на 04.11.2014 р.

04.11.2014 р. до суду за вх. № 47213/14 від
представника позивача поступило
повідомлення про відсутність обставин,
передбачених п. 2 ч. 1 ст. 62 або п. 2 ч. 1 ст.
81 ГПК України. До зазначеного
повідомлення долучено лист Головного
управління регіональної статистики
від 15.08.2014 р. № 23-07/1802-11 в якому наведені
відомості з ЄДРПОУ щодо відповідача.

04.11.2014 р. до суду за вх. № 5226/14 від
представника відповідача поступило
клопотання про продовження строку
розгляду справи.

Ухвалою суду від 04.11.2014 р. продовжено
строку розгляду спору на п'ятнадцять
днів та розгляд справи відкладено на
13.11.2014 р.

Позивач вимоги суду виконав, явку
повноважного представника в судове
засідання забезпечив.

10.11.2014 р. до суду за вх. № 48176/14 від
представника позивача поступив акт
звіряння взаєморозрахунків станом на
24.10.2014 р.

Представник позивача позов підтримав
частково, просив суд задоволити
позовні вимоги в частині стягнення
пені у розмірі 17671,83 грн., 3% річних у
розмірі 5685,47 грн., 7 % штрафу у розмірі
17867,63 грн. та інфляційні у розмірі 31521,20
грн., в частині стягнення 255251,88 грн.
основного боргу просив суд припинити
провадження у справі у зв'язку із
сплатою зазначених коштів
відповідачем після порушення
провадження у даній справі.

Відповідач вимоги суду виконав,
заперечення на позовну заяву
представив, явку повноважного
представника в судове засідання
забезпечив.

11.11.2014 р. до суду за вх. № 48552/14 від
представника відповідача поступило
заперечення на позовну заяву з
додатками.

Представник відповідача позов
заперечив з підстав, наведених у
запереченні на позовну заяву, просив
суд відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши документи і матеріали,
подані до суду, заслухавши пояснення
представників сторін, з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення, сукупно оцінивши докази,
які мають значення для справи, суд
встановив наступне:

25.12.2012 р. між Публічним акціонерним
товариством «Національна акціонерна
компанія «Нафтогаз України» (позивач)
та Публічним акціонерним товариство
«ДТЕК Західенерго» (відповідач)
укладено договір купівлі-продажу
природного газу № 3Е2512-ПР (надалі -
Договір; оригінал оглянуто в судовому
засіданні, копію долучено до
матеріалів справи).

31.07.2013 р. між сторонами укладено
додаткову угоду № 1 до договору
купівлі-продажу природного газу від
25.12.2012 р. № 3Е2512-ПР (оригінал оглянуто в
судовому засіданні, копію долучено до
матеріалів справи).

Відповідно до п. 1.1. Договору, продавець
(позивач) зобов'язується передати у
власність покупцю (відповідачу) у 2013
році природний газ, ввезений на митну
територію України ПАТ «Національна
акціонерна компанія «Нафтогаз
України» за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00
00, або/та природний газ, видобутий на
території України підприємствами, які
підпадають під дію статті 10 Закону
України «Про засади функціонування
ринку природного газу», а покупець
(відповідач) зобов'язується прийняти та
оплатити цей природний газ (надалі -
газ), на умовах цього Договору.

Згідно з п. 5.1. Договору, ціна (граничний
рівень цін) на газ та послуги з його
транспортування установлюються НКРЕ.

Відповідно до п. 6.1. Договору, оплата за
природний газ з врахуванням вартості
транспортування територією України
проводиться покупцем (відповідачем)
виключно грошовими коштами у такому
порядку: оплата в розмірі 30 % від
вартості запланованих місячних
обсягів проводиться не пізніше ніж за 5
банківських днів до початку місяця
поставки газу; оплата в розмірі по 35 %
від вартості запланованих місячних
обсягів проводиться до 5 числа та до
15-го числа поточного місяця поставки.
Остаточний розрахунок за фактично
переданий газ здійснюється до 14-го
числа місяця, наступного за місяцем
поставки газу.

Згідно з п. 11.1. Договору, цей договір
набуває чинності з дня його підписання
уповноваженими представниками сторін
та скріплення їх підписів печатками
сторін і діє в частині поставки
природного газу до 31 грудня 2013 року, а в
частині проведення розрахунків за газ
та послуг з його транспортування - до
повного погашення заборгованості.

На момент закінчення строку дії
Договору, позивачем зобов'язання щодо
поставки газу були виконані в повному
обсязі та поставлено відповідачу
природний газ у 2013 році в обсязі 26247,727
тис. м. куб. на загальну суму 122074919,88 гри.,
що підтверджується актами
приймання-передачі природного газу
(оригінали оглянуто в судовому
засіданні, копії долучено до
матеріалів справи).

Відповідач взяті на себе зобов'язання
по оплаті за газ виконував з порушенням
строків оплати і станом на час
звернення з позовом до суду,
заборгованість відповідача перед
позивачем за поставлений природний газ
становила 255251 грн. 88 коп.

Відповідно до п. 7.1. Договору, за
невиконання або неналежне виконання
договірних зобов'язань сторони несуть
відповідальність у випадках,
передбачених чинним законодавством
України, а також цим Договором.

Пунктом 7.2. Договору передбачено, що у
разі невиконання покупцем
(відповідачем) пункту 6.1. цього Договору
він у безспірному порядку повинен
сплатити продавцю (позивачу), крім суми
заборгованості, пені у розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня від
суми простроченого платежу за кожний
день прострочення платежу, а за
прострочення понад 30 днів додатково
сплатити штраф у розмірі 7 відсотків
від суми простроченого платежу.

За порушення відповідачем умов
Договору щодо оплати за природний газ,
позивачем правомірно, відповідно до ст.
625 ЦК України та п. 7.2. Договору,
нараховано пеню в розмірі 17671,83 грн., 3%
річних у розмірі 5685,47 грн., 7 % штрафу у
розмірі 17867,63 грн. та інфляційні у
розмірі 31521,20 грн. (розрахунок долучено
до матеріалів справи).

22.10.2014 р., після звернення з позовом до
суду та порушення провадження у даній
справі, відповідач здійснив оплату за
природний газ по договору № ЗЕ2512-ПР від
25.12.2012 р. на суму 255251 грн. 88 коп., що
підтверджується платіжним дорученням
від 22.10.2014 р. № (копію долучено до
матеріалів справи), а також актом
звіряння взаєморозрахунків станом на
24.10.2014 р. (долучено до матеріалів
справи).

При прийнятті рішення суд виходив з
наступного:

Відповідно до ст. 8 Конституції України,
Конституція України має найвищу
юридичну силу. Закони та інші
нормативно-правові акти приймаються на
основі Конституції України і повинні
відповідати їй. Норми Конституції
України є нормами прямої дії.

Згідно ч. 4 ст. 13 Конституції України,
Держава забезпечує захист прав усіх
суб'єктів права власності і
господарювання, соціальну
спрямованість економіки. Усі суб'єкти
права власності рівні перед законом.

Відповідно до ст. 42 Конституції
України, кожен має право на
підприємницьку діяльність, яка не
заборонена законом. Держава забезпечує
захист конкуренції у підприємницькій
діяльності. Не допускаються
зловживання монопольним становищем на
ринку, неправомірне обмеження
конкуренції та недобросовісна
конкуренція.

Юридична відповідальність особи має
індивідуальний характер.

Згідно ст. 124 Конституції України,
правосуддя в Україні здійснюється
виключно судами. Юрисдикція судів
поширюється на всі правовідносини, що
виникають у державі.

Судочинство здійснюється
Конституційним Судом України та судами
загальної юрисдикції.

Судові рішення ухвалюються судами
іменем України і є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції
України, однією із основних засад
судочинства є змагальність сторін та
свобода в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно ст. 1 ЦК України, цивільним
законодавством регулюються особисті
немайнові та майнові відносини
(цивільні відносини), засновані на
юридичній рівності, вільному
волевиявленні, майновій самостійності
їх учасників.

Відповідно до ст. 3 ЦК України,
загальними засадами цивільного
законодавства зокрема є свобода
договору; свобода підприємницької
діяльності, яка не заборонена законом;
справедливість, добросовісність та
розумність.

Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права
та обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 174 ГК України,
господарські зобов'язання можуть
виникати з господарського договору та
інших угод, передбачених законом, а
також з угод, не передбачених законом,
але таких, які йому не суперечать.

Згідно ст. 202 ЦК України, правочином є
дія особи, спрямована на набуття, зміну
або припинення цивільних прав та
обов'язків. Правочини можуть бути
односторонніми та дво- чи
багатосторонніми (договори). Дво- чи
багатостороннім правочином є
погоджена дія двох або більше сторін.

Згідно з ст. 204 ЦК України, правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України,
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України,
відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. 655 ЦК України, за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Згідно з ст. 509 ЦК України, зобов'язанням
є правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст. 193 ГК України, зобов'язання
повинні виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст. 546 ЦК України, виконання
зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком.
Договором або законом можуть бути
встановлені інші види забезпечення
виконання зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України,
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Договором купівлі-продажу природного
газу від 25.12.2012 р. № ЗЕ2512-ПР передбачено
забезпечення виконання зобов'язань
відповідача по оплаті вартості
природного газу у виді пені у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, а також
за прострочення платежу понад 30 днів
додатково штраф у розмірі 7% від суми
простроченого платежу (п. 7.2. Договору).

Відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК України,
штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України,
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним грошових
зобов'язань. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми.

Відповідно до ст. 22 ГПК України, сторони
користуються рівними процесуальними
правами. Сторони зобов'язані
добросовісно користуватися належними
їм процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Позивач вправі до прийняття рішення по
справі збільшити розмір позовних вимог
за умови дотримання встановленого
порядку досудового врегулювання спору
у випадках, передбачених статтею 5
цього Кодексу, в цій частині,
відмовитись від позову або зменшити
розмір позовних вимог. До початку
розгляду господарським судом справи по
суті позивач має право змінити предмет
або підставу позову шляхом подання
письмової заяви.

Відповідач має право визнати позов
повністю або частково, а також має
право до початку розгляду
господарським судом справи по суті
подати зустрічний позов.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України, господарський
суд приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Враховуючи те, що позивачем
представлено достатньо об'єктивних,
допустимих та переконливих доказів в
підтвердження своїх позовних вимог, а
відповідачем не представлено доказів
належного виконання умов договору
купівлі-продажу природного газу від
25.12.2012 р. № ЗЕ2512-ПР, виконавши вимоги
процесуального права, всебічно і повно
перевіривши обставини справи в їх
сукупності, дослідивши представлені
докази, у відповідності з нормами
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин,
суд дійшов висновку, що позовні вимоги
Публічного акціонерного товариства
«Національна акціонерна компанія
«Нафтогаз України» до Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Західенерго» про стягнення 327998 грн. 01
коп. (з яких: 255251,88 грн. - основний борг;
17671,83 грн. - пеня; 5685,47 грн. - 3% річних; 17867,63
грн. - 7% штрафу; 31521,20 грн. - інфляційні)
обґрунтовані та підлягають до
задоволення в частині стягнення 72746
грн. 13 коп. (з яких: 17671,83 грн. - пеня; 5685,47
грн. - 3% річних; 17867,63 грн. - 7% штрафу; 31521,20
грн. - інфляційні).

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 80 ГПК України,
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору.

У зв'язку з тим, що після порушення
провадження у даній справі,
відповідачем погашено суму основного
боргу у розмірі 255251 грн. 88 коп., суд
припиняє провадження у справі в
частині стягнення 255251 грн. 88 коп.
основного боргу на підставі п. 11 ч. 1 ст.
80 ГПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про
судовий збір», судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік», установлено
мінімальну заробітну плату у місячному
розмірі - 1218 грн.

Відповідно до підпункту 1) пункту 2
частини 2 статті 4 Закону України «Про
судовий збір», ставка судового збору за
подання до господарського суду
позовної заяви майнового характеру
становить 2 відсотки ціни позову, але не
менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 60
розмірів мінімальних заробітних плат.

За подання позовної заяви, позивачем
сплачено судовий збір у розмірі 6559 грн.
97 коп., що підтверджується платіжним
дорученням від 22.08.2014 р. № 2008274 (долучено
до матеріалів справи).

Відповідно до ст. 44 ГПК України, судові
витрати складаються з судового збору,
сум, що підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 2 ст. 49 ГПК України, якщо спір
виник внаслідок неправильних дій
сторони, господарський суд має право
покласти на неї судовий збір незалежно
від результатів вирішення спору.

Судовий збір, відповідно до ст. 49 ГПК
України, слід покласти на відповідача
оскільки спір виник з його вини.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 8,
13, 42, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 1,
3, 11, 202, 204, 509, 526, 546, 549, 551, 625, 626, 627, 629, 655 ЦК
України, ст. ст. 174, 179, 193, 230 ГК України,
ст. ст. 4, 43, 45, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 80, 82, 83, 84, 85 ГПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Публічного акціонерного
товариства «Національна акціонерна
компанія «Нафтогаз України» до
Публічного акціонерного товариства
«ДТЕК Західенерго» про стягнення 327998
грн. 01 коп. (з яких: 255251,88 грн. - основний
борг; 17671,83 грн. - пеня; 5685,47 грн. - 3%
річних; 17867,63 грн. - 7% штрафу; 31521,20 грн. -
інфляційні) задоволити в частині
стягнення 72746 грн. 13 коп. (з яких: 17671,83
грн. - пеня; 5685,47 грн. - 3% річних; 17867,63 грн.
- 7% штрафу; 31521,20 грн. - інфляційні).

2. Стягнути з Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Західенерго» (вул. Козельницька, буд. 15,
м. Львів, 79026; ) на користь
Публічного акціонерного товариства
«Національна акціонерна компанія
«Нафтогаз України» (вул. Б.
Хмельницького, буд. 6, м. Київ, 01001; ) 72746 грн. 13 коп. (з яких: 17671,83
грн. - пеня; 5685,47 грн. - 3% річних; 17867,63 грн.
- 7% штрафу; 31521,20 грн. - інфляційні) та 6559
грн. 97 коп. сплаченого судового збору.

3. Провадження у справі в частині
стягнення 255251 грн. 88 коп. основного
боргу - припинити.

4. Наказ видати в порядку ст. 116 ГПК
України, після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 18 листопада 2014
року.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України,
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя
Цікало А.І.