Господарський суд Чернігівської
========================================================================
========================================================================
========================
РІШЕННЯ

18 листопада 2014 року
Справа №927/1649/14

Заступник прокурора міста Чернігова,

вул. Шевченка, 1, м. Чернігів, 14000 в
інтересах держави в особі

позивача: регіонального відділення
Фонду державного майна України по
Чернігівській області, пр-т. Миру, 43, м.
Чернігів, 14000,

відповідач: фізична особа - підприємець
ОСОБА_1,

АДРЕСА_1, 14000,

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
позивача: Чернігівський національний
технологічний університет,

вул. Шевченка, 95, м. Чернігів, 14000,

про розірвання договору оренди,
стягнення 6509,89 грн. боргу та
зобов'язання вчинити певні дії.

Суддя
Блохіна Ж.В.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

від позивача: Бутенко Н.В., довіреність
№10-6-05067 від 31.12.2013 року,

відповідач: не з'явився,

від третьої особи: не з'явився,

за участю: Дементьєвої М.М. - прокурора
прокуратури міста Чернігова,
посвідчення №029829 від 20.10.2014 року.

В судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини рішення
на підставі ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України.

СУТЬ СПОРУ:

Заступником прокурора міста Чернігова
в інтересах держави в особі позивача:
регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Чернігівській області, за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача: Чернігівський
національний технологічний
університет, подано позов до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 про:

- розірвання договору оренди № 48-13 від
01.04.2013 року державного окремого
індивідуально визначеного майна -
приміщення їдальні (корпус №6-4) площею
402,5 кв. м, розміщене за адресою АДРЕСА_2,
укладеного з фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1;

- стягнення 6700,13 грн., з яких 4612,73 грн.
заборгованості з орендної плати, 619,93
грн. пені та 1467,47 грн. штрафу;

- зобов'язання повернути
балансоутримувачу - Чернігівському
національному технологічному
університету нерухоме майно -
приміщення їдальні (корпус №6-4) площею
402,5 кв. м, розміщене за адресою АДРЕСА_2,
вартістю 1 140 352,06 грн.

В судовому засіданні 04.11.2014 року
представником позивача та прокурором
була подана спільна заяву про
зменшення розміру позовних вимог на
190,24 грн. штрафу, в зв'язку з чим просять
стягнути 4612,73 грн. заборгованості, 619,93
грн. пені та 1277,23 грн. штрафу.

Суд прийняв спільну заяву представника
позивача та прокурора про зменшення
розміру позовних вимог, оскільки ці дії
не суперечать законодавству та не
порушують чиї-небудь права і
охоронювані законом інтереси.

Прокурор та представник позивача
підтримують позовні вимоги та просять
їх задовольнити з врахуванням поданої
заяви про зменшення розміру позовних
вимог.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився. Третя особа
надіслала на адресу суду пояснення по
справі, в яких зазначає про підтримання
позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, представника не направив,
заяв, клопотань та відзиву на позов не
надіслав. Рекомендованим листом з
повідомленням про вручення поштового
відправлення на адресу відповідача
(АДРЕСА_1) направлена копія ухвали від
04.11.2014 року, яка повернулася до суду з
довідкою Укрпошти, в якій зазначена
причина повернення: „за закінченням
терміну зберігання".

Згідно п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
за №18 (зі змінами, внесеними Постановою
Пленуму ВГСУ від 16.01.2013 №3) особи, які
беруть участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої ст. 64 та ст. 87
Господарського процесуального кодексу
України (надалі - ГПК України).

За змістом зазначеної ст. 64 ГПК України,
зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Відтак, відповідач повідомлений
належним чином про час і місце розгляду
справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Отже, відповідач не скористався своїми
правами, передбаченими ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України, зокрема, правом на приймання
участі у господарських засіданнях, на
подання відзиву на позов, заяв,
клопотань, на подачу доказів та іншими
правами.

Оскільки явка представників сторін не
визнавалась обов'язковою, суд вважає за
можливе, на підставі ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України, розглянути справу у
відсутність відповідача та
представника третьої особи, за
наявними в справі матеріалами.

Розглянувши подані матеріали,
вислухавши пояснення прокурора та
представника позивача, з'ясувавши
фактичні обставини справи, оцінивши
докази, що мають юридичне значення для
розгляду справи по суті, господарський
суд

В С Т А Н О В И В:

01.04.2013 року між позивачем
(Орендодавець) та відповідачем
(Орендар) укладено договір оренди №48-13
(далі - Договір).

За умовами п. 1.1 договору Орендодавець
передає, а Орендар приймає в строкове
платне користування, без права
приватизації та передачі в суборенду,
державне окреме індивідуально
визначене (нерухоме) майно - приміщення
їдальні (корпус №6-4) (реєстровий номер -
21391884.1.УШЦУОК009) площею 402,5 кв. (далі -
майно), в тому числі: приміщення 1-го
поверху площею 325,9 кв. м та підвалу
площею 76,6 кв. м, розміщене за адресою:
АДРЕСА_2, що перебуває на балансі
Чернігівського державного інституту
економіки і управління (далі -
балансоутримувач), вартість якого
визначена згідно зі звітом про оцінку
на 31.01.2013 року і становить за незалежною
оцінкою 1 140 352,06 грн., в тому числі:

- приміщення 1-го поверху - 1 002 913,78
грн.;

- приміщення підвалу - 137 438,28 грн.

Згідно п. 1.2 договору майно передається
в оренду для розміщення їдальні, що не
здійснює продаж товарів підакцизної
групи, в навчальному закладі.

Стан майна на момент укладення
договору визначається в акті
приймання-передачі за узгодженим
висновком балансоутримувача і
орендаря (п. 1.3 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору орендар
вступає у строкове платне користування
майном у термін, указаний у договорі,
але не раніше дати підписання
сторонами цього договору та акта
приймання-передачі майна.

Пунктом 2.2 договору передбачено, що
передача майна в оренду не тягне за
собою виникнення в орендаря права
власності на це майно. Власником майна
залишається держава, а орендар
користується ним протягом строку
оренди.

Передача майна в оренду здійснюється
за вартістю, визначеною у звіті про
незалежну оцінку, складеному за
методикою оцінки (п. 2.3 договору).

Згідно п. 3.1 договору орендна плата
визначається на підставі Методики
розрахунку орендної плати за державне
майно та пропорції її розподілу,
затвердженої постановою Кабінету
Міністрів України від 04.10.1995 року №786
(зі змінами) (далі - Методика розрахунку)
і становить без ПДВ за базовий місяць
розрахунку (останній місяць, за який є
інформація про індекс інфляції) - лютий
2013 року 3804,97 грн. Орендна плата за
перший місяць оренди - квітень 2013 року
визначається шляхом коригування
орендної плати за базовий місяць на
індекси інфляції за березень, квітень
2013 року.

Нарахування ПДВ на суму орендної плати
здійснюється у порядку, визначеному
законодавством (п. 3.2 договору).

Відповідно до п. 3.3 договору орендна
плата за кожний наступний місяць
визначається шляхом коригування
орендної плати за попередній місяць на
індекс інфляції за наступний місяць.

Пунктом 3.4 договору передбачено, що у
разі користування майном протягом
неповного календарного місяця (першого
місяця оренди) добова орендна плата за
дні користування визначається згідно з
чинною Методикою розрахунку на основі
орендної плати за відповідні місяці
пропорційно дням користування.

Згідно п. 3.6 договору орендна плата
перераховується до державного бюджету
та балансоутримувачу у співвідношенні
50% до 50% щомісяця не пізніше 12 числа
місяця, наступного за звітним
відповідно до пропорцій розподілу,
установлених Кабінетом Міністрів
України і чинних на кінець періоду, за
який здійснюється платіж.

Вищезазначене приміщення позивачем
було передано в оренду відповідачу
01.04.2013 року на підставі акта
прийому-передачі. Згідно даного акту
стан майна на момент укладення
договору не потребує капітального
ремонту, але потребує здійснення
поточного ремонту.

Позивачем на адресу відповідача
направлялась претензія №18-03-02944 від
29.08.2014 року з вимогою сплатити орендну
плату. Дана претензія залишена
відповідачем без відповіді.

Наказом Міністерства освіти і науки
України №103 від 05.02.2014 року
Чернігівський державний інститут
економіки і управління реорганізовано
шляхом приєднання до Чернігівського
національного технологічного
університету, який є правонаступником
усіх прав і обов'язків інституту.
Нерухоме майно у тому числі і
приміщення їдальні по АДРЕСА_2 передано
на баланс Чернігівському
національному технологічному
університету згідно з актом прийому -
передачі від 29.08.2014 року, затвердженим
міністром освіти і науки України 08.09.2014
року.

Рішенням господарського суду
Чернігівської області від 12.08.2014 року
по справі №927/1120/14 стягнуто з фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 на користь
регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Чернігівській області з подальшим
перерахуванням до державного бюджету
8159,52 грн. заборгованості з орендної
плати за період з березня 2014 року по
червень 2014 року.

На виконання вищевказаного рішення
було видано наказ від 27.08.2014 року
№927/1120/14, який направлено на виконання
до Деснянського відділу державної
виконавчої служби Чернігівського
міського управління юстиції.

Постановою державного виконавця
Деснянського відділу ДВС
Чернігівського міського управління
юстиції від 10.09.2014 року №44703499 відкрито
виконавче провадження з виконання
судового наказу від 27.08.2014 року №927/1120/14.

На день звернення з позовом до суду
вищевказаний судовий наказ виконаний
не був.

Після прийняття рішення по справі
№927/1120/14 ФОП ОСОБА_1 продовжував
користуватись державним майном, у
зв'язку з чим виникла заборгованість з
орендної плати за липень-вересень 2014
року в сумі 4612,73 грн.

Оскільки майно, передане в оренду, є
державною власністю то до
правовідносин, що виникли між
сторонами, необхідно застосовувати
крім загальних положень законодавства
про зобов'язання в першу чергу норми
спеціального в цій сфері правовідносин
Закону України "Про оренду державного і
комунального майна" від 10 квітня 1992
року N2269-XII (із змінами та доповненнями)
(далі - Закон №2269).

Згідно ч. 1 ст. 2 даного Закону
орендою є засноване на договорі
строкове платне користування майном,
необхідним орендареві для здійснення
підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу
України за договором найму (оренди)
наймодавець передає або зобов'язується
передати наймачеві майно у
користування за плату на певний строк.

Згідно ч. 3 ст. 18 Закону №2269 орендар
зобов'язаний вносити орендну плату
своєчасно і у повному обсязі.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 19 Закону №2269
орендар за користування об'єктом
оренди вносить орендну плату
незалежно від наслідків
господарської діяльності. Строки
внесення орендної плати визначаються у
договорі.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ч. ч. 1, 7 ст. 193
Господарського кодексу України (далі
ГКУ):

"Суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання
-відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Не допускаються одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом, а також
відмова від виконання або відстрочка
виконання з мотиву, що зобов'язання
другої сторони за іншим договором не
було виконано належним чином."

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного
кодексу України боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Згідно п. 3.6 договору орендна
плата перераховується до державного
бюджету та балансоутримувачу у
співвідношенні 50% до 50% щомісяця не
пізніше 12 числа місяця, наступного за
звітним відповідно до пропорцій
розподілу, установлених Кабінетом
Міністрів України і чинних на кінець
періоду, за який здійснюється платіж.

Відповідач на момент вирішення спору
по суті не надав суду доказів сплати
заборгованості з орендної плати, а тому
з нього підлягає стягненню 4612,73 грн.
орендної плати за липень-вересень 2014
року.

Згідно ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу
України учасники господарських
відносин несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 217
Господарського кодексу України
господарськими санкціями визнаються
заходи впливу на правопорушника у
сфері господарювання, в результаті
застосування яких для нього настають
несприятливі економічні та/або правові
наслідки. У сфері господарювання
застосовуються такі види
господарських санкцій: відшкодування
збитків; штрафні санкції;
оперативно-господарські санкції.

Згідно ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу
України підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 230
Господарського кодексу України
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до п. 2 ст. 343 Господарського
кодексу України платник грошових
коштів сплачує на користь одержувача
цих коштів за прострочку платежу пеню в
розмірі, що встановлюється за згодою
сторін, але не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Згідно п. 6 ст. 232 Господарського кодексу
України нарахування штрафних санкцій
за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 549 Цивільного
кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно п. 3.7 договору орендна плата,
перерахована несвоєчасно або не в
повному обсязі, підлягає індексації і
стягується до бюджету та
балансоутримувачу у визначеному
пунктом 3.6 співвідношенні відповідно
до чинного законодавства України з
урахуванням пені і розмірі подвійної
облікової ставки НБУ на дату
нарахування пені від суми
заборгованості за кожний день
прострочення, включаючи день оплати.

На підставі п. 3.7 договору позивачем
нараховано та пред'явлено до стягнення
з відповідача пеню в сумі 619,93 грн. за
період прострочки платежу з 18.07.2014 року
по 12.10.2014 року.

Відповідно до п. 3.8 договору у разі, якщо
на дату сплати орендної плати
заборгованість за нею становить
загалом менше ніж три місяці, орендар
також сплачує штраф у розмірі 10% від
суми заборгованості.

Загальна сума заборгованості з
орендної плати становить 12772,25 грн., з
яких: 8159,52 грн. заборгованість з
орендної плати, яка стягнута рішенням
господарського суду Чернігівської
області від 12.08.2014 року по справі
№927/1120/14; 4612,73 грн. заборгованість з
орендної плати за період
липень-вересень 2014 року.

На підставі п. 3.8 позивачем нараховано
та пред'явлено до стягнення штраф в
розмірі 1277,23 грн.

Для всебічного, повного і об'єктивного
розгляду в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності суд
повинен перевірити обґрунтованість і
правильність здійсненого позивачем
нарахування штрафних санкцій, річних
тощо, і в разі, якщо їх обчислення
помилкове - зобов'язати позивача
здійснити перерахунок відповідно до
закону чи договору або зробити це
самостійно.

Перевіривши наданий позивачем
розрахунок пені та штрафу, суд дійшов
висновку про правомірність їх
нарахування.

За таких обставин позовні вимоги в
частині стягнення орендної плати, пені
та штрафу підлягають задоволенню
повністю в сумі 6509,89 грн., з яких 4612,73
грн. орендної плати, 619,93 грн. пені та
1277,23 грн. штрафу.

Крім того, позивач просить:

- розірвати договір оренди № 48-13 від
01.04.2013 року державного окремого
індивідуально визначеного майна -
приміщення їдальні (корпус №6-4) площею
402,5 кв. м, розміщене за адресою АДРЕСА_2,
укладеного між ним та фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1;

- зобов'язати повернути
балансоутримувачу - Чернігівському
національному технологічному
університету нерухоме майно -
приміщення їдальні (корпус №6-4) площею
402,5 кв. м, розміщене за адресою АДРЕСА_2,
вартістю 1 140 352,06 грн.

Згідно з частиною третьою статті 291
Господарського кодексу України
договір оренди може бути розірваний за
згодою сторін. На вимогу однієї із
сторін договір оренди може бути
достроково розірваний з підстав,
передбачених Цивільним кодексом
України для розірвання договору найму,
в порядку, встановленому статтею 188
цього Кодексу.

Статтею 783 Цивільного кодексу України
визначено, що наймодавець має право
вимагати розірвання договору найму,
якщо наймач користується річчю
всупереч договору або призначенню
речі; наймач без дозволу наймодавця
передав річ у користування іншій особі;
наймач своєю недбалою поведінкою
створює загрозу пошкодження речі;
наймач не приступив до проведення
капітального ремонту, якщо обов'язок
проведення капітального ремонту був
покладений на наймача.

При цьому повинні враховуватися
приписи частини другої статті 651
Цивільного кодексу України, які є
загальними для розірвання договору та
які передбачають можливість
розірвання договору за рішенням суду
на вимогу однієї з сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
установлених договором або законом.

Статтею 782 Цивільного кодексу України
передбачено спеціальний спосіб
розірвання договору шляхом вчинення
наймодавцем односторонньої відмови
від нього, якщо наймач не вносить плату
за користування річчю протягом трьох
місяців підряд.

Визначена статтею 782 Цивільного
кодексу України можливість розірвати
договір найму шляхом відмови від
договору в позасудовому порядку є
правом, а не обов'язком наймодавця.

Право наймодавця на відмову від
договору найму, передбачене частиною
першою статті 782 Цивільного кодексу
України, не є перешкодою для звернення
наймодавця (орендодавця) до суду з
вимогою розірвати договір у разі
несплати наймачем (орендарем) платежів,
якщо вбачається істотне порушення умов
договору.

Водночас орендоване майно є державним,
тому на спірні правовідносини
поширюється також дія Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна", згідно з частиною третьою
статті 26 якого підставою для
дострокового розірвання договору
оренди за рішенням суду може бути
невиконання сторонами своїх
зобов'язань.

При цьому вказана норма застосовується
з урахуванням наведених вище загальних
положень Господарського кодексу
України та Цивільного кодексу України.

Право наймодавця вимагати повернення
речі у разі припинення договору найму
передбачено статтею 785 Цивільного
кодексу України.

Таким чином, істотне порушення
орендарем (наймачем) такої умови
договору оренди державного майна, як
внесення орендної плати, є достатньою
правовою підставою для дострокового
розірвання вказаного договору оренди в
судовому порядку та повернення
орендованого майна орендодавцю
(наймодавцю).

Згідно п. 9.4 договору у разі несплати
орендної плати орендарем протягом
трьох місяців підряд орендодавець має
право відмовитись від договору та
вимагати повернення майна у порядку,
передбаченому ст. 782 Цивільного кодексу
України.

Пунктом 5.10 договору передбачено, що у
разі припинення або розірвання
договору орендар зобов'язується
повернути балансоутримувачу
орендоване майно в належному стані, не
гіршому, ніж на момент передачі його в
оренду, з урахуванням нормального
фізичного зносу, та відшкодувати
балансоутримувачу збитки в разі
погіршення стану або втрати (повної або
часткової) орендованого майна з вини
орендаря.

Відповідно до пункту 10.6 договору
чинність цього договору припиняється,
зокрема, достроково за взаємною згодою
сторін або за рішенням суду.

У разі припинення або розірвання цього
договору майно протягом трьох робочих
днів повертається орендарем
балансоутримувачу (п. 10.9 договору).

Згідно п. 10.10 договору майно вважається
поверненим балансоутримувачу з
моменту підписання акта
приймання-передачі. Обов'язок щодо
складання акта приймання-передачі про
повернення майна покладається на
орендаря.

Враховуючи приписи вищенаведених умов
договору, Закону України "Про оренду
державного і комунального майна",
Цивільного та Господарського кодексів
України, а також те, що відповідачем не
сплачується орендна плата більше трьох
місяців, що на думку суду є істотним
порушенням умов договору, суд доходить
висновку, що позов в частині розірвання
договору оренди № 48-13 від 01.04.2013 року та
повернення майна є обґрунтованим та
підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається у спорах, що
виникають при укладанні, зміні та
розірванні договорів, - на сторону, яка
безпідставно ухиляється від прийняття
пропозицій іншої сторони, або на обидві
сторони, якщо господарським судом
відхилено частину пропозицій кожної із
сторін. Судовий збір покладається у
спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав, - на
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Частиною 3 статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що судовий збір, від
сплати якого позивач у встановленому
порядку звільнений, стягується з
відповідача в доход бюджету
пропорційно розміру задоволених вимог,
якщо відповідач не звільнений від
сплати судового збору.

Згідно п.п. 2.10, 2.11 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України у
випадках об'єднання в одній заяві вимог
як майнового, так і немайнового
характеру судовий збір згідно з
пунктом 3 статті 6 Закону України „Про
судовий збір" підлягає сплаті як за
ставками, встановленими для позовів
майнового характеру, так і за ставками,
встановленими для розгляду позовних
заяв зі спорів немайнового характеру.
Якщо в позовній заяві об'єднано дві або
більше вимог немайнового характеру,
пов'язаних між собою підставами
виникнення або поданими доказами,
судовий збір сплачується окремо з
кожної з таких вимог.

Оскільки спір виник з вини відповідача,
то судовий збір підлягає стягненню з
останнього до державного бюджету в
повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85,
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
інформація про рахунок відсутня) на
користь Регіонального відділення
Фонду державного майна України по
Чернігівській області (пр. Миру, 43, м.
Чернігів, р/р 0002 УДКСУ у м.
Чернігові Чернігівської області, МФО
853592, ідентифікаційний код 14243893) з
подальшим перерахуванням до
державного бюджету України (отримувач -
УК у м. Чернігові/м. ЧЕРНІГІВ/220080300,
ідентифікаційний код 38054398, банк
отримувача - ГУДКСУ у Чернігівській
області, МФО - 853592, р/р 0002) 4612,73 грн.
заборгованості з орендної плати, 619,93
грн. пені та 1277,23 грн. штрафу.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

3. Розірвати договір оренди № 48-13 від
01.04.2013 року державного окремого
індивідуально визначеного майна -
приміщення їдальні (корпус №6-4) площею
402,5 кв. м, що знаходиться на балансі
Чернігівського національного
технологічного університету (вул.
Шевченка, 95, м. Чернігів), розміщене за
адресою АДРЕСА_2, укладеного між
Регіональним відділенням Фонду
державного майна України по
Чернігівській області (пр. Миру, 43, м.
Чернігів, ідентифікаційний код 14243893) та
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1
(АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1).

4. Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1
(АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, інформація про рахунок
відсутня) повернути балансоутримувачу
- Чернігівському національному
технологічному університету (вул.
Шевченка, 95, м. Чернігів) нерухоме майно
- приміщення їдальні (корпус №6-4) площею
402,5 кв. м, розміщене за адресою АДРЕСА_2,
вартістю 1 140 352,06 грн.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

5. Стягнути з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
інформація про рахунок відсутня) до
державного бюджету (р/р 3002,
отримувач - УДКСУ у м. Чернігові
Державний бюджет, МФО 853592,
ідентифікаційний код 38054398, Банк -
ГУДКСУ у Чернігівській області,
призначення платежу: „Судовий збір,
код 03500068 пункт 2.1", код бюджетної
класифікації 22030001) 4263,00 грн. судового
збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 24.11.2014 року.

Суддя
Ж.В. Блохіна

.