ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2014 р.
Справа № 909/718/14

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії:

головуючого судді
Орищин Г.В.

суддів
Галушко Н.А.

Новосад Д.Ф.

розглянув апеляційну скаргу
дочірнього підприємства
"Городенківська птахофабрика" ПАТ
"Авангард" б/д, б/н

на рішення господарського суду
Івано-Франківської області від 08.08.2014р.

у справі № 909/718/14

за позовом приватного підприємця
ОСОБА_2, м.Городенка, Івано-Франківська
обл.

до відповідача дочірнього
підприємства "Городенківська
птахофабрика" ПАТ "Авангард",
м.Городенка, Івано-Франківська обл.

про стягнення заборгованості 148735,20
грн.,

за участю представників сторін:

- від позивача - ОСОБА_3,

- від відповідача - не з'явився.

Права та обов'язки сторін, передбачені
ст.ст. 20, 22 ГПК України роз'яснено.

Рішенням господарського суду
Івано-Франківської області від 08.08.2014р.
у справі №909/718/14 (суддя Цюх Г.З.)
задоволено позов приватного
підприємця ОСОБА_2 (надалі - ФОП ОСОБА_2),
стягнуто з дочірнього підприємства
"Городенківська птахофабрика" ПАТ
"Авангард" (надалі - ДП «Городенківська
птахофабрика») на користь позивача
заборгованість в розмірі 148735,20 грн. та
судовий збір.

При прийнятті рішення суд виходив з
того, що позивач виконав свої
зобов'язання за договорами від 01.01.2011 р.
та від 03.01.2012 р. у повному обсязі.
Відповідач проводив оплату за надані
послуги частково, у зв'язку з чим в
нього виникла заборгованість в розмірі
148735,20грн., яка підтверджується
накладними та актом звірки, підписаним
та скріпленим печатками обох сторін.

Дане рішення оскаржив відповідач,
оскільки вважає, що при його прийнятті
суд першої інстанції порушив норми
матеріального та процесуального права
і неповно з'ясував обставини справи, у
зв'язку з чим просив рішення скасувати
та прийняти нове, яким відмовити в
задоволенні позову. Апеляційна скарга
ґрунтується на наступному: у низці
накладних відсутні підпис та відбитки
печатки відповідача, у зв'язку з чим
такі не можуть слугувати
підтвердженням факту надання
позивачем послуг; факт виконання робіт
повинен підтверджуватись не
накладними, а актами виконаних робіт;
судом безпідставно враховано акт
взаємозвірки розрахунків між
сторонами.

Не погоджуючись із апеляційною
скаргою, позивач подав до суду відзив, в
якому заперечив доводи апелянта та
зазначив, що рішення суду прийнято із
врахуванням всіх фактичних обставин
справи та з відповідністю правовим
нормам, які регулюють спірні
правовідносини, у зв'язку з чим просив
залишити його без змін, а апеляційну
скаргу - без задоволення.

Скаржник не забезпечив явку
повноважного представника в судове
засідання, хоча належним чином був
повідомлений про час і місце розгляду
справи, що підтверджується
повідомленням про вручення йому ухвали
суду від 11.09.2014р. та штампом про
відправку йому ухвали суду від 30.10.2014р.
(а.с. 72, 94 (на звороті).

Від скаржника до суду надійшла
факсограма, у якій він просив відкласти
розгляд справи у зв'язку з тимчасовою
непрацездатністю уповноваженого
представника. Розглянувши подане
клопотання, колегія суддів відхиляє
його у зв'язку з тим, що обставини,
викладені в клопотанні не
підтверджуються відповідними
доказами. Суд наголошує на тому, що за
клопотаннями скаржника розгляд справи
відкладався вже двічі (02.10.2014р. та
30.10.2014р.), проте у жодне судове засідання
скаржник явку уповноваженого
представника не забезпечив, а також на
тому, що 11.11.2014р. закінчується
двохмісячний строк розгляду
апеляційної скарги.

Зважаючи на вищевикладене, а також на
наявність у справі достатньо доказів
для розгляду апеляційної скарги по
суті, судова колегія вважає за можливе
завершити розгляд справи без
представника скаржника.

З матеріалів справи та апеляційної
скарги вбачається наступне:

01.01.2011р. між ДП "Городенківська
птахофабрика" (замовником) та ФОП
ОСОБА_2 (виконавцем) було укладено
договір, відповідно до пунктів 1 та 3
якого, виконавець зобов'язався
виконувати бульдозерні роботи, а
замовник - розрахуватись за виконану
роботу з розрахунку 140 гривень за
годину роботи (а.с.10).

03.01.2012р. між ДП "Городенківська
птахофабрика" (замовником) та ФОП
ОСОБА_2 (виконавцем) було укладено
договір, відповідно до пунктів 1.1 та 2.1
якого, виконавець передає відповідачу
транспортний засіб автомобіль ГАЗ
533307ТС20, державний номер НОМЕР_1, а
замовник, в свою чергу, зобов'язався
розрахуватися за виконану роботу в
сумі 6000,00 грн. за місяць (а.с. 11). На
підставі додаткової угоди від 01.03.2012р.
сторони змінили ціну робіт за
договором від 03.01.2012р. та погодили її в
розмірі 13000,00 грн. за місяць (а.с. 12).

На виконання умов даних договорів
виконавець виконував роботи та надавав
послуги передбачені вищезазначеними
договорами, що підтверджується
відповідними доказами, наявними в
матеріалах справи:

1) за договором від 01.01.2011р. - накладними
№3 від 03.03.2012р., №4 від 01.04.2012р., №8 від
01.06.2012р., №12 від 30.07.2012р., №1 від 31.01.2013р.,
№23 від 01.02.2013р., №35 від 30.09.2013р., №37 від
01.10.2013р., №39 від 30.11.2013р. на загальну суму
93660,00 грн.; подорожніми листами №2 від
03.03.2012р., №4 від 01.04.2012р., №6 від 01.06.2012р.,
№12 від 30.07.2012р., №1 від 31.01.2013р.;
товарно-транспортними накладними №23
від 01.02.2013р., б/н від 30.09.2013р., б/н від
30.11.2013р. (а.с. 106-122);

2) за договором від 03.01.2012р. - накладними
№2 від 31.01.2012р., №3 від 01.04.2012р., №36 від
31.10.2013р., №38 від 30.11.2013р., №41 від 31.01.2014р.
на загальну суму 56000,00 грн. (а.с. 101-105).

Відповідач проводив оплату за надані
послуги частково, у зв'язку з чим у
нього перед позивачем виникла
заборгованість в розмірі 148735,20 грн., що
підтверджується актом звірки
взаєморозрахунків, який підписаний та
скріплений печатками сторін (а.с. 62).

З метою досудового врегулювання спору
позивач направив відповідачу
претензію від 21.02.2014р. №24 про сплату
97735,20 грн. заборгованості (а.с.25), яку
відповідач отримав, про що свідчить
відповідна відмітка, що міститься на
претензії. У зв'язку з подальшою
несплатою відповідачем існуючої
заборгованості, позивач звернувся до
господарського суду з позовом про її
стягнення.

Судова колегія, заслухавши пояснення
представника позивача, оцінивши подані
сторонами докази на відповідність їх
фактичним обставинам і матеріалам
справи, вважає, що підстави для
задоволення апеляційної скарги та,
відповідно, скасування оскаржуваного
рішення - відсутні, з огляду на
наступне:

Зі змісту договору від 01.01.2011р.
вбачається, що він містить ознаки
договору підряду; зі змісту договору
від 03.01.2012р. та накладних згідно цього
договору вбачається, що за цим
договором між сторонами існували
орендні правовідносини з користування
автомобілем.

Відповідно до ст.ст. 759, 762 ЦК України, за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк. Відповідно до ст.
762 ЦК України, за користування майном з
наймача справляється плата, розмір
якої встановлюється договором найму.
Плата за користування майном вноситься
щомісячно, якщо інше не встановлено
договором.

Відповідно до ст.ст. 837, 854 ЦК України, за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Якщо
договором підряду не передбачена
попередня оплата виконаної роботи або
окремих її етапів, замовник
зобов'язаний сплатити підрядникові
обумовлену ціну після остаточної здачі
роботи за умови, що роботу виконано
належним чином і в погоджений строк
або, за згодою замовника, - достроково.

Як вбачається зі змісту договорів від
01.01.2011р. та від 03.01.2012р. ними не
встановлено певного порядку та строків
розрахунків між сторонами.

Згідно з ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Як вже зазначалось вище, позивач взяті
на себе зобов'язання щодо виконання
робіт та надання послуг за договорами
виконав належним чином, про що свідчать
підписані обома сторонами без
заперечень та зауважень накладні.
Загальна вартість робіт та послуг за
накладними згідно договорів становить
149660,00 грн., за якими, у зв'язку з
частковою оплатою, у відповідача
виникла заборгованість у розмірі
148735,20грн.

Колегія звертає увагу також на ту
обставину, що попри те, що строк
договору від 03.01.2012р. встановлений
сторонами на один рік (тобто до 03.01.2013р.),
проте послуги за ним фактично
надавались та приймалися сторонами без
заперечень у жовтні-листопаді 2013р. та в
січні 2014р.

Розмір заборгованості не
заперечується відповідачем (його
доводи стосуються, в першу чергу,
правильності оформлення
здачі-приймання робіт та послуг за
договорами) та, крім того,
підтверджується підписаним обома
сторонами актом звірки
взаєморозрахунків станом на 06.08.2014р.
(а.с. 62).

Зважаючи на вищенаведені обставини, на
факт звернення позивача до відповідача
з претензією про погашення
заборгованості, а також на положення ч.5
ст.671 ЦК України, колегія суддів вважає
доведеною суму заборгованості, а також
те, що обов'язок відповідача оплатити
виконані підрядні роботи настав.

Не заслуговують на увагу заперечення
відповідача стосовно того, що накладні
не є належними доказами надання послуг
і виконання робіт за договорами, а
такими доказами можуть бути акти
виконаних робіт чи наданих послуг.
Докази, наявні в матеріалах справи,
містять необхідні відомості, за якими
можна встановити факт надання послуг
та виконання робіт.

При цьому, хоча накладні №35 від 30.09.2013р.,
№23 від 01.02.2013р., №8 від 01.06.2012р., №3 від
03.03.2012р., №12 від 30.07.2012р. і не містять
підпису та печатки замовника
(відповідача), а в накладній №1 від
31.01.2012р. відсутня лише печатка
замовника (відповідача), проте факт
виконання робіт за цими накладними
підтверджується відповідними
подорожніми листами та
товарно-транспортними накладними (які
містять інформацію про кількість
відпрацьованих годин техніки
виконавця та містять підпис
уповноваженої особи та печатку
замовника (відповідача). Накладні №13
від 30.07.2012р. та №2 від 02.03.2012р., про
недоліки яких стверджує скаржник,
відсутні в матеріалах справи і на
вказані накладні позивач не
покликається (оригінали перелічених
вище документів оглянуті судом в
судовому засіданні).

Стосовно заперечень скаржника проти
врахування судом першої інстанції акта
звірки взаємних розрахунків між
сторонами, то судова колегія звертає
увагу, що оскаржуване судове рішення не
ґрунтується виключно на вказаному
доказі. Приймаючи рішення, місцевий
господарський суд враховував акт
звірки і надавав йому відповідну
правову оцінку в сукупності з іншими
доказами, наявними в справі, які
підтверджують правомірність позовних
вимог. Колегія суддів також звертає
увагу, що скаржник не заперечує самого
факту надання йому відповідних послуг
та виконання робіт, а його доводи
базуються на правильності оформлення
здачі-приймання робіт та послуг за
договорами.

Відповідно до ст.ст. 33, 43 ГПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, судова колегія,
прийшла до висновку про
обґрунтованість оскаржуваного
рішення, як такого, що прийнято
відповідно до обставин та матеріалів
справи з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищенаведене та керуючись
ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський
апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду
Івано-Франківської області від 08.08.2014р.
у справі №909/718/14 залишити без змін, а
апеляційну скаргу дочірнього
підприємства "Городенківська
птахофабрика" ПАТ "Авангард" - без
задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Справу повернути в місцевий
господарський суд.

Повний текст постанови складений
17.11.2014р.

Головуючий суддя
Орищин Г.В.

суддя
Галушко Н.А.

суддя
Новосад Д.Ф.