КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2014 р. Справа№ 910/8149/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зеленіна В.О.

суддів: Синиці О.Ф.

Ткаченка Б.О.

при секретарі: Волуйко Т.В.

Представники сторін:

позивача:Мельник М.В., за довіреністю;

відповідача:Клименко В.І., за
довіреністю;

розглянувши апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"РЕАЛ БАНК"

на рішення господарського суду міста
Києва від 12.08.2014

у справі № 910/8149/14 (суддя: Якименко
М.М.)

за позовом Публічного
акціонерного товариства "РЕАЛ БАНК"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЧИТАЙ МІСТО ГРУП"

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 12.08.2014 року по справі № 910/8149/14
позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЧИТАЙ МІСТО ГРУП" на
користь Публічного акціонерного
товариства "РЕАЛ БАНК" 2 877 572 (два
мільйони вісімсот сімдесят сім тисяч
п'ятсот сімдесят дві) грн. 51 коп. -
заборгованості за кредитом, 153 282 (сто
п'ятдесят три тисячі двісті вісімдесят
дві) грн. 04 коп. - заборгованості за
процентами, 1 319 (одну тисячу триста
дев'ятнадцять) грн. 78 коп. -
заборгованості по сплаті пені за
процентами.

Розстрочено виконання рішення
господарського суду м. Києва від 12.08.2014
року у справі №910/8149/14 строком на 3 (три)
роки, визначивши сплату боргу в розмірі
3 032 174,33 грн. (з яких: 2 877 572,51 грн. -
заборгованості за кредитом, 153 282,04 грн.
- заборгованості за процентами, 1 319,78
грн. - заборгованості по сплаті пені за
процентами) Товариством з обмеженою
відповідальністю "ЧИТАЙ МІСТО ГРУП"
(04053, м. Київ, ВУЛИЦЯ КУДРЯВСЬКА, будинок
23, офіс 109, ) на користь
Публічного акціонерного товариства
"РЕАЛ БАНК" (61072, Харківська обл., місто
Харків, ПРОСПЕКТ ЛЕНІНА, будинок 60, ) наступним чином:

- до 31.08.2014 року - 84 227,06 грн. (вісімдесят
чотири тисячі двісті двадцять сім
гривень 06 коп.);

- до 30.09.2014 року - 84 227,06 грн. (вісімдесят
чотири тисячі двісті двадцять сім
гривень 06 коп.);

- до 31.10.2014 року - 84 227,06 грн. (вісімдесят
чотири тисячі двісті двадцять сім
гривень 06 коп.);

- до 30.11.2014 року - 84 227,06 грн. (вісімдесят
чотири тисячі двісті двадцять сім
гривень 06 коп.);

- до 31.12.2014 року - 84 227,06 грн. (вісімдесят
чотири тисячі двісті двадцять сім
гривень 06 коп.);

- до 31.01.2015 року - 84 227,06 грн. (вісімдесят
чотири тисячі двісті двадцять сім
гривень 06 коп.);

- до 28.02.2015 року - 84 227,06 грн. (вісімдесят
чотири тисячі двісті двадцять сім
гривень 06 коп.);

- до 31.03.2015 року - 84 227,06 грн. (вісімдесят
чотири тисячі двісті двадцять сім
гривень 06 коп.);

- до 30.04.2015 року - 84 227,06 грн. (вісімдесят
чотири тисячі двісті двадцять сім
гривень 06 коп.);

- до 31.05.2015 року - 84 227,06 грн. (вісімдесят
чотири тисячі двісті двадцять сім
гривень 06 коп.);

- до 30.06.2015 року - 84 227,06 грн. (вісімдесят
чотири тисячі двісті двадцять сім
гривень 06 коп.);

- до 31.07.2015 року - 84 227,06 грн. (вісімдесят
чотири тисячі двісті двадцять сім
гривень 06 коп.);

- до 31.08.2015 року - 84 227,06 грн. (вісімдесят
чотири тисячі двісті двадцять сім
гривень 06 коп.);

- до 30.09.2015 року - 84 227,06 грн. (вісімдесят
чотири тисячі двісті двадцять сім
гривень 06 коп.);

- до 31.10.2015 року - 84 227,06 грн. (вісімдесят
чотири тисячі двісті двадцять сім
гривень 06 коп.);

- до 30.11.2015 року - 84 227,06 грн. (вісімдесят
чотири тисячі двісті двадцять сім
гривень 06 коп.);

- до 31.12.2015 року - 84 227,06 грн. (вісімдесят
чотири тисячі двісті двадцять сім
гривень 06 коп.);

- до 31.01.2016 року - 84 227,06 грн. (вісімдесят
чотири тисячі двісті двадцять сім
гривень 06 коп.);

- до 29.02.2016 року - 84 227,06 грн. (вісімдесят
чотири тисячі двісті двадцять сім
гривень 06 коп.);

- до 31.03.2016 року - 84 227,06 грн. (вісімдесят
чотири тисячі двісті двадцять сім
гривень 06 коп.);

- до 30.04.2016 року - 84 227,06 грн. (вісімдесят
чотири тисячі двісті двадцять сім
гривень 06 коп.);

- до 31.05.2016 року - 84 227,06 грн. (вісімдесят
чотири тисячі двісті двадцять сім
гривень 06 коп.);

- до 30.06.2016 року - 84 227,06 грн. (вісімдесят
чотири тисячі двісті двадцять сім
гривень 06 коп.);

- до 31.07.2016 року - 84 227,06 грн. (вісімдесят
чотири тисячі двісті двадцять сім
гривень 06 коп.);

- до 31.08.2016 року - 84 227,06 грн. (вісімдесят
чотири тисячі двісті двадцять сім
гривень 06 коп.);

- до 30.09.2016 року - 84 227,06 грн. (вісімдесят
чотири тисячі двісті двадцять сім
гривень 06 коп.);

- до 31.10.2016 року - 84 227,06 грн. (вісімдесят
чотири тисячі двісті двадцять сім
гривень 06 коп.);

- до 30.11.2016 року - 84 227,06 грн. (вісімдесят
чотири тисячі двісті двадцять сім
гривень 06 коп.);

- до 31.12.2016 року - 84 227,06 грн. (вісімдесят
чотири тисячі двісті двадцять сім
гривень 06 коп.);

- до 31.01.2017 року - 84 227,06 грн. (вісімдесят
чотири тисячі двісті двадцять сім
гривень 06 коп.);

- до 28.02.2017 року - 84 227,06 грн. (вісімдесят
чотири тисячі двісті двадцять сім
гривень 06 коп.);

- до 31.03.2017 року - 84 227,06 грн. (вісімдесят
чотири тисячі двісті двадцять сім
гривень 06 коп.);

- до 30.04.2017 року - 84 227,06 грн. (вісімдесят
чотири тисячі двісті двадцять сім
гривень 06 коп.);

- до 31.05.2017 року - 84 227,06 грн. (вісімдесят
чотири тисячі двісті двадцять сім
гривень 06 коп.);

- до 30.06.2017 року - 84 227,06 грн. (вісімдесят
чотири тисячі двісті двадцять сім
гривень 06 коп.);

- до 31.07.2017 року - 84 227,23 грн. (вісімдесят
чотири тисячі двісті двадцять сім
гривень 23 коп.).

Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЧИТАЙ МІСТО ГРУП" на
користь Державного бюджету України 60
643 (шістдесят тисяч шістсот сорок три)
грн. 49 коп. - судового збору.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням
суду, Публічне акціонерне товариство
"РЕАЛ БАНК" звернулось до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення суду першої
інстанції в частині розстрочення
виконання рішення.

Скарга мотивована тим, що
господарським судом міста Києва не в
повному обсязі були з'ясовані
обставини, що мають значення для
справи, а також були порушені,
неправильно застосовані норми
матеріального та процесуального права.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"РЕАЛ БАНК" передано на розгляд колегії
судді у складі головуючого судді -
Зеленіна В.О., суддів: Синиці О.Ф.,
Ткаченка Б.О.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 13.10.2014,
колегією суддів в зазначеному
складі, прийнято апеляційну скаргу до
провадження. Розгляд справи призначено
на 10.11.2014.

10.11.2014 представник позивача в судовому
засіданні підтримав апеляційну скаргу
і просив суд її задовольнити.

10.11.2014 представник відповідача в
судовому засіданні заперечував проти
задоволення апеляційної скарги і
просив суд рішення господарського суду
міста Києва від 12.08.2014 року по справі №
910/8149/14 залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, колегія суддів встановила
наступне.

01.06.2013 між Публічним акціонерним
товариством "РЕАЛ БАНК" (Банк/позивач)
та Товариством з обмеженою
відповідальністю "ЧИТАЙ МІСТО ГРУП"
(Позичальник/ відповідач) укладено
Договір про надання овердрафту №815/09-2-08
(надалі - договір), за умовами якого Банк
надає Позичальнику кредит у формі
овердрафт на умовах цього Договору
(далі Овердрафт), а Позичальник
зобов'язаний повернути Банку
заборгованість за Овердрафтом га
сплатити проценти за користування
Овердрафтом та інші платежі на умовах,
що передбачені цим Договором.
Овердрафт надається Позичальнику для
оплати платіжних документів на суму, що
перевищує залишок на його поточному
рахунку, відкритому в Банку, в межах
встановленого йому ліміту.

За своєю правовою природою договір є
кредитним договором.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

З матеріалів справи вбачається, що до
договору вносились зміни, які
оформлювалися додатковими угодами:
№2307/09-2-08 від 25.12.2013, №51/09-2-08 від 15.01.2014
року, №244/09-2-08 від 25.02.2014 року (далі по
тексту - додаткові угоди).

Відповідно до п. 1.2. договору (з
врахуванням змін внесених Додатковими
угодами) ліміт овердрафту за цим
договором складає 3 000 000,00 (три
мільйони) гривень 00 копійок.

В п. 1.3. договору (з врахуванням змін
внесених Додатковими угодами) сторони
погодили, що розмір фіксованої плати за
користування овердрафтом складає 24%
(двадцять чотири) проценти річних.

Пунктом 1.4. договору (з врахуванням змін
внесених Додатковими угодами)
визначено, що термін користуванням
Овердрафтом закінчується 23 грудня 2014
року включно.

Як вбачається з матеріалів справи та
підтверджується банківськими
виписками, на виконання умов договору
позивачем відповідачу видано грошові
кошти у розмірі 2 877 572,51 грн.

11.04.2014 листом позивач звернувся до
відповідача з вимогою про сплату у
повному обсязі заборгованості за
договором про надання овердрафту.

Проте, зазначений лист залишився без
реагування та виконання, що і стало
підставою для звернення позивача з
даним позовом.

Суд зазнає, що договір підписаний в
двосторонньому порядку повноваженими
представниками сторін без будь-яких
зауважень і застережень та скріплений
їх печатками.

До того ж, договір не визнаний в
судовому порядку недійсним, що є
підставою для виникнення у сторін
цивільних прав та обов'язків.

Отже, позивач взяті на себе
зобов'язання виконав належним чином,
надав відповідачу грошові кошти в
розмір 2 877 572,51 грн., згідно умов
договору, а відповідач в порушення
умовами договору прострочив свої
зобов'язання щодо повернення
Овердрафту та/або сплати процентів за
користування Овердрафтом, а саме не
повернув грошові кошти позивачу в
розмірі 2 877 572,51 грн. та 153 282,04 грн. -
заборгованості за процентами.

Дослідивши матеріали справи, колегія
суддів прийшла до висновку, що доводи
апеляційної скарги є такими, що
спростовуються матеріалами справи, а
тому не дають підстав для скасування
прийнятого у справі судового рішення з
огляду на наступне.

Відповідно до статті 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Цивільного
кодексу України правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Дво- чи багатостороннім правочином є
погоджена дія двох або більше сторін (ч.
4 ст. 202 Цивільного кодексу України).

Отже, двостороннім правочинами
притаманна наявність
взаємоузгодженого волевиявлення двох
осіб, спрямованого на виникнення
єдиного правового результату,
покликаного забезпечити реалізацію
обопільної чи самостійної мети кожної
з цих осіб.

Згідно зі ст. 627 Цивільного кодексу
України сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Як передбачено ст. 6 Цивільного кодексу
України, сторони в договорі можуть
відступити від положень актів
цивільного законодавства і
врегулювати свої відносини на власний
розсуд.

Частиною 1 ст. 638 Цивільного кодексу
України істотними умовами договору є
умови про предмет договору, умови, що
визначені законом як істотні або є
необхідними для договорів даного виду,
а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди.

Оскільки між сторонами по справі
склались господарські правовідносини,
то за змістом ст.ст. 173, 193
Господарського кодексу України, ст.ст.
11, 509, 525, 526, 599 Цивільного кодексу
України, угода (договір) є підставою для
виникнення цивільних прав та
обов'язків (зобов'язань), зобов'язання
повинні виконуватися належним чином.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок, а
кредитор - прийняти виконання особисто,
якщо інше не встановлено договором або
законом, не випливає із суті
зобов'язання чи звичаїв ділового
обороту.

Частиною 1 ст. 530 передбачено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Отже, факт наявності заборгованості у
відповідача перед позивачем належним
чином доведений, документально
підтверджений, а також відповідачем
підтверджений, тому позовні вимоги
щодо стягнення з відповідача
заборгованості, визнаються судом
обґрунтованими та такими, що
правомірно були задоволені судом
першої інстанції.

В зв'язку з тим, що відповідач
припустився прострочення платежу
позивач просив суд стягнути з
відповідача заборгованості по сплаті
пені за процентами в розмірі 1319,78 грн.

Стаття 610 Цивільного кодексу України
визначає, що порушенням зобов'язання є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Як передбачено ст. 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного
кодексу України боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Статтею 549 ЦК України визначено, що
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу
України визначено, що нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

Відповідно до п. 2.14 Договору Банк має
право вимагати від Позичальника
(незалежно від настання кінцевого
терміну погашення Овердрафту) сплати у
повному обсязі заборгованості за
Овердрафтом та/або процентами за
користування ним. суму пені і штрафів,
передбачених цим Договором, у випадках,
які визначаються згідно з ним
Договором істотними та можуть
негативно вплинути на стан кредитної
заборгованості Позичальника, а саме:
Позичальник прострочив свої
зобов'язання щодо повернення
Овердрафту та/або сплати процентів за
користування Овердрафтом щонайменше
на один календарний місяць (відповідно
до умов цього договору).

Договірні правовідносини між
платниками та одержувачами грошових
коштів щодо відповідальності за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань врегульовані Законом
України «Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань», положеннями якого
встановлено, що за прострочку платежу,
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів пеню в
розмірі, що встановлюється за згодою
сторін (ст. 1 Закону). Розмір пені,
передбачений статтею 1 цього Закону,
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Таким чином в силу наведених положень
законодавства, пеня може бути стягнута
саме в разі, якщо таке передбачено
договором (встановлено за згодою
сторін).

З огляду на зазначене, місцевий
господарський суд обґрунтовано
задовольнив вимогу позивача про
стягнення з відповідача пені в розмірі
1319,78 грн.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач повністю погоджується з
наявною у нього заборгованість, однак
на підставі клопотання просив суд
розстрочити виконання рішення суду на 3
(три) роки.

З оскаржуваного рішення вбачається, що
місцевий господарський суд врахувавши
всі обставини справи та наявність
виняткових обставин, що ускладнюють
виконання рішення та роблять його
неможливим, а також врахував позицію
Вищого Господарського Суду України
викладену в Постанові пленуму Вищого
Господарського Суду України № 9 від
17.10.2012 року "Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України", прийшов
до обґрунтованого висновку про
задоволення клопотання про розстрочку
виконання рішення господарського суду
м. Києва строком на 3 (три) роки на
підставі ст. 121 ГПК України.

Суд відзначає, що в розумінні ст. 33, 36
Господарського процесуального кодексу
України скаржник не надав ні до суду
першої інстанції ні до суду
апеляційної інстанції докази які б
підтверджували його вимоги та
заперечення.

За таких обставин висновки суду першої
інстанції про встановлені обставини і
правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, а тому рішення
господарського суду міста Києва від
12.08.2014 року по справі № 910/8149/14
відповідає чинному законодавству,
фактичним обставинам та матеріалам
справи і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "РЕАЛ БАНК"
залишити без задоволення, а рішення
господарського суду міста Києва від
12.08.2014 року по справі № 910/8149/14 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/8149/14 повернути
до господарського суду міста Києва

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів.

Головуючий суддя
В.О. Зеленін

Судді
О.Ф. Синиця

Б.О. Ткаченко