Господарський суд Чернігівської
========================================================================
========================================================================
========================
РІШЕННЯ

11 листопада 2014 року справа
№927/1628/14

Позивач: Інститут
сільськогосподарської мікробіології
та агропромислового виробництва
Національної академії аграрних наук
України,

вул. Шевченка, 97, м.Чернігів, 14027,

відповідач: державне підприємство
"Дослідне господарство "Івківці",

с.Івківці, Прилуцький район,
Чернігівська область, 17580,

про стягнення 19 920,00 грн.

Суддя Ж.В.Блохіна

Представники сторін:

від позивача: Савицкий І.О., довіреність
№01-2014 від 23.01.2014 року,

від відповідача: не з'явився,

Інститутом сільськогосподарської
мікробіології та агропромислового
виробництва Національної академії
аграрних наук України подано позов до
державного підприємства "Дослідне
господарство "Івківці" про стягнення 19
920,00 грн. боргу.

Представник позивача підтримує
позовні вимоги і просить їх
задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився. Відповідач
відзиву на позов не надіслав, але
надіслав на адресу суду лист № 160 від
10.11.2014 року, в якому просить відкласти
розгляд справи в зв'язку із
знаходженням керівника підприємства
на лікарняному.

Господарський суд відхилив клопотання
відповідача, враховуючи наступне.
Згідно з приписами ст.28 Господарського
процесуального кодексу України коло
осіб, які мають право представляти
інтереси підприємств не обмежується.
Так, ними можуть бути керівники
підприємств та організацій, інші особи,
повноваження яких визначені
установчими документами та
документами, що посвідчують їх
посадове становище. Представниками
юридичних осіб можуть бути також інші
особи, повноваження яких
підтверджується довіреністю від імені
підприємства.

Відповідно до частини другої п.3.9.2.
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №18 від 26
грудня 2011 року, господарський суд з
урахуванням обставин конкретної
справи може відхилити доводи учасника
судового процесу - підприємства,
установи, організації, іншої юридичної
особи, державного чи іншого органу щодо
відкладення розгляду справи у зв'язку з
відсутністю його представника (з
причин, пов'язаних з відпусткою,
хворобою, службовим відрядженням,
участю в іншому судовому засіданні і
т.п.). При цьому господарський суд
виходить з того, що у відповідних
випадках такий учасник судового
процесу не позбавлений права і
можливості забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні іншого представника згідно з
частинами першою - п'ятою ст.28 ГПК
України, з числа як своїх працівників,
так і осіб, не пов'язаних з ним
трудовими відносинами. Неможливість
такої заміни представника і
неможливість розгляду справи без
участі представника підлягає
доведенню учасником судового процесу
на загальних підставах (ст.ст. 32 - 34 ГПК
України), причому відсутність коштів
для оплати послуг представника не може
свідчити про поважність причини його
відсутності в судовому засіданні.

Відповідачем не надано суду жодного
належного та допустимого доказу
відповідно до статей 32-34 та 36 ГПК
України на підтвердження неможливості
заміни представника.

Отже, відповідач не скористався своїми
правами, передбаченими ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України, зокрема, правом на приймання
участі у господарських засіданнях, на
подання відзиву на позов та іншими
правами.

У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Оскільки явка представників сторін не
визнавалась обов'язковою, суд вважає за
можливе на підставі ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України розглянути справу за
відсутності представника відповідача,
за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши подані матеріали,
вислухавши представника позивача,
з'ясувавши фактичні обставини справи,
оцінивши докази, що мають юридичне
значення для розгляду справи по суті,
господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Позивачем згідно накладної №58_1 від 18
квітня 2012 року на суму 11100,00 грн. та
накладної №111 від 08 травня 2012 року на
суму 8820,00 грн. передано відповідачу
товар на загальну суму 19 920,00 грн. Даний
товар отримав представник відповідача,
який діяв на підставі довіреностей №28
від 17.04.2012 року та №33 від 04.05.2012 року, які
містяться в матеріалах справи. Факт
передачі товару підтверджується
підписом представника відповідача на
вищевказаних накладних.

Відповідно до ст. 173 Господарського
кодексу України (далі - ГК України)
господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Статтею 174 ГК України передбачено, що
господарські зобов'язання можуть
виникати: безпосередньо із закону або
іншого нормативно-правового акта, що
регулює господарську діяльність; з
акту управління господарською
діяльністю; з господарського договору
та інших угод, передбачених законом, а
також з угод, не передбачених законом,
але таких, які йому не суперечать.

Згідно ст. 175 ГК України
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України) цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу
України за договором купівлі-продажу
одна сторона передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу
України покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 7 ст. 193
Господарського кодексу України (далі
ГКУ):

"Суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Не допускаються одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом, а також
відмова від виконання або відстрочка
виконання з мотиву, що зобов'язання
другої сторони за іншим договором не
було виконано належним чином."

Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно ставляться
(ст. 526 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно ст. 599 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки матеріалами справи
підтверджується факт отримання
відповідачем від позивача товару на
суму 19920,00 грн., виходячи з
вищевикладених норм законодавства та
матеріалів справи, у відповідача
виникло зобов'язання сплатити вартість
отриманого товару, яке він не виконав.

Отже, позивачем правомірно заявлено до
стягнення борг з відповідача на суму
19920,00 грн, а тому позовні вимоги
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається у спорах, що
виникають при виконанні договорів та з
інших підстав, - на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин судовий збір
покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з державного
підприємства "Дослідне господарство
"Івківці" Інституту сільського
господарства Північного Сходу
Національної академії аграрних наук
України (с.Івківці, Прилуцький район,
Чернігівська область,
ідентифікаційний код 00729847, інформація
про рахунок відсутня) на користь
Інституту сільськогосподарської
мікробіології та агропромислового
виробництва Національної академії
аграрних наук України (вул. Шевченка, 97,
м.Чернігів, р/р 1976 в ГУДКСУ в
Чернігівській області,
ідентифікаційний код 00497360, МФО 853592)
19920,00 грн. боргу та 1827,00 грн. судового
збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
Ж.В. Блохіна

.