м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

№ 910/21564/14 19.11.14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Царичанський
консервний завод»

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 166 118,39 грн.

Суддя Пригунова А.Б.

Представники:

від позивача: Герман О.В.

від відповідача: не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Царичанський
консервний завод» звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення 166 118,39 грн. за
договором поставки № 796 від 17.07.2013 р., з
яких: загальна сума заборгованості у
розмірі 163 240,15 грн., інфляційні втрати -
1 964,10 грн. та 3% річних у розмірі 914,14 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
своїх зобов'язань щодо оплати
поставленого товару.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 10.10.2014 р. порушено провадження
у справі № 910/21564/14, та призначено її до
розгляду у судовому засіданні на 03.11.2014
р. за участю повноважних представників
сторін, яких зобов'язано надати суду
певні документи.

Зокрема, позивача зобов'язано надати
суду витяг від державного реєстратора
про знаходження відповідача в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців з усіма
змінами за період з моменту здійснення
державної реєстрації юридичної особи
та станом на листопад 2014 року; власне
письмове підтвердження того, що у
провадженні господарських судів
України або іншого органу, який в межах
своєї компетенції вирішує спір, немає
справи зі спору між тими ж сторонами,
про той же предмет і з тих же підстав та
немає рішення цих органів з такого
спору; оригінали доданих до позовної
заяви документів для огляду в судовому
засіданні; документально підтверджені
відомості щодо наявності відповідних
повноважень на отримання товару за
видатковими накладними (довіреності на
отримання товару тощо); детальний
обґрунтований розрахунок заявленої до
стягнення суми заборгованості із
зазначенням суми поставленого та
оплаченого товару та наданням
відповідних належним чином оформлених
первинних документів (видаткові
накладні, товарно-транспортні
накладні, платіжні доручення,
банківські виписки тощо) за договором
поставки товару № 796 від 17.07.2013 р. за
період з 17.07.2013 р. та станом на листопад
2014 року; докази на підтвердження
часткового виконання відповідачем
зобов'язань за договором поставки
товару № 796 від 17.07.2013 р. за період з
17.07.2013 р. та станом на листопад 2014 року
(виписки з банківських рахунків з
відтиском печатки банку); детальний
обґрунтований розрахунок інфляційних
нарахувань та 3% річних, зроблений
відповідно до вимог чинного
законодавства із зазначенням сум та
періодів часткового виконання
боржником свого грошового зобов'язання
та зазначенням моменту, коли відбулося
фактичне порушення виконання
зобов'язання.

При цьому, позивача попереджено, що у
разі ненадання господарському суду без
поважних причин витребуваних судом
документів або нез'явлення його
представника у судове засідання, позов
відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 81
Господарського процесуального кодексу
України може бути залишений без
розгляду.

03.11.2014 р. через загальний відділ
діловодства Господарського суду міста
Києва відповідач подав клопотання про
відкладення розгляду даної справи у
зв'язку з відрядженням повноважного
представника.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 03.11.2014 р. розгляд справи
відкладено на 19.11.2014 р. у зв'язку з
невиконанням сторонами вимог суду та
нез'явленням у судове засідання
представника відповідача.

У дане судове засідання представник
позивача з'явився, однак вимог суду у
повному обсязі не виконав.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 10.10.2014 р. суд зобов'язав
позивача надати відповідні первинні
документи (видаткові накладні,
товарно-транспортні накладні, платіжні
доручення, банківські виписки тощо) та
докази на підтвердження часткового
виконання відповідачем зобов'язань за
договором поставки товару № 796 від
17.07.2013 р. за період з 17.07.2013 р. та станом
на листопад 2014 року (виписки з
банківських рахунків з відтиском
печатки банку).

Відповідно до Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» документами, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення
є первинні документи.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Первинні документи для надання їм
юридичної сили та доказовості, у
відповідності до вимог ст. 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні» мають
бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні містити такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми), дату і місце складання, назву
підприємства, від імені якого складено
документ, зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції, посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення, особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Разом з тим, дослідивши матеріали
справи, суд дійшов висновку, що позивач,
всупереч вимогам суду, не надав всіх
первинних документів за договором
поставки товару № 796 від 17.07.2013 р. за
період з 17.07.2013 р. та станом на листопад
2014 року, на вимогу суду надати
відповідні первинні документи
представник позивача зазначив, що у
даному судовому засіданні він не може
надати витребувані судом документи.

При цьому, обґрунтованих пояснень щодо
наявності об'єктивних причин
неможливості виконання вимог суду
позивачем суду не наведено.

Представник відповідача на виклик суду
не з'явився, вимог суду не виконав, про
поважні причини неявки суд не
повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору. Ці дані встановлюються такими
засобами: письмовими і речовими
доказами, висновками судових
експертів, поясненнями представників
сторін та інших осіб, які беруть участь
в судовому процесі.

Відповідно ст. 4-3 Господарського
процесуального кодексу України до
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами. Господарський суд створює
сторонам та іншим особам, які беруть
участь у справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

Відповідно до ст. 33, ст. 34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування

З наведеного випливає, що чинним
законодавством України на позивача
покладено обов'язок доказування
наявності обставин, на які він
посилається як на підставу своїх вимог
та подання суду відповідних доказів,
необхідних для всебічного розгляду
справи.

Пунктом 5 статті 81 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що господарський суд
залишає позов без розгляду, якщо
позивач без поважних причин не подав
витребувані господарським судом
матеріали, необхідні для вирішення
спору, або представник позивача не
з'явився на виклик у засідання
господарського суду і його нез'явлення
перешкоджає вирішенню спору.

Суд наголошує на тому, що встановити
фактичні обставини справи з
відповідною достовірністю у суду не
вбачається підстав, оскільки позивачем
не надано того обсягу відповідних
відомостей та доказів на їх
підтвердження, які в порядку ст.ст. 32, 33
Господарського процесуального кодексу
України необхідні для правильного та
всебічного розгляду спору.

Зокрема, позивачем не надано суду
відповідних належним чином оформлених
первинних документів (видаткові
накладні, товарно-транспортні
накладні, платіжні доручення,
банківські виписки тощо) за договором
поставки товару № 796 від 17.07.2013 р. за
період з 17.07.2013 р. та станом на листопад
2014 року, а також докази на
підтвердження часткового виконання
відповідачем зобов'язань за договором
поставки товару № 796 від 17.07.2013 р. за
період з 17.07.2013 р. та станом на листопад
2014 року (виписки з банківських рахунків
з відтиском печатки банку), у зв'язку з
чим суд позбавлений можливості
встановити загальний обсяг
поставленого Товариством з обмеженою
відповідальністю «Царичанський
консервний завод» та оплаченого
Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
товару, та, відповідно, не дає змоги
суду дійти висновку щодо наявності у
відповідача заборгованості за
вказаним договором та, відповідно, щодо
обґрунтованості заявлених позивачем
вимог.

Зазначені докази входять до предмету
доказування у даній справі та
відповідно до ст.ст. 32-34 Господарського
процесуального кодексу України
необхідні для правильного та
всебічного розгляду спору.

Суд звертає увагу на те, що клопотань в
порядку ст. 38 Господарського
процесуального кодексу України
позивачем не заявлено.

Суд також звертає увагу на те, що жодних
заяв про неможливість подати
витребувані судом документи, клопотань
тощо від позивача не надходило,
об'єктивних причин, що перешкоджали
виконанню вимог суду, позивач не навів.

Згідно з п. 2.3. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» неподання позивачем
витребуваних господарським судом
матеріалів, необхідних для вирішення
спору, тягне за собою правові наслідки
у вигляді залишення позову без
розгляду на підставі пункту 5 частини
першої статті 81 Господарського
процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, суд визнає
причини неподання позивачем
витребуваних відомостей неповажними, а
оскільки позивач не подав витребувані
господарським судом матеріали,
необхідні для вирішення спору, суд
залишає позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «Царичанський
консервний завод» до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
166 118,39 грн. без розгляду відповідно до
п. 5. ст. 81 Господарського
процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 Господарського
кодексу України про залишення заяви
без розгляду виноситься ухвала, в якій
можуть бути вирішені питання про
розподіл між сторонами господарських
витрат, про повернення судового збору з
бюджету.

Відповідно до п. 4.12 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» у вирішенні питань
розподілу судових витрат необхідно
мати на увазі, що за змістом пункту 4
частини першої статті 7 Закону України
"Про судовий збір" залишення позову без
розгляду тягне за собою повернення
сплачених сум судового збору (за
винятком випадку, коли позов залишено
без розгляду в зв'язку з повторною
неявкою представника позивача на
виклик у засідання господарського
суду, якщо таке нез'явлення
перешкоджало вирішенню спору).

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про
судовий збір» сплачена сума судового
збору повертається за ухвалою суду в
разі внесення судового збору в
більшому розмірі, ніж встановлено
законом, залишення заяви або скарги без
розгляду (крім випадків, якщо такі
заяви або скарги залишені без розгляду
у зв'язку з повторним неприбуттям
позивача або за його клопотанням).

З урахуванням викладеного, судовий
збір у розмірі 3 322, 37 грн. підлягає
поверненню Товариству з обмеженою
відповідальністю «Царичанський
консервний завод».

Разом з тим, суд звертає увагу позивача
на те, що відповідно до ч. 4 ст. 81
Господарського процесуального кодексу
України, після усунення обставин, що
зумовили залишення позову без
розгляду, він має право знову
звернутися з ним до господарського
суду в загальному порядку.

Враховуючи наведене та керуючись п. 5 ч.
1, ч. 2 ст. 81, ст. 86 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «Царичанський
консервний завод» до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
166 118,39 грн. залишити без розгляду.

2. Повернути Товариству з обмеженою
відповідальністю «Царичанський
консервний завод» (51000,
Дніпропетровська обл., Царичанський
район, смт. Царичанка, вул. Кірова,
буд.168, ) з Державного
бюджету України 3 322, 37 (три тисячі
триста двадцять дві грн. 37 коп.) грн.

3. Повернути Товариству з обмеженою
відповідальністю «Царичанський
консервний завод» оригінал платіжного
доручення № 1452 від 03.10.2014 р.

Дана ухвала є підставою для повернення
судового збору в порядку ст. 7 Закону
України «Про судовий збір».

Дана ухвала підлягає оскарженню в
порядку, визначеному Господарським
процесуальним кодексом України.

Суддя
Пригунова А.Б.