ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.11.14р. Справа № 904/7994/14

За позовом підприємства з 100 %
іноземними інвестиціями "УКРАЇНСЬКА
НАЦІОНАЛЬНА ЛОТЕРЕЯ", м. Київ

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.
Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості за
договором купівлі-продажу

Суддя Петренко І.В.

Представники:

від позивача: представник Чуніховський
В.П. - довіреність №б/н від 01.10.14р.;

від відповідача: фізична
особа-підприємець ОСОБА_1.

СУТЬ СПОРУ:

Підприємство з 100% іноземними
інвестиціями "Українська Національна
лотерея", м.Київ (далі по тексту -
позивач) звернулося до господарського
суду з позовною заявою до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1,
м.Дніпропетровськ (далі по тексту -
відповідач) про стягнення 10223,82грн.
Судові витрати по справі позивач
просив суд стягнути з відповідача.

За результатами розгляду позовної
заяви за вих. № б/н від 03.10.14р. ухвалою
суду від 14.10.14р. порушено провадження по
справі та призначено слухання на 30.10.14р.

Суд розгляд справи відкладав з 30.10.2014р.
на 24.11.2014р.

Відповідно до п.3.9.1. постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 Господарського процесуального
кодексу України.

У разі присутності сторони або іншого
учасника судового процесу в судовому
засіданні протокол судового засідання,
в якому відображені відомості про явку
сторін (пункт 4 частини другої статті 811
Господарського процесуального кодексу
України), є належним підтвердженням
повідомлення такої сторони (іншого
учасника судового процесу) про час і
місце наступного судового засідання.

За змістом зазначеної статті 64
Господарського процесуального кодексу
України, зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом. Доказом такого
повідомлення в разі неповернення
ухвали підприємством зв'язку може бути
й долучений до матеріалів справи та
засвідчений самим судом витяг з
офіційного сайту Українського
державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження
пересилання поштових відправлень, який
містить інформацію про отримання
адресатом відповідного поштового
відправлення, або засвідчена копія
реєстру поштових відправлень суду.

Позивач про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином, що
підтверджується відомостями про явку
представника відображеними в
протоколі судового засідання від
30.10.2014р. та явкою представника в судове
засідання.

Відповідач про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином, що
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення, яке повернулося на
адресу господарського суду 19.11.14р. з
відміткою представника відповідача
про отримання ухвали суду про
порушення провадження у справі 17.11.14р.;
ухвалою суду, яка повернулася на адресу
господарського суду 18.11.14р. з відміткою
пошти "возврат по истечению срока
хранения и за неявкой на получение опр"
та явкою відповідача в судове
засідання.

24.11.14р. повноважний представник
позивача в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав та наполягав на їх
задоволенні в повному обсязі.

Повноважний представник відповідача в
судовому засіданні проти позову не
заперечував, суму заборгованості
визнав в повному обсязі.

В судовому засіданні оглянуто всі
оригінали первинних документів на
підставі яких виник спір.

Суд розглянув справу за наявними в ній
матеріалами відповідно до ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

У судовому засіданні, яке відбулося
24.11.14р. в порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України,
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

Під час розгляду справи судом
досліджені письмові докази, що
містяться в матеріалах справи.

Розглянувши матеріали справи, подані
документи, заслухавши пояснення
повноважних представників сторін,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

19.01.12р. між Підприємством з 100%
іноземними інвестиціями "Українська
Національна лотерея", м.Київ (далі по
тексту - позивач, продавець) та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1,
м.Дніпропетровськ (далі по тексту -
відповідач, покупець) укладено договір
№1736/03 03-57 купівлі-продажу державних
лотерей (далі по тексту - договір).
Відповідно до пункту 1.1 договору в
порядку та на умовах, визначених цим
договором, продавець продає покупцеві,
а покупець зобов'язується придбати за
ціною вказаною в цьому договорі з метою
подальшого розповсюдження гравцями
ігрові білети державних числових
лотерей (далі по тексту - лотереї), які
проводяться продавцем, шляхом
прийняття сплати участі у лотереї
через електронну систему (далі по
тексту - лотерейна системи), а також
зобов'язується здійснювати виплату
переможцям лотереї належних їм
виграшів (призів).

Пунктом 1.2 договору визначено, що
єдиним засобом фіксації факту продажу
ставок гравцю та їх вартість є
лотерейна система, а єдиним засобом
зв'язку покупця з лотерейною системою є
термінал, що встановлюється продавцем
у покупця і входить до складу
обладнання, як це вказано нижче, в п.2.1.1
цього договору.

Одним з обов'язків продавця, який
встановлено підпунктом 2.1.10 пункту 2.1
договору є раз у квартал, до 25 числа
місяця, наступного за відповідним
кварталом, передавати покупцю
складений та підписаний продавцем акт
приймання-передачі.

Як встановлено підпунктом 2.2.15 пункту 2.2
договору обов'язком покупця є кожного
понеділка тижня, наступного за тижнем,
у якому розповсюджувалися лотереї,
перераховувати на поточний рахунок
продавця вартість придбаних ігрових
білетів лотерей, визначену за ціною
вказаною в пункті 5.1 цього договору, у
попередньому календарному тижні у
повному обсязі за виключенням сум, що
були витрачені на виплату призів,
вартості анульованих білетів лотерей.
Якщо понеділок припадає на святковий
або неробочий день, перерахування
виручки повинно бути здійснене у
перший робочий день відповідного
тижня.

Покупець зобов'язаний раз у квартал
підписувати отриманий від продавця акт
приймання-передачі і повертати його
продавцю не пізніше ніж через два тижні
з моменту отримання. (підпункт 2.2.20
пункту 2.2 договору).

Пунктом 5.1 договору визначено, що
покупець придбає ігрові білети лотерей
за ціною яка складає 93% вартості
ігрового білету, що вказується у білеті
(ах) при реєстрації ставки гравця
лотерей в лотерейній системі, яка
перераховується на поточний рахунок
продавця або вноситься в його касу.

Строк дії договору складає один рік з
дати набрання чинності (пункт 9.1
договору).

Цей договір буде вважатися автоматично
продовженим на умовах, викладених вище,
на кожен наступний рік, у випадку, якщо
за десять календарних днів до його
припинення жодна сторона не повідомить
іншу сторону про свій намір припинити
дію цього договору (пункт 9.2 договору).

Позивач належним чином виконав свої
зобов'язання за укладеним між
сторонами договором у серпні 2014 року,
що підтверджується актом №03-57/М8
приймання-передачі за серпень 2014 року
на суму 10223,82грн. (а.с.26), який підписано
представниками сторін та скріплено їх
печатками; карткою рахунку "Українська
Національна Лотерея" 37.7.1 по
контрагенту фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_1 за період з 01.02.2012р. по 31.08.2014р.
(а.с. 38-95) з якої вбачається, що
заборгованість відповідача перед
позивачем складає 10223,82грн.

Досудове врегулювання спору не дало
результату у вигляді погашення спірної
заборгованості, у зв'язку з чим позивач
звернувся до господарського суду з
даною позовною заявою.

В свою чергу, відповідач доказів
належного виконання своїх зобов'язань
по вищезазначеному договору на момент
розгляду спору до господарського суду
не надав. В судове засідання, яке
відбулося 24.11.14р. з'явився, позовні
вимоги визнав.

Згідно ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

У відповідності до ст. ст. 32, 34
Господарського процесуального кодексу
України, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Дослідивши матеріали справи, оригінали
документів наданих позивачем на вимогу
суду в судове засідання та заслухавши
повноважного представника позивача та
відповідача в судовому засіданні, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги про
стягнення з відповідача на користь
позивача 10223,82грн., слід визнати
обґрунтованими, документально
доведеними, такими, що не суперечать
чинному законодавству України, а отже є
такими, що підлягають задоволенню.

З огляду на положення укладеного між
сторонами договору, строк оплати
10223,82грн. є таким, що настав.

Дії відповідача про визнання боргу не
суперечать законодавству та не
порушують прав і охоронюваних законом
інтересів інших осіб.

Доказів оплати 10223,82грн. відповідач не
надав, доводи позивача, наведені в
обґрунтування позову, не спростував.

Приймаючи рішення господарський суд
виходив із наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 509 Цивільного
кодексу України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (сплатити гроші), а кредитор
має право вимагати від боржника
виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу
України, господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Господарське зобов'язання виникає,
зокрема із господарського договору (ст.
174 Господарського кодексу України).

За договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму (ст. 655
Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу
України, покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати товару
(ч.1). Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару. Договором купівлі-продажу може
бути передбачено розстрочення платежу
(ч.2). У разі прострочення оплати товару
продавець має право вимагати оплати
товару та сплати процентів за
користування чужими грошовими коштами
(ч.3). Якщо покупець відмовився прийняти
та оплатити товар, продавець має право
за своїм вибором вимагати оплати
товару або відмовитися від договору
купівлі-продажу (ч.4). Якщо продавець
зобов'язаний передати покупцеві крім
неоплаченого також інший товар, він має
право зупинити передання цього товару
до повної оплати всього раніше
переданого товару, якщо інше не
встановлено договором або актами
цивільного законодавства (ч.5).

Статтею 694 Цивільного кодексу України
передбачено, що за договором
купівлі-продажу може бути передбачений
продаж товару в кредит з відстроченням
або з розстроченням платежу. Товар
продається в кредит за цінами, що діють
на день продажу. Зміна ціни на товар,
проданий в кредит, не є підставою для
проведення перерахунку, якщо інше не
встановлено договором або законом. У
разі невиконання продавцем обов'язку
щодо передання товару, проданого в
кредит, застосовуються положення
статті 665 цього Кодексу. Якщо покупець
прострочив оплату товару, проданого в
кредит, продавець має право вимагати
повернення неоплаченого товару. Якщо
покупець прострочив оплату товару, на
прострочену суму нараховуються
проценти відповідно до статті 536 цього
Кодексу від дня, коли товар мав бути
оплачений, до дня його фактичної
оплати. Договором купівлі-продажу може
бути передбачений обов'язок покупця
сплачувати проценти на суму, що
відповідає ціні товару, проданого в
кредит, починаючи від дня передання
товару продавцем. З моменту передання
товару, проданого в кредит, і до його
оплати продавцю належить право застави
на цей товар.

В силу ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. При цьому, до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно ст.49 Господарського
процесуального кодексу України,
судовий збір при задоволенні позову
покладається на відповідача.

З урахуванням положень ст.49
Господарського процесуального кодексу
України стягнути з відповідача на
користь позивача судовий збір у
розмірі 1827,00грн.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 509, 629, 655, 692, 694
Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 174,
193 Господарського кодексу України,
ст.ст. 1, 2, 12, 21, 32, 33, 34, 36, 44, 49, 75, 82-85, 115-117
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (49101, АДРЕСА_1; індивідуальний
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь підприємства з 100% іноземними
інвестиціями "Українська Національна
Лотерея" (02098, м.Київ, вул.Ю.Шумського, 1Б,
офіс 110; ідентифікаційний код 24940541)
10223,82грн. (десять тисяч двісті двадцять
три грн. 82 коп.)- основна заборгованість;
1827,00грн. (одна тисяча вісімсот двадцять
сім грн. 00 коп.) - судовий збір, видати
наказ.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено

27.11.14р.

Суддя І.В. Петренко

Згiдно з оригіналом Помічник судді
В.С. Лисаченко