ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"13" листопада 2014 р.Справа № 34/17-3789-2011

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Князєвої
К.Р.

За участю представників сторін:

Від позивача: не з'явився;

Від відповідача (заявника): Мілошевич
А.С. за довіреністю від 23.10.2014р.

Розглянувши у відкритому
судовому засіданні заяву товариства з
обмеженою відповідальністю „Агро-Юг"
про визнання наказу суду таким, що не
підлягає виконанню, в порядку,
передбаченому ст. 117 ГПК України, по
справі за позовом дочірнього
підприємства Агропромислового
торгівельного дому „СГ „Енліль" у
вигляді товариства з обмеженою
відповідальністю до товариства з
обмеженою відповідальністю „Агро-Юг"
про стягнення 153 850 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Одеської
області від 28.11.2011р. по справі №
34/17-3789-2011 (суддя Фаєр Ю.Г.) позовні вимоги
дочірнього підприємства
Агропромислового торгівельного дому
„СГ „Енліль" у вигляді товариства з
обмеженою відповідальністю були
задоволені, присуджено до стягнення із
товариства з обмеженою
відповідальністю „Агро-Юг" на користь
позивача заборгованість за договором
поставки № 17/3/11/1-В від 17.03.2011р. в розмірі
153 850 грн., витрати по сплаті держмита в
розмірі 1 538,50 грн. та витрати на ІТЗ
судового процесу в розмірі 236 грн.

На виконання вказаного судового
рішення, 09.12.2011р. господарським судом
було видано відповідний наказ, який
було вручено представнику стягувача.

Ухвалою господарського суду
Одеської області від 19.12.2011р. по даній
справі, яка залишена без змін
постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 30.01.2012р., було
відстрочено виконання вищезазначеного
рішення до 30.06.2012р.

27.10.2014р. до суду надійшла заява
товариства з обмеженою
відповідальністю „Агро-Юг" в порядку,
передбаченому ст. 117 ГПК України, про
визнання наказу суду від 09.12.2011р. по
даній справі таким, що не підлягає
виконанню.

У зв'язку із перебуванням судді
Фаєр Ю.Г., в провадженні якої
знаходилась справа № 34/17-3789-2011, у
декретній відпустці на час надходження
вищезазначеної заяви до суду, за
результатами проведеного на підставі
розпорядження керівника апарату суду
від 27.10.2014р. № 895 повторного
автоматичного розподілу вказану заяву
товариства з обмеженою
відповідальністю „Агро-Юг" було
передано на розгляд судді Щавинській
Ю.М.

Згідно з ухвалою від 29.10.2014р.
суддею Щавинською Ю.М. на підставі ст. 20
ГПК України було заявлено самовідвід
від розгляду заяви товариства з
обмеженою відповідальністю „Агро-Юг"
про визнання наказу суду від 09.12.2011р. по
справі № 34/17-3789-2011 таким, що не підлягає
виконанню.

У зв'язку з викладеним, за
результатами проведеного на підставі
розпорядження керівника апарату суду
від 29.10.2014р. № 906 повторного
автоматичного розподілу вказану заяву
товариства з обмеженою
відповідальністю „Агро-Юг" було
передано на розгляд судді Желєзній С.П.,
та призначено розгляд заяви в
засіданні суду на 13.11.2014р.

Позивач не забезпечив явку свого
представника в судове засідання із
розгляду заяви товариства з обмеженою
відповідальністю „Агро-Юг" про
визнання наказу таким, що не підлягає
виконання, та не надав суду будь-яких
пояснень з приводу вказаної заяви.

Розглянувши заяву товариства з
обмеженою відповідальністю „Агро-Юг"
про визнання наказу суду таким, що не
підлягає виконанню, заслухавши доводи
та пояснення представника відповідача,
суд зазначає наступне.

Як було встановлено судом при розгляді
даної справи, відповідач згідно з
положеннями п. 5.2 договору поставки №
17/3/11/1-В від 17.03.2011р., на підставі якого
виникли спірні правовідносини, був
зобов'язаний оплатити вартість
придбаного ним товару в сумі 153 850,00 грн.
протягом шістдесяти днів з моменту
його прийняття, а саме в строк до
27.05.2011р. включно. На підставі рішення
від 28.11.2011р. по даній справі і
товариства з обмеженою
відповідальністю „Агро-Юг" було
присуджено до стягнення на користь
позивача вказану суму основного боргу
в розмірі 153 850,00 грн., витрати по сплаті
держмита в розмірі 1 538,50 грн. та витрати
на ІТЗ судового процесу в розмірі 236
грн., що загалом складає заборгованість
в сумі 155 624,50 грн. На примусове
виконання вказаного рішення, 09.12.2011р.
господарським судом було видано
відповідний наказ.

Ухвалою господарського суду
Одеської області від 19.12.2011р. по даній
справі, яка залишена без змін
постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 30.01.2012р., було
відстрочено виконання вищезазначеного
рішення до 30.06.2012р.

В свою чергу, 23.07.2012р. господарським
судом за заявою кредиторів товариства
з обмеженою відповідальністю „Вин
Агро" та товариства з обмеженою
відповідальністю „УКРІМПОРТ КV" було
порушено провадження у справі №
5017/2130/2012 про банкрутство товариства з
обмеженою відповідальністю „Агро-Юг"
та введено мораторій на задоволення
вимог кредиторів.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
від 14 травня 1992 року N 2343-XII (в редакції
Закону України від 17.05.2012р. № 4711-VI,
чинній на час порушення провадження у
справі № 5017/2130/2012) кредитором є
юридична або фізична особа, яка має у
встановленому порядку підтверджені
документами вимоги щодо грошових
зобов'язань до боржника, щодо виплати
заборгованості із заробітної плати
працівникам боржника, а також органи
державної податкової служби та інші
державні органи, які здійснюють
контроль за правильністю та
своєчасністю справляння єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів).
Конкурсні кредитори - кредитори за
вимогами до боржника, які виникли до
порушення провадження у справі про
банкрутство. До конкурсних кредиторів
відносяться також кредитори, вимоги
яких до боржника виникли внаслідок
правонаступництва за умови виникнення
таких вимог до порушення провадження у
справі про банкрутство.

Таким чином, оскільки грошові вимоги
дочірнього підприємства
Агропромислового торгівельного дому
„СГ „Енліль" у вигляді товариства з
обмеженою відповідальністю до
відповідача в загальній сумі 155 624,50
грн., яка складається із суми основного
боргу в розмірі 153 850,00 грн., витрат по
сплаті держмита в розмірі 1 538,50 грн. та
витрат на ІТЗ судового процесу в
розмірі 236 грн., що виникли із договору
поставки № 17/3/11/1-В від 17.03.2011р. та
підтвердженні рішенням суду від
28.11.2011р. по даній справі, виникли до
моменту порушення провадження у справі
№ 5017/2130/2012 про банкрутство товариства з
обмеженою відповідальністю „Агро-Юг",
відповідно до ст. 1 Закону України „Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
від 14 травня 1992 року N 2343-XII (в редакції
Закону України від 17.05.2012р. № 4711-VI,
чинній на час порушення провадження у
справі № 5017/2130/2012) вказані грошові
вимоги позивача є вимогами конкурсного
кредитора.

Ухвалою підготовчого засідання суду
від 20.08.2013р. було визнано грошові вимоги
кредиторів товариства з обмеженою
відповідальністю „Вин Агро" та
товариства з обмеженою
відповідальністю „УКРІМПОРТ КV" до
товариства з обмеженою
відповідальністю „Агро-Юг" в сумах 298
306,58 грн. та 48 144,92 грн. відповідно,
введено процедуру розпорядження
майном боржника, визначено особу
розпорядника майна та зобов'язано
товариство з обмеженою
відповідальністю „Вин Агро" подати в
десятиденний строк оголошення про
порушення провадження у справі про
банкрутство товариства з обмеженою
„Агро-Юг" у офіційний друкований орган
(газети "Голос України" чи "Урядовий
кур`єр") з метою виявлення всіх
кредиторів та можливих санаторів.

Оголошення про порушення справи про
банкрутство опубліковано в газеті
„Голос України" 30.08.2012р. №1161 (5411), у
зв'язку з чим, тридцятиденний строк,
встановлений ст. 14 Закону України „Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
для подання заяв конкурсних кредиторів
закінчився 01.10.2012р.

Ухвалою попереднього засідання суду
від 26.12.2012р. було затверджено вимоги
кредиторів товариства з обмеженою
відповідальністю „Агро-Юг" відповідно
до визначеної законом черговості
погашення вимог кредиторів. При цьому,
дочірнє підприємство Агропромислового
торгівельного дому „СГ „Енліль" у
вигляді товариства з обмеженою
відповідальністю не зверталось із
заявою про визнання власних грошових
вимог до товариства з обмеженою
відповідальністю „Агро-Юг" в межах
справи про банкрутство останнього.

В подальшому, ухвалою від 25.07.2014р. по
справі № 5017/2130/2012 було затверджено
мирову угоду, укладену між товариством
з обмеженою відповідальністю „Агро-Юг"
та його кредиторами, вимоги яких
заявлені в межах справи про
банкрутство, провадження у справі №
5017/2130/2012 було припинене з передбаченої
п. 5 ст. 40 Закону України „Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
підстави, припинено процедуру санації
та повноваження керуючого санацією
товариства з обмеженою
відповідальністю „Агро-Юг", припинено
повноваження розпорядника майна
боржника.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 14 Закону України
„Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
від 14 травня 1992 року N 2343-XII (в редакції
Закону України від 17.05.2012р. № 4711-VI,
чинній на час порушення провадження у
справі № 5017/2130/2012) конкурсні кредитори
за вимогами, які виникли до дня
порушення провадження у справі про
банкрутство, протягом тридцяти днів
від дня опублікування в офіційному
друкованому органі оголошення про
порушення провадження у справі про
банкрутство зобов'язані подати до
господарського суду письмові заяви з
вимогами до боржника, а також
документи, що їх підтверджують. Вимоги
конкурсних кредиторів, що заявлені
після закінчення строку, встановленого
для їх подання, або не заявлені взагалі,
- не розглядаються і вважаються
погашеними, про що господарський суд
зазначає в ухвалі, якою затверджує
реєстр вимог кредиторів. Зазначений
строк є граничним і поновленню не
підлягає.

При цьому, положеннями ч. 1 ст. 202 ГК
України передбачено, що господарське
зобов'язання припиняється: виконанням,
проведеним належним чином;
зарахуванням зустрічної однорідної
вимоги або страхового зобов'язання; у
разі поєднання управненої та
зобов'язаної сторін в одній особі; за
згодою сторін; через неможливість
виконання та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом або іншими
законами.

З огляду на вищевикладені обставини,
приймаючи до уваги, що позивач в
місячний термін з моменту публікації
оголошення про порушення провадження у
справі про банкрутство товариства з
обмеженою відповідальністю „Агро-Юг"
не звернувся до суду із заявою про
визнання його конкурсних грошових
вимог, що виникли із договору поставки
№ 17/3/11/1-В від 17.03.2011р. та були
підтвердженні рішенням суду від
28.11.2011р. по даній справі, на підставі ч. 2
ст. 14 Закону України „Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" від 14 травня
1992 року N 2343-XII (в редакції Закону
України від 17.05.2012р. № 4711-VI, чинній на
час порушення провадження у справі №
5017/2130/2012) господарський суд доходить
висновку, що вказані грошові вимоги є
погашеними.

Наведена підстава припинення
грошового зобов'язання є самостійною
підставою, прямо передбаченою законом,
яким було врегульовано особливості
правовідносин щодо боржника, відносно
якого порушено провадження у справі
про банкрутство.

При цьому, суд наголошує, що в момент
виникнення спірних правовідносин
перебування виконавчого документу про
стягнення із боржника вимог
конкурсного кредитора на примусовому
виконанні у органів державної
виконавчої служби на час порушення
провадження у справі про банкрутство
не звільняло такого кредитора від
обов'язку звернення до суду із заявою
про визнання його вимог після
публікації оголошення про порушення
щодо боржника справи про банкрутство.

Слід зазначити, що відповідно до Закону
України „Про внесення змін до Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" від 22 грудня
2011 року N 4212-VI, який набрав чинності з
19.01.2013р., Закон України „Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
від 14 травня 1992 року N 2343-XII було
викладено в новій редакції. Згідно п. 1-1
Прикінцевих та перехідних положень
нової редакції Закону України „Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
положення цього Закону застосовуються
господарськими судами під час розгляду
справ про банкрутство, провадження в
яких порушено після набрання чинності
цим Законом. Положення цього Закону, що
регулюють продаж майна в провадженні у
справі про банкрутство, застосовуються
господарськими судами під час розгляду
справ про банкрутство, провадження у
яких порушено до набрання чинності цим
Законом. Положення цього Закону, що
регулюють ліквідаційну процедуру,
застосовуються господарськими судами
під час розгляду справ про банкрутство,
провадження у яких порушено до
набрання чинності цим Законом, якщо на
момент набрання ним чинності
господарським судом не було прийнято
постанову про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури.

У відповідності до нової редакції
Закону України „Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" пропуск
конкурсним кредитором місячного
строку після публікації оголошення про
порушення відносно боржника справи про
банкрутство для пред'явлення власних
вимог не має наслідком припинення
відповідного зобов'язання, проте
відповідно до ст. 58 Конституції України
положення нової редакції Закону
України „Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" не мають
зворотної сили у часі та не можуть
застосовуватись до спірних
правовідносин.

Таким чином, зобов'язання відповідача
перед позивачем щодо сплати
заборгованості в загальній сумі 155 624,50
грн., яка складається із суми основного
боргу в розмірі 153 850,00 грн., витрат по
сплаті держмита в розмірі 1 538,50 грн. та
витрат на ІТЗ судового процесу в
розмірі 236 грн., що виникли із договору
поставки № 17/3/11/1-В від 17.03.2011р. та
підтвердженні рішенням суду від
28.11.2011р. по даній справі, на теперішній
час є припиненими з передбаченої ч. 2 ст.
14 Закону України „Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" від 14 травня
1992 року N 2343-XII (в редакції Закону
України від 17.05.2012р. № 4711-VI, чинній на
час порушення провадження у справі №
5017/2130/2012) підстави.

Слід зазначити, що наказ суду від
09.12.2011р. по даній справі був виданий на
виконання вищезазначених зобов'язань,
припинених в установленому законом
порядку.

Згідно з ч. 4 ст. 117 ГПК України
господарський суд ухвалою вносить
виправлення до наказу, а у разі якщо
його було видано помилково або якщо
обов'язок боржника відсутній повністю
чи частково у зв'язку з його
припиненням добровільним виконанням
боржником чи іншою особою або з інших
причин, господарський суд визнає наказ
таким, що не підлягає виконанню
повністю або частково. Якщо стягнення
за таким наказом уже відбулося
повністю або частково, господарський
суд одночасно на вимогу боржника
стягує на його користь безпідставно
одержане стягувачем за наказом.

Приймаючи до уваги, що обов'язок
відповідача перед дочірнім
підприємством Агропромислового
торгівельного дому „СГ „Енліль" у
вигляді товариства з обмеженою
відповідальністю, на примусове
виконання якого судом був виданий
наказ від 09.12.2011р. по даній справі, є
припиненим в установленому законом
порядку, господарський суд доходить
висновку про наявність правових
підстав для визнання наказу
господарського суду Одеської області
від 09.12.2011р. по справі № 34/17-3789-2011 про
стягнення із товариства з обмеженою
відповідальністю „Агро-Юг" на користь
позивача заборгованості за договором
поставки № 17/3/11/1-В від 17.03.2011р. в розмірі
153 850 грн., витрат по сплаті держмита в
розмірі 1 538,50 грн. та витрат на ІТЗ
судового процесу в розмірі 236 грн.
таким, що не підлягає виконанню.

У зв'язку з викладеним, відповідна
заява товариства з обмеженою
відповідальністю „Агро-Юг" підлягає
задоволенню як обґрунтована.

Керуючись ст.ст. 86, 117 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву товариства з обмеженою
відповідальністю „Агро-Юг" про
визнання наказу суду таким, що не
підлягає виконанню, подану в
передбаченому ст. 117 ГПК порядку, -
задовольнити.

2. Визнати таким, що не підлягає
виконанню, наказ господарського суду
Одеської області від 09.12.2011р. по справі
№ 34/17-3789-2011 про стягнення із товариства
з обмеженою відповідальністю „Агро-Юг"
на користь дочірнього підприємства
Агропромислового торгівельного дому
„СГ „Енліль" у вигляді товариства з
обмеженою відповідальністю
заборгованості за договором поставки
№ 17/3/11/1-В від 17.03.2011р. в розмірі 153 850 грн.,
витрат по сплаті держмита в розмірі 1
538,50 грн. та витрат на ІТЗ судового
процесу в розмірі 236 грн.

Згідно з ч. 5 ст. 117 ГПК України ухвала,
винесена судом за результатами
розгляду заяви про визнання наказу
суду таким, що не підлягає виконанню,
може бути оскаржена у порядку,
встановленому цим Кодексом.

Суддя
С.П.
Желєзна