ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2014 р.Справа № 922/4506/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання
Кролівець М.О.

розглянувши справу

за позовом Концерн радіомовлення,
радіозв'язку та телебачення в особі
Полтавської філії Концерну РРТ до
МГО "Інститут сталого розвитку", м.
Харків про стягнення коштів в сумі
9450,00 грн. за участю представників:

позивача: не з'явився

відповідача: не з'явився

у зв'язку з відсутністю клопотання
фіксація судового процесу технічними
засобами не здійснювалась

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Концерн радіомовлення,
радіозв'язку та телебачення (Концерн
РРТ) в особі Полтавської філії Концерну
РРТ, звернувся з позовом до відповідача
- Молодіжної громадської організації
"Інститут сталого розвитку" про
стягнення боргу за надані послуги в
розмірі 9 450,00 грн., а також просить суд
покласти на відповідача судові
витрати.

Позовні вимоги вмотивовано неналежним
виконанням відповідачем свої
зобов'язань за договором № 93/2012 про
надання послуг по
експлуатаційно-технічному
обслуговуванню телекомунікаційного
обладнання від 12 квітня 2012 року.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 16 жовтня 2014
року вказану позовну заяву було
прийнято до розгляду, порушено
провадження у справі № 922/4506/14 і
призначено справу до слухання у
судовому засіданні на 27 жовтня 2014 року.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 27 жовтня 2014
року розгляд справи було відкладено до
17 листопада 2014 року.

В судове засідання сторони своїх
уповноважених представників не
направили, про причини неявки суд не
повідомили.

27 жовтня 2014 року через канцелярію суду
від позивача надійшла заява (вх.№
37447 від 27.10.2014 р.), відповідно до якої
позивач, з посиланням на ст.ст. 22, 78 ГПК
України, відкликав позовну заяву та
просив суд припинити провадження у
справі. Вказана заява була долучена
судом до матеріалів справи.

13 листопада 2014 року через канцелярію
суду від позивача надійшли документи
згідно переліку супровідного листа
(вх.№ 40293 від 13.11.2014), які суд долучив до
матеріалів справи.

Суд, відповідно до вимог ст.ст. 64, 65 ГПК
України направляв за визначеними в
позовній заяві та в ЄДРПОУ адресами
ухвалу про порушення провадження у
справі та про відкладення розгляду
справи. Втім, сторони правом на участь в
судових засіданнях не скористались.

Враховуючи наведене, а також положення
ст. 6 Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод кожен має право
на справедливий і публічний розгляд
його справи упродовж розумного строку,
беручи до уваги достатність наявних в
матеріалах справи доказів для
вставлення в повному обсязі фактичних
обставин справи, суд вважає за
необхідне вирішити спір у даній справі.

Розглянувши надані учасниками
судового процесу документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, судом встановлено наступне.

12 квітня 2012 року між позивачем (як
виконавцем) та відповідачем (як
замовником) було укладено договір №
93/2012 про надання послуг по
експлуатаційно-технічному
обслуговуванню телекомунікаційного
обладнання (далі - "договір"), відповідно
до умов якого позивач надає, а
відповідач приймає виконання послуг з
експлуатаційно-технічного
обслуговування телекомунікаційного
обладнання, визначеного актом
приймання-передачі обладнання до
договору.

На виконання умов договору, 12 квітня 2012
року сторонами було підписано
відповідний акт.

Пунктом 4.1 договору сторони погодили,
що вартість послуг визначається на
договірних засадах, у відповідності з
додатком № 2 до договору - Протоколом
узгодження вартості, та складається з
вартості послуг з
експлуатаційно-технічного
обслуговування телекомунікаційного
обладнання, на один розрахунковий
період.

Протоколом від 12 квітня 2012 року сторони
погодили вартість обумовлених
договором послуг, визначивши її в
розмірі 1350,00 грн. з урахуванням ПДВ.

Згідно п.п. 5.1 та 5.3 договору тривалість
одного розрахункового періоду за
договором становить один календарний
місяць. Оплата послуг за звітний місяць
здійснюється на пізніше 15 числа місяця,
наступного за звітним (розрахунковим),
на підставі рахунку, виставленого
виконавцем.

В період з 30 квітня 2013 року по 31 липня 2013
року та з 31 жовтня 2013 року по 31 грудня
2013 року позивач надав відповідачу
обумовлені договором послуги на
загальну суму в розмірі 9450,00 грн.

Згідно платіжних доручень від 01.08.2014 р.
№ 105 на суму 8100,00 грн. та від 04.08.2014 р. №106
на суму 1350,00 грн. відповідач сплатив за
обумовлені договором послуги 9450,00 грн.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним вище обставинам, суд
виходить з наступного.

Майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом (абз. 2 ч. 1
ст. 175 ГК України).

Договором (відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК
України) є домовленість двох або більше
сторін, спрямована на встановлення,
зміну або припинення цивільних прав та
обов'язків.

Зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України визначено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
(ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Як свідчать матеріали справи та не
заперечує позивач, до звернення
останнього з даним позовом до суду
відповідач сплатив вартість
заборгованості, яка становила зміст
позовних вимог у даному провадженні.

З огляду на наведене, суд відмовляє в
задоволенні позовних вимог.

Розглядаючи заяву позивача про
відкликання позовної заяви, суд
зазначає наступне.

Зі змісту вказаної заяви вбачається, що
вона стосується відмови позивача від
даного позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 ГПК України
господарський суд не приймає відмови
від позову, якщо ці дії суперечать
законодавству або порушують чиї-небудь
права і охоронювані законом інтереси.

Суд, дослідивши матеріали справи та
відповідної заяви, встановивши, що
заявлена позивачем до стягнення
заборгованість була сплачена
відповідачем ще до подання
відповідного позову до суду, дійшов
висновку про неможливість прийняття
заяви позивача про відмову від позову,
оскільки предмета спору не існувало на
момент подання позивачем позовної
заяви.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат, суд керується ст. 49 ГПК України
та покладає витрати по сплаті судового
збору в розмірі 1827,00 грн. на позивача у
зв'язку з відмовою в задоволенні
позовних вимог.

З огляду на наведене, відповідно до
ст.ст. 175 ГК України, ст.ст. 253, 526, 530,
610, 612 ЦК України та керуючись ст.ст. 1, 4,
4-2, 4-3, 12, 22, 33-34, 43, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

На рішення господарського суду, яке не
набрало законної сили, сторони мають
право подати апеляційну скаргу, а
прокурор апеляційне подання протягом
десяти днів з дня прийняття
(підписання) рішення через місцевий.

Повне рішення складено 21.11.2014 р.

Суддя Н.В. Калініченко