ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" листопада 2014 р.Справа № 924/1478/14

Господарський суд Хмельницької
області у складі судді Гладюка Ю. В.,
розглянувши матеріали справи

за позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ

до Державного підприємства "Нігинський
кар'єр", с. Сахкамінь
Кам'янець-Подільського району

про витребування майна з чужого
незаконного володіння

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився

від відповідача - Портянко О.І. за
довіреністю

з перервою в судовому засіданні

встановив:

Позивач у позовній заяві просить суд
витребувати у відповідача
навантажувач фронтальний марки Volvo BM
4600, 1988 року випуску, державний номерний
знак № НОМЕР_4, двигун НОМЕР_5 та
навантажувач фронтальний марки Volvo L150D,
2001 року випуску, державний номерний
знак НОМЕР_2, двигун № НОМЕР_1 та
зобов'язати відповідача передати
позивачу вказані навантажувачі.

Обгрунтовуючи позов, позивач зазначає
таке. Транспортні засоби, які
підлягають поверненню позивачу
належать останньому на праві
власності, що підтверджується
свідоцтвами про державну реєстрацію т /
з НОМЕР_3 та НОМЕР_6. Відповідно до
договору оренди зазначених
транспортних засобів, укладеного між
сторонами та актів прийому - передачі
від 9 вересня 2013 року та 19 серпня 2013
року, останні позивач передав в оренду
відповідачу. Відповідач зобов'язаний
сплачувати орендну плату. Однак,
відповідач не лише не вносить плату,
але і відмовляється повернути майно
позивачу. Більш того, позивач, зі слів
працівників відповідача дізнався про
те, що орендоване майно не ремонтується
належним чином. Зношені агрегати
замінюються на бувші у використанні,
після чого т/з використовуються з
максимальним навантаженням, що
свідчить про недбалу поведінку
відповідача та загрозу псування майна.

На підставі викладеного, позивач
стверджує, що своїми діями відповідач
незаконно утримує належний позивачу
транспорт і недбалою поведінкою
створює загрозу пошкодження т / з.

Враховуючи, що відповідач не повертає
майно добровільно, не вносить орендну
плату, не здійснює необхідний ремонт
майна, орендоване майно підлягає
поверненню.

Законодавчим обґрунтуванням позову є
норми ст. 41 Конституції України, ст.
ст.761, 762, 321 ЦК України

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, причин неявки
суду не повідомив. В засіданні суду 27
жовтня 2014 року представник позивача
позов підтримав. Про належність
повідомлення позивача про судове
засідання 10 листопада 2014 року свідчить
присутність представника в
попередньому судовому засіданні, де
оголошувались час та дата наступного
судового засідання.

Представник відповідача в судовому
засіданні та відповідач у письмовому
відзиві проти позову заперечують,
вказують на його необгрунтованість.
Так, відповідач вказує, що предметом
позову є витребування майна з чужого
незаконного володіння. В той же час,
відповідач користується спірним
майном за договорами оренди,
укладеними з позивачем. Строк дії
договорів три роки, тобто останні є
дійсними, станом на час вирішення
спору. Таким чином, користування
спірним майном відповідачем
здійснюється на законних підставах.
Згідно ж чинного законодавства власник
має право витребувати своє майно від
особи, яка незаконно, без достатньої
правової підстави заволоділа майном,
тобто останнє вибуло з володіння
власника поза його волею. Укладення ж
договорів оренди спростовує факт
вибуття майна позивача з його
володіння поза його волею. Тому вважає,
що позивач обрав невірний спосіб
захисту свого права.

З матеріалів справи вбачається.

9 вересня 2013 року між сторонами
укладено договір оренди, яким
передбачено, що орендодавець (позивач)
передає орендарю (відповідачу) в
строкове платне користування
навантажувач фронтальний марки Volvo L150D,
2001 року випуску, державний номерний
знак НОМЕР_2, двигун № НОМЕР_1 за плату
без надання послуг з управління ним і
його технічної експлуатації.

За п. 2.2.1. та 2.2.2. орендар зобов'язаний
нести всі витрати на утримання
транспортного засобу, утримувати його
у справному стані, не допускаючи його
погіршення, не вважаючи нормального
зносу. За п. 2.2.4. орендар зобов'язаний
своєчасно сплачувати орендну плату.

Договір укладається на три роки з дня
передачі майна орендарю (п. 5.1.). Договір
підписаний обома сторонами та
скріплений їх печатками.

Додатком до договору сторони підписали
та скріпили печатками акт прийому -
передачі від 9 вересня 2013 року за яким
позивач передав, а відповідач прийняв
у належному для експлуатації стані
транспортний засіб - Volvo L150D, 2001 року
випуску, державний номерний знак
НОМЕР_2, двигун № НОМЕР_1.

19 серпня 2013 року між сторонами укладено
договір оренди, відповідно до якого
орендодавець (позивач) передає
орендарю (відповідачу) в строкове
платне користування навантажувач
фронтальний марки Volvo BM 4600, 1988 року
випуску, державний номерний знак №
НОМЕР_4, двигун НОМЕР_5 за плату без
надання послуг з управління ним і його
технічної експлуатації.

За п. 2.2.1. та 2.2.2. орендар зобов'язаний
нести всі витрати на утримання
транспортного засобу, утримувати його
у справному стані, не допускаючи його
погіршення, не вважаючи нормального
зносу. За п. 2.2.4. орендар зобов'язаний
своєчасно сплачувати орендну плату.

Договір укладається на три роки з дня
передачі майна орендарю (п. 5.1.). Договір
підписаний обома сторонами та
скріплений їх печатками.

Додатком до договору сторони підписали
та скріпили печатками акт прийому -
передачі від 19 серпня 2013 року за яким
позивач передав, а відповідач прийняв
у належному для експлуатації стані
транспортний засіб - навантажувач
фронтальний Volvo BM 4600, 1988 року випуску,
державний номерний знак № НОМЕР_4,
двигун НОМЕР_5

Згідно свідоцтва про реєстрацію
великотоннажного транспортного засобу
або іншого технологічного
транспортного засобу серія НОМЕР_6 від
6 вересня 2013 року навантажувач
фронтальний марки Volvo L150D, 2001 року
випуску, державний номерний знак
НОМЕР_2, двигун № НОМЕР_1 належить на
праві власності ОСОБА_1

Згідно свідоцтва про реєстрацію
великотоннажного транспортного засобу
або іншого технологічного
транспортного засобу серія НОМЕР_7 від
16 серпня 2013 року транспортний засіб -
навантажувач фронтальний марки Volvo BM
4600, 1988 року випуску, державний номерний
знак № НОМЕР_4, двигун НОМЕР_5 належить
на праві власності ОСОБА_1

Поряд з тим, у справ наявні:

- претензія позивача від 1 серпня 2014
року, адресована відповідачу з вимогою
оплати боргу за договором на суму 44 000
грн.;

- акт визначення пошкоджень т / з від 3
вересня 2014 року;

- рекомендоване повідомлення про
вручення поштового відправлення
відповідачу, відправником якого є
позивач.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши додані матеріали
справи та давши їм оцінку в сукупності,
судом враховується таке.

Як вбачається з матеріалів справи, між
сторонами виникли відносини оренди.
Так, позивач та відповідач уклали два
договори оренди, в силу яких позивач
передав в оренду відповідачу
транспортні засоби, строком на три
роки. Вказані правовідносини за своїм
характером є господарськими, виходячи
зі змісту ст.ст. 173, 174 ГК України, як
такі, що виникли з господарських
договорів, і відповідно до ст. 1
Господарського кодексу України є
предметом його регулювання.

Обгрунтовуючи позов, позивач вказує на
те, що відповідач незаконно утримує
передане йому в оренду майно (яке
належить позивачу) - навантажувач
фронтальний марки Volvo BM 4600, 1988 року
випуску, державний номерний знак №
НОМЕР_4, двигун НОМЕР_5 та навантажувач
фронтальний марки Volvo L150D, 2001 року
випуску, державний номерний знак
НОМЕР_2, двигун № НОМЕР_1. Незаконність
утримання майна і тому обов'язок його
повернення, як зазначає позивач
полягає у порушенні відповідачем умов
договору щодо строків оплати оренди та
невиконання ним обов'язків щодо
ремонту транспортних засобів.

Відповідно до ч.2 ст. 175 Господарського
кодексу України майнові зобов'язання,
які виникають між учасниками
господарських відносин, регулюються
Цивільним кодексом України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Основні засади захисту права
власності, в тому числі щодо
незаконного володіння майном
регулюються главою 29 ЦК України. Згідно
ст. 386 ЦК України держава забезпечує
рівний захист прав усіх суб'єктів права
власності. Власник, який має підстави
передбачати можливість порушення
свого права власності іншою особою,
може звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Стаття 387 ЦК України встановлює, що
власник має право витребувати своє
майно від особи, яка незаконно, без
відповідної правової підстави
заволоділа ним. Аналіз вказаної норми
свідчить про те, що незаконність
заволодіння майном, на що посилається
позивач, полягає у протиправному, поза
волею власника, заволодінні майном та
відповідно користуванні таким майном
без відповідної правової підстави.

Як зазначалось раніше, користування
відповідачем транспортними засобами -
навантажувач фронтальний марки Volvo BM
4600, 1988 року випуску, державний номерний
знак № НОМЕР_4, двигун НОМЕР_5 та
навантажувач фронтальний марки Volvo L150D,
2001 року випуску, державний номерний
знак НОМЕР_2, двигун № НОМЕР_1
здійснюється на підставі договорів
оренди від 9 вересня 2013 року та від 19
серпня 2013 року. Про укладення вказаних
договорів свідчать: їх підписання (та
скріпленя печатками) обома сторонами;
відсутність доказів оскарження даних
договорів в судовому порядку та
визнання їх недійсними чи їх
розірвання; дата підписання договорів
та передбачений ними строк їх дії (три
роки) свідчать про те, що останні
продовжують свою дію станом на час
вирішення справи; підписання актів
прийому - передачі т/з свідчить про
фактичний вступ сторін у
правовідносини оренди - виконання
договору.

Таким чином, користування відповідачем
належними позивачу транспортними
засобами здійснюється на підставі
чинних договорів, що свідчить про
наявність правової підстави такого
користування. Зазначене
підтверджується нормою ст. 759 ЦК
України, де означено, що за договором
найму (оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк. Таким чином, зазначені позивачем
підстави позову щодо відсутності
правової підстави користування майном
не знайшли свого підтвердження.
Натомість, факти неналежного виконання
договору відповідачем, в тому числі
щодо оплати та здійснення ремонту
транспорту є достатньою підставою для
звернення з позовом про стягнення
орендної плати та розірвання договору
оренди. Не розірвавши договір оренди у
позивача немає правових підстав для
вилучення у відповідача об'єкту
оренди.

За ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень; обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи, що доводи позивача не
знайшли свого підтвердження, в
задоволення позову необхідно
відмовити.

Судові витрати покладаються на
позивача.

Керуючись ст.ст. 44. 49, 82, 84
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Повний текст рішення складено 12
листопада 2014 року.

Суддя
Ю.В. Гладюк

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу (49000, АДРЕСА_1)

3 - відповідачу