ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.11.14р. Справа № 904/7508/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "КРИВБАСОПТІМА"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "АГРОФІРМА "ВЕСНА"

про стягнення 78 399,36 грн. за договором
поставки нафтопродуктів

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

Позивача - Кісуріна В.С., довіреність
№б/н від 18.08.14р.

Відповідача - не з'явився (про час і
місце засідання суду сповіщений
належно)

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача
78 399,36 грн. за договором поставки
нафтопродуктів, з яких: 65 142 грн. -
основного боргу, 4 429,66 грн. - пені, 3 973,28
грн. - збитки від інфляції, 4 854,42 грн. - 20 %
річних, мотивуючи порушенням
Відповідачем зобов'язань за договором
в частині оплати.

Відповідач явку повноважного
представника у судове засідання не
забезпечив, відзив на позов, документи
витребувані судом чи докази
відсутності боргу на час розгляду
справи господарському суду не надав.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони
добросовісно користуватись належними
їм процесуальними правами.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що
господарський суд відкладає в межах
строків, встановлених статтею 69 цього
Кодексу розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, основною умовою
для якого є не відсутність у судовому
засіданні представників сторін, а
неможливість вирішення спору у
відповідному судовому засіданні.

Оскільки явка у судове засідання
представників сторін - це право, а не
обов'язок, справа може розглядатись без
їх участі, якщо нез'явлення цих
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Справа, згідно зі ст. 75 ГПК України,
розглядається за наявними у ній
матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника Позивача,
господарський суд

ВСТАНОВИВ:

14.04.14р. сторонами укладений договір
поставки нафтопродуктів № 126 (далі
Договір), за п. 1.1 якого, Постачальник
зобов'язався передати нафтопродукти
(Товар) у власність Покупця, а Покупець
зобов'язався прийняти та оплатити
Товар на умовах, визначених Договором.

Згідно з п. 1.2 Договору, асортимент,
кількість, ціна узгоджуються сторонами
у додаткових угодах, які є невід'ємною
частиною Договору.

Відповідно до п. 4.3 Договору, підставою
для оплати є Договір та додаткові
угоди, також, рахунки-фактури.

На умовах Договору, у відповідності до
Додаткової угоди № 1 від 13.05.14р.
узгоджена поставка дизельного
пального у кількості 4 620 л на суму 65 142,00
грн. з ПДВ. У додатковій угоді
визначений строк оплати: протягом
одного дня з моменту поставки.

Позивач поставив товар 14.05.14р., що
підтверджується видатковою накладною
№397.

Всупереч умов Договору, Відповідач
поставлений товар на суму 65 142,00 грн. не
оплатив.

Пунктом 5.2 Договору сторони обумовили,
що у випадку порушення строків
розрахунків, обумовлених п. 4.5 Договору,
Покупець сплачує Постачальнику пеню у
розмірі 0,05 %, але не більше подвійної
облікової ставки НБУ, діючої у період
прострочення, за кожен день
прострочення від суми заборгованості
за даним Договором. Крім того, на
прострочену суму нараховуються
проценти у розмірі 20 % річних з дня,
коли платіж мав бути проведеним, до дня
його фактичного здійснення. Розмір
процентів може бути змінений у зв'язку
із змінами коефіцієнту інфляції.

На прострочений борг Відповідача (65 142,00
грн.), Позивачем нарахована пеня - 4 429,66
грн. (за період прострочення з 16.05.14р. по
28.09.14р.), збитки від інфляції - 3 973,28 грн.
(за період прострочення з травня 2014р. по
серпень 2014р.), 20 % річних - 4 854,42 грн.

Наведене стало причиною звернення
Позивачем з позовом та є предметом
спору у даній справі.

Відносини, що виникли між сторонами у
справі на підставі Договору, є
господарськими зобов'язаннями, тому,
згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК
України, до цих відносин мають
застосовуватися відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей передбачених
Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Згідно зі ст. 265 ГК України за договором
поставки одна сторона - постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій стороні
- покупцеві товар (товари), а покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар
(товари) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Аналогічні положення містить ст. 712 ЦК
України.

Статтею 193 ГК України визначено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону та інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог - відповідно до вимог, що у певних
умовах звичайно ставляться. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше
не встановлено договором або законом.
Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що
порушенням зобов'язання є його не
виконання або виконання з порушенням
умов, які визначені змістом
зобов'язання. Договір є обов'язковим
для виконання сторонами (ст. 629 ЦК
України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ст. 216-217, 230-231 ГК України
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання, шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Договором обумовлений інший розмір
річних від простроченої суми - 20% (п. 5.2
Договору).

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідач не надав суду доказів
відсутності боргу чи контррозрахунку
стягуваної суми.

Перевіривши розрахунки Позивача,
господарський суд визнає їх
обґрунтованими, підтвердженими
матеріалами справи.

З урахуванням викладеного, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню у
повному обсязі.

Згідно зі ст. 49 ГПК України
господарські витрати у справі слід
покласти на Відповідача.

Керуючись ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-84, 115-117
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "АГРОФІРМА "ВЕСНА"
(53250, Дніпропетровська обл.,
Нікопольський район, с. Павлопілля, вул.
Комсомольська, будинок 46, код 307 915 30) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "КРИВБАСОПТІМА" (50103,
Дніпропетровська обл., м.Кривий Ріг,
вул. Косіора, буд. 70, код 300 015 32) 65 142 грн. -
основного боргу, 4 429,66 грн. - пені, 3 973,28
грн. - збитків від інфляції, 4 854,42 грн. - 20
% річних, 1 827,00 грн. - судового збору.

Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня підписання його повного тексту.

Суддя
С.Г. Юзіков

Рішення підписане_____________