ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2014 р.
Справа № 920/1286/14

Колегія суддів у складі:
головуючий суддя Сіверін В. І., суддя
Терещенко О.І. , суддя Медуниця О.Є.

при секретарі Новіковій Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача за первісним позовом -
відповідача за зустрічним позовом -
Пейкова В.П., за довіреністю від 08.07.2014р.

позивача за зустрічним позовом -
відповідача за первісним позовом -
Ткаченка Д.О., за довіреністю від
24.10.2014р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Сумський
авторемонтний завод", м. Суми
(вх.№3696С/1-18)

на рішення господарського суду
Сумської області від 14.10.2014р.

у справі № 920/1286/14

за первісним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
виробничо-комерційного підприємства
"Логіка", м. Суми

до відповідача Публічного
акціонерного товариства "Сумський
авторемонтний завод", м. Суми

про дострокове розірвання договору
оренди приміщення

та за зустрічним позовом Публічного
акціонерного товариства "Сумський
авторемонтний завод", м. Суми

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю
виробничо-комерційного підприємства
"Логіка", м. Суми

про стягнення 39256 грн. 29 коп.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду
Сумської області від 14.10.2014р. у справі
№920/1286/14 (суддя Котельницька В.Л.)
провадження у справі щодо розгляду
первісної позовної заяви - припинено;
зустрічний позов задоволено частково;
стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю
виробничо-комерційного підприємства
"Логіка" на користь Публічного
акціонерного товариства "Сумський
авторемонтний завод" 25263 грн. 05 коп.
заборгованості по орендній платі за
травень, червень 2014 року з урахуванням
індексу інфляції, 635 грн. 00 коп. пені, 231
грн. 92 коп. 3% річних, 492 грн. 76 коп.
відшкодування вартості спожитої
активної електроенергії, 532 грн. 57 коп.
витрат по сплаті судового збору; в
іншій частині зустрічного позову -
відмовлено. Оскаржуване рішення суду
першої інстанції з посиланням на
статтю 782 Цивільного кодексу України
мотивоване тим, що договір оренди від
01.04.2014р. №101-2014-ОП є розірваним з 01.08.2014р.,
з моменту повідомлення про відмову
відповідача за первісним позовом від
даного договору. Також, місцевий
господарський суд з посиланням на
статтю 762 Цивільного кодексу України
зазначає про наявність обставин, які
перешкоджали ТОВ ВКП «Логіка»
використовувати орендоване майно за
призначенням.

Публічне акціонерне товариство
"Сумський авторемонтний завод" з
рішенням суду першої інстанції не
погодилось та звернулось до
Харківського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення господарського суду Сумської
області від 14.10.2014р. у справі №920/1286/14 в
частині відмови у задоволенні позовних
вимог ПАТ "Сумський авторемонтний
завод" та прийняти у цій частині нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги ПАТ "Сумський авторемонтний
завод", у задоволенні яких було
відмовлено, та стягнути з ТОВ
виробничо-комерційного підприємства
"Логіка" на користь ПАТ "Сумський
авторемонтний завод" 66011,11 грн., а саме: 12
995,72 грн. заборгованості з орендної
плати за липень 2014р., 198,19 грн. трьох
відсотків річних, 51 522,77 грн. неустойки
за прострочення повернення
орендованого майна за договором та 1
294,43 грн. витрат по сплаті частини
судового збору за подання позовної
заяви; 913,50 грн. судового збору,
сплаченого за подання апеляційної
скарги. В обґрунтування своїх доводів
апелянт зазначає, що висновок
місцевого господарського суду про те,
що ТОВ ВКП «Логіка» не мало можливості
користуватися та фактично не
користувалось орендованим приміщенням
не відповідає обставинам справи.
Також, зазначає, що ТОВ ВКП «Логіка» з
моменту отримання повідомлення про
припинення договору оренди не
повернуто орендоване майно.

Автоматизованою системою
документообігу Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу (справу) призначено
для розгляду судді-доповідачу
Терещенко О.І.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від
07.11.2014р.(колегія суддів у складі:
головуючий суддя Сіверін В.І., суддя
Терещенко О.І., суддя Медуниця О.Є.)
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Сумський
авторемонтний завод" було прийнято до
провадження та призначено її до
розгляду на 25.11.2014 року.

ТОВ ВКП "Логіка" відзивом на апеляційну
скаргу заперечує проти задоволення
апеляційної скарги, просить
оскаржуване рішення залишити без змін,
а апеляційну скаргу - без задоволення.
(вх.№11254).

В судовому засіданні представник
апелянта підтримав доводи викладені в
апеляційній скарзі та просив її
задовольнити.

В судовому засіданні представник ТОВ
ВКП «Логіка» заперечував проти
задоволення апеляційної скарги, з
підстав зазначених у відзиві на
апеляційну скаргу.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, перевіривши повноту
встановлення судом першої інстанції
обставин справи та доказів на їх
підтвердження, колегія суддів
встановила наступне.

01.04.2014р. між ПАТ «Сумський
авторемонтний завод» (орендодавець) та
ТОВ виробничо-комерційним
підприємством «Логіка» (орендар)
укладено договір оренди приміщення
№101-2014-ОП.

Згідно з п.1.1 даного договору
орендодавець передає, а орендар
приймає у тимчасове платне
користування нежитлове приміщення
головного корпусу (автобусний цех) під
літерою А- I загальною площею 3379 кв.м.,
яке знаходиться за адресою: м. Суми, пр-т
Курський, б.26, та належить
орендодавцеві на праві приватної
власності згідно наказу Міністерства
транспорту №633 від 14.12.1994р. та переліку
майна від 13.08.2008р. Сторони домовились,
що вартість приміщення, що орендується
складає 1 000 000,00 грн. Разом з
приміщенням, що орендується,
орендодавець передає орендареві в
оренду майно, яке знаходиться у даному
приміщенні, а саме: гідропідіймач П-112 у
комплекті зі станцією - 2 шт; зборка
силова ЩС4 (відсутня розводка), ЩС 5
(відсутні вставки і плавки), ЩС 6
(комплект) - 3 шт., кран - балка Q 2т. - 2 шт.;
кран - балка Q 2т. - 1 шт.(відсутній привод
переміщення балки); тепло вентилятор
(без електродвигунов) - 3 шт.;
випрямлювач 220-12 - 1 шт.;сейф металевий - 2
шт.; ящик інструментальний 2-секційний -
1 шт.; бойлери (в неробочому стані) - 3 шт.

Пунктом 2 зазначеного договору
встановлено, що приміщення, що
орендується та майно у ньому надаються
орендарю для використання під
розміщення виробничих ліній та
обладнання.

01.04.2014р. між ПАТ «Сумський
авторемонтний завод» та ТОВ
виробничо-комерційним підприємством
«Логіка» складено акт
приймання-передачі до договору оренди
приміщення від 01.04.2014р.

Листом від 23.05.2014р., позивач за
первісним позовом звернувся до
відповідача за первісним позовом про
дострокове розірвання договору оренди
та підписання акту повернення
приміщення.

Позивач за первісним позовом звернувся
до судового експерта з метою
визначення технічного стану покрівлі
та зовнішніх огороджувальних
конструкцій (стін) приміщення,
орендованого ТОВ ВКП «Логіка» у ПАТ
«Сумський авторемонтний завод», згідно
договору оренди №01/2014-ОП за адресою: м.
Суми, вул. Курська, буд. 26 та
встановлення складу відновлювальних
робіт.

У висновку експертного
будівельно-технічного дослідження від
29.05.2014р. №4 зазначено, що відповідно до
СОУ ЖКГ 75.11-35077234.0015:2009 технічний стан
окремих елементів виробничої будівлі
орендованої ТОВ ВКП «Логіка» у ПАТ
«Сумський авторемонтний завод», згідно
договору оренди №01/2014-ОП за адресою: м.
Суми, вул. Курська, буд. 26, визначається:
зовнішньої стіни лівого бокового
фасаду (навпроти приміщень переданих в
оренду) і покрівлі над приміщеннями
переданими в оренду, як незадовільний
«Експлуатація елементів будинку
можлива лише при умові проведення їх
ремонту»; частини зовнішньої стіни
правого бокового фасаду (навпроти
приміщень переданих в оренду), як
задовільний «Елемент будівлі в цілому
приданий для експлуатації, але
потребують ремонту, який
найдоцільніший на цій стадії».

18.07.2014р. позивач за первісним позовом
звернувся до господарського суду
першої інстанції з позовом про
дострокове розірвання договору оренди
приміщення, в якому просив розірвати
договір оренди приміщення №01/2014-ОП від
01.04.2014р. з 12.05.2014р. та судові витрати
покласти на відповідача.

01.08.2014р. ПАТ «Сумський авторемонтний
завод» на адресу ТОВ ВП «Логіка»
надіслано повідомлення про відмову від
договору, в якому останній зазначає, що
ТОВ ВКП «Логіка» не сплачено на користь
ПАТ «Сумський авторемонтний завод»
орендну плату за договором оренди за
травень , червень, липень 2014 року.

07.08.2014р. позивач за зустрічним позовом
звернувся до господарського суду
першої інстанції з позовом про
стягнення заборгованості за договором,
в якому просив стягнути з ТОВ ВКП
«Логіка» на користь ПАТ «Сумський
авторемонтний завод» 39256,29 грн.., а
саме:38258,77 грн. заборгованості з
орендної плати, 134,76 грн. - 3% річних, 370,00
грн. пені, 492,76 грн. відшкодування
вартості спожитої активної
електроенергії; стягнути з ТОВ ВКП
«Логіка» на користь ПАТ «Сумський
авторемонтний завод» 1827,00 грн. судового
збору.

01.09.2014р. позивач за зустрічним позовом
подав до місцевого господарського суду
заяву про уточнення та збільшення
розміру позовних вимог, в якій просив
стягнути з ТОВ ВКП «Логіка» на користь
ПАТ «Сумський авторемонтний завод» 65
623,94 грн., а саме: 38 258,77 грн.
заборгованості з орендної плати, 266,99
грн. - 3% річних, 495,00 грн. пені, 26 095,41 грн.
неустойки за прострочення повернення
орендованого майна за договором. Також
просить стягнути з ТОВ ВКП «Логіка» на
користь ПАТ «Сумський авторемонтний
завод» 182700 грн. судового збору.

29.09.2014р. позивач за зустрічним позовом
подав до місцевого господарського суду
заяву про збільшення розміру позовних
вимог, в якій просив стягнути з ТОВ ВКП
«Логіка» на користь ПАТ «Сумський
авторемонтний завод» 91 339,41 грн., а саме:
38 258,77 грн. заборгованості з орендної
плати, 430,11 грн. - 3% річних, 635,00 грн. пені,
492,76 грн. відшкодування вартості
спожитої активної електроенергії, 51
522,77грн. неустойки за прострочення
повернення орендованого майна за
договором. Також просить стягнути з ТОВ
ВКП «Логіка» на користь ПАТ «Сумський
авторемонтний завод» 1827,00 грн. судового
збору.

14.10.2014р. господарським судом Сумської
області прийнято оскаржуване рішення,
з підстав наведених вище.

Перевіривши матеріали справи,
правильність їх юридичної оцінки та
застосування місцевим господарським
судом норм законодавства, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення з
огляду на наступне.

Статтею 174 Господарського кодексу
України передбачено, що однією з
підстав виникнення господарських
зобов'язань є укладення господарського
договору та інших угод. Зі змістом
зазначеної норми кореспондуються
приписи частини 2 статті 11 Цивільного
кодексу України, відповідно до яких
підставами виникнення цивільних прав і
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

Статтею 193 ГК України встановлено
обов'язок суб'єктів господарювання та
інших учасників господарських
відносин виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей
передбачених цим кодексом. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до частини 1 статті 173
Господарського кодексу України
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Приписами статті 782 Цивільного кодексу
України встановлено, що наймодавець
має право відмовитися від договору
найму і вимагати повернення речі, якщо
наймач не вносить плату за
користування річчю протягом трьох
місяців підряд. У разі відмови
наймодавця від договору найму договір
є розірваним з моменту одержання
наймачем повідомлення наймодавця про
відмову від договору.

Матеріали справи містять докази того,
що повідомлення про відмову
відповідача за первісним позовом від
договору оренди приміщення від 01.04.2014р.
було отримано представником позивача
за первісним позовом 01.08.2014р.

А отже, колегія суддів погоджується з
висновком місцевого господарського
суду про припинення провадження у
справі в частині розгляду первісної
позовної заяви, оскільки договір
оренди приміщення від 01.04.2014р. №101-2014-ОП
розірваний з 01.08.2014р.

Відповідно до приписів частини 1 статті
759 Цивільного кодексу України, за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату у певний строк.

Згідно з частиною 1 статті 762 Цивільного
кодексу України, за користування
майном з наймача справляється плата,
розмір якої встановлюється договором
найму.

Пунктом 5.1 договору оренди приміщення
від 01.04.2014р. №101-2014-ОП встановлено, що
щомісячний розмір орендної плати з
моменту підписання - 01.04.2014р. по 01.10.2014р.
складає 12 000,00 грн. з урахуванням ПДВ.

Пунктом 5.2 зазначеного договору
встановлено, що орендна плата
сплачується у безготівковому порядку
на розрахунковий рахунок орендодавця
не пізніше 25 числа кожного місяця.

Матеріали справи містять рахунки
- фактури, які були направлені
позивачем за зустрічним позовом ТОВ
ВКП «Логіка» для сплати оренди платної
плати за травень 2014р. на суму 12 396,00 грн.,
червень 2014р. на суму 12 867,05 грн., липень
2014р. на суму 12 995,72 грн.

Відповідно до частини 1 статті 773
Цивільного кодексу України, наймач
зобов'язаний користуватися річчю
відповідно до її призначення та умов
договору.

Частиною 1 статті 767 Цивільного кодексу
України встановлено, що наймодавець
зобов'язаний передати наймачеві річ у
комплекті і у стані, що відповідають
умовам договору найму та її
призначенню.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає
про те, що місцевим господарським судом
не доведено того, що ТОВ ВКП «Логіка»
не мало об'єктивної можливості
користуватися орендованим
приміщенням.

З цього приводу колегія суддів
зазначає наступне.

Згідно частини 6 статті 762 Цивільного
кодексу України, наймач звільняється
від плати за весь час, протягом якого
майно не могло бути використане ним
через обставини, за які він не
відповідає. Зазначена норма не містить
договірних застережень, її
застосування в орендних
правовідносинах сторін ніяким чином не
залежить від таких обставин, як
невизначеність в договорі умов щодо
звільнення орендаря від внесення
орендної плати через неможливість
користування орендованим майном, за
яку орендар не відповідає; обізнаність
(необізнаність) орендаря з
незадовільним (аварійним) технічним
станом орендованого нерухомого майна
тощо.

З висновку експертного
будівельно-технічного дослідження від
29.05.2014р. №4 вбачається, що передані в
оренду приміщення, а саме: приміщення
№1 площею 2324,3 кв.м. не звільнено від
устаткування, автотранспорту,
матеріалів, інструментів; в приміщенні
№1 проводяться ремонтно-зварювальні
роботи автотранспорту; в переданих в
оренду приміщеннях (№13-№27) виконано
демонтаж системи опалення
(трубопроводів і радіаторів) ,
вентиляції, відсутні освітлювальні
пристрої, а наявні електро-розподільчі
щити розкомплектовані і потребують
проведення ремонтних робіт; в
приміщеннях №13, №14 і частково в
приміщенні №1 (43,0 кв.м.) виконано
демонтаж оздоблення поверхні підлоги,
виконаного з металевої плитки
(розміром 0,36м. на 0,36 м.), внаслідок чого
поверхня підлоги потребує проведення
додаткових ремонтних робіт.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком місцевого
господарського суду про наявність
об'єктивних обставин, які перешкоджали
орендарю використовувати орендоване
майно за призначенням, а тому наявні
правові підстави для звільнення
відповідача за зустрічним позовом від
сплати орендної плати за період,
протягом якого він фактично не мав
користуватися об'єктом оренди. (з липня
2014р.)

Позивачем за зустрічним позовом було
нараховано відповідачеві за
зустрічним позовом неустойку у розмірі
подвійної орендної плати за
користування об'єкту оренди у сумі 51522,77
грн., оскільки з часу повідомлення
відповідача про відмову від договору
оренди останнім не були вчинені дії по
поверненню орендованого майна.

Доводи апелянта щодо того, що ТОВ ВКП
«Логіка» не повернуто ПАТ «Сумський
авторемонтний завод» орендованих
приміщень та майна спростовуються
наявними в матеріалах справи актами
приймання - передачі орендованого
майна, які підписані відповідачем за
зустрічним позовом та були надані в
судовому засіданні суду першої
інстанції за присутністю представника
позивача за первісним позовом.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції стосовно того, що вимоги
щодо стягнення неустойки у розмірі
подвійної орендної плати за
користування об'єкта оренди у сумі 51522,77
грн. (за серпень 2014р. та вересень 2014р.)
задоволенню не підлягають.

З наведеного вище вбачається, що
місцевий господарський суд дійшов
правомірного висновку про часткове
задоволення вимог позивача за
зустрічним позовом: в частині
стягнення з відповідача за зустрічним
позовом орендної плати за травень 2014р.
та червень 2014р. в сумі 12 396,00 грн. та 12 867,05
грн. відповідно (з урахуванням індексу
інфляції за попередні періоди
відповідно до умов договору).

Щодо стягнення з відповідача за
зустрічним позовом пені за
прострочення орендних, комунальних та
інших платежів, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до п.9.1даного договору,
орендар у випадку прострочення сплати
орендних, комунальних та інших
платежів сплачує орендодавцю пеню в
розмірі 5 грн. за кожен день
прострочення .

Отже, господарський суд першої
інстанції дійшов правомірного
висновку про задоволення вимог
позивача за зустрічним позовом щодо
стягнення з відповідача за зустрічним
позовом 635,00 грн. пені.

Відповідно до частини 2 статті 625
Цивільного кодексу України, боржник
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3% річних від простроченої суми,
якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

А отже, господарським судом першої
інстанції зроблено вірний висновок про
задоволення вимог позивача за
зустрічним позовом в частині стягнення
з відповідача за зустрічним позовом
231,92 грн. - 3% річних.

Окрім того, пунктом 7.1 зазначеного
договору встановлено, що орендар
зобов'язується укласти з ПАТ
«Сумиобленерго» договір на постачання
електроенергії у приміщення, що
орендується, та забезпечити окремий
облік спожитої електроенергії. До
укладення зазначеного договору
орендар відшкодовує орендодавцеві
спожиту ним електроенергію згідно
показів встановленого орендарем за
власний рахунок лічильника.

З акту від 15.05.2014р., складеного між
ТОВ ВКП «Логіка» та ПАТ «Сумський
авторемонтний завод» вбачається, що
споживачем було спожито 388 кВт.
електроенергії.

Згідно з рахунком ПАТ
«Сумиобленерго» від 15.05.2014р. №11/3424, у
травні 2014р. 1 кВт активної
електроенергії коштував 1,27 грн.

За таких обставин, позивач за
зустрічним позовом вказує на те, що
сума заборгованості відповідача за
зустрічним позовом за спожиту
електричну енергію складає 492,76 грн.

На думку колегії суддів місцевим
господарським судом правомірно
стягнуто з відповідача за зустрічним
позовом 492,76 грн. відшкодування
вартості спожитої активної
електричної енергії, оскільки
зазначена обставина підтверджена
матеріалами справи та не заперечуються
відповідачем за зустрічним позовом.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що під час розгляду справи
фактичні її обставини були встановлені
господарським судом першої інстанції
на підставі всебічного, повного і
об'єктивного дослідження поданих
доказів; висновки місцевого
господарського суду відповідають цим
обставинам, юридична оцінка надана їм з
вірним застосуванням норм
матеріального та процесуального права,
що свідчить про відсутність підстав
для скасування або зміни оскаржуваного
рішення. Доводи, викладені в
апеляційній скарзі, не знайшли свого
підтвердження при апеляційному
перегляді рішення, у зв'язку з чим
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Сумський
авторемонтний завод", м. Суми слід
залишити без задоволення, а рішення
господарського суду Сумської області -
без змін.

Враховуючи вищенаведене та
керуючись ст. ст. 99, 101, ч.1 ст.103, ст.105
Господарського процесуального кодексу
України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Сумський
авторемонтний завод", м. Суми залишити
без задоволення.

Рішення господарського суду Сумської
області від 14.10.2014р. у справі №920/1286/14
залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
господарського суду України.

Повний текст постанови
складений 28.11.2014р.

Головуючий суддя
Сіверін В. І.

Суддя
Терещенко О.І.

Суддя
Медуниця О.Є.