КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2014 р. Справа№ Б8/030-12

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Верховця А.А.

Пантелієнка В.О.

при секретарі судового засідання
Волошиній З.В.

та представників:

від апелянтів: не з'явилися;

ліквідатор-арбітражний керуючий: Кіцул
С.Б., посвідчення НОМЕР_1 від
08.07.2013;

від ПАТ "Акціонерний комерційний банк
"Київ": не з'явилися;

від інших кредиторів: не з'явилися;

розглянувши апеляційні скарги ОСОБА_3

на ухвалу господарського суду
Київської області від 01.09.2014

та Товариства з обмеженою
відповідальністю „Агро Експерт" (далі -
ТОВ „Агро Експерт")

на ухвалу господарського суду
Київської області від 06.10.2014

у справі № Б8/030-12 (суддя Наріжний
С.Ю.)

за заявою публічного акціонерного
товариства "Акціонерний комерційний
банк "Київ"

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро-Богуславщина"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської
області від 01.09.2014 у справі № Б8/030-12 за
заявою публічного акціонерного
товариства "Акціонерний комерційний
банк "Київ" до товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро-Богуславщина"
про банкрутство у задоволенні скарги
ОСОБА_3 на бездіяльність ліквідатора
Кіцула С.Б. відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою,
ОСОБА_3 звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати оскаржувану ухвалу та
задовольнити скаргу на бездіяльність
ліквідатора товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро-Богуславщина",
визнати неправомірною бездіяльність
арбітражного керуючого Кіцула С.Б. та
відсторонити його від виконання
обов'язків ліквідатора.

Апеляційна скарга мотивована
невідповідністю висновків, викладених
в ухвалі місцевого господарського
суду, обставинам справи щодо порушення
ліквідатором норм законодавства та з
порушенням майнових інтересів
апелянта у зв'язку з ненарахуванням та
невиплатою йому заробітної плати. Так,
скаржник вважає, що при прийнятті
оскаржуваної ухвали місцевим
господарським судом порушено норми
матеріального та процесуального права.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 06.10.2014 у справі № Б8/030-12 у
задоволенні скарги Публічного
акціонерного товариства "Акціонерний
комерційний банк "Київ" на
бездіяльність ліквідатора Кіцула
С.Б. відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою
суду першої інстанції, ТОВ „Агро
Експерт" звернулось до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить суд
скасувати ухвалу господарського суду
Київської області від 06.10.2014 у даній
справі та прийняти нове рішення, яким
визнати неправомірними бездіяльність
арбітражного керуючого Кіцула Сергія
Богдановича щодо не подачі ним у
встановлений законом строк
кредиторських вимог ТОВ
"Агро-Богуславщина" до ПАТ
"Кагарлицький цукровий завод", та
відсутність щомісячного звітування
ним комітету кредиторів та
відсторонити арбітражного керуючого
Кіцула Сергія Богдановича від
виконання обов'язків ліквідатора ТОВ
"Агро-Богуславщина" у даній справі про
банкрутство ТОВ "Агро-Богуславщина".

Апелянт вважає, що судом першої
інстанції не прийнято до уваги, що
ліквідатором Кіцулом С.В. в порушення
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" неналежним
чином виконуються обов'язки
ліквідатора, покладені на нього
господарським судом за Законом. Так,
скаржник вважає, що при прийнятті
оскаржуваної ухвали місцевим
господарським судом порушено норми
матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 22.09.2014 у даній
справі прийнято до провадження
апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу
господарського суду Київської області
від 01.09.2014 у даній справі.

30.09.2014 через відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду від ліквідатора
надійшли пояснення по справі.

06.10.2014 через відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду від ТОВ „Агро
Експерт" надійшло клопотання про
відсторонення від обов'язків
ліквідатора банкрута арбітражного
керуючого Кіцула С.В. та призначення
нового арбітражного керуючого
Патерилова Віталія Вікторовича
ліквідатором банкрута у даній справі.

06.10.2014 через відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду від Патерилова
Віталія Вікторовича надійшла заява про
участь у справі про банкрутство.

06.10.2014 через відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду від ТОВ „Агро
Експерт" надійшли додаткові пояснення
до апеляційної скарги ОСОБА_3

Розпорядженням Керівника апарату
Київського апеляційного
господарського суду № 02-15/333 від 08.10.2014,
у зв'язку з перебуванням головуючого
судді Гарник Л.Л. у відпустці, проведено
повторний автоматичний розподіл справ
між суддями, в результаті якого
апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу
господарського суду Київської області
від 01.09.2014 у справі № Б8/030-12 передано
судді Доманській М.Л.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 13.10.2014 у даній
справі апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
ухвалу господарського суду Київської
області від 01.09.2014 у даній справі
прийнято до провадження новому складі
суду та призначено її до розгляду на
13.10.2014.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 13.10.2014 у даній
справі було відкладено розгляд справи
на 27.10.2014.

27.10.2014 через відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду від ТОВ "Агро
Експерт" надійшло клопотання про
продовження строку розгляду
апеляційної скарги та про відкладення
розгляду справи.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 27.10.2014 у даній
справі було продовжено строк розгляду
спору та відкладено розгляд
апеляційної скарги справи на 05.11.2014.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 27.10.2014 у даній
справі прийнято до провадження
апеляційну скаргу ТОВ „Агро Експерт"
та призначено її розгляд на 05.11.2014.

05.11.2014 у судовому засіданні судовою
колегією було оголошено перерву до
06.11.2014.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 06.11.2014 у даній
справі об'єднано апеляційні скарги
ОСОБА_3 на ухвалу господарського суду
Київської області від 01.09.2014 та ТОВ
„Агро Експерт" на ухвалу
господарського суду Київської області
від 06.10.2014 у даній справі в одне
апеляційне провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України), в апеляційній інстанції
справи переглядаються за правилами
розгляду цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.
Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

У судовому засіданні 06.11.2014 ліквідатор
не визнав апеляційні скарги і просив їх
відхилити, а оскаржувані ухвали
залишити без змін.

В судове засідання 06.11.2014 ОСОБА_3, ТОВ
„Агро Експерт" , ПАТ «АКБ Банк Київ» та
представники інших кредиторів не
з'явилися. Про день і час розгляду
справи в судових засіданнях,
повідомлені належним чином, відповідно
до ст. 64 ГПК України, що підтверджується
повідомленнями про вручення поштового
відправлення, долучених до матеріалів
справи.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони
добросовісно користуватись належними
їм процесуальними правами. Оскільки
явка в судове засідання представників
сторін - це право, а не обов'язок, справа
може розглядатись без їх участі, якщо
нез'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що
господарський суд відкладає в межах
строків, встановлених статтею 69 цього
Кодексу розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, основною умовою
для якого є не відсутність у судовому
засіданні представників сторін, а
неможливість вирішення спору у
відповідному судовому засіданні.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 102 ГПК
України апеляційна скарга на ухвалу
місцевого господарського суду
розглядається протягом п'ятнадцяти
днів з дня постановлення ухвали про
прийняття апеляційної скарги до
провадження.

Судова колегія обговоривши на місці
вказані обставини, вважає за можливе
розглянути апеляційні скарги за
відсутності тих учасників провадження
у даній справі, які не з'явилися у
судовому засіданні, за наявними у
справі матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційних скарг,
перевіривши матеріали справи,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
Київський апеляційний господарський
суд вважає, що апеляційні скарги
підлягають задоволенню з огляду на
наступне.

Конституцією України кожному
гарантується право на судовий захист,
апеляційне та касаційне оскарження.

Також, Конституція України встановлює
серед основних засад судочинства,
зокрема, забезпечення апеляційного та
касаційного оскарження рішення суду,
крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма
конкретизована законодавцем в ст. 14
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів", згідно з якою учасники
судового процесу та інші особи у
випадках і порядку, встановлених
процесуальним законом, мають право на
апеляційне та касаційне оскарження
судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права
на апеляційне та касаційне оскарження
судового рішення названим Законом
ставиться в залежність від положень
процесуального закону.

Таким чином, ГПК України повинен
містити імперативні норми про те, в
яких випадках особа має право
оскаржити рішення суду в апеляційному
чи касаційному порядку.

Згідно з ч. 6 ст. 106 ГПК України
апеляційні скарги на ухвали місцевого
господарського суду можуть подавати
сторони та інші учасники судового
процесу, зазначені у цьому Кодексі та
Законі України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

В даному випадку, відповідно до
приписів розділу Х "Прикінцеві та
перехідні положення" Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
застосовуються норми Закону в
редакції, що діяла з 19.01.2013 (далі по
тексту - Закон).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону
провадження у справах про банкрутство
регулюється Законом, ГПК України,
іншими законодавчими актами України.

Частиною 2 статті 4-1 ГПК України
встановлено, що господарські суди
розглядають справи про банкрутство у
порядку провадження, передбаченому цим
Кодексом, з урахуванням особливостей,
встановлених Законом.

Згідно зі ст. ст. 4, 43 ГПК України судове
рішення є законним та обґрунтованим
лише у випадку всебічного повного та
об'єктивного розгляду в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності у відповідності з нормами
матеріального та процесуального права.

Відповідно до матеріалів даної справи
провадження у ній перебуває на стадії
ліквідації боржника.

Як вбачається з матеріалів справи,
ухвалою господарського суду Київської
області від 03.03.2012 порушено провадження
у справі за заявою Публічного
акціонерного товариства "Акціонерний
комерційний банк "КИЇВ" до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"АГРО-БОГУСЛАВЩИНА" про банкрутство.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 20.06.2012 у справі №Б8/030-12
затверджено реєстр вимог кредиторів;
ухвалено провести перші збори
кредиторів до 28.06.2012 та до 30.06.2012 подати
клопотання щодо подальших процедур у
справі; відсторонено ОСОБА_3 від
виконання обов'язків керівника
товариства з обмеженою
відповідальністю «АГРО-БОГУСЛАВЩИНА»;
покладено виконання обов'язків
керівника товариства з обмеженою
відповідальністю «АГРО-БОГУСЛАВЩИНА»
на розпорядника майна боржника
Толчеєва Олексія Юрійовича;
зобов'язано ОСОБА_3 бухгалтерську та
іншу документацію боржника, печатки і
штампи, матеріальні та інші цінності
передати розпоряднику майна боржника
Толчеєву О.Ю., що оформити
документально, вирішено інші
процедурні питання.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 09.07.2012 відкрито процедуру
санації боржника, призначено керуючим
санацією Боржника арбітражного
керуючого Толчеєва О.Ю.; вирішено інші
процедурні питання у справі.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 03.10.2013 заяву арбітражного
керуючого Толчеєва О.Ю. про припинення
повноважень як керуючого санацією
боржника задоволено; повноваження
керуючого санацією ТОВ
«АГРО-БОГУСЛАВЩИНА» - арбітражного
керуючого Толчеєва О.Ю. припинено;
призначено новим керуючим санацією ТОВ
«АГРО-БОГУСЛАВЩИНА» арбітражного
керуючого Кучака Юрія Федоровича;
зобов'язано арбітражного керуючого
Толчеєва Олексія Юрійовича передати
керуючому санацією ТОВ
«АГРО-БОГУСЛАВЩИНА» - арбітражному
керуючому Кучаку Юрію Федоровичу
свідоцтво НОМЕР_3 від 18.02.2013;
бухгалтерську та іншу документацію
Боржника, печатки і штампи, установчі
та інші документи Боржника; зобов'язано
керуючого санацією ТОВ
«АГРО-БОГУСЛАВЩИНА» - Кучака Ю.Ф.
належним чином виконувати
повноваження, передбачені ст.ст. 17, 18
Закону.

Постановою господарського суду
Київської області від 23.12.2013 завершено
процедуру санації Боржника; визнано
банкрутом ТОВ "АГРО-БОГУСЛАВЩИНА" та
відкрито ліквідаційну процедуру;
призначено ліквідатором банкрута
арбітражного керуючого Кіцула С.Б.;
зобов'язано ліквідатора банкрута у
5-денний строк з моменту отримання
постанови подати до офіційного
друкованого органу України ("Голос
України" чи "Урядовий Кур'єр")
оголошення про визнання боржника
банкрутом; вирішено інші процедурні
питання у справі.

Відповідно до ч. 11 ст. 41 Закону дії
(бездіяльність) ліквідатора
(ліквідаційної комісії) можуть бути
оскаржені до господарського суду
учасниками справи про банкрутство,
права яких порушено такими діями
(бездіяльністю).

29.07.2014 через відділ діловодства суду
першої інстанції надійшла скарга
ОСОБА_3 (надалі за текстом також
"Скаржник") б/№, б/дати (вх. № 15284/14) на
бездіяльність ліквідатора Кіцула С.Б.

Оскаржуваною ухвалою від 01.09.2014
відмовлено у задоволенні вказаної
скарги.

Дана ухвала мотивована тим, що до
скарги не додано жодних доказів на
підтвердження посилань скаржника щодо
невиконання ліквідатором покладених
на нього обов'язків, що відповідні
доводи скаржника спростовуються
поданими до суду ліквідатором банкрута
доказами, оригінали яких оглянуті
судом, та матеріалами справи № Б8/030-12, в
зв'язку з чим суд першої інстанції
дійшов висновку про безпідставність та
необґрунтованість доводів скарги.

04.09.2014 через відділ діловодства суду
першої інстанції надійшла скарга ПАТ
«АКБ «КИЇВ» № 25-03/1531 від 04.09.2014 р. (вх. №
18350/14) на бездіяльність ліквідатора
Кіцула С.Б.

Оскаржуваною ухвалою від 06.10.2014
відмовлено у задоволенні вказаної
скарги.

Дана ухвала мотивована тим, що доводи
скарги спростовуються доданими до
пояснень ліквідатора Кіцула С.Б.
доказами, а також поясненнями
представника скаржника, у зв'язку з чим
суд відмовляє у задоволенні скарги, як
необґрунтованої та безпідставної.

Однак, з такими висновками суду першої
інстанції в оскаржуваних ухвалах
апеляційний господарський суд не може
погодитися, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 98 Закону під час
реалізації своїх прав та обов'язків
арбітражний керуючий (розпорядник
майна, керуючий санацією, ліквідатор)
зобов'язаний діяти добросовісно,
розсудливо, з метою, з якою ці права та
обов'язки надано (покладено),
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії), на
підставі, у межах та спосіб, що
передбачені Конституцією та
законодавством України про
банкрутство.

Згідно до ч. 2. ст. 41 Закону ліквідатор з
дня свого призначення здійснює такі
повноваження: - приймає до свого
відання майно боржника, забезпечує
його збереження; - виконує функції з
управління та розпорядження майном
банкрута; - проводить інвентаризацію та
оцінку майна банкрута; - аналізує
фінансове становище банкрута; - виконує
повноваження керівника (органів
управління) банкрута; - очолює
ліквідаційну комісію та формує
ліквідаційну масу; - пред'являє до
третіх осіб вимоги щодо повернення
банкруту сум дебіторської
заборгованості; - заявляє в
установленому порядку заперечення
щодо заявлених до боржника вимог
поточних кредиторів за зобов'язаннями,
які виникли під час провадження у
справі про банкрутство і є
неоплаченими; - подає до суду заяви про
визнання недійсними правочинів
(договорів) боржника; - вживає заходів,
спрямованих на пошук, виявлення та
повернення майна банкрута, що
знаходиться у третіх осіб; - передає в
установленому порядку на зберігання
документи банкрута, які відповідно до
нормативно-правових документів
підлягають обов'язковому зберіганню; -
продає майно банкрута для задоволення
вимог, внесених до реєстру вимог
кредиторів, у порядку, передбаченому
цим Законом; - веде реєстр вимог
кредиторів; - здійснює інші
повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 114 Закону
усунення арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора) від виконання
ним своїх обов'язків здійснюється
господарським судом за клопотанням
комітету кредиторів, органу,
уповноваженого управляти державним
майном (для державних підприємств та
підприємств, у статутному капіталі
яких частка державної власності
перевищує 50 відсотків) або за власною
ініціативою у разі невиконання або
неналежного виконання обов'язків,
покладених на арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора).

Відповідно до ч. 12 ст. 41 Закону у разі
невиконання або неналежного виконання
ліквідатором своїх обов'язків
господарський суд за клопотанням
комітету кредиторів або з власної
ініціативи може припинити
повноваження ліквідатора і призначити
нового ліквідатора в порядку,
встановленому цим Законом.

Свою скаргу на бездіяльність
ліквідатора ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що
його було звільнено з посади
генерального директора банкрута 31.01.2014
у зв'язку з банкрутством підприємства,
про що скаржнику стало відомо в кінці
березня 2014 року, проте ліквідатором у
січні 2014 року не видано йому трудової
книжки, не проведено розрахунків по
заробітній платі, зокрема за період до
дати видачі трудової книжки та не
видано довідки про працю та заробітну
плату, чим, на думку скаржника,
ліквідатором порушено вимоги Кодексу
законів про працю України та Закону.

У своїй скарзі скаржник посилається на
постанову Відділу ДВС від 08.02.2014 про
відкриття виконавчого провадження №
41882430 щодо стягнення з ТОВ "Агротім" на
користь банкрута заборгованості у сумі
315033,78 грн., як на доказ підтвердження
наявності у ліквідатора банкрута
грошових коштів для розрахунків.

У поясненнях ліквідатора банкрута від
29.08.2014 № 02-7/13 на скаргу про
бездіяльність арбітражного керуючого
Кіцула С.Б., останній зазначає, що
скаржник був відсторонений від
виконання обов'язків керівника ТОВ
"АГРО-БОГУСЛАВЩИНА" ухвалою
господарського суду Київської області
від 20.06.2012 у цій справі, отже підстави
нарахування саме ліквідатором та
виплати скаржнику заробітної плати за
період з липня 2012 року по березень 2014
року відсутні. Вказане твердження
ліквідатор банкрута також обґрунтовує
тим, що положення Закону передбачають
припинення повноважень статутних
органів управління боржника у разі
відкриття процедур санації та
ліквідації, які вводились ухвалою від
09.07.2012 та постановою від 23.12.2013
відповідно у цій справі, скаржник
відповідно ніяких повноважень та
роботи не здійснював. Також ліквідатор
банкрута зазначив, що 30.01.2014 ним було
доведено до відома скаржника наказ № 1
про звільнення працівників банкрута,
та 31.03.2014 було проведено звільнення
скаржника у зв'язку з банкрутством та
ліквідацією товариства згідно наказу
№ 1К, що підтверджується відповідними
відмітками ОСОБА_3 на наказах. Також
ліквідатор поставив в трудовій книжці
відповідний запис про звільнення та
повернув скаржнику в той же день, що
підтверджується власноруч написаною
заявою ОСОБА_3 Судом апеляційної
інстанції було досліджено вказані
твердження ліквідатора та встановлено,
що вони є підтвердженими та в
апеляційній скарзі ОСОБА_3 ці питання
вже не підіймались.

Вимоги ОСОБА_3 за скаргою на
бездіяльність ліквідатора, крім
іншого, ґрунтуються на порушенні
ліквідатором ст. 117 Кодексу законів про
працю України, відповідно до якої в
разі невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Як вже було зазначено вище, за ухвалою
господарського суду Київської області
від 20.06.2012 у даній справі суд зобов'язав
відсторонити ОСОБА_3 від виконання
обов'язків керівника товариства з
обмеженою відповідальністю
"АГРО-БОГУСЛАВЩИНА".

Апелянт в апеляційній скарзі
зазначає про те, що ним були передані
всі документи боржника Толчеєву О.Ю.,
який на той момент був розпорядником
майна божника.

Проте, ліквідатор в своїх пояснення по
справі зазначає про те, що ним будь-яких
документів та/або матеріальних
цінностей від керуючого санацією
Кучака Ю.Ф. отримано не було. У судовому
засіданні апеляційної інстанції
ліквідатор зазначив про те, що у нього
відсутні відомості щодо видачі
будь-якого наказу стосовно
відсторонення ОСОБА_3 від виконання
обов'язків керівника товариства з
обмеженою відповідальністю
"АГРО-БОГУСЛАВЩИНА" та нарахування йому
заробітної плати чи переведення його
на іншу посаду (із збереженням
заробітної плати чи без збереження),
проте, зазначив, що такий наказ мав би
існувати.

Відповідно до Статуту банкрута Вищим
органом товариства є Загальні Збори
Учасників та до їх компетенції
віднесено: надання письмового дозволу
на прийняття та звільнення керівників
підрозділів та матеріально
відповідальних осіб товариства (п. 9.3.4.);
визначення умов оплати праці посадових
осіб товариства, його філій,
представництв, підрозділів та
відділень (п. 9.3.5.).

З огляду на норми чинного
законодавства України фактичне
відсторонення від посади проводиться
уповноваженою особою чи органом, якому
надано право призначення на дану
посаду.

Суд першої інстанції дійшов висновку в
оскаржуваній ухвалі, що у разі
відсторонення працівника юридичної
особи приватного права від посади
заробітна плата згідно Кодексу законів
про працю України та інших законів на
період відсторонення не зберігається,
у зв'язку з чим відсутні підстави для
нарахування ліквідатором та виплати
ОСОБА_3 заробітної плати за період з
20.06.2012 по дату фактичного звільнення,
отже ліквідатором банкрута було
правомірно відмовлено скаржнику у
зазначеній вимозі. При цьому суд першої
інстанції не послався на конкретні
норми чинного законодавства.

Судова колегія звертає увагу на те, що
ухвала суду першої інстанції від 20.06.2012
у даній справі є лише підставою для
фактичного відсторонення. Фактичне
відсторонення відбувається за
відповідним наказом уповноваженої
особи чи органа, якому надане право
призначення на дану посаду. В такому
наказі зазначається: підстава
відсторонення; чи зберігається
заробітна плата за відстороненим
працівником повністю чи частково, чи
взагалі не зберігається; конкретний
строк відсторонення. У Кодексі законів
про працю України та в інших законах
України відсутні прямі норми, які б
передбачали відсутність зберігання
заробітної плати на період
відсторонення працівника. Без
відповідного наказу повноважної особи
(чи органу) боржника неможливо
однозначно зробити висновок про те, що
відсторонення ОСОБА_3 фактично
відбулося та яка дата фактичного
відсторонення, та що за ним дійсно не
зберігалась заробітна плата, оскільки
приписи вказаної ухвали суду є лише
підставою для його відсторонення, а
фактичне відсторонення відбувається
за відповідним наказом, як зазначалось
вище. Відсутність такого наказу
позбавляє ліквідатора можливості
встановити відповідні факти, щоб
правомірно відмовляти ОСОБА_3 у
відповідних нарахуваннях. Відповідні
накази стосуються основної діяльності
підприємства й реєструються в журналах
обліку наказів. Такого журналу чи
відповідного витягу з журналу щодо
наказу відносно ОСОБА_3 матеріали
справи не містять. Разом з тим, з
моменту введення процедури санації
вказаний захід забезпечення,
передбачений ст. 12 Закону
(відсторонення, усунення керівника),
припиняється, згідно з відповідною
ухвалою господарського суду про
введення процедури санації
повноваження органів управління
боржника припиняються. Проте матеріали
справи також не містять відповідних
наказів чи розпоряджень щодо
генерального директора банкрута,
докази розірвання трудового контракту
зі ОСОБА_3 (п. 9.7. Статуту банкрута)
матеріали справи не містять. Тому судом
першої інстанції передчасно без
всебічного, повного і об'єктивного
розгляду всіх обставин справи було
зроблено висновки щодо належного
виконання ліквідатором його
обов'язків, та без врахування норм
чинного законодавства та належного
обґрунтування відмовлено ОСОБА_3 в
задоволенні скарги на бездіяльність
ліквідатора. При цьому, ліквідатором,
крім іншого, не вжито всіх передбачених
чинним законодавством заходів щодо
розшуку та отримання відповідних
документів боржника, у тому числі щодо
ОСОБА_3 З огляду на матеріали справи та
пояснення Кіцула С.Б. не можливо
зробити висновок, що ним вжито
вичерпних заходів щодо розшуку,
отримання таких документів, щодо
звернення з цього приводу до
правоохоронних органів та інше.

Разом з тим, апелянтом було зазначено
про те, що йому в порушення
законодавства України на його вимогу,
надіслану ліквідатору банкрута, було
відмовлено у наданні довідки про працю
та нараховану заробітну плату.

З вказаної вище підстави суд першої
інстанції зазначив, що ОСОБА_3 було
надіслано ліквідатором лист-відповідь
від 23.05.2014 № 02-7/42, який отриманий
особисто останнім 27.05.2014, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення
адресатові, яким повідомлено про
відсутність підстав для надання
відповідної довідки та проведення
відповідного нарахування заробітної
плати та запропоновано подати заяву
про визнання кредитором у встановлено
порядку. Документів ліквідатору від
попереднього керівництва, зокрема по
працівникам та заробітній платі не
передано.

Судова колегія вважає безпідставним та
передчасним стверджувати про те, що
відсутні підстави для надання
відповідної довідки та проведення
відповідного нарахування заробітної
плати, оскільки документи ліквідатору
від попереднього керівництва, зокрема
по працівникам та заробітній платі не
передано, поважності причин
відсутності у ліквідатора документів
банкрута судом першої інстанції
належним чином не встановлено, не
досліджено чи всі вичерпні заходи щодо
розшуку та отримання відповідних
документів здійснив ліквідатор за
період з 23.12.2013 (з дати його призначення
у даній справі). В суді апеляційної
інстанції ліквідатор цього також не
довів.

Як встановлено судом, в матеріалах
справи відсутні докази фактичного
відсторонення ОСОБА_3 від виконання
обов'язків керівника банкрута та дати
такого відсторонення. Судовою колегією
враховується те, що до 31.03.2014 ОСОБА_3 був
на підприємстві банкрута генеральним
директором, підтвердженням вказаного є
наказ від 31.03.2014 № 1К, виданий
ліквідатором банкрута, в якому
зазначається про звільнення з роботи
ОСОБА_3 - генерального директора
31.03.2014, у зв'язку із банкрутством
підприємства, п. 1 ст. 40 КЗпП України, з
виплатою вихідної допомоги в розмірі
середнього місячного заробітку.

Як зазначає ліквідатор у своєму звіті
за серпень 2014 року (а.с. 163, т. 11), ним було
отримано припис Головного управління
юстиції у м. Києві від 01.08.2014 № 06/10-49 про
недопущення арбітражним керуючим
порушень та розпорядження Головного
управління юстиції у м. Києві від 01.08.2014
№ 06/10-50 про усунення до 01.09.2014
арбітражним керуючим при виконанні
обов'язків ліквідатора в провадженні у
справі про банкрутство банкрута
порушень абз. 10 ч. 2 ст. 41 Закону, ч. 1 ст. 116
Кодексу законів про працю України, ч. 1
ст. 117 Кодексу законів про працю
України, ст. 43 Конституції України. У
судовому засіданні апеляційної
інстанції 06.11.2014 ліквідатор зазначив
про те, що ним на даний час не виконані
припис та розпорядження Головного
управління юстиції у м. Києві, що також
підтверджує факт неналежного
виконання арбітражним керуючим
Кіцулом С.Б. своїх обов'язків
ліквідатора у даній справі.

Відповідно до норм чинного
законодавства наймач за певних
обставин має вирішити питання про
подальшу долю працівника: за його
згодою та при наявності іншої роботи -
перевести його на іншу роботу. Якщо
робітник не погоджується на
переведення чи у наймача відсутня інша
робота, на яку може бути переведений
відповідний працівник, такий працівник
підлягає звільненню за нормами Кодексу
законів про працю України. Проте,
ОСОБА_3 був звільнений з посади
генерального директора лише 31.03.2014. за
таких обставин апелянт, отримавши
відмову ліквідатора щодо видачі йому
довідки про працю та про нараховану
йому заробітну плату, обґрунтовано
посилається на порушення відносно
нього ст. 43 Конституції України.

Враховуючи вищевикладене, висновок
суду першої інстанції в оскаржуваній
ухвалі від 01.09.2014 стосовно того, що до
скарги не додано жодних доказів на
підтвердження посилань скаржника щодо
не належного виконання ліквідатором
покладених на нього обов'язків
зроблено передчасно без всебічного,
повного і об'єктивного розгляду в
судовому процесі всіх обставин справи
та без врахування норм чинного
законодавства. Всі зазначені обставини
у сукупності повинен був дослідити суд
першої інстанції, даючи оцінку
відповідним обставинам справи, у тому
числі, причини відсутності у
ліквідатора документів, які
безпосередньо впливають на висновки
щодо нарахування чи не нарахування
ліквідатором заробітної плати ОСОБА_3
та наявність доказів, які б свідчили
про фактичне відсторонення ОСОБА_3 від
виконання обов'язків керівника
банкрута та дату такого відсторонення,
оскільки бездіяльність арбітражних
керуючих у даній справі, у тому числі
ліквідатора Кіцула С.Б. при виконанні
своїх обов'язків, порушує
конституційне право працівника
банкрута (апелянта), яке передбачено ст.
43 Конституції України.

Щодо апеляційної скарги ТОВ „Агро
Експерт" на ухвалу господарського суду
Київської області від 06.10.2014 у даній
справі, судова колегія зазначає
наступне.

04.09.2014 через відділ діловодства суду
першої інстанції надійшла скарга ПАТ
«АКБ «КИЇВ» № 25-03/1531 від 04.09.2014 р. (вх. №
18350/14) на бездіяльність ліквідатора
Кіцула С.Б.

Свою скаргу скаржник обґрунтував тим,
що ПАТ «Кагарлицький цукровий завод»
перед банкрутом має дебіторську
заборгованість у сумі 1 766 800,00 грн.,
проте ліквідатором Кіцулом С.Б. не було
подано до господарського суду
Київської області від імені банкрута
заяви про визнання кредитором у справі
№ 911/531/14 про банкрутство ПАТ
«Кагарлицький цукровий завод» у
встановлений Законом про банкрутство
строк, в зв'язку з чим вказана
дебіторська заборгованість Банкрута
не буде погашена. Також, скаржник
зазначив, що ліквідатор не звітує перед
комітетом кредиторів про виконану ним
роботу щомісяця, як пердбачено Законом.

У поясненнях ліквідатора банкрута від
06.10.2014 № 02-7/58 на скаргу на бездіяльність
арбітражного керуючого Кіцула С.Б.,
останній зазначає, що скарга є
необґрунтованою та безпідставною,
оскільки ліквідатор своєчасно подав
заяву про визнання банкрута кредитором
у справі № 911/531/14, що підтверджується
копією конверту від 21.05.2014, та вказана
заява призначена до розгляду судом.
Також, ліквідатор банкрута зазначив
про те, що він звітував представнику
голови комітету кредиторів банкрута
про хід ліквідаційної процедури, та
надав відповідні звіти, які прийняті до
уваги відповідно до протоколу
засідання комітету кредиторів
банкрута від 03.10.2014.

Враховуючи вищевикладене, суд першої
інстанції дійшов висновку, що доводи
скарги спростовуються доданими до
пояснень ліквідатора Кіцула С.Б.
доказами, у зв'язку з чим відмовив у
задоволенні скарги, як необґрунтованої
та безпідставної, проте, судова колегія
не погоджується з такими висновками
суду першої інстанції, з огляду на
наступне.

Згідно з ч. 9 ст. 41 Закону, ліквідатор не
рідше ніж один раз на місяць надає
комітету кредиторів звіт про свою
діяльність, інформацію про фінансове
становище і майно боржника на день
відкриття ліквідаційної процедури та
при проведенні ліквідаційної
процедури, використання коштів
боржника, а також іншу інформацію на
вимогу комітету кредиторів.

Так, ліквідаційна процедура у даній
справі триває з 23.12.2013, і до часу подання
до суду скарги ПАТ „АКБ „Київ"
ліквідатор у порушення імперативних
вимог ч.9 ст. 41 Закону щомісяця не
звітував ні перед комітетом
кредиторів, ні перед господарським
судом, тобто фактично діяв
безконтрольно. Та обставина, на яку
посилається ліквідатор Кіцул С.Б.
стосовно того, що ним щомісяця
передавалися всі звіти особисто голові
комітету кредиторів ПАТ «АКБ Київ», не
підтверджується матеріалами справи, у
звязку з відстуністю доказів цього. В
матеріалах же справи містяться звіти
ліквідатора, які були подані ним вже
після подання до суду скарги на його
бездіяльність. Вказаного ліквідатор не
спростував в суді апеляційної
інстанції.

Доводи апелянта стосовно того, що
ліквідатором Кіцулом С.Б., на прохання
ТОВ „Агро Експерт", з травня 2014 року не
здійснено звернення в позовному
провадженні до арбітражного керуючого
Кучака Ю.Ф. про стягнення з останнього
збитків більш ніж на 25 000,00 грн., які були
понесені боржником у даній справі у
зв'язку із бездіяльністю арбітражного
керуючого Кучака Ю.Ф., підтверджено
ліквідатором Кіцулом С.Б. у судовому
засіданні апеляційної інстанції. Кіцул
С.Б. зазначив, що позовна заява такого
роду ним ще не подавалась, лише
готуються матеріали.

Стосовно ж дебіторської
заборгованості ПАТ «Кагарлицький
цукровий завод» та бездіяльності
ліквідатора з приводу несвоєчасного
подання заяви про визнання кредитором
ПАТ «Кагарлицький цукровий завод» у
сумі 1 766 800,00 грн. у даній
справі, судова колегія зазначає
наступне.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 11.09.2014 у справі № 911/531/14
крім іншого, затверджено реєстр вимог
кредиторів Публічного акціонерного
товариства «Кагарлицький цукровий
завод». (Копія вказаної ухвали долучена
до матеріалів справи). З вказаної
ухвали вбачається , що ухвалою від
17.04.2014 порушено провадження у справі №
911/531/14 про банкрутство Публічного
акціонерного товариства «Кагарлицький
цукровий завод»; визнано вимоги
кредитора Товариства з обмеженою
відповідальністю «БУРТИ-ПЕРЕМОГА» в
розмірі 555 151,41 грн.; введено процедуру
розпорядження майном Публічного
акціонерного товариства «Кагарлицький
цукровий завод»; призначено
розпорядником майна Публічного
акціонерного товариства «Кагарлицький
цукровий завод» арбітражного
керуючого Задорожного Юрія
Володимировича; 22.04.2014 оприлюднено на
офіційному веб-сайті Вищого
господарського суду України
оголошення про порушення
господарським судом Київської області
справи про банкрутство Публічного
акціонерного товариства «Кагарлицький
цукровий завод» та призначено
попереднє засідання господарського
суду на 12.06.2014.

Як вбачається з матеріалів справи,
станом на день затвердження судом
реєстру кредиторів ПАТ «Кагарлицький
цукровий завод» у справі
№ 911/531/14, заява ліквідатора ТОВ
"АГРО-БОГУСЛАВЩИНА" про визнання
кредитором судом не розглядалась.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 09.10.2014 у справі
№ 911/531/14 в задоволенні заяви ТОВ
«АГРО-БОГУСЛАВЩИНА» №02-7/55 від 10.09.2014
було відмовлено за пропуском строку
звернення з кредиторськими вимогами;
відкладено розгляд заяви ТОВ
«АГРО-БОГУСЛАВЩИНА» №02-7/31 від 21.05.2014 на
27.11.2014 о 11-20; зобов'язано заявника ТОВ
«АГРО-БОГУСЛАВЩИНА» надати суду докази
надсилання кредиторської заяви №02-7/31
від 21.05.2014 в установлений законом строк
суду та арбітражному керуючому
Задорожному Ю.В.; докази оплати
судового збору за подання заяви від
21.05.2014; зобов'язано відділення
поштового зв'язку №87 м. Києва надати
суду документально-підтверджені
пояснення щодо відправки Кіцулом С.Б.
на адресу господарського суду
Київської області поштового
відправлення від 21.05.2014, зокрема
повідомити суд чи направлялось
зазначене поштове відправлення 21.05.2014
на адресу господарського суду
Київської області; повідомити можливі
причини затримання поштового
пересилання в межах м. Києва понад три
місяці;чи використовується синє
чорнило для поштового штемпеля;
зобов'язано відділення поштового
зв'язку №32 м. Києва повідомити суд: чи
надходила з відділення поштового
зв'язку №87 м. Києва поштове
відправлення Кіцула С.Б. від 21.05.2014 на
адресу господарського суду Київської
області. У вказаній ухвалі суд
зазначив, що докази направлення заяви
про визнання кредитором №02-7/31 від
21.05.2014 (вх. №19284/14 від 15.09.2014) містять
суперечливі дані. (Копія вказаної
ухвали долучена до матеріалів справи).
В цій ухвалі суд першої інстанції
встановив: «Заява ТОВ
«АГРО-БОГУСЛАВЩИНА» про визнання
кредитором від 21.05.2014 №02-7/31 надійшла до
господарського суду Київської області
15.09.2014, що підтверджується штампом
канцелярії господарського суду
Київської області. Вказана заява
надійшла в конверті з двома відбитками
поштових штемпелів, на яких зазначена
дата 21.05.2014 та номер поштового
відділення «Київ-87», з якого імовірно
було направлено зазначене поштове
відправлення. Відправником зазначено
Кіцула С.Б. При цьому на конверті
відсутній штемпель поштового
відділення, на адресу якого надійшло
зазначене поштове відправлення. Крім
того, на вказаному конверті міститься
перекреслений напис «цінний лист з
вкладенням оголошеною…» який частково
перекривається поштовими марками. В
судовому засіданні 09.10.2014 представник
заявника ТОВ «АГРО-БОГУСЛАВЩИНА» подав
копію поштового конверту та повідомив
суд, що зазначена копія зроблена ним
при ознайомлені з матеріалами справи.
При цьому як вбачається з матеріалів
справи, представник заявника не
знайомився з матеріалами справи
№ 911/531/14. Дослідивши у судовому
засіданні копію вказаного конверта
судом встановлено, що вона
відрізняється від конверта, якій
міститься в матеріалах справи. Так, на
поданій в судовому засіданні копії
конверта напис «цінний лист з
вкладенням оголошеною…» не
перекреслений».

Враховуючи вищевикладене, судова
колегія вважає, що доводи ліквідатора
Кіцула С.Б., стосовно того, що доказом
надіслання заяви про визнання
кредитором до суду першої інстанції у
справі № 911/531/14 саме 21.05.2014 є копія
конверту, долученого до матеріалів
справи № Б8/030-12 (а.с. 171, т. 11), є сумнівним,
з огляду на те, що у заяві про визнання
кредитором, яка повторно, як вказує
ліквідатор, направлена до суду
зазначається про те, що ТОВ
«АГРО-БОГУСЛАВЩИНА» 21.05.2014 було
надіслано до суду заяву про визнання
кредитором, без сплати судового збору
по причині відправки та перебування в
подальшому в зоні АТО, натомість, на
вказаній копії конверту вказана адреса
відправника: м. Київ,
пр-т. Червонозоряний, 150, прим. 44, та
відправником значиться Кіцул С.Б.

Враховуючи вищевикладене, судова
колегія критично оцінила подані
ліквідатором Кіцулом С.Б. докази,
оскільки вони не доводять та не
підтверджують факт своєчасного
направлення ліквідатором ТОВ
«АГРО-БОГУСЛАВЩИНА» заяви про визнання
кредитором ПАТ «Кагарлицький цукровий
завод», в межах строку встановленого
Законом, до суду, розпоряднику майна
Задорожному Ю.В. Докази ж, які були
витребувані судом першої інстанції
ухвалою господарського суду Київської
області від 09.10.2014 у справі № 911/531/14 на
підтвердження вказаного фактудо суду
апеляційної інстанції ліквідатором
Кіцулом С.Б. у даній справі не
надавались та судом не досліджувались,
тобто ліквідатором не спростовано
доказів апелянта.

До того ж, вказана заява про визнання
кредитором від 21.05.2014 №02-7/31 у справі
911/531/14 надійшла до господарського суду
Київської області 15.09.2014, тобто
направлена була ліквідатором Кіцулом
С.Б. лише після подання ПАТ "АКБ "Київ"
скарги на бездіяльність ліквідатора у
справі № Б8/030-12.

Всі зазначені вище обставини у їх
сукупності дають зробити висновок про
неналежне виконання ліквідатором
Кіцулом С.Б. своїх обов'язків,
встановлених Законом, та покладених на
нього судом, наслідком чого має бути
усунення його від виконання
повноважень ліквідатора у даній
справі. Всі інші доводи, на підставі
яких заявлені заперечення Кіцула С.Б.
на апеляційні скарги, відхиляються
судом оскільки не спростовують доводів
апелянтів.

Колегія суддів вважає за необхідне
зазначити, що місцевий господарський
суд дійшов помилкового висновку щодо
належного виконання арбітраним
керуючим Кіцулом С.Б. його обов'язків
ліквідатора ТОВ «АГРО-БОГУСЛАВЩИНА» у
даній справі, а тому неправомірно
відмовив у задоволенні заявлених у
справі вимог про усунення останнього
від виконання обов'язків.

З врахуванням викладеного вище,
колегія суддів вважає, що апеляційні
скарги ОСОБА_3 та ТОВ «Агро Експерт»
слід задовольнити, скасувавши
оскаржувані ухвали суду першої
інстанції із прийняттям нового
рішення.

Вищевказані скарги ОСОБА_3 та ПАТ «АКБ
Київ» про визнання неправомірними
бездіяльність ліквідатора Кіцула С.Б.
та про усунення арбітражного керуючого
Кіцула С.Б. від виконання обов'язків
ліквідатора ТОВ «АГРО-БОГУСЛАВЩИНА» є
обґрунтованими, такими, що підлягають
задоволенню, арбітражного керуючого
Кіцула С.Б. слід усунути від виконання
обов'язків ліквідатора боржника у
даній справі. Суд першої інстанції не
дослідив усіх обставин справи, в
порушення норм чинного законодавства,
не прийняв правомірного рішення щодо
усунення від виконання ним повноважень
ліквідатора - арбітражного керуючого
Кіцула С.Б. у зв'язку з неналежним
виконанням обов'язків, покладених на
нього Законом та судом. За для
запобігання ситуації щодо затягування
процедури ліквідації у даній справі,
судова колегія вважає за доцільне
розглянути запропоновану суду у
клопотанні ТОВ «Агро Експерт»
кандидатуру арбітражного керуючого
Патерилова В.В. на призначення його
ліквідатором ТОВ «АГРО-БОГУСЛАВЩИНА»
та відповідну заяву арбітражного
керуючого Патерилова В.В.

Аналіз положень Закону дає підстави
дійти висновку про те, що остаточне
рішення про призначення ліквідатора у
справі приймає суд. Під час призначення
ліквідатора господарський суд не
пов'язаний з кандидатурами арбітражних
керуючих, запропонованих комітетом
кредиторів, та має право призначити
арбітражного керуючого самостійно.
Тому, право призначити арбітражного
керуючого (ліквідатора) належить суду,
при цьому суд, враховуючи вимоги ст. 43
ГПК України, повинен належним чином
обґрунтувати призначення арбітражного
керуючого.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Як вбачається з матеріалів справи,
арбітражний керуючий Патерилов
Віталій Вікторович повідомив суд про
те, що він: має свідоцтво на право
здійснення діяльності арбітражного
керуючого НОМЕР_2 від 02.04.2013; він не є
заінтересованою особою щодо боржника
та кредиторів; не має конфлікту
інтересів; не має судимості за вчинення
корисливих злочинів; не здійснював
раніше управління боржником; має вищу
юридичну освіту; має всі необхідні
організаційно-технічні можливості для
належного виконання обов'язків
ліквідатора; ним укладено договір
страхування відповідальності
арбітражного керуючого від 22.09.2014 №
15-001957-49; він виконував обов'язки
арбітражного керуючого у 97 справах про
банкрутство; та не заперечує бути
ліквідатором боржника у даній справі
та просить призначити його
ліквідатором боржника у даній справі
та інше. Судом встановлено його повну
відповідність вимогам до арбітражного
керуючого (ліквідатора), встановленим
Законом.

Таким чином, виходячи зі встановлених
судом вимог до кандидатури
арбітражного керуючого Патерилова В.В.,
зокрема щодо підтвердженого наявного
фактичного досвіду роботи арбітражним
керуючим, показників роботи в
попередніх справах, наявність
технічних можливостей для належного
виконання обов'язків ліквідатора у
справі, що разом свідчить про високий
ступінь здатності належним чином
виконувати передбачені Законом
обов'язки ліквідатора арбітражним
керуючим Патериловим В.В., виходячи із
того, що інших кандидатур щодо
призначення ліквідатором боржника у
справі не було запропоновано, суд
дійшов висновку про доцільність
призначення ліквідатором боржника у
даній справі арбітражного керуючого
Патерилова В.В., задовольнивши
вищевказані клопотання ТОВ «Агро
Експерт» та заяву арбітражного
керуючого Патерилова В.В.

Відтак суд першої інстанції, не
забезпечив всебічний та повний розгляд
справи, з оцінкою всіх доказів і
доводів сторін в їх сукупності, як того
вимагає ст. 43 ГПК України, що вплинуло
на правильність встановлення дійсних
обставин справи та, відповідно, на їх
юридичну оцінку і правильність
застосування норм матеріального права.

У відповідності до ст.ст. 32-34
Господарського процесуального кодексу
України, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

За таких обставин, Київський
апеляційний господарський суд вважає,
що апеляційні скарги ОСОБА_3 та ТОВ
«Агро Експерт» підлягають задоволенню,
оскаржувані ухвали суду першої
інстанції - скасуванню, як такі, що
прийняті з неповним з'ясуванням всіх
обставин, що мають значення для справи,
з порушенням норм матеріального права,
із прийняттям нового рішення, за яким
слід задовольнити скарги ОСОБА_3 та ПАТ
«АКБ Київ» про визнання неправомірною
бездіяльність ліквідатора Кіцула С.Б.
та усунути арбітражного керуючого
Кіцула С.Б. від виконання обов'язків
ліквідатора ТОВ «АГРО-БОГУСЛАВЩИНА»;
задовольнити клопотання ТОВ «Агро
Експерт» та заяву арбітражного
керуючого Патерилова В.В. та призначити
арбітражного керуючого Патерилова В.В.
ліквідатором ТОВ «АГРО-БОГУСЛАВЩИНА».

На підставі викладеного, керуючись
Законом України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", статями 4-1, 33,
34, 43, 99, 101- 106 ГПК України, Київський
апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги ОСОБА_3 та ТОВ
«Агро Експерт» задовольнити.

2. Ухвали господарського суду Київської
області від 01.09.2014 та від 06.10.2014 у справі
№ Б8/030-12 скасувати.

3. Прийняти нове судове рішення, яким:

задовольнити скарги ОСОБА_3 та ПАТ «АКБ
Київ» про визнання неправомірною
бездіяльність ліквідатора Кіцула С.Б.
та про усунення арбітражного керуючого
Кіцула С.Б. від виконання обов'язків
ліквідатора ТОВ «АГРО-БОГУСЛАВЩИНА»;

визнати неправомірною бездіяльність
арбітражного керуючого Кіцула Сергія
Богдановича (свідоцтво НОМЕР_1, видане
Міністерством Юстиції України 08.07.2013)
та усунути арбітражного керуючого
Кіцула Сергія Богдановича (свідоцтво
НОМЕР_1 виданого Міністерством Юстиції
України від 08.07.2013) від виконання ним
обов'язків ліквідатора у даній справі
про банкрутство та припинити його
повноваження ліквідатора у справі
№ Б8/030-12;

призначити ліквідатором ТОВ
«АГРО-БОГУСЛАВЩИНА» арбітражного
керуючого Патерилова Віталія
Вікторовича (свідоцтво НОМЕР_2, видане
Міністерством Юстиції України 02.04.2013).

4. Матеріали справи № Б8/030-12 повернути
до господарського суду Київської
області для подальшого розгляду.

Постанову Київського апеляційного
господарського суду може бути
оскаржено протягом 20 днів до Вищого
господарського суду України у порядку,
передбаченому ГПК України.

Головуючий суддя
М.Л. Доманська

Судді
А.А. Верховець

В.О. Пантелієнко