ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2014 р.
Справа № 922/3597/14

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Здоровко Л.М., суддя
Плахов О.В., суддя Шутенко І.А.,

при секретарі Катренко І.С.

за участю представників сторін:

позивача - Вязьонов Д.С. на підставі
довіреності №27-16 від 02.01.2014р.,

відповідача - Нікіша Д.С. на підставі
довіреності від 10.09.2014р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства "Турбоатом", м.
Харків (вх. №3528Х/2) на рішення
господарського суду Харківської
області від 14.10.2014р. у справі № 922/3597/14

за позовом Відкритого акціонерного
товариства "Турбоатом", м. Харків

до Товариства з обмеженою
відповідальністю фірма "Авангард", м.
Харків

про стягнення 129 731,50 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Відкрите акціонерне товариство
"Турбоатом" звернулось до
господарського суду Харківської
області з позовною заявою про
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю фірми "Авангард" 129 731,
50грн. збитків та 2 595, 00грн. судового
збору.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 14.10.2014р. у
справі №922/3597/14 (суддя Смірнова О.В.) в
позові Відкритого акціонерного
товариства "Турбоатом" до Товариства з
обмеженою відповідальністю фірми
"Авангард" про стягнення 129 731, 50грн.
збитків відмовлено.

Не погодившись з рішенням місцевого
господарського суду, позивач звернувся
до Харківського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій посилаючись на
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального права,
просить скасувати оскаржуване рішення
та прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити повністю, а також
стягнути з відповідача на користь
позивача судові витрати в повному
обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що
з 01.01.2014р. до 17.02.2014р. операції з
постачання відходів та брухту чорних
та кольорових металів, у тому числі з їх
імпорту, мали оподатковуватися в
загальному порядку з нарахуванням ПДВ
за ставкою 20%, проте сторони у договорі
про купівлю-продаж брухту та відходів
чорних і кольорових металів визначили
ціну на брухт та відходи чорних і
кольорових металів без врахування ПДВ;
позивачем податок на додану вартість у
розмірі 129 731, 50грн. був перерахований
до державного бюджету, відповідач не
перерахував на рахунок позивача кошти
у розмірі 129 731, 50грн, чим спричинив, на
думку апелянта, позивачу збитки.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 29.10.2014р. у
справі №922/3597/14 апеляційну скаргу
прийнято до провадження, розгляд
скарги призначено на 17.11.2014р.

11.11.2014р. відповідачем подано до
Харківського апеляційного
господарського суду відзив на
апеляційну скаргу (вх.№10254), просить
апеляційну скаргу позивача залишити
без задоволення, а оскаржуване рішення
місцевого господарського суду без
змін.

У судовому засіданні Харківського
апеляційного господарського суду
17.11.2014р. представник апелянта підтримав
апеляційну скаргу, просить рішення
суду першої інстанції скасувати та
прийняти нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача просить
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а рішення господарського
суду Харківської області від 14.10.2014р. у
справі №922/3597/14 без змін.

Враховуючи, що наявних у справі
матеріалів достатньо для розгляду
апеляційної скарги по суті, що сторони
у справі з'явились в судове засідання
та надали пояснення щодо своїх вимог і
заперечень та зважаючи на строки
розгляду апеляційної скарги на рішення
суду у відповідності до приписів
статті 102 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів вважає за можливе
розглянути скаргу в даному судовому
засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені
в апеляційній скарзі доводи апелянта,
перевіривши правильність застосування
господарським судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, а також повноту встановлення
обставин справи та відповідність їх
наданим доказам, колегія суддів
Харківського апеляційного
господарського суду встановила
наступне.

20.01.2014р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю фірмою "Авангард"
(надалі - покупець) та Відкритим
акціонерним товариством "Турбоатом"
(надалі - постачальник) укладено
договір №1 (т.1 а.с.12-14), відповідно до
умов якого постачальник зобов'язався
продати, а покупець прийняти і оплатити
брухт та відходи чорних і кольорових
металів за цінами, вказаними у
специфікаціях, які є невід'ємною
частиною даного договору.

Пункт 4.1. договору визначає, що ціна на
брухт по видах узгоджується сторонами
в специфікаціях, які є невід'ємною
частиною даного договору.

Як вбачається із матеріалів справи,
специфікацією №1 від 20.01.2014р. до
договору №1 від 20.01.2014р. (т.1 а.с.15-16)
встановлено ціну відходів з 20.01.2014р. без
урахування податку на додану вартість.

Згідно позовної заяви, встановлення
позивачем ціни на брухт та відходи
чорних і кольорових металів без
врахування ПДВ було здійснено у
відповідності до пункту 23 підрозділу 2
розділу ХХ Податкового кодексу
України, яким визначено, що тимчасово
до 01 січня 2015 року від оподаткування
податком на додану вартість
звільняються операції з постачання, у
тому числі операції з імпорту відходів
та брухту чорних і кольорових металів
та деревини товарних позицій 4401, 4403, 4404
згідно з УКТ ЗЕД (крім брикетів та
гранул товарної під категорії УКТ ЗЕД
4401 30 90 00), а також паперу та картону для
утилізації (макулатури та відходів)
товарної позиції 4707 згідно УКТ ЗЕД та у
відповідності до постанови Кабінету
Міністрів України №15 від 12.01.2011р. "Про
затвердження переліків відходів та
брухту чорних і кольорових металів,
операції з постачання яких, зокрема
операції з імпорту, тимчасово, до
01.01.2014р., звільняються від обкладення
податком на додану вартість".

Як вбачається із матеріалів справи та
не заперечується позивачем,
відповідачем виконані умови договору
від 20.01.2014р. щодо оплати отриманого
брухту та відходів чорних і кольорових
металів за цінами, вказаними у
специфікаціях, що підтверджується
також наявними у матеріалах справи
рахунками, накладними та банківськими
виписками.

У позовній заяві позивач зазначає, що
ним отримано лист Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Харкові Міжрегіонального головного
управління Міндоходів від 30.05.2014р.
№5547/10/28-09-40-26 (т.1 а.с.17), у якому
податковий орган повідомляє, що з
01.01.2014р. до 17.02.2014р. включно операції з
постачання відходів та брухту чорних і
кольорових металів, у тому числі з їх
імпорту, оподатковуються в загальному
порядку з нарахуванням ПДВ за ставкою 20
відсотків на тій підставі, що постанова
КМУ від 05.02.2014р. №43, якою було
продовжено дію постанови КМУ №15 від
12.01.2011р. до 01.01.2015р., набула чинності з
18.02.2014р.

Позивачем було надано до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Харкові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів уточнюючі розрахунки
податкових зобов'язань з ПДВ за січень,
лютий та березень 2014 року, відповідно
до яких за договором №1 від 20.01.2014р. було
зараховано до державного бюджету
України за рахунок раніше здійсненої
переплати ПДВ в сумі 129 731, 50грн. за
період з 24.01.2014р. по 17.02.2014р.

На письмову вимогу позивача (т.1 а.с.18-19)
перерахувати на рахунок ВАТ "Турбоатом"
суму ПДВ в розмірі 129 731, 50грн. за
реалізовані брухт та відходи чорних і
кольорових металів, відповідач
повідомив, що здійснити коригування
цін по договору №1 від 20.01.2014р. не
виявляється можливим, крім того, пільга
при здійсненні операцій з постачання
відходів та брухту чорних та
кольорових металів передбачена
Податковим кодексом України, діючим
законодавством не передбачено
покладання обов'язку виконання
будь-яких вимог податкових органів на
контрагентів платника податків (т.1
а.с.21-22).

Усе вищенаведене стало підставою для
звернення позивача до господарського
суду з позовною заявою про стягнення з
відповідача завданих збитків в сумі
129 731, 50грн.

Судова колегія апеляційного
господарського суду, відповідно до
наявних у матеріалах справи документів
та з урахуванням приписів чинного
господарського та цивільного
законодавства, вважає правомірним
висновок суду першої інстанції щодо
відмови у задоволенні позову ВАТ
"Турбоатом" як недоведеного позивачем,
виходячи з наступного.

Стаття 193 Господарського кодексу
України визначає, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 265 Господарського
кодексу України за договором поставки
одна сторона - постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій стороні
- покупцеві товар (товари), а покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар
(товари) і сплатити за нього певну
грошову суму. Реалізація суб'єктами
господарювання товарів
негосподарюючим суб'єктам
здійснюється за правилами про договори
купівлі-продажу. До відносин поставки,
не врегульованих цим Кодексом,
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України про договір
купівлі-продажу.

Статті 691, 692 Цивільного кодексу України
встановлюють, що покупець зобов'язаний
оплатити товар за ціною, встановленою у
договорі купівлі-продажу. Покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Відповідно до статті 218 Господарського
кодексу України підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.

Стаття 224 Господарського кодексу
України визначає, що учасник
господарських відносин, який порушив
господарське зобов'язання або
установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, повинен
відшкодувати завдані цим збитки
суб'єкту, права або законні інтереси
якого порушено.

Під збитками розуміються витрати,
зроблені управненою стороною, втрата
або пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

Відповідно до статті 623 Цивільного
кодексу України боржник, який порушив
зобов'язання, має відшкодувати
кредиторові завдані цим збитки. Розмір
збитків, завданих порушенням
зобов'язання, доказується кредитором.

Досліджуючи наведені норми
законодавства, та виходячи із
загальних положень відповідальності у
разі невиконання або неналежного
виконання зобов'язання у цивільному та
господарському праві, колегія суддів
приходить до висновку, що для
застосування такої міри
відповідальності як стягнення збитків,
потрібна наявність усіх елементів
складу правопорушення, а саме:
протиправної поведінки, збитків,
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою боржника та збитками, вини.

За відсутністю хоча б одного з цих
елементів цивільно-правова
відповідальність не настає.

Вказані обставини підлягають
доведенню позивачем належними та
допустимими доказами у справі. При
цьому, відповідно до статті 33
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Встановлені обставини у справі
свідчать, що позивачем не надано
доказів наявності у діях відповідача
всіх необхідних елементів складу
правопорушення. Так, позивачем не
доведено, чи є поведінка відповідача
протиправною, а саме: в чому полягає
невиконання або неналежне виконання
відповідачем господарського
зобов'язання чи порушення правил
господарської діяльності, з
урахуванням того, що ціна на брухт та
відходи чорних і кольоривих металів
була погоджена сторонами в договорі.

Позивачем не спростовується, що ним
було надано самостійно до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Харкові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів уточнюючі розрахунки
податкових зобов'язань з ПДВ за січень,
лютий та березень 2014 року.

Як зазначив представник позивача у
судовому засіданні Харківського
апеляційного господарського суду
17.11.2014р., питання щодо перерахування до
державного бюджету України податку на
додану вартість позивач з відповідачем
не узгоджував.

Як зазначено вище, сторонами у
специфікації №1 від 20.01.2014р.
встановлено ціну відходів без
урахування податку на додану вартість.

Відповідно до частини 3 статті 632
Цивільного кодексу України зміна ціни
договору після його виконання
заборонена, а доказів того, що
укладений сторонами договір або його
окремі положення у встановленому
законом порядку визнані недійсними
позивачем не надано.

Таким чином, позивачем не було доведено
в силу статей 32, 33 Господарського
процесуального кодексу України, що
заявлені до стягнення збитки були
спричинені саме діями відповідача, не
доведено протиправної поведінки
відповідача під час виконання ним
своїх зобов'язань за договором та що
дії відповідача порушили права або
охоронювані законом інтереси позивача.

Крім того, досліджуючи норми
податкового законодавства України,
колегія суддів зазначає, що саме на
позивача як постачальника за договором
поставки покладається обов'язок по
визначенню ставки податку та його суми,
а також загальної суми коштів, що
підлягає сплаті з урахуванням податку.
Позивач є платником податку на додану
вартість за укладеним договором
поставки.

Колегія суддів вважає за необхідне
також зазначити, що відповідно до
пункту 23 підрозділу 2 розділу XX
Податкового кодексу України від 2
грудня 2010 року №2755-VI, у 2013 р. діяв
Порядок відповідно до якого операції з
постачання, у тому числі операції з
імпорту відходів та брухту чорних
металів підлягали звільненню від
оподаткування податком на додану
вартість тимчасово до 1 січня 2014р.
Перелік таких відходів та брухту
чорних і кольорових металів
затверджуються Кабінетом Міністрів
України.

Згідно пункту 8 Закону України "Про
внесення змін до Податкового кодексу
України щодо ставок окремих податків"
від 19.12.2013р. №713-VII, що набрав чинності
01.01.2014р., строк тимчасового звільнення
від оподаткування податком на додану
вартість операцій з постачання, у тому
числі операцій з імпорту відходів та
брухту чорних металів подовжено до 1
січня 2015 року.

Таким чином, приймаючи Закон №713-VII,
законодавець мав на меті подовжити до
01.01.2015р. пільговий режим оподаткування
податком на додану вартість, що був
запроваджений для окремих груп товарів
до 01.01.2014р.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 12.01.2011р. №15
затверджено перелік відходів та брухту
чорних та кольорових металів, операції
з постачання яких, зокрема операції з
імпорту, тимчасово, до 01.01.2014р.,
звільняються від обкладення податком
на додану вартість.

Однак, зміни до цього Переліку стосовно
пролонгації строку звільнення від
оподаткування податком на додану
вартість операцій з постачання
відходів та брухту чорних металів (до
01.01.2015р.) внесені постановою Кабінету
міністрів України від 05.02.2014 р. №43, що
офіційно була опублікована 18.02.2014р.

Після 01.01.2014 р. постанова Кабінету
Міністрів України від 12.01.2011 р. №15, як
нормативно правовий акт існувала
(офіційно не припиняла своєї дії та не
втрачала чинності) в частині
визначення Переліку відходів та брухту
чорних та кольорових металів, операції
з постачання яких, зокрема операції з
імпорту, тимчасово, звільняються від
обкладення податком на додану
вартість.

Що стосується строку тимчасового
звільнення від оподаткування податком
на додану вартість операції з
постачання, у тому числі операції з
імпорту відходів та брухту чорних
металів, то він був чітко визначений
пунктом 8 Закону України "Про внесення
змін до Податкового кодексу України
щодо ставок окремих податків" від 19.12.2013
р. №713-VII, що набрав чинності 01.01.2014р., до 1
січня 2015p.

Постановою КМУ від 05.02.2014 р. №43 "Про
внесення змін до постанови Кабінету
міністрів України від 12.01.2011р. №15" було
лише приведено Положення останньої у
відповідність до вимог Податкового
кодексу України в частині визначення
строку застосування Переліку відходів
та брухту чорних та кольорових металів,
операції з постачання яких, зокрема
операції з імпорту, тимчасово,
звільняються від обкладення ПДВ.

Враховуючи діючі норми пункту 8 Закону
України "Про внесення змін до
Податкового кодексу України щодо
ставок окремих податків" від 19.12.2013р.
№713-VII, що набрав чинності 01.01.2014
року, строк тимчасового звільнення від
оподаткування податком на додану
вартість операцій з постачання, у тому
числі операцій з імпорту відходів та
брухту чорних металів подовжено до
01.01.2015 року, суд не погоджується з
доводами позивача, що з 01.01.2014р. до
17.02.2014р. операції з постачання відходів
та брухту чорних та кольорових металів,
у тому числі з їх імпорту, мали
оподатковуватися в загальному порядку
з нарахуванням ПДВ за ставкою 20%

З огляду на викладене, враховуючи, що
місцевий господарський суд забезпечив
дотримання вимог чинного
законодавства щодо всебічного, повного
та об'єктивного дослідження усіх
фактичних обставин справи та дав
належну правову оцінку наявним у
матеріалах справи доказам, колегія
суддів вважає, що оскаржуване рішення
місцевого господарського суду
винесено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права
та при повному з'ясуванні обставин, що
мають значення для справи, у зв'язку з
чим апеляційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства "Турбоатом"
слід залишити без задоволення, а
рішення господарського суду
Харківської області від 14.10.2014р. у
справі № 922/3597/14 залишити без змін

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103,
ст. 105 Господарського процесуального
кодексу України, колегія суддів
Харківського апеляційного
господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства "Турбоатом"
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Харківської області від 14.10.2014р. у
справі №922/3597/14 залишити без
змін.

Дана постанова набирає законної сили з
дня її прийняття та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
господарського суду України.

Повний текст постанови складено 24.11.2014
року.

Головуючий суддя
Здоровко Л.М.

Суддя
Плахов О.В.

Суддя
Шутенко І.А.