ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2014 р.Справа №
5017/1527/2012Колегія суддів Одеського
апеляційного господарського суду у
складі:

головуючого судді: Головей В.М.,

суддів: Журавльов О.О., Шевченко В.В.

(Склад колегії суддів згідно з
розпорядженням голови суду)

при секретарі судового засідання:
Максіміхіній Ю.В.,

за участю представників сторін:

від скаржника - Лисенко О.П. (директор),

від позивача - Трунов Г.А. (директор),

від відповідача - Поліщук І.О. (за
довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Приватного підприємства «Силаум»

на ухвалу господарського суду Одеської
області від 28.11.2012р.

у справі № 5017/1527/2012

за позовом Підприємства
«Вторметекспорт» у формі товариства з
обмеженою відповідальністю

до Державного підприємства
«Науково-дослідний
проектно-конструкторський інститут
морського флоту України з дослідним
виробництвом»

про стягнення 329 325,589 грн.

Сторони належним чином повідомлені про
час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 20.11.2014р.
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2012 року Підприємство
«Вторметекспорт» у формі Товариства з
обмеженою відповідальністю (далі -
Товариство, позивач) звернулось до
господарського суду Одеської області з
позовною заявою до Державного
підприємства «Науково-дослідний
проектно-конструкторський інститут
морського флоту України з дослідним
виробництвом» (далі - Підприємство,
відповідач) про стягнення 329 325,58 грн.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 11.09.2012р.
залишено без змін рішення
господарського суду Одеської області
від 16 липня 2012 року по даній справі,
яким позов задоволено частково,
стягнуто з відповідача на користь
позивача суму заборгованості у розмірі
260 000,00 грн., суму нарахованої пені у
розмірі 25 003,84 грн., суму 3 % річних - 10
020,82 грн., суму індексу інфляції - 7 776,00
грн. та суму судового збору - 6 056,31 грн.
В решті позовних вимог відмовлено.

20.09.2012р. на виконання рішення
господарського суду Одеської області
від 16.07.2012р. був виданий відповідний
наказ.

01.10.2012 року відповідачем по справі було
подано касаційну скаргу на постанову
Одеського апеляційного господарського
суду від 11.09.2012 року та рішення
господарського суду Одеської області
від 16.07.2012 року.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 08.11.2012 року прийнято
відмову Підприємства від касаційної
скарги.

30.10.2012р. сторони звернулися до
господарського суду із заявою про
затвердження мирової угоди від 24.10.2012р.
по справі №5017/1527/2012.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 28.11.2014р. затверджено мирову
угоду від 24.10.2012р., укладену між
Товариством та Підприємством.

Не погоджуючись із вищевказаною
ухвалою, Приватне підприємство
«Силаум» звернулось до Одеського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
оскаржену ухвалу скасувати та витрати
по сплаті судового збору покласти на
позивача і відповідача.

Скаржник вважає, що ухвала суду першої
інстанції прийнята з порушенням норм
процесуального права, при неповному
з'ясуванні обставин, що мають значення
для справи.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями апеляційну скаргу
Приватного підприємства «Силаум»
передано на розгляд судді Одеського
апеляційного господарського суду
Головею В.М. (суддя-доповідач).
Враховуючи викладене, керуючись
статтею 4-6 Господарського
процесуального кодексу України,
пунктом 3.1.6. Положення про
автоматизовану систему документообігу
суду, затвердженого рішенням Ради
суддів України від 26.11.2010 № 30, пунктом
2.1. рішення зборів суддів Одеського
апеляційного господарського суду від
31.01.2014, розпорядженням голови суду від
30.10.2014р. № 2670 сформовано для розгляду
вищевказаної апеляційної скарги
колегію суддів у складі: головуючий
суддя: Головей В.М., суддів:
Мирошниченко М.А., Шевченко В.В.

Ухвалою Одеського апеляційного
господарського суду від 30.10.2014р.
апеляційну скаргу ПП «Силаум» прийнято
до провадження, призначено розгляд на
13.11.2014р. та зобов'язано скаржника надати
суду належним чином завірену копію
Договору про спільну діяльність №01 від
04.01.2005р.

У зв'язку з перебуванням судді
Мирошниченко М.А. у відпустці,
розпорядженням голови суду від 10.11.2014р.
№ 758 склад колегії змінено та
сформовано для розгляду апеляційної
скарги колегію суддів у складі:
головуючий суддя: Головей В.М., суддів:
Журавльов О.О., Шевченко В.В.

13.11.2014р. до Одеського апеляційного
господарського суду ПП «Силаум» на
виконання вимог ухвали апеляційного
суду від 30.10.2014р. надало належним чином
завірену копію витребуваного договору,
а також належним чином завірені копії
наступних додаткових документів:
Додатки № № 1 - 8 до Договору № 01 про
спільну діяльність у формі простого
товариства від 04.01.2005р.; Додаткові угоди
№ 1 від 18.08.2005р., №2 від 12.10.2005р., 25.047.2006р.,
№4 від 03.08.2007р., № 5 від 05.10.2007р., № 6 28.12.2007
р., №7 від 28.01.2008р., № 8 від 08.07.2008р., № 9 від
28.04.2011р., №10 від 29.08.2011р., № 11 від 06.09.2011р.
до Договору № 01 про спільну діяльність
у формі простого товариства від
04.01.2005р.; Угода від 04.11.2005р. та Угода № 2/07
від 18.12.2007р. про внесення змін до
Договору № 01 про спільну діяльність у
формі простого товариства від 04.01.2005р.;
Додаток №8 до Договору № 01 про спільну
діяльність у формі простого товариства
від 04.01.2005р. в редакції Додаткової угоди
№2 від 25.04.2006р.; Розрахунок змін вкладів
учасників договору про спільну
діяльність у формі простого товариства
№ 01 від 04.01.2005р.; акт прийому-передачі
нерухомості із спільної діяльності в
УкрНДІМФ від 25.04.2006р.; Угода про
припинення договору № 01 від 04.01.2005р. про
спільну діяльність у формі простого
товари сват від 28.03.2012р.

В судовому засіданні 13.11.2014р.
представники сторін надали пояснення
та відповідно до ст. 77 ГПК України
судова колегія оголосила перерву до
20.11.2014р.

Представник скаржника в судових
засіданнях 13.11.2014р. та 20.11.2014р.
підтримала доводи викладені в
апеляційній скарзі та просила її
задовольнити.

В судових засіданнях 13.11.2014р. та 20.11.2014р.
представники позивача та відповідача
проти апеляційної скарги заперечували
та просили оскаржувану ухвалу
господарського суду залишити без змін,
а апеляційну скаргу без задоволення.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
заслухавши пояснення представників
сторін, перевіривши юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права при прийнятті оскаржуваної
ухвали, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга необґрунтована та не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
04.01.2005 між Науково-дослідним
проектно-конструкторським інститутом
морського флоту України (інститут),
правонаступником якого є Підприємство
та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Економіко-правова
компанія «Силаум», укладено Договір
про спільну діяльність в формі
простого товариства № 01 (далі - Договір
від 04.01.2005р.), за умовами якого сторони
зобов'язались спільно діяти без
створення юридичної особи на підставі
об'єднання вкладів (просте товариство)
для досягнення господарської мети -
отримання прибутку шляхом: виробництва
та реалізації продукції
виробничо-технічного призначення,
товарів народного споживання; набуття
у спільне користування об'єктів
основних фондів; співпраці у
реконструкції та модернізації
інфраструктури спільного виробництва
із завданнями збільшення
продуктивності праці, а також
створення умов праці, що відповідають
нормативно-технічним вимогам України.
Керівництво спільної діяльності і
порядок ведення спільних справ,
виконання зобов'язань по цьому
договору, покладається на Інститут.
Координацію здійснює Рада спільної
діяльності, яка призначається спільним
наказом сторін. Сторони відповідають
солідарно за всіма зобов'язаннями
незалежно від підстав їх виникнення. З
моменту припинення договору простого
товариства сторони несуть солідарну
відповідальність за невиконаними
загальними зобов'язаннями відносно
третіх осіб (п.п. 1.1., 2.1., 2.3., 9.2., 14.4.
Договору).

Угодою від 04.11.2005р. про внесення змін до
Договору від 04.01.2005р., укладеною між
Науково-дослідним
проектно-конструкторським інститутом
морського флоту України, ТОВ
«Економіко-правова компанія «Силаум»
та Приватним підприємством «Силаум»,
змінено склад учасників спільної
діяльності, та залучено до участі у
простому товаристві третю сторону - ПП
«Силаум».

З 2008р. ТОВ «Економіко-правова компанія
«Силаум» вийшла зі складу учасників
безстрокового договору про спільну
діяльність у формі простого
товариства.

28.03.2012р. між відповідачем та скаржником
укладено Угоду про припинення з 01.04.2012р.
Договору від 04.01.2005р. у зв'язку із
економічною неефективністю.

Крім цього, з матеріалів справи
вбачається, що згідно із Договором від
17.01.2011р. № 2/11 та додатковою угодою від
01.03.2011р., укладеними між Підприємством
(постачальник), як учасником Договору
про спільну діяльність №01 від 04.01.2005р.
та Товариством (покупець), за умовами
яких, постачальник зобов'язався
поставити покупцю грейфера
шестичелюсні електропривідні для
перевантаження металобрухту в
кількості 4 одиниць на загальну суму 320
000,00 грн., враховуючи ПДВ, строком до
01.05.2011р. Відповідно до умов договору від
17.01.2011р. № 2/11 та додаткової угоди від
01.03.2011р., Підприємством
«Вторметекспорт» у формі ТОВ були
перераховані кошти, як передплата за
продукцію у загальному розмірі 260 000,00
гривень. Однак, продукція так і не була
передана покупцеві.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 11.09.2012р.
залишено без змін рішення
господарського суду Одеської області
від 16 липня 2012 року, позов задоволено
частково, стягнуто з відповідача на
користь позивача суму заборгованості у
розмірі 260 000,00 грн., суму нарахованої
пені - 25 003,84 грн., 3% річних- 10 020,82 грн.,
індексу інфляції у розмірі - 7 776,00 грн.,
суму судового збору у розмірі 6 056,31 грн.
В решті позовних вимог відмовлено.

28.11.2012р. ухвалою господарського суду
Одеської області затверджено мирову
угоду від 24.10.2012р., укладену між
позивачем та відповідачем, в наступній
редакції:

« 1. Боржник визнає, що його
заборгованість перед Стягувачем на
момент

укладення цієї Мирової угоди
відповідає відомостям, які викладені в
матеріалах виконавчого провадження, й
становить 308 856,97 (триста вісім тисяч
вісімсот п'ятдесят шість гривень
дев'яносто сім копійок) гривень.

2. Боржник гарантує, що частину
заборгованості, яка дорівнює 90 000,00
(дев'яносто тисячам) гривень, буде
погашено перед Стягувачем до 31.10.2012
року шляхом передання Стягувачеві двох
грейферів шестичелюсних
електропровідних для перевантаження
металобрухту зі складанням акту
прийому-передачі.

3. Боржник гарантує, що частину
заборгованості, яка дорівнює 50 000,00
(п'ятидесяти тисячам) гривень, буде
погашено перед Стягувачем до 10.11.2012
року шляхом перерахуванням
Стягувачеві (Код ) цієї
грошової суми на його розрахунковий
рахунок № 7100 в АКІБ «УКРСІББАНК»
м. Харків, МФО 351005.

4. Боржник гарантує, що частину
заборгованості, яка дорівнює 168 856,97 (сто

шістдесят вісім тисяч вісімсот
п'ятдесят шість гривень дев'яносто сім
копійок)

гривень, буде погашено перед
Стягувачем в період з 01.11.2012 року до
31.10.2013 року шляхом перерахуванням
Стягувачеві (Код ) цієї
грошової суми на його розрахунковий
рахунок № 7100 в АКІБ «УКРСІББАНК»
м. Харків, МФО 351005 в наступному порядку:

Строк сплатиСума що підлягає сплатідо
30.11.2012 року14 856,97 грн.до 31.12.2012 року14 000,00
грн.до 31.01.2013 року14 000,00 грн.до 28.02.2013
року14 000,00 грн.до 31.03.2013 року14 000,00 грн.до
30.04.2013 року14 000,00 грн.до 31.05.2013 року14 000,00
грн.до 30.06.2013 року14 000,00 грн.до 31.07.2013
року14 000,00 грн.до 31.08.2013 року14 000,00 грн.до
30.09.2013 року14 000,00 грн.до 31.10.2013 року14 000,00
грн.Боржник має право достроково
погасити перед Стягувачем зазначену
суму.

5. Стягувач заявляє, що з моменту
підписання цієї Мирової угоди та у
випадку належного її виконання не
матиме жодних майнових претензій до
Боржника з приводу заборгованості,
погашення якої є предметом цієї
Мирової Угоди.

6. Стягувач гарантує, що після
підписання цієї Мирової Угоди він у
межах прав, наданих йому як учасникові
виконавчого провадження, вживатиме
заходів, спрямованих на закінчення
виконавчого провадження та скасування
усіх заходів, які були застосовані з
метою забезпечення можливості
здійснення примусового виконання, в
тому числі й скасування арешту на
належне Боржникові майно та грошові
кошти.

7. Боржник і Стягувач домовилися, що
будь-які витрати, пов'язані з
виконавчим

провадженням, що виникатимуть чи
можуть виникнути після підписання цієї
Мирової угоди, покладаються на
Боржника.

8. Боржник і Стягувач заявляють, що ні в
процесі укладення цієї Мирової угоди,
ні в процесі виконання її умов не були,
не будуть і не можуть бути порушені
права будь-яких третіх осіб, в тому
числі й держави.»

ПП «Силаум» в апеляційній скарзі
зазначає, що затверджуючи укладену між
сторонами мирову угоду, суд не прийняв
до уваги, що вироблені шестищелепні
електропровідні грейсери для
перевантаження металобрухту є
спільною власністю учасників Договору
про спільну діяльність № 01 від 04.01.2005р.
у зв'язку з чим, розпорядження цим
майном має відбуватись лише за згодою
іншого учасника спільної діяльності ПП
«Силаум», яке не було стороною у справі
№ 5017/1527/2012. Тобто, укладення мирової
угоди порушено право власності ПП
«Силаум» на спільне майно.

Однак з такою думкою апелянта не
погоджується судова колегія, оскільки
п. 2.1. договору про спільну діяльність
узгоджено, що ведення спільних справ за
Договором №01 від 04.01.2005р. було
покладено сторонами саме на
відповідача та для виникнення
солідарних обов'язків немає правового
значення те, що ПП «Силаум» не брало
участь у розгляді справи № 5017/1527/2012 в
якості сторони.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що при затверджені мирової
угоди судом не були порушені права та
обов'язки сторін по справі, в тому числі
і ПП «Силаум», яке за умовою договору №
01 від 04.01.2005р. разом з відповідачем по
даній справі було одним підприємством,
тобто ДП «Науково-дослідний
проектно-конструкторський інститут
морського флоту України з дослідним
виробництвом» та скаржник діяли у
формі простого товариства.

Мирова угода сторін за своєю правовою
природою є договором, який укладається
сторонами з метою припинення спору, на
умовах, погоджених сторонами і який не
призводить до вирішення спору по суті.
Така угода ґрунтується на
взаємовигідних для обох сторін умовах
і виконується, як правило, добровільно.

Приймаючи до уваги вищевикладене,
колегія суддів вважає, що «Боржник»
відповідно до Мирової угоди це є два
підприємства (ДП «Науково-дослідний
проектно-конструкторський інститут
морського флоту України з дослідним
виробництвом» та ПП «Силаум») які діяли
як одне підприємство у формі простого
товариства та оскільки пунктом 8
мирової угоди Боржник і Стягувач
заявляли, що ні в процесі укладення
цієї Мирової угоди, ні в процесі
виконання її умов не були, не будуть і
не можуть бути порушені права будь-яких
третіх осіб, в тому числі й держави,
господарський суд першої інстанції,
приймаючи оскаржувану ухвалу, повно і
всебічно дослідив матеріали справи,
надав вірну юридичну оцінку обставинам
справи та наданим доказам, порушень
норм матеріального і процесуального
права не допустив, у зв'язку з чим
підстави для скасування або зміни
ухвали суду та задоволення апеляційної
скарги відсутні.

Керуючись cm.cm. 99, 101-106 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу господарського суду Одеської
області від 28.11.2012р. залишити без змін,
апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України
набирає законної сили з дня її
прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 20.11.2014 року.

Головуючий суддя
Головей В.М.

Суддя
Журавльов О.О.

Суддя
Шевченко В.В.