м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
міста Києва у складі судді Чебикіної
С.О., розглянувши справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Фідобанк" до Приватного підприємства
"Нива-В.Ш." про стягнення 229 199,85 грн., за
участю представників позивача -
Єкімчук О.Л., довіреність №б/н від 04.12.2013
р., відповідача - не з'явився,
У вересні 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до відповідача про
стягнення надмірно сплаченої суми
гарантійного внеску в розмірі 229 199,85
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 17.09.2014 року порушено
провадження у справі та призначено до
розгляду на 06.10.2014 року.
Разом з позовною заявою позивачем
було надано заяву про забезпечення
позову в якій позивач просив суд
накласти арешт на рахунок відповідача.
Відповідно до ст. 66 ГПК України,
господарський суд за заявою сторони,
прокурора чи його заступника, який
подав позов, або з своєї ініціативи має
право вжити заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду. Проте, позивач не
зазначив на яку суму грошових коштів
він просить накласти арешт, а також не
надав доказів в обґрунтування того, що
невжиття заходів до забезпечення
позову шляхом накладення арешту на
грошові кошти, які знаходяться у
відповідача, утруднить чи зробить
неможливим виконання рішення
господарського суду.
За таких обставин, в задоволенні заяви
позивача про забезпечення позову судом
27.10.2014 року в судовому засіданні
представником позивача надано
додаткові пояснення до позову.
30.10.2014 року представником відповідача
надано відзив на позовну заяву в якому
відповідач просив відмовити в
10.11.2014 року в судовому засіданні
представником позивача надано
додаткові пояснення до позову.
Представник відповідача в судове
засідання 10.11.2014 року не з'явився, про
час і місце проведення судового
засідання був повідомлений належним
Враховуючи те, що нез'явлення
представника відповідача не
перешкоджає розгляду справи по суті, а
матеріали справи є достатніми для
вирішення спору в даному судовому
засіданні, суд вважає за можливе
розглянути позов за відсутності
представника відповідача, за наявними
у справі матеріалами згідно з вимогами
статті 75 Господарського
процесуального кодексу України.
Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні дані, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд вважає, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню з наступних
Судом встановлено, що 25.06.2014 року у
засобі масової інформації
«Днепровская неделя» опубліковано
оголошення про проведення Філією 04 ПП
«НИВА-В.Ш.» прилюдних торгів по
реалізації арештованого нерухомого
майна, а саме: Лот №1 - однокімнатна
квартира, загальною площею 327, 8 кв. м.,
житловою площею 255, 9 кв. м., яка
розташована на 21 поверсі 28 поверхового
будинку, за адресою: АДРЕСА_1. Стартова
ціна складає 2 315 150, 00 гривень,
гарантійний внесок - 344 957. 35 гривень без
ПДВ. Також зазначено, що прилюдні торги
відбудуться 07.07.2014 року о 09.00 годині, за
адресою: м. Дніпропетровськ, вул.
Комсомольська, 56 (приміщення ВДВС).
Кінцевий термін подачі документів для
участі в прилюдних торгах 04.07.2014 року о
09.00 годині. Крім іншого зазначено
реквізити для перерахування
вищевказаної суми гарантійного внеску,
одержувач Приватне підприємство
«НИВА-В.Ш.». Вказано, що бажаючим взяти
участь у прилюдних торгах необхідно
звернутися до організатора прилюдних
торгів для подачі заяв за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Артема, 11, к. 22.
Аналогічне оголошення було
опубліковано й у засобі масової
інформації «ЛИЦА» №50 (1074) від 27.06.2014
Вищезазначений Лот №1 був предметом
іпотеки за договором іпотеки
18.12.2007 року приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_2, який було
укладено в забезпечення виконання
ОСОБА_3 зобов'язань перед ПАТ «Ерсте
Банк», в подальшому перейменованому на
ПАТ «Фідокомбанк» правонаступником
щодо прав та обов'язків якого на цей час
є ПУАТ «ФІДОБАНК», за кредитним
Реалізація вказаного предмету іпотеки
здійснювалася з метою погашення
заборгованості ОСОБА_3 в рамках
виконавчого провадження №30542913,
відкритого відділом примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у
Дніпропетровській області 12.12.2011р. з
примусового виконання виконавчого
листа № 6-5656/2011 виданого 25.11.2011 на
виконання рішення Дніпровського
районного суду м. Києва про стягнення
на користь Публічного акціонерного
товариства «Ерсте Банк» (, м. Київ, вул. Польова, 24-Д)
правонаступником якого на даний час є
Публічне акціонерне товариство
Червоноармійська, буд. 10,
ідентифікаційний код: 14351016) із ОСОБА_3
заборгованості за кредитним договором
073 457,10 доларів США та 25 000 грн. судових
03 липня 2014 року ПАТ «ФІДОБАНК»
перерахував грошові кошти у розмірі 344
957, 35 грн. на рахунок відповідача, з
призначенням платежу «сплата
гарантійного внеску по лоту №1 згідно
договору №0414151 від 07.03.2014 року», що
підтверджується копією платіжного
доручення №218831623, для подальшої
реєстрації у прилюдних торгах по
реалізації вказаного нерухомого майна.
07.07.2014 року філією 04 Приватного
підприємства «НИВА-В.Ш.», відбулися
прилюдні торги з реалізації нерухомого
іпотечного майна - Лот №1, яке
розташоване за адресою: АДРЕСА_1.
В результаті проведених 07.07.2014 року
прилюдних торгів їх переможцем
визначено ПАТ «ФІДОБАНК» (позивача).
В обґрунтування заявлених позовних
вимог ПАТ "ФІДОБАНК" посилається на те,
що сплачена ним відповідачеві у якості
гарантійного внеску сума грошових
коштів у розмірі 344 957, 35 грн. була
завищеною тобто більше, ніж 5% (115 757,50
грн.), як це передбачено чинним
законодавством, зокрема, ст. 44 Закону
України "Про іпотеку", тому різниця між
цими сумами в розмірі 229 199,85 грн.
підлягає поверненню саме позивачу, як
надмірно сплачена сума на підставі ст.
1212 ЦК України та ч.1 ст. 226 ГК України.
Відповідно до статті 1212 Цивільного
кодексу України особа, яка набула майно
або зберегла його у себе за рахунок
іншої особи (потерпілого) без
достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
Частиною 1 ст.226 Господарського кодексу
України встановлено, що учасник
господарських відносин, який вчинив
господарське правопорушення,
зобов'язаний вжити необхідних заходів
щодо запобігання збиткам у
господарській сфері інших учасників
господарських відносин або щодо
зменшення їх розміру, а у разі якщо
збитків завдано іншим суб'єктам, -
зобов'язаний відшкодувати на вимогу
цих суб'єктів збитки у добровільному
порядку в повному обсязі, якщо законом
або договором сторін не передбачено
відшкодування збитків в іншому обсязі.
Згідно з ч. 1 ст. 41, ст. 44 Закону України
"про іпотеку", реалізація предмета
іпотеки, на який звертається стягнення
за рішенням суду або за виконавчим
написом нотаріуса, проводиться, якщо
інше не передбачено рішенням суду,
шляхом продажу на прилюдних торгах у
межах процедури виконавчого
провадження, передбаченої Законом
України "Про виконавче провадження", з
дотриманням вимог цього Закону. У
прилюдних торгах мають право брати
участь фізичні і юридичні особи, які
сплатили гарантійний внесок і можуть
відповідно до закону бути покупцями
нерухомого майна, що реалізується.
Розмір гарантійних внесків не може
перевищувати 5 відсотків початкової
ціни продажу предмета іпотеки.
Закон України "Про виконавче
провадження" визначає умови і порядок
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), що відповідно
до закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку.
У ст. 1 Закону України "Про виконавче
провадження" встановлено, що виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

На виконання Закону України "Про
виконавче провадження" була розроблена
Інструкція про проведення виконавчих
дій (затверджена Наказом Міністерства
юстиції України № 74/5 від 15.12.1999 року)
(далі за текстом - Інструкція), якою
визначено умови та порядок виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), що відповідно до
названого Закону, інших
нормативно-правових актів, підлягають
примусовому виконанню в разі
невиконання їх у добровільному
порядку.

Відповідно до п. 1.2 названої Інструкції,
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб)
здійснюється відповідно до Закону
України "Про виконавче провадження",
інших нормативно-правових актів та
цієї Інструкції.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 62 Закону України "Про
виконавче провадження", реалізація
арештованого майна, крім майна,
вилученого з обігу згідно із законом,
та майна, зазначеного в ч. 8 ст. 57 цього
Закону, здійснюється шляхом його
продажу на прилюдних торгах, аукціонах
або на комісійних умовах. Нерухоме
майно, транспортні засоби, повітряні,
морські та річкові судна реалізуються
виключно на прилюдних торгах
(аукціонах). Майно передається на
реалізацію за ціною та в порядку,
визначеними ст. 58 цього Закону.

Пунктом 5.12.1 Інструкції передбачено, що
реалізація арештованого майна, за
винятком майна, вилученого за законом з
обігу та зазначеного в п. 5.1.2 цієї
Інструкції, здійснюється
спеціалізованими організаціями, які
залучаються на тендерній (конкурсній)
основі, на підставі договорів між
Державною виконавчою службою та
спеціалізованими організаціями шляхом
його продажу на прилюдних торгах,
аукціонах.

Умови і порядок проведення прилюдних
торгів з продажу квартир, будинків,
підприємств як цілісного майнового
комплексу, інших приміщень, земельних
ділянок, що є нерухомим майном, на які
звернено стягнення відповідно до
чинного законодавства, а також
розрахунків за придбане майно
визначаються Тимчасовим положенням
про порядок проведення прилюдних
торгів з реалізації арештованого
нерухомого майна. (п. 1.1. тимчасового
положення).

Пунктами 1.2., 1.4. тимчасового положення
про порядок проведення прилюдних
торгів з реалізації арештованого
нерухомого майна передбачено, що
прилюдні торги з реалізації
арештованого нерухомого майна за
заявкою державного виконавця
організовує і проводить
спеціалізована організація, з якою
органом державної виконавчої служби
укладено відповідний договір.
Організація та проведення прилюдних
торгів з реалізації предмета іпотеки
здійснюються з урахуванням вимог
Закону України "Про іпотеку".

За визначенням п. 2.4., п. 2.10. тимчасового
положення про порядок проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна,
учасником прилюдних торгів є фізична
або юридична особа, яка сплатила
гарантійний внесок і може бути
покупцем відповідно до законодавства
України; гарантійний внесок - завдаток,
який за одним лотом сплачує фізична або
юридична особа, розмір якого дорівнює
сумі винагороди спеціалізованої
організації за надані нею послуги з
реалізації майна, визначеній виходячи
зі стартової ціни лота.

У відповідності з п.п. 3.1., 5.1., 5.2.
тимчасового положення про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, орган державної виконавчої
служби укладає із спеціалізованою
організацією договір, яким доручає
реалізацію майна спеціалізованій
організації за визначену винагороду за
надані послуги з реалізації
арештованого майна, яка встановлюється
у відсотковому відношенні до продажної
ціни лота. Розмір винагороди за надані
послуги з реалізації арештованого
майна не повинен перевищувати з
урахуванням податку на додану вартість
15 відсотків від вартості майна. У разі
якщо майно реалізоване за ціною, вищою
від стартової, спеціалізована
організація здійснює перерахунок
винагороди пропорційно до збільшення
ціни майна та зазначає у протоколі
прилюдних торгів суму винагороди, яку
покупець повинен додатково сплатити, а
також рахунок спеціалізованої
організації, на який необхідно
сплатити дані кошти. На підставі копії
затвердженого протоколу переможець
прилюдних торгів протягом семи
банківських днів з дня затвердження
протоколу, не враховуючи дня
проведення прилюдних торгів, здійснює
розрахунки за придбане на прилюдних
торгах майно в такому порядку: покупець
перераховує на депозитний рахунок
органу державної виконавчої служби
зазначену в затвердженому протоколі
прилюдних торгів суму грошових коштів,
яка дорівнює різниці між продажною
ціною придбаного ним лота і сумою
винагороди спеціалізованої
організації за цим лотом, сплаченої на
поточний рахунок організатора
прилюдних торгів. сума гарантійного
внеску, зарахованого на рахунок
організатора аукціону, визнається
частиною оплати покупцем придбаного
ним на прилюдних торгах майна і
залишається спеціалізованій
організації в рахунок оплати наданих
нею послуг з реалізації цього майна.
Різниця між сумою гарантійного внеску
та сумою винагороди спеціалізованої
організації перераховується покупцем
на поточний рахунок цієї організації.
Гарантійний внесок, унесений покупцем
до початку прилюдних торгів,
зараховується покупцю до купівельної
ціни, іншим учасникам ця сума
повертається протягом трьох робочих
днів після закінчення прилюдних
торгів. Гарантійний внесок також
підлягає поверненню, якщо торги не
відбулися.

Таким чином, тимчасове положення про
порядок проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна надає визнання як гарантійного
внеску та винагороди спеціалізованої
організації за надані нею послуги з
реалізації майна, так і порядок їх
обрахунку.

Пунктом 2.4. тимчасового положення про
порядок проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна встановлено, що гарантійний
внесок є завдатком. В свою чергу, ЦК
України (ст. 570) визначає, що завдатком є
грошова сума або рухоме майно, що
видається кредиторові боржником у
рахунок належних з нього за договором
платежів, на підтвердження
зобов'язання і на забезпечення його
виконання. Крім того, відповідно до ст.
46 Закону України "Про іпотеку",
гарантійний внесок, сплачений покупцем
до початку прилюдних торгів,
зараховується до ціни продажу, тобто -
фактичної ціни реалізації лота на
прилюдних торгах (2.7. тимчасового
положення про порядок проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна).

Таким чином, сплачені позивачем
грошові кошти у розмірі 344 957, 35 грн. є
завдатком, який був зарахований
позивачу до купівельної ціни придбаної
ним на прилюдних торгах однокімнатної
квартири, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1.

Отже, в даному випадку позивачем
заявлено позовні вимоги про часткове
повернення сплаченого ним завдатку.

За своєю правовою природою завдаток, як
і санкція, встановлюється з метою
забезпечення належного виконання
основного зобов'язання.

Згідно зі статтею 571 Цивільного кодексу
України якщо порушення зобов'язання
сталося з вини боржника, завдаток
залишається у кредитора. Якщо
порушення зобов'язання сталося з вини
кредитора, він зобов'язаний повернути
боржникові завдаток.

У разі припинення зобов'язання до
початку його виконання або внаслідок
неможливості його виконання завдаток
підлягає поверненню.

Позивачем не доведено факту порушення
зобов'язання за договором
купівлі-продажу квартири на прилюдних
торгах та не доведено наявності вини
відповідача в порушенні саме цього
зобов'язання, позивач не посилається на
припинення основного зобов'язання до
початку його виконання або внаслідок
неможливості його виконання, а отже
відсутні передбачені законом підстави
для повернення гарантійного платежу
(завдатку) за придбану ним на прилюдних
торгах квартиру.

Згідно з ст. 16 Цивільного кодексу
України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу. Відповідно до ст. 20
Цивільного кодексу України право на
захист особа здійснює на свій розсуд.

Відповідно до ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи мають право
звертатися до господарського суду
згідно з встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Позивачем належних та допустимих
доказів в підтвердження порушення
відповідачем його прав суду не надано.

За таких обставин, правові підстави для
задоволення позовних вимог відсутні, і
тому у позові слід відмовити.

Судові витрати відповідно до статті 49
Господарського процесуального кодексу
України покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 33, 49, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 17.11.2014 року.

Суддя
С.О.Чебикіна