ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2014 р.
Справа № 914/3735/14

Господарський суд Львівської області у
складі судді Бортник О.Ю. при секретарі
судових засідань Бобаку Т.О., розглянув
у відкритому судовому засіданні справу
за позовом Приватного підприємства
(надалі - ПП) «Беркут», м. Львів,

до відповідача
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Львова, м. Львів,

про стягнення 43058,6 грн.

За участю представників:

від позивача - Домінік П.П. -
представник,

від відповідача - Куцак В.Л. -
представник.

Суть спору: ПП «Беркут», м. Львів,
звернулось до господарського суду
Львівської області з позовом про
стягнення з
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Львова, м. Львів, 30464,9 грн.
заборгованості, 1136,8 грн. трьох
процентів річних, 6186,47 грн. пені та 5270,43
грн. інфляційних. Позовні вимоги
мотивовано невиконанням відповідачем
умов договору № 27/06/1-13 від 27 червня 2013
р., а також нормами ст.ст. 538, 625, 837 ЦК
України та ст. 193 ГК України. Згодом
позивачем подано заяву про збільшення
позовних вимог до 30464,9 грн.
заборгованості, 1274,52 грн. трьох
процентів річних, 7322,44 грн. пені та 6123,44
грн. інфляційних.

Відповідачем подано суду
платіжне доручення про сплату
основного боргу та клопотання про
припинення провадження у справі в цій
частині, а також про застосування
строку позовної давності в частині
позовних вимог про стягнення пені. Крім
цього, відповідачем заявлено
клопотання про зменшення розміру пені
з огляду на його скрутне матеріальне
становище та необхідність участі у
антитерористичній операції.

Представник позивача у судовому
засіданні проти припинення
провадження у справі в частині
стягнення основного боргу не заперечив
та визнав, що його дійсно сплачено
відповідачем.

Представник відповідача
клопотань про відкладення розгляду
справи в зв'язку з збільшенням
позивачем позовних вимог не заявляла.

Розгляд справи відкладався з підстав,
наведених в ухвалі суду від 11.11.2014 р.

Заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
наявні у справі докази, господарський
суд Львівської області дійшов
висновку, що позов, з урахуванням заяви
про збільшення позовних вимог,
підлягає задоволенню частково,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 193
Господарського кодексу України, ст.ст.
525, 526, 599, 625, 629 Цивільного кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору. Одностороння відмова від
зобов'язання не допускається. Договір є
обов'язковим до виконання сторонами.
Зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином. Боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Між сторонами у справі 27 червня 2013
р. укладено Договори № 27/06/1-13 та № 27/06-2-13
на поставку матеріалів. На виконання
умов цих договорів, по накладних № 10 та
№ 11 від 27 червня 2013 р., довіреностях на
отримання матеріальних цінностей № 101
та № 100 від 27 червня 2013 р. позивач
поставив відповідачу продукцію
вартістю 30464,9 грн. Відповідач вартість
отриманої продукції у строки,
встановлені пунктами 3.2. договорів , не
оплатив. Продукція оплачена
відповідачем лише під час розгляду
справи (21.11.2014 р.) платіжним дорученням
№ 2031 від 20 листопада 2014 р. Відтак,
провадження у справі в частині
стягнення основного боргу підлягає
припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК
України.

З огляду на викладене, позивачем
обґрунтовано заявлено до стягнення на
підставі ст. 625 ЦК України лише 1259,49 грн.
трьох процентів річних за період
прострочення виконання грошового
зобов'зязання лише з 05.07.2013 р. по 20.11.2013 р.
Решта позовних вимог в цій частині
задоволенню не підлягають, оскільки
позивачем не враховано, що
відповідачем порушено строки
виконання грошового зобов'язання,
починаючи з 05.07.2013 р., а не з 04.07.2013 р. (5
банківських днів з дня отримання 27.06.2013
р. товару). Крім цього, позивач не
врахував, що згідно з відбитком
банківської установи на платіжному
дорученні № 2031 від 20 листопада 2014 р.
основний борг відповідачем сплачено
21.11.2014 р.

Позовні вимоги в частині
стягнення інфляційних за період з
липня 2013 р. по грудень 2013 р. також
підлягають задоволенню частково, в
сумі 91,39 грн., оскільки позивачем
помилково не враховувалися при
обчисленні середнього індексу
інфляції за вищезгаданий період часу
індекси інфляції за липень та серпень
2013 р., які були меншими 1.

Вирішуючи спір у справі в частині
позовних вимог про стягнення пені за
період з 04.07.2013 р. по 25.11.2014 р., суд
виходить з такого. Відповідачем подано
заяву про застосування спеціального
строку позовної давності до позовних
вимог про стягнення пені. Позивачем не
враховано тієї обставини, що
відповідачем порушено строки
виконання грошового зобов'язання,
починаючи з 05.07.2013 р., а не з 04.07.2013 р. (5
банківських днів з дня отримання 27.06.2013
р. товару). Крім цього, відповідачем
сплачено борг 21.11.2014 р. З огляду на
викладене, беручи до уваги приписи ч. 6
ст. 232 ГК України, пунктів 6.2. договорів
та ст.ст. 258, 549, 611 ЦК України, позовні
вимоги щодо пені підлягають
задоволенню частково, в сумі 499,12 грн.,
за період з 21.11.2013 р. по 05.01.2014 р.

Клопотання відповідача про
зменшення розміру неустойки
задоволенню не підлягає, оскільки
належність відповідача до бюджетних
організацій не звільняє його від
обов'язку своєчасно виконувати взяті
на себе зобов'язання та не звільняє від
відповідальності за несвоєчасність
виконання цих зобов'язань. З огляду на
проведення у країні антитерористичної
операції позивач теж перебуває не у
найкращому фінансовому становищі.

На підставі ст. 49 ГПК України
судові витрати у справі слід покласти
на сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене та
керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 80, 84, 85, 116 ГПК
України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

Стягнути з
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Львова (79016, м. Львів, вул. Шевченка, 3а,
) на користь Приватного
підприємства «Беркут» (79049, м. Львів,
вул. Драгана, 30/42, ) 1259,49
грн. трьох процентів річних, 91,39 грн.
інфляційних, 499,12 грн. пені та 1306,6 грн.
судового збору.

Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

2. Провадження у справі в частині
стягнення 30464,9 грн. заборгованості
припинити.

3. У задоволенні решти позовних
вимог відмовити.

4. Рішення набирає законної сили в
порядку, передбаченому ст. 85 ГПК
України.

5. Рішення може бути оскаржене до
Львівського апеляційного
господарського суду в порядку,
встановленому розділом ХІІ ГПК
України.

Суддя
Бортник О.Ю.