ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

26 серпня 2014 року Справа № 48/247

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів:Коробенка
Г.П., Бакуліної С.В., Катеринчук Л.Й.,
Селіваненка В.П., Удовиченка О.С.,
розглянувши заяву товариства з
обмеженою відповідальністю "Астрая"
про перегляд постанови Вищого
господарського суду України від
28.04.2014Верховним Судом України у справі
№48/247за первісним позовом товариства з
обмеженою відповідальністю "Астрая"
доКиївського квартирно -
експлуатаційного управління
Міністерства оборони України третя
особа без самостійних вимог на предмет
спору Головне квартирне -
експлуатаційне управління
Міністерства оборони України про
відшкодування вартості витрат на
поліпшення майна та за зустрічним
позовом Заступника військового
прокурора Київського гарнізону в
інтересах держави в особі Київського
квартирно - експлуатаційного
управління Міністерства оборони
Українидотовариства з обмеженою
відповідальністю "Астрая"
простягнення неустойки та
відшкодування збитків,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 27.09.2013 первісний позов
задоволено повністю; присуджено до
стягнення з Київського КЕУ на користь
ТОВ "Астрая" 98 692,00 грн. витрат на
поліпшення орендованого майна;
зустрічний позов задоволено частково;
присуджено до стягнення з ТОВ "Астрая"
на користь Київського КЕУ 11 731,81 грн.
неустойки; в іншій частині зустрічного
позову відмовлено.

Рішення місцевого суду обґрунтовано
приписами статей 22, 530, 614, 627, 629, 653, 779, 785
Цивільного кодексу України, статей 173 -
175, 224, 225 Господарського кодексу
України, статей 23, 27 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна", з огляду на наявність у ТОВ
"Астрая" права на відшкодування витрат
на поліпшення майна, орендованого за
договором від 26.03.1999 № 59/1999/ГоловКЕУ,
зроблених за згодою орендодавця. Окрім
цього судом було встановлено, що ТОВ
"Астрая" не було своєчасно повернуто
орендоване майно після розірвання в
судовому порядку договору оренди від
26.03.1999 № 59/1999/ГоловКЕУ, що є підставою
для стягнення з нього на користь
орендодавця неустойки за користування
цим майном за час такого прострочення.
В частині вимог зустрічного позову
стосовно стягнення збитків суд виходив
з того, що прокурором не було доведено
належним чином факт їх заподіяння.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 16.01.2014 з
урахуванням ухвали від 03.03.2014 про
виправлення описки, рішення
господарського суду міста Києва від
28.10.2013 скасовано в частині задоволення
зустрічного позову про стягнення з ТОВ
"Астрая" на користь Київського КЕУ
неустойки у розмірі 11 731,81 грн. та 234,66
грн. судового збору з прийняттям у цій
частині нового рішення про відмову в
позові; в іншій частині рішення суду
першої інстанції залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 28.04.2014 у даній справі
касаційну скаргу Київського прокурора
з нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері Центрального регіону
України задоволено частково, рішення
господарського суду міста Києва від
27.09.2013 та постанову Київського
апеляційного господарського суду від
16.01.2014 у справі № 48/247 скасовано в
частині задоволення первісного позову
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Астрая" до
Київського квартирно-експлуатаційного
управління Міністерства оборони
України про стягнення витрат на
поліпшення орендованого майна у
розмірі 98 692,00 грн. Прийнято у цій
частині нове рішення, яким відмовлено у
задоволенні первісного позову
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Астрая" до
Київського квартирно-експлуатаційного
управління Міністерства оборони
України про стягнення витрат на
поліпшення орендованого майна у
розмірі 98 692,00 грн. В іншій частині
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 16.01.2014 у справі
№ 48/247 залишено без змін.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Астрая" звернулось
із заявою про перегляд Верховним Судом
України постанови Вищого
господарського суду України від 28.04.2014
у даній справі, в якій заявник просить
скасувати зазначену постанову і
прийняти нову постанову, якою
господарську справу за первісним
позовом направити на новий розгляд до
суду касаційної інстанції.

Заяву, з посиланням на постанови Вищого
господарського суду України від 04.06.2014
у справі №913/382/13-г, від 18.11.2013 у справі
№11/199 та від 28.01.2013 у справі
№14/60/5022-1390/2011, мотивовано неоднаковим
застосуванням судом касаційної
інстанції статей 23, 27 Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна", статей 22, 629, 653, 773, 778, 779
Цивільного кодексу України та статей
173-175, 224, 225 Господарського кодексу
України, внаслідок чого, як стверджує
заявник, ухвалено різні за змістом
судові рішення у подібних
правовідносинах.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, колегія суддів
вважає необхідним відмовити у допуску
справи до провадження Верховного Суду
України з таких підстав.

Відповідно до статті 11116 ГПК України
заява про перегляд судових рішень
господарських судів може бути подана
виключно з підстав неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах,
або встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень матиме місце у разі, коли суд
касаційної інстанції при розгляді двох
чи більше справ за аналогічних
предмета і підстав позову, змісту
позовних вимог та встановлених судом
фактичних обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов
неоднакових правових висновків,
покладених в основу цих судових рішень.

У постанові Вищого
господарського суду України від 28.04.2014
у справі №48/247, про перегляд якої
просить заявник, суд касаційної
інстанції дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення
первісного позову щодо відшкодування
вартості витрат на поліпшення майна (в
частині, що стосується вимог заявника)
з огляду на відсутність проведення
судової будівельно - технічної
експертизи та недоведеність того, що
були зроблені саме поліпшення
орендованого майна, а не його поточний
ремонт, дійсну вартість проведених
робіт і що ці поліпшення є невід'ємними.

Водночас у постановах від 04.06.2014 у
справі №913/382/13-г та від 28.01.2013 у справі
№14/60/5022-1390/2011, суд касаційної інстанції,
виходячи з встановлених попередніми
судовими інстанціями обставин справи,
погодився з висновками судів
попередніх інстанцій щодо
обґрунтованості позовних вимог про
стягнення відшкодування вартості
невід'ємних поліпшень орендованого
приміщення (в частині, що стосується
доводів заявника), з огляду на те, що:

- за результатом проведеної судової
експертизи встановлено вартість
ремонтно - будівельних робіт
проведених у орендованому приміщенні
за згодою орендодавця, що не можуть
бути відокремлені від цього приміщення
без заподіяння шкоди (справа №913/382/13-г);

- за результатом проведеної судової
експертизи встановлено, що внаслідок
проведених позивачем ремонтних робіт у
орендованих приміщеннях суттєво
покращився технічний стан та споживчі
якості із функціонально непридатних до
експлуатації приміщень останні
приведені орендарем у функціонально
готовий до експлуатації стан, всі
поліпшення орендованого майна є
невід'ємними (справа №14/60/5022-1390/2011);

Постановою від 18.11.2013 у справі №11/199, на
яку посилається заявник, суд
касаційної інстанції визнав
обґрунтованим та правомірним висновок
суду апеляційної інстанції про
наявність підстав для задоволення
позову щодо стягнення витрат на ремонт
орендованого майна, виходячи з
встановлених апеляційним судом
обставин справи про те, що проведеною
судовою будівельно-технічною
експертизою, встановлено, що дійсна
ринкова вартість невід'ємних
поліпшень, виконаних орендарем, станом
на 10.12.2009 становить 714944,14 грн. без
урахування ПДВ.

Таким чином, зазначені судові рішення
не підтверджують доводів заявника щодо
неоднакового застосування норм
матеріального права в подібних
правовідносинах, а свідчать лише про
наявність у згаданих справах різних
обставин, залежно від яких суд
касаційної інстанції дійшов
відповідних правових висновків.

За таких обставин відсутні правові
підстави для допуску даної справи до
провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 86, 11116, 11121 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

У Х В А Л И В:

Відмовити товариству з обмеженою
відповідальністю "Астрая" у допуску
справи №48/247 до провадження Верховного
Суду України.

Головуючий суддя Г. Коробенко Судді С.
Бакуліна Л. Катеринчук В.
Селіваненко О. Удовиченко