ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 року Справа № 910/9294/14
Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого Остапенка М.І.,суддів
:Гончарука П.А., Стратієнко Л.В.
розглянувши касаційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Проектно-монтажна
компанія "ЕРА"на постанову Київського
апеляційного господарського суду від
07.10.2014 рокуу справі за
позовомТоргово-консалтингового центру
"Південкабельзбут" у формі товариства з
обмеженою відповідальністю
доТовариства з обмеженою
відповідальністю "Проектно-монтажна
компанія "ЕРА"простягнення коштів

В С Т А Н О В И
В:

у травні 2014 року,
Торгово-консалтинговий центр
"Південькабельзбут" у формі товариства
з обмеженою відповідальністю
звернувся до господарського суду з
позовом про стягнення з Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Проектно-монтажна компанія "ЕРА" 390 000
грн.

Рішенням господарського суду м. Києва
від 24.06.2014 року позов задоволено у
повному обсязі.

За наслідками перегляду справи в
апеляційному порядку, постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 07.10.2014 року
рішення господарського суду першої
інстанції залишено без змін.

Постановлені у справі судові рішення
оскаржено у касаційному порядку й
ухвалою Вищого господарського суду
України від 11.11.2014 року порушено
касаційне провадження за касаційною
скаргою відповідача, у якій він
посилається на неправильне
застосування судами норм
матеріального та процесуального права
і просить постановлені у справі судові
рішення скасувати, а справу передати на
новий розгляд до господарського суду
міст Києва.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника позивача, перевіривши
матеріали справи та обговоривши
наведені у касаційній скарзі доводи,
судова колегія вважає, що скарга не
підлягає задоволенню, з огляду на
наступне.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судами обох інстанцій, у
період з 03.02.2012 року по 05.06.2013 року
позивач поставив, а відповідач прийняв
за видатковими накладними № 0093 від
03.02.2013 року, № 0100 від 06.02.2012 року, № 0103
від 07.02.2012 року, № 1251 від 10.09.2012 року, №
0188 від 12.03.2012 року, № 0169 від 27.02.2012 року,
№ 0297 від 22.03.2012 року, № 0419 від 10.04.2012
року, № 0506 від 03.05.2012 року, № 0596 від
23.05.2012 року, № 0706 від 11.06.2012 року, № 1630
від 09.11.2012 року, № 0604 від 05.06.2013 року,
товарно-матеріальні цінності на
загальну суму 2 442 511,16 грн., що ним
визнається і не оспорюється у
касаційній скарзі.

Отриманий товар відповідач оплатив
частково, що підтверджується наявними
у справі платіжними дорученнями, а
підписавши 24.12.2014 року акт звірення
розрахунків, сторони погодили, що
станом на цю дату заборгованість
відповідача складає 390 000 грн.

Визнаючи свою заборгованість перед
позивачем на цю суму відповідач
звернувся до нього з письмовою
пропозицією про розстрочення платежів
на період до 30.06.2014 року, проте
яких-небудь платежів не здійснив і на
час розгляду спору судом його борг
складає 390 000 грн.

З огляду на зазначене та враховуючи, що
відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України,
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару, суд першої
інстанції, з яким обґрунтовано
погодився і апеляційний господарський
суд, правомірно задовольнив позов,
стягнувши з відповідача на користь
позивача заборгованість у сумі 390 000
грн., і підстав для скасування чи зміни
судових рішень за мотивів, наведених у
касаційній скарзі, судова колегія
Вищого господарського суду України не
вбачає.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст.
1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський
суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу залишити без
задоволення, а постанову Київського
апеляційного господарського суду від
07.10.2014 року - без змін.

Головуючий
М.І. Остапенко

Судді
П.А. Гончарук

Л.В. Стратієнко