КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2014 р. Справа№ 910/3122/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Руденко М.А.

Чорної Л.В.

при секретарі: Ставицькій Т.Б.

за участю представників:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Клосова Т.М.,
представник за довіреністю №13 від
13.03.2014р.;

від третьої особи: не з'явився;

Розглянувши апеляційну скаргу
Приватного підприємства «СТОЛИЧНІ
БУДИНКИ»

на рішення Господарського суду міста
Києва від 19.05.2014р. (підписано - 26.05.2014р.)

у справі №910/3122/14 (cуддя: Картавцева Ю.В.)

за позовом Приватного підприємства
«СТОЛИЧНІ БУДИНКИ»

до Київського міського
територіального відділення
Антимонопольного комітету України

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача - ОСОБА_3

про визнання протиправним та
скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2014 року Приватне підприємство
«СТОЛИЧНІ БУДИНКИ» (надалі - позивач)
звернулося до Господарського суду
міста Києва з позовними вимогами до
Київського міського територіального
відділення Антимонопольного комітету
України (надалі - відповідач) про
визнання протиправним та скасування
рішення Адміністративної колегії
Київського міського територіального
відділення Антимонопольного комітету
України від 24.12.2013 року у справі №
155-01/11.13.

В обґрунтування позовних вимог
Приватне підприємство «СТОЛИЧНІ
БУДИНКИ» зазначало, що в його діях
відсутній склад порушення
конкурентного законодавства,
передбаченого п. 2 ст. 50, ч. 1 ст. 13 Закону
України «Про захист економічної
конкуренції», а в оскаржуваному
рішенні відповідач не дослідив всі
чинники визначення монопольного
становища на ринку, не зазначив, яким
чином дії (бездіяльність) позивача
призвели чи могли призвести до
недопущення, усунення чи обмеження
конкуренції або ущемлення інтересів
інших суб'єктів господарювання чи
споживачів, і в чому конкретно
полягають чи могли полягати відповідні
негативні наслідки.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 28.02.2014р. позовну заяву
Приватного підприємства «СТОЛИЧНІ
БУДИНКИ» прийнято до розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 31.03.2014р. залучено до участі у
справі в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача - ОСОБА_3.

Київське міське територіальне
відділення Антимонопольного комітету
України позовні вимоги не визнало,
виклавши свої мотиви та доводи у
відзиві на позовну заяву.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 19.05.2014р. у справі №910/3122/14
(cуддя: Картавцева Ю.В.) у задоволенні
позовних вимог відмовлено повністю.

Прийняте рішення місцевого
господарського суду з посиланням,
зокрема, на приписи частини першої
статті 13, пункту 2 частини першої статті
50 Закону України «Про захист
економічної конкуренції» мотивовано
необґрунтованістю заявлених позовних
вимог.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням,
Приватне підприємство «СТОЛИЧНІ
БУДИНКИ» звернулось до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просив
скасувати рішення Господарського суду
міста Києва від 19.05.2014р. у справі
№910/3122/14 та прийняти нове рішення, яким
позовні вимоги задовольнити повністю.

У доводах апеляційного оскарження
скаржник вказував, що судом першої
інстанції прийнято рішення при
неповному з'ясуванні всіх обставин, що
мають значення для справиі з
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Зокрема, апелянт зазначав, що суд
першої інстанції прийшов до хибного
висновку, що позивач є монополістом в
межах одного будинку, адже жилий
будинок може експлуатуватися тільки
однією житлово-експлуатаційною
організацією, а суб'єктом природної
монополії на ринку надання комунальних
послуг з централізованого постачання
холодної та гарячої води,
водовідведення, газо- та
електропостачання, централізованого
опалення, а також вивезення побутових
відходів в межах будинку №18 по вулиці у
місті Києві є ПАТ «Київгаз», ПАТ
«Київенерго» та ПАТ «Київводоканал».
На думку скаржника, зазначена у
постанові невідповідність вимогам
чинного законодавства укладених
позивачем договорів є надуманою і не
ущемляє інтересів споживачів, а отже
дії позивача щодо укладення договорів
із мешканцями житлового будинку не
містять ознак зловживання
монопольним становищем на ринку
відповідних послуг.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями апеляційну скаргу
Приватного підприємства «СТОЛИЧНІ
БУДИНКИ» передано на розгляд колегії
суддів Київського апеляційного
господарського суду Кропивна Л.В.
(головуючий суддя), судді: Смірнова Л.Г.,
Чорна Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 16.06.2014р. у
справі №910/3122/14 (колегія суддів у
складі: головуючий суддя - Кропивна Л.В.
(доповідач), судді: Смірнова Л.Г., Чорна
Л.В.) вказану апеляційну скаргу
прийнято до провадження, а її судовий
розгляд призначено на 16.07.2014р.

11.07.2014р. через загальний відділ
документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду від ОСОБА_3
надійшов відзив на апеляційну скаргу, в
якому остання просила суд відмовити в
задоволенні апеляційної скарги, а
оскаржуваний судовий акт залишити без
змін.

Розпорядженням Заступника Голови
Київського апеляційного
господарського суду від 16.07.2014р. у
справі №910/3122/14 у зв'язку з перебуванням
судді Чорної Л.В. у відпустці,
здійснено заміну у складі колегії
суддів у даній справі на наступний:
головуючий суддя - Кропивна Л.В., судді:
Смірнова Л.Г., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 16.07.2014р. у
справі №910/3122/14 апеляційну скаргу
прийнято до провадження у складі
колегії суддів: головуючий суддя -
Кропивна Л.В. (доповідач), судді:
Смірнова Л.Г., Калатай Н.Ф.

16.07.2014р. через загальний відділ
документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду від позивача
клопотання про залучення додатків.

У судовому засіданні 16.07.2014р. колегією
суддів оголошено перерву до 10.09.2014р.

29.07.2014р. через загальний відділ
документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду від Київського
міського територіального відділення
Антимонопольного комітету України
надійшло клопотання про приєднання
документів до матеріалів справи.

08.09.2014р. через загальний відділ
документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду від ОСОБА_3
надійшло клопотання про долучення
додаткової інформації до матеріалів
справи.

Розпорядженням Секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 10.09.2014р. у
справі №910/3122/14 у зв'язку з
перебуванням судді Калатай Н.Ф. та
судді Смірнової Л.Г. у відпустці,
здійснено заміну у складі колегії
суддів у даній справі на наступний:
головуючий суддя - Кропивна Л.В., судді:
Руденко М.А., Чорна Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 10.09.2014р.
апеляційну скаргу Приватного
підприємства «СТОЛИЧНІ БУДИНКИ» на
рішення Господарського суду міста
Києва від 19.05.2014р. у справі №910/3122/14
прийнято до провадження у складі
колегії суддів: головуючий суддя:
Кропивна Л.В., судді: Руденко М.А., Чорна
Л.В.

У судовому засіданні 10.09.2014р. від
Приватного підприємства «СТОЛИЧНІ
БУДИНКИ» надійшло додаткові пояснення
до апеляційної скарги.

У судовому засіданні 10.09.2014р. колегією
суддів оголошено перерву до 15.10.2014р.

13.10.2014р. через загальний відділ
документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду від Київського
міського територіального відділення
Антимонопольного комітету України
надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 15.10.2014р.
розгляд апеляційної скарги відкладено
на 05.11.2014р.

05.11.2014р. через загальний відділ
документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду від Приватного
підприємства «СТОЛИЧНІ БУДИНКИ»
надійшло клопотання про відкладення
розгляд апеляційної скарги у зв'язку з
неможливістю забезпечити явку
представника.

У судове засідання 05.11.2014р.
представники позивача та третьої особи
не з'явились. Про час та місце розгляду
справи третя особа повідомлена
належним чином, що підтверджується
повідомлення про вручення поштового
відправлення №041 (вх.№09-33/37223 від
23.10.2014р.). Про причини неявки третя особа
суд не повідомила.

Що стосується відсутності
представників позивача, то колегія
суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №18
від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 ГПК.

У разі присутності сторони або іншого
учасника судового процесу в судовому
засіданні протокол судового засідання,
в якому відображені відомості про явку
сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1
ГПК), є належним підтвердженням
повідомлення такої сторони (іншого
учасника судового процесу) про час і
місце наступного судового засідання.

Як вбачається з матеріалів справи, у
судовому засіданні 15.10.2014р. колегією
суддів оголошено перерву до 05.11.2014р. Зі
змісту протоколу судового засідання
від 15.10.2014р. та наявної у справі
розписки вбачається, що представники
позивача були присутніми в судовому
засіданні, про час та дату наступного
судового засідання на 05.11.2014р.
повідомлені під розписку, про що
міститься підписи представників
позивача.

Таким чином, позивач був належним
чином повідомлений про розгляд
апеляційної скарги 05.11.2014р. у даній
справі, але не скористався своїми
процесуальними правами на участь у
судовому засіданні.

Про причини неявки позивач повідомив
суд шляхом подачі клопотання про
відкладення розгляду апеляційної
скарги. В обґрунтування вказаного
клопотання, представник позивача
Савенецька-Фурс Т.В. зазначала, що немає
можливості з'явитись в судове
засідання, оскільки знаходиться на
лікарняному.

Розглянувши клопотання позивача про
відкладення розгляду апеляційної
скарги, суд апеляційної інстанції не
знайшов підстав для його задоволення з
наступних мотивів.

У відповідності до п. 3.9.2. Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 18 від 26.12.2011р. «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.
Господарський суд з урахуванням
обставин конкретної справи може
відхилити доводи учасника судового
процесу - підприємства, установи,
організації, іншої юридичної особи,
державного чи іншого органу щодо
відкладення розгляду справи у зв'язку з
відсутністю його представника (з
причин, пов'язаних з відпусткою,
хворобою, службовим відрядженням,
участю в іншому судовому засіданні і т.
п.). При цьому господарський суд
виходить з того, що у відповідних
випадках такий учасник судового
процесу не позбавлений права і
можливості забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні іншого представника згідно з
частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з
числа як своїх працівників, так і осіб,
не пов'язаних з ним трудовими
відносинами. Неможливість такої заміни
представника і неможливість розгляду
справи без участі представника
підлягає доведенню учасником судового
процесу на загальних підставах (статті
32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів
для оплати послуг представника не може
свідчити про поважність причини його
відсутності в судовому засіданні.

При цьому, колегія суддів зазначає, що
у судових засіданнях при розгляді
справи в суді апеляційної інстанції,
окрім представника Савенецької-Фурс
Т.В., брали участь керівник позивача -
Білан Т.В. та представники позивача -
Стаховська І.А. та Прокопивнюк А.М.,
отже, позивач мав можливість
забезпечити явку одного з
представників, не обмежуючись лише
одним представником.

Наведені позивачем обставини в
обґрунтування причин неявки
представника у судове засідання не
можуть бути визнані поважними і не є
об'єктивно непереборними. Керівник
(виконавчий орган) підприємства може,
як самостійно здійснювати
представництво інтересів товариства
директором, якого він являється, так і
не позбавлений права обрати будь-якого
іншого представника, якому доручити
виконання функції по представництву
інтересів підприємства.

Судом враховано і ту обставину, що
розгляд справи вже неодноразово
відкладався, позиція позивача
викладена в апеляційній скарзі та в
додаткових поясненнях, а позиція
третьої особи - ОСОБА_3 - у відзиві на
апеляційну скаргу.

Відповідно до ч.3 ст.22 Господарського
процесуального кодексу України
сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Статтею 77 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
відкладає в межах строків,
встановлених ст.69 цього Кодексу
розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, основною умовою
для якого є не відсутність у судовому
засіданні представників сторін, а
неможливість вирішення спору у
відповідному судовому засіданні.

Оскільки, учасники судового процесу
були належним чином повідомлені про
час та місце розгляду апеляційної
скарги, явка учасників судового
процесу не визнавалася обов'язковою
судом апеляційної інстанції, а участь в
засіданні суду (як і інші права,
передбачені статті 22, 27 ГПК України) є
правом, а не обов'язком, Київський
апеляційний господарський суд дійшов
до висновку про можливість розгляду
апеляційної скарги по суті в судовому
засіданні 05.11.2014р. за відсутності
представників позивача та третьої
особи.

05.11.2014р. у судовому засіданні
представник відповідача просив
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а оскаржуваний судовий
акт - без змін та скасування.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм чинного законодавства, Київський
апеляційний господарський суд вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Як підтверджується матеріалами справи,
рішенням №79/01-П від 24.12.2013р.
Адміністративною колегією Київського
міського територіального відділення
Антимонопольного комітету України у
справі № 155-01/11.13:

-визнано, що протягом періоду з 23.07.2012р.
по 29.09.2013р. ПП «Столичні будинки»
займало монопольне (домінуюче)
становище на ринку надання
житлово-комунальних послуг в межах
будинку за адресою: м. Київ, вул.
Білицька 18, який знаходиться на
(обслуговуванні, експлуатації) ПП
«Столичні будинки», з часткою 100%,
оскільки на цьому ринку у нього немає
жодного конкурента (пункт 1
резолютивної частини);

-визнано дії ПП «Столичні будинки», які
полягають в укладенні із споживачами
(власниками, наймачами квартир) у
будинку за адресою: м. Київ, вул.
Білицька 18 договорів «Про надання
послуг з утримання будинку та
прибудинкової території» та договорів
«Про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води та водовідведення»,
редакція яких не відповідає типовим
договорам, затверджених Постановами
Кабінету міністрів України від 20.05.2009 р.
№529 «Про затвердження Порядку
формування тарифів на послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій і Типового
договору про надання послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій» та від 21
липня 2005 року № 630 «Про затвердження
правил надання послуг
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення та Типового договору
про надання централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення», порушенням
законодавства про захист економічної
конкуренції, передбаченим пунктом 2
статті 50 та частиною першою статті 13
Закону України «Про захист економічної
конкуренції», у вигляді зловживання
монопольним (домінуючим) становищем на
ринку надання житлово-комунальних
послуг у межах будинку за адресою: м.
Київ, вул. Білицька 18, який знаходиться
на балансі ПП «Столичні будинки», що
може призвести до ущемлення інтересів
споживачів, яке було б неможливим за
умов існування значної конкуренції на
цьому ринку (пункт 2 резолютивної
частини);

-за порушення, зазначене у пункті 2
резолютивної частини цього рішення, на
підставі абзацу другого частини другої
статті 52 Закону України «Про захист
економічної конкуренції» накладено на
ПП «Столичні будинки» штраф у розмірі 55
000,00 грн. (пункт 3 резолютивної частини);

-зобов'язано ПП «Столичні будинки»
припинити порушення законодавства про
захист економічної конкуренції,
зазначене в п. 2 резолютивної частини
Рішення шляхом приведення договорів
«Про надання послуг з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій» та договорів «Про надання
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення» в двомісячний строк у
відповідність до Типових договорів,
зазначених у п. 2 резолютивної частини
Рішення (пункт 4 резолютивної частини).

Не погоджуючись з прийнятим
відповідачем рішенням, позивач
обґрунтовував свою правову позицію
тим, що відділенням АМКУ не була
дотримана законодавчо встановлена
процедура визначення монопольного
(домінуючого) становища суб'єкта
господарювання на ринку.

Судова колегія, відхиляючи доводи
апелянта, враховує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України
«Про захист економічної конкуренції»
суб'єкт господарювання займає
монопольне (домінуюче) становище на
ринку товару, зокрема, якщо на цьому
ринку у нього немає жодного конкурента.

У пунктах 15.4 і 15.5 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. №15 «Про деякі питання практики
застосування конкурентного
законодавства» зазначено, що обов'язок
з доведення в суді факту зайняття
суб'єктом господарювання монопольного
(домінуючого) становища на ринку
покладається на АМК або його
територіальне відділення, яке є
стороною у справі. Водночас за змістом
приписів статті 12 Закону України «Про
захист економічної конкуренції»
суб'єкт господарювання, який заперечує
зайняття ним монопольного
(домінуючого) становища на ринку
товару, має довести, що він на цьому
ринку зазнає значної конкуренції.
Господарські суди не повинні
перебирати на себе не притаманні суду
функції, які здійснюються виключно
органами АМК, та знову встановлювати
товарні, територіальні (географічні),
часові межі певних товарних ринків
після того, як це зроблено зазначеними
органами, й на підставі цього робити
висновки про наявність чи відсутність
монопольного (домінуючого) становища
суб'єкта господарювання на ринку.

Як встановило відділення АМКУ, ПП
«Столичні будинки» займало
монопольне (домінуюче) становище з
часткою 100% на ринку надання
житлово-комунальних послуг в межах
будинку за адресою: м. Київ, вул.
Білицька, 18, адже будинок знаходився
на балансі ПП «Столичні будинки», і
протягом періоду з 23.07.2012р. по 29.09.2013р.
позивач був єдиною
житлово-експлуатаційною організацією,
яка здійснювала обслуговування
будинку №18 по вул. Білицька.

Доводи позивача про наявність на
ринку інших суб'єктів господарювання,
які могли надавати подібні послуги,
вірно відхилені судом першої
інстанції, адже у вказаний часовий
період у споживачів послуг, які
надавалися позивачем, була відсутня
альтернативна можливість отримання
житлово-комунальних послуг від інших
суб'єктів господарювання, відтак, ПП
«Столичні будинки» займало монопольне
(домінуюче) становище на ринку надання
житлово-комунальних послуг в межах
будинку за адресою: м. Київ, вул.
Білицька, 18 із часткою 100 відсотків.

Пунктом 2 частини першої статті 50
Закону України «Про захист економічної
конкуренції» передбачено, що
порушенням законодавства про захист
економічної конкуренції є зловживання
монопольним (домінуючим) становищем.

Згідно з частиною першою статті 13
Закону України «Про захист економічної
конкуренції» зловживанням монопольним
(домінуючим) становищем на ринку є дії
чи бездіяльність суб'єкта
господарювання, який займає монопольне
(домінуюче) становище на ринку, що
призвели або можуть призвести до
недопущення, усунення чи обмеження
конкуренції, або ущемлення інтересів
інших суб'єктів господарювання чи
споживачів, які були б неможливими за
умов існування значної конкуренції на
ринку.

Частинами першою і другою статті 19
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги» передбачено, що відносини між
учасниками договірних відносин у сфері
житлово-комунальних послуг мають
здійснюватися виключно на договірних
засадах; а учасниками відносин у сфері
житлово-комунальних послуг є: власник,
споживач, виконавець, виробник.

Відповідно до пункту 3 частини другої
статті 21 названого Закону виконавець
зобов'язаний підготувати та укласти із
споживачем договір на надання
житлово-комунальних послуг з
визначенням відповідальності за
дотримання умов його виконання згідно
з типовим договором.

Згідно з ч. 1 статті 648 Цивільного
кодексу України зміст договору,
укладеного на підставі правового акта
органу державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим, органу
місцевого самоврядування,
обов'язкового для сторін (сторони)
договору, має відповідати цьому акту.

Разом з тим, за приписами частини
четвертої статті 179 Господарського
кодексу України при укладенні
господарських договорів сторони
можуть визначати зміст договору на
основі типового договору,
затвердженого Кабінетом Міністрів
України, чи у випадках, передбачених
законом, іншим органом державної влади,
коли сторони не можуть відступати від
змісту типового договору, але мають
право конкретизувати його умови.

Між тим при розгляді справи №155-01/11.13
Адміністративною колегією Київського
міського територіального відділення
Антимонопольного комітету України
встановлено, що ПП «Столичні будинки»
запропонувало і уклало договори про
надання послуг з утримання будинку та
прибудинкової території та договори
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання, холодної та
гарячої води і водовідведення із
споживачами -власниками (наймачами)
квартир) у будинку за адресою: м. Київ,
вул. Білицька 18, зокрема, договори №36
від 17.10.2012р., №70 від 01.11.2012р., №93 від
08.11.2012р., №132 від 19.11.2012р., №197 від 25.12.2012р.,
№259 від 23.05.2012р.

Зазначені Договори не передбачали
повного переліку прав споживачів та
обов'язків виконавця, які передбачені
типовим договором, затвердженим
Постановою КМУ № 529. а саме:

-прав споживача, зазначених у підпункті
6 пункту 10 типового договору,
затвердженого Постановою КМУ № 529,
зокрема, проведення перевірки
кількісних та якісних показників
надання послуг в установленому
Кабінетом Міністрів України порядку;

-обов'язків виконавця, зазначених у
підпунктах 5, 8, 10 пункту 13 типового
договору, затвердженого Постановою КМУ
№ 529, зокрема: сплач; компенсацію за
перевищення встановлених строків
проведення аваї робіт відповідно до
методики, затвердженої центральним
органом н питань житлово-комунального
господарства; відшкодовувати спс
завдані його майну та (або) приміщенню,
шкоду, заподіяну життю та здоров'ю
споживача внаслідок ненадання послуг
або надання послуг неналежної якості
своєчасно проводити підготовку
житлового будинку (гуртожитку) та його
технічного обладнання до
експлуатації.в осінньо-зимовий період.

Поряд з цим умови договорів містили
положення, які не були передбачені
типовим договором, затвердженим
Постановою КМУ №529, і накладали на
споживача додаткові зобов'язання та
встановлювали

відповідальність споживача за
втручання у роботу засобів обліку води
і теплової енергії, конструктивних
елементів Будинку у розмірі завданих
збитків, спричиненої шкоди, вартості
відновлювальних робіт, визначених
актом; за перепланування квартири без
дозвільних документів; пошкодження
датчиків пожежної сигналізації та
димовидалення.

До того ж договори встановлювали
особливі умови , зокрема, : підйом -
спуск вантажів та негабаритних речей
дозволяється лише у супроводі
представника експлуатуючої
організації. Підйом - спуск крупно
габаритного майна, будівельних
матеріалів та сміття проводиться за
окремою угодою з особою - уповноваженою
на обслуговування ліфта; споживач,
який утримає у квартирі тварину, яка
підлягає реєстрації у відповідності до
законодавства, повинен здійснити
реєстрацію тварини у відповідному
органі та повідомити виконавця про
наявність тварини та узгодити з
виконавцем розмір та періодичність
платежів за утримання тварини.

Отже, у досліджуваних договорах
включено умови, що встановлювали
додаткові зобов'язання та
відповідальність споживача, наділяли
виконавця додатковими правами а
також встановлювали особливі умови,
які не передбачені Типовим договором
про надання послуг з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій, затвердженим Постановою
Кабінету Міністрів України від 20.05.2009р.
№529 та Типовим договором про надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 21.07.2005р. № 630.

В той же час, досліджувані договори
позивача про надання послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій (Договори 1) не
містили повного переліку прав
споживачів та обов'язків виконавця,
зазначених у Типовому договорі, що
затверджений Постановою Кабінету
Міністрів України від 20.05.2009 №529.

В укладених із споживачами
договорах «Про надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення», виконавець наділявся
правом при перевірці
загальнобудинкових засобів обліку при
виявленні різниці з засобами обліку
квартири, розділити на всі квартири
спожите водопостачання в рівних
частинах в кінці кожного місяця, що
суперечить Правилам та Типовому
договору холодної та гарячої води і
водовідведення затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 21.07.2005 № 630.

Внаслідок утримання на власному
балансі будинку № 18 по вул. Білицька у
м. Києві позивач став єдиним
виконавцем житлово-комунальних послуг
і особою, від послуг якої споживачі
не мали можливості відмовитися, що
зумовило неправомірний вплив
позивача на визначення умов надання
цих послуг усупереч затвердженим
Кабінетом Міністрів України
постановами №630 і №529 Типовим
договорам та ущемлювало інтереси
споживачів.

За таких обставин справи дії позивача
мають склад порушення конкурентного
законодавства, передбаченого п. 2 ст. 50,
ч. 1 ст. 13 Закону України «Про захист
економічної конкуренції», а отже
рішення відповідача є законне та
обгрунтоване.

Підставами для зміни, скасування чи
визнання недійсними рішень органів
Антимонопольного комітету України є:
неповне з'ясування обставин, які мають
значення для справи; недоведення
обставин, які мають значення для справи
і які визнано встановленими;
невідповідність висновків, викладених
у рішенні, обставинам справи; порушення
або неправильне застосування норм
матеріального чи процесуального права
(до ч. 1 статті 59 Закону України «Про
захист економічної конкуренції»).

Доводи позивача щодо завищеного
розміру накладеного штрафу та
наявністю пом'якшуючих підстав є
неспроможними, оскільки під час
визначення Відділенням АМКУ розміру
штрафу враховано інформацію, яка
зазначена у звіті про фінансові
результати на 2012 рік, дохід (виручка)
від реалізації продукції (товарів,
робіт, послуг) якої становила 555, 4 тис.
грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає правомірним висновок суду
першої інстанції про відсутність
підстав, передбачених статтею 59 Закону
України «Про захист економічної
конкуренції», для визнання недійсним
рішення відповідача №79/01-П, а отже, і
для задоволення апеляційної скарги і
скасування рішення Господарського
суду міста Києва.

Судові витрати за розгляд апеляційної
скарги у зв'язку з відмовою в її
задоволенні на підставі статті 49
Господарського процесуального кодексу
України покладаються на апелянта
(позивача).

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Приватного
підприємства «СТОЛИЧНІ БУДИНКИ» на
рішення Господарського суду міста
Києва від 19.05.2014р. у справі №910/3122/14
залишити без задоволення, а рішення
Господарського суду міста Києва від
19.05.2014р. у справі №910/3122/14 без змін.

2.Матеріали справи №910/3122/14 повернути
до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом 20 днів.

Головуючий суддя
Л.В. Кропивна

Судді
М.А. Руденко

Л.В. Чорна