КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2014 р. Справа№ Б22/069-10/8

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Гарник Л.Л.

Пантелієнка В.О.

за участю секретаря Волошиної З.В.

від ПАТ "Банк "Київська Русь": Кирей О.В.
(дов. від 21.10.2014);

від уповноваженої особи учасників ТОВ
"Гаян-Агро" ОСОБА_3: Оліградський О.В.
(дов. від 10.10.2014);

Очеретяний В.Є. (дов. від
28.10.2014);

ліквідатор: Щербань О.М. (посв. від 13.02.2013
НОМЕР_3);

розглянувши апеляційну скаргу
уповноваженої особи учасників
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Гаян-Агро" (далі - ТОВ
"Гаян-Агро") ОСОБА_3

на ухвалу господарського суду
Київської області від 21.07.2014

у справі № Б22/069-10/8 (Суддя
Скутельник П.Ф.)

за заявою Публічного
акціонерного товариства "Банк
"Київська Русь"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Гаян-Агро"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської
області від 21.07.2014 у справі № Б22/069-10/8
було затверджено звіт ліквідатора
товариства з обмеженою
відповідальністю "Гаян-Агро" -
арбітражного керуючого Щербаня О.М. та
ліквідаційний баланс ТОВ "Гаян-Агро"
станом на 21.07.2014; провадження у справі №
Б22/069-10/8 про банкрутство ТОВ "Гаян-Агро" -
припинено та інше.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою
суду першої інстанції, уповноважена
особа учасників ТОВ "Гаян-Агро" ОСОБА_3
(далі - ОСОБА_3.) звернулась до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою від 28.10.2014, в якій просить суд
скасувати ухвалу господарського суду
Київської області від 21.07.2014 у даній
справі.

В обґрунтування апеляційної скарги
ОСОБА_3 посилається на те, що суд першої
інстанції порушив провадження у справі
про банкрутство з порушенням норм
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", оскільки, як
вважає апелянт, вимоги ПАТ "Банк
"Київська Русь", на підставі яких було
ініційовано дану справу про
банкрутство, є забезпеченими заставою.
Разом з тим, в апеляційній скарзі
апелянт зазначає, що суд першої
інстанції, виніс ухвалу про
затвердження звіту ліквідатора та
припинення провадження у даній справі
без належного дослідження обставин
справи, посилаючись на те, що
ліквідатор при реалізації своїх прав
та обов'язків діяв не сумлінно та не
розумно, а саме: не виявив та не
розшукав всі активи, які належать
боржнику.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 06.11.2014 у даній
справі прийнято до провадження
апеляційну скаргу ОСОБА_3 на вказану
ухвалу господарського суду Київської
області від 21.07.2014 у даній справі та
призначено розгляд даної апеляційної
скарги на 12.11.2014.

19.11.2014 через відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду від апелянта
надійшло клопотання про продовження
строку розгляду справи, яке відхилено
судовою колегією за безпідставністю.

19.11.2014 через відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду від апелянта
надійшло доповнення до апеляційної
скарги, яке судовою колегією прийнято
до розгляду.

19.11.2014 через відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду від ліквідатора
Щербаня О.М. надійшов відзив на
апеляційну скаргу, в якому останній
просить суд залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а оскаржувану ухвалу -
без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України
(далі - ГПК України), в апеляційній
інстанції справи переглядаються за
правилами розгляду цих справ у першій
інстанції з урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.
Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 ГПК
України, апеляційний господарський суд
не зв'язаний доводами апеляційної
скарги і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Представники апелянта в судовому
засіданні апеляційної інстанції
апеляційну скаргу підтримали та
просили її задовольнити, представник
ПАТ "Банк "Київська Русь" та ліквідатор
не визнали апеляційну скаргу і просили
її відхилити, а оскаржувану ухвалу
залишити без змін.

Розглянувши наявні матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши юридичну оцінку фактичних
обставин даної справи та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції
норм процесуального та матеріального
права, Київський апеляційний
господарський суд вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Конституцією України кожному
гарантується право на судовий захист,
апеляційне та касаційне оскарження.

Також, Конституція України встановлює
серед основних засад судочинства,
зокрема, забезпечення апеляційного та
касаційного оскарження рішення суду,
крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма
конкретизована законодавцем в ст. 14
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів", згідно з якою учасники
судового процесу та інші особи у
випадках і порядку, встановлених
процесуальним законом, мають право на
апеляційне та касаційне оскарження
судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права
на апеляційне та касаційне оскарження
судового рішення названим Законом
ставиться в залежність від положень
процесуального закону.

Таким чином, ГПК України повинен
містити імперативні норми про те, в
яких випадках особа має право
оскаржити рішення суду в апеляційному
чи касаційному порядку.

Згідно з ч. 6 ст. 106 ГПК України
апеляційні скарги на ухвали місцевого
господарського суду можуть подавати
сторони та інші учасники судового
процесу, зазначені у цьому Кодексі та
Законі України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" .

В даному випадку, відповідно до
приписів розділу Х "Прикінцеві та
перехідні положення" Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
застосовуються норми цього Закону в
редакції, що діяла до 19.01.2013 (далі по
тексту - Закон).

Відповідно до ст. 5 Закону провадження у
справах про банкрутство регулюється
Законом, ГПК України, іншими
законодавчими актами України.

Частиною 2 ст. 4-1 ГПК України
встановлено, що господарські суди
розглядають справи про банкрутство у
порядку провадження, передбаченому цим
Кодексом, з урахуванням особливостей,
встановлених Законом.

Згідно ст. ст. 4, 43 ГПК України судове
рішення є законним та обґрунтованим
лише у випадку всебічного повного та
об'єктивного розгляду в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності у відповідності з нормами
матеріального та процесуального права.

Судом було досліджено питання стосовно
участі ОСОБА_3 у даній справі та
встановлено, що в матеріалах справи
міститься протокол засідання зборів
учасників ТОВ „Гаян-Агро" від 15.11.2009,
відповідно до якого учасники ТОВ
„Гаян-Агро" (ОСОБА_3 та ОСОБА_7, що
володіють більш, ніж половиною
статутного капіталу ТОВ „Гаян-Агро")
вирішили уповноважити ОСОБА_3
представляти інтереси учасників ТОВ
„Гаян-Агро" в органах влади, в усіх
судових інстанціях, зокрема у справах
про банкрутство. Разом з тим, судовою
колегією досліджено копію витягу з
ЄДРПОУ від 03.10.2012 (а.с. 121, т. 2), з якого
вбачається, що статутний капітал
банкрута складає 480 600,00 грн.; розмір
внеску до статутного капіталу банкрута
ОСОБА_3 складає 265 000,00 грн. та розмір
внеску до статутного капіталу банкрута
ОСОБА_7 складає 96 000,00 грн. (тобто більш,
ніж половини статутного капіталу
банкрута).

Відповідно до ст. 1 Закону уповноважена
особа учасників товариств з обмеженою
відповідальністю - це особа,
уповноважена загальними зборами, на
яких присутні не менш як три чверті від
штатної чисельності працівників
боржника, або відповідним рішенням
первинної профспілкової організації
боржника представляти їх інтереси при
проведенні процедур банкрутства з
правом дорадчого голосу.

Особа, що звертається до
господарського суду, має на меті захист
своїх порушених прав і охоронюваних
Законом інтересів. До господарського
суду вправі звернутись кожна особа, яка
вважає, що її право чи охоронювані
законом інтерес порушено чи
оспорюється.

Судовою колегією враховано те, що
апелянт допушений до участі у даній
справі з вересня 2010 року, коли судом
апеляційної інстанції розглядались
його апеляційні скарги на ухвали суду
першої інстанції від 28.04.2010 та від 21.07.2010
у даній справі і та постанову суду
першої інстанції від 03.08.2010 у даній
справі, за результатом розгляду яких
була винесена постанова Київського
апеляційного господарського суду від
12.10.2014 у даній справі. Враховуючи, що
оскаржувана ухвала безпосередньо
впливає на права апелянта, як учасника
ТОВ „Гаян-Агро", що апелянт є
уповноваженою особою учасників
банкрута у даній справі та вже була
допущена до участі у даній справі,
судова колегія вважає, що ОСОБА_3 має
право на оскарження ухвали
господарського суду Київської області
від 21.07.2014 у справі № Б22/069-10/8.

Як вбачається з матеріалів справи,
ухвалою господарського суду Київської
області від 06.04.2010 у даній справі за
заявою ПАТ "Банк "Київська Русь" (далі -
Кредитор) порушено справу про визнання
банкрутом ТОВ „Гаян-Агро" (далі -
Боржник).

Ухвалою господарського суду Київської
області від 28.04.2010 визнано безспірні
вимоги ініціюючого кредитора ПАТ "Банк
"Київська Русь" у суммі 1 069 950,36 грн.;
введено процедуру розпорядження
майном Боржника та призначено у справі
розпорядника майна - арбітражного
керуючого Фоменка А.В.;
зобов'язано Кредитора здійснити
публікацію оголошення про порушення
провадження у справі про банкрутство
Боржника; зобов'язано розпорядника
майна Боржника в строк до 22.06.2010 подати
суду складений реєстр вимог кредиторів
Боржника; призначено попереднє
засідання у справі; вирішено інші
процедурні питання у справі.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 21.07.2010 затверджено реєстр
вимог кредиторів Боржника; зобов'язано
розпорядника майна Боржника
організувати проведення загальних
зборів кредиторів Боржника; призначено
на 30.07.2010 скликання перших загальних
зборів кредиторів; зобов'язано
кредиторів Боржника створити комітет
кредиторів та подати господарському
суду протокол зборів кредиторів і
пропозиції щодо подальшої процедури
банкрутства; призначено наступне
засідання на 03.08.2010.

Постановою господарського суду
Київської області від 03.08.2010 визнано
банкрутом ТОВ "Гаян-Арго" та відкрито
ліквідаційну процедуру; ліквідатором
Банкрута призначено арбітражного
керуючого Фоменка А.В.; зобов'язано
ліквідатора Банкрута у 10-денний термін
подати до офіційного друкованого
органу оголошення про визнання
Боржника банкрутом; зобов'язано
ліквідатора Банкрута подати
господарському суду звіт про проведену
роботу, ліквідаційний баланс Банкрута
та пояснювальну записку до нього;
вирішено інші процедурні питання у
справі.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 12.10.2014 у даній
справі апеляційну скаргу
уповноваженої особи учасників ТОВ
"Граян-Агро" ОСОБА_3 на ухвалу
господарського суду Київської області
від 28.04.2010 у справі № Б22/069-10, на ухвалу
господарського суду Київської області
від 21.07.2010 у справі № Б22/069-10 та на
постанову господарського суду
Київської області від 03.08.2010 у справі №
Б22/069-10; ухвалу підготовчого засідання
господарського суду Київської області
від 28.04.2010, залишено без змін; ухвалу
попереднього засідання господарського
суду Київської області від 21.07.2010 та
постанову господарського суду
Київської області від 03.08.2010 у справі
№Б22/069-10 залишено без змін.

Твердження апелянта стосовно того, що
вимоги ПАТ "Банк "Київська Русь", як
кредитора, при ініціюванні справи про
банкрутство ТОВ "Граян-Агро" були
повністю забезпечені заставою,
спростовується матеріалами справи.
Київським апеляційним господарським
судом при прийнятті вказаної вище
постанови від 12.10.2014 у даній справі,
встановлювались підстави та
правомірність порушення провадження у
справі про банкрутство ТОВ "Граян-Агро"
та визнання його банкрутом. Вказана
постанова Київського апеляційного
господарського суду до касаційної
інстанції не оскаржувалась. Апелянт у
своїй заяві, як на підставу неналежного
дослідження судом першої інстанції
вимог ПАТ "Банк "Київська Русь" при
поданні заяви про порушення
провадження у справі про банкрутство,
посилається на кредитний договір від
05.08.2005 № 11407-20/5-1, зобов'язання за яким в
подальшому були забезпечені договором
іпотеки від 26.12.2005. Проте, судовою
колегією встановлено, що ПАТ "Банк
"Київська Русь", обґрунтував свою заяву
про порушення провадження у справі про
банкрутство рішенням суду першої
інстанції від 17.12.2007 у справі № 13/340-07,
яким було стягнено з ТОВ "Граян-Агро" на
користь ПАТ "Банк "Київська Русь" кошти
за зобов'язаннями, які виникли за
кредитним договором від 06.03.2006 № 3435-20/6-1.
Вказаних висновків суду апеляційної
інстанції апелянт у судовому засіданні
не спростував.

Як вбачається з матеріалів справи,
ухвалою господарського суду Київської
області від 17.05.2011 припинено
повноваження ліквідатора Банкрута
Фоменка А.В. у справі № Б22/069-10/8;
призначено ліквідатором Банкрута у
справі № Б22/069-10/8 арбітражного
керуючого Гусара І.О.; продовжено строк
ліквідаційної процедури на шість
місяців; вирішено інші процедурні
питання у справі.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 24.01.2012 продовжено строк
ліквідаційної процедури у справі на
шість місяців

Ухвалою господарського суду Київської
області від 17.07.2012 припинено
повноваження арбітражного керуючого
Гусара І.О. як ліквідатора у справі №
Б22/069-10/8; призначено ліквідатором
Банкрута у справі № Б22/069-10/8
арбітражного керуючого Щербаня О.М.;
зобов'язано ліквідатора Банкрута
виконати вимоги п.п. 6- 8 резолютивної
частини постанови господарського суду
Київської області від 03.08.2010 у справі
№ Б22/069-10/8 та до завершення строку
ліквідаційної процедури забезпечити
виконання дій та заходів, передбачених
ст.ст. 25-32 Закону, вирішено інші
процедурні питання у справі.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 05.08.2013 продовжено строк
ліквідаційної процедури на шість
місяців.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 11.11.2013 продовжено строк
ліквідаційної процедури у справі на
шість місяців від раніше продовженого.

21.07.2014 через відділ діловодства
господарського суду Київської області
від ліквідатора Банкрута надійшов звіт
ліквідатора Банкрута № 22/069/9
від 21.07.2014 (вх. № 14457/14 від 21.07.2014) з
доданими документами, в тому числі
ліквідаційним балансом Банкрута
станом на 21.07.2014.

Судовою колегією встановлено, що під
час ліквідаційної процедури
ліквідатором до реєстру вимог
кредиторів були включені вимоги
ініціюючого кредитора - ПАТ "Банк
"Київська Русь" на суму 1 153 206,10 грн., з
яких 1 993,34 грн. віднесені до першої
черги задоволення, 1 069 950,36 грн.
віднесені до четвертої черги
задоволення, 81 262,40 грн. віднесені до
шостої черги задоволення (окремо
зазначено про вимоги, забезпечені
заставою на суму 1 993,34 грн.).

Дослідивши матеріали справи та
заслухавши пояснення учасників
провадження у справі, суд апеляційної
інстанції не погоджується з
твердженнями апелянта про неналежне
виконання обов'язків ліквідатора щодо
виявлення активів банкрута, з огляду на
наступне.

Відповідно до ст. 32 Закону після
завершення усіх розрахунків з
кредиторами ліквідатор подає до
господарського суду звіт та
ліквідаційний баланс, до якого
додаються показники виявлення
ліквідаційної маси; відомості про
реалізацію об'єктів ліквідаційної
маси, реєстр вимог кредиторів з даними
про розміри погашених вимог
кредиторів; документи, які
підтверджують погашення вимог
кредиторів.

Чинним законодавством про банкрутство
передбачено можливість затвердження
звіту ліквідатора та ліквідаційного
балансу в судовому засіданні, з
викликом учасників провадження у
справі, зокрема ліквідатора, членів
комітету кредиторів, окремих
кредиторів.

Крім того, законодавцем передбачено
обов'язковий перелік додатків до звіту
ліквідатора, які подаються суду разом
із звітом ліквідатора та є предметом
дослідження в судовому засіданні за
підсумками ліквідаційної процедури,
яке проводиться за участю кредиторів
(комітету кредиторів).

Звіт ліквідатора та поданий ним
ліквідаційний баланс є підсумковими
документами, які підтверджують належне
проведення ліквідатором всіх заходів
ліквідаційної процедури, повне
вчинення ним дій по виявленню
кредиторів та активів боржника, за
результатом розгляду яких суд приймає
рішення про можливість відновлення
платоспроможності боржника або
встановлює неможливість задоволення
вимог конкретних кредиторів та приймає
рішення про його ліквідацію та
припинення провадження у справі.

Суд апеляційної інстанції дослідивши
матеріали справи, приходить до
висновку, що судом першої інстанції в
процесі розгляду звіту ліквідатора та
ліквідаційного балансу банкрута вірно
встановлено, що ліквідатором вчинено
належні дії по виявленню активів та
пасивів боржника, доведено
неможливість відновлення
платоспроможності боржника внаслідок
вжиття ліквідатором відповідних
заходів та необхідність його
ліквідації.

Згідно з ч. 6 ст. 3-1 Закону при
реалізації своїх прав та обов'язків
арбітражний керуючий зобов'язаний
діяти сумлінно та розумно з
урахуванням інтересів боржника та його
кредиторів.

Згідно зі ст. 25 Закону з дня свого
призначення ліквідатор виконує
повноваження керівника боржника
банкрута, аналізує фінансове становище
банкрута, очолює ліквідаційну комісію
та формує ліквідаційну масу, здійснює
інвентаризацію та оцінку майна
банкрута згідно з законодавством,
вживає заходів, спрямованих на пошук,
виявлення та повернення майна
банкрута, що знаходиться у третіх осіб.

У своєму звіті від 21.07.2014 № 22/069/9, що
затверджений протоколом засідання
комітету кредиторів Банкрута 17.07.2014,
ліквідатор Банкрута надає пояснення
стосовно того, що за результатом дій,
направлених на пошук майна (активів)
Банкрута, ліквідатором встановлено
відсутність ліквідного майна (активів)
Банкрута; будь-яка документація щодо
майна (активів) Банкрута ліквідатору не
передавалась.

Судом апеляційної інстанції, зі звіту
ліквідатора та поданих ним до суду
першої інстанції відповідно до вимог
ч. 1 ст. 25 Закону документів,
встановлено, що ліквідатором, з метою
розшуку, виявлення та повернення майна
банкрута, що знаходиться у третіх осіб,
вжиття заходів щодо захисту майна
боржника, здійснення нагляду та
контролю за управлінням і
розпорядженням майном боржника,
забезпечення збереження та
ефективного використання майнових
активів та формування ліквідаційної
маси було направлено запити до
Переяслав-Хмельницької ОДПІ,
Управління Пенсійного фонду України у
Переяслав-Хмельницькому районі
Київської області, Державної комісії з
цінних паперів та фондового ринку,
Інспекції Держтехнагляду по
Переяслав-Хмельницькому району,
Київської регіональної митниці,
Переяслав-Хмельницького РЕВ ДАІ при
ДАІ ГУМВС України в Київській області,
Комунального підприємства Київської
обласної ради "Переяслав-Хмельницьке
бюро технічної інвентаризації" та інші.

Згідно довідки
Переяслав-Хмельницького міського
відділу Головного управляння МВС
України в Київській області від 23.12.2010
№ 2890, заява ліквідатора Банкрута,
зареєстрована за від 16.12.2010 № 2890 по
факту викрадення свідоцтва про
державну реєстрацію юридичної особи
серії АОО № 551184, оригіналів статутних
документів та печатки Банкрута
розглянута; на підставі п. 2 ст. 6 КПК
України відмовлено в порушенні
кримінальної справи.

Відповідно до Акту
Переяслав-Хмельницької ОДПІ від 04.12.2009
№ 27 про анулювання реєстрації платника
податку на додану вартість, Банкрут не
має заборгованості з ПДВ на дату
складення акту.

Згідно довідки Переяслав-Хмельницької
ОДПІ від 11.06.2010 № 1523/290/19-025,
станом на 07.06.2010 Банкрут не має
заборгованості із сплати податків і
обов'язкових платежів.

Відповідно до довідки Управління
Пенсійного фонду України у
Переяслав-Хмельницькому районі
Київської області від 20.09.2011 № 9940/7,
останній звіт Банкрут до управління
подав за вересень 2009 року (з
нарахованим фондом оплати праці за
серпень 2008 року); перевірка Банкрута
проводилась 18.05.2007 (акт № 12), порушень не
виявлено; станом на 01.09.2011 боргу перед
управлінням ПФУ Банкрут не має.

Згідно довідки Державної комісії з
цінних паперів та фондового ринку
від 23.09.2011 № 13/01/18214, станом на 30.06.2011
Банкрут серед власників, які володіють
10% і більше пакету акцій емітентів
відсутній.

Відповідно до довідки Інспекції
Держтехнагляду по
Переяслав-Хмельницькому району від
16.06.2010 № 264-1, за Банкрутом трактори,
самохідні шасі, самохідні
сільськогосподарські,
дорожньо-будівельні машини, тракторні
причепи на обліку не перебувають.

Згідно довідки Київської регіональної
митниці від 15.09.2011 № 40/6-41/11692, згідно
пошуку, проведеного по базі даних
електронних копій облікових карток
суб'єктів зовнішньоекономічної
діяльності Київської регіональної
митниці, станом на 15.09.2011 Банкрут не
перебуває на обліку в Київській
регіональній митниці; інформація про
переміщення товарів і транспортних
засобів через митний кордон України
Банкрутом та подання ним митним
органам документів і відомостей,
необхідних для переміщення товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України в Київській
регіональній митниці відсутня.

Відповідно до довідки
Переяслав-Хмельницького РЕВ ДАІ при
ДАІ ГУМВС України в Київській області
від 27.07.2010 № 327, за Банкрутом було
зареєстровано 18.04.2006 автомобіль ВАЗ 21101,
державний номерний знак НОМЕР_1, та
08.06.2006 автомобіль ЗІЛ 431412, державний
знак НОМЕР_2; 18.07.2008 автомобіль ВАЗ 21101
було знято з обліку.

Відповідно до довідки ВДАІ по
обслуговуванню
Переяслав-Хмельницького району при
УДАІ МВС України в Київській області
від 07.10.2010, автомобіль ЗІЛ 431412,
державний знак НОМЕР_2 на обліку
вилучених ВДАІ по обслуговуванню
Переяслав-Хмельницького району не
значиться.

Згідно довідки Комунального
підприємства Київської обласної ради
"Переяслав-Хмельницьке бюро технічної
інвентаризації" від 29.12.2012 № 1233, за
Банкрутом нерухомого майна на
території Переяслав-Хмельницького
району не зареєстровано.

Ліквідатором Банкрута подано
ліквідаційний баланс Банкрута станом
на 21.07.2014, згідно якого у Банкрута
відсутні будь-які активи, за рахунок
яких можна провести розрахунки з
кредитором ПАТ "Банк "Київська Русь".

З поданого звіту вбачається, що вимоги
ініціюючого кредитора, які включені
ліквідатором до реєстру вимог
кредиторів, не задоволені та
вважаються погашеними, у зв'язку з тим,
що ліквідатором не виявлено майнових
активів, що підлягають включенню до
ліквідаційної маси для погашення
кредиторських вимог.

Отже, у зв'язку з відсутністю майна та
будь-яких інших активів у Банкрута, за
рахунок реалізації яких можливе
задоволення вимог ПАТ "Банк "Київська
Русь", його вимоги, - вважаються
погашеними.

У судовому засіданні апеляційної
інстанції ліквідатор Банкрута
підтвердив, що ним не виявлено
ліквідного майна (активів) Банкрута, у
тому числі майна, яке було предметом
застави; майно Банкрута, яке б
знаходилось у третіх осіб на
зберіганні або передавалось іншим
особам, та за яке не отримані кошти, не
виявлено; звільнення працівників, яким
має бути виплачена вихідна допомога, не
проводилось, вихідна допомога не
виплачувалась; у Банкрута відсутня
заборгованість з виплати заробітної
плати; у зв'язку з відсутністю
документів бухгалтерського обліку
аудиторська перевірка господарської
діяльності, в тому числі фінансової
звітності Банкрута не проводилась; на
час проведення ліквідаційної
процедури всі рахунки Банкрута
закриті.

У судовому засіданні апеляційної
інстанції ліквідатор Банкрута
зазначив про те, що на даному
підприємстві за час ліквідаційної
процедури змінювались ліквідатори та
він був вже третім, документація
Банкрута від бувших ліквідаторів йому
не передавалась, у зв'язку з чим він не
зміг провести аудиторську перевірку
господарської діяльності, в тому числі
фінансової звітності Банкрута.
Представники апелянта у судовому
засіданні не надали належних пояснень
стосовно кримінальних справ щодо
знищення фінансово-господарської
документації Банкрута. В порушенні
відповідних кримінальних справ було
відмовлено (а.с. 24-25, а.с. 27-29, т. 3).

Також, на запитання суду чи є у
власності Банкрута зареєстровані за
ним земельні ділянки, ліквідатор та
представник апелянта одноголосно
зазначили, що немає. Представник
апелянта лише зазначив, що Банкрутом
було орендовано земельні ділянки, на
яких було розміщене майно Банкрута, яке
знаходилось в іпотеці, проте докази
вказаного у нього відсутні.

На запитання суду щодо підстав
погодження ПАТ "Банк "Київська Русь"
відсутності майнових активів, які
підлягають включенню до ліквідаційної
маси, що було оформлено протоколом
комітету кредиторів від 17.07.2014,
представник ПАТ "Банк "Київська Русь"
відповів, що будівлі бувших корівників
в с. Циблі знаходяться в непридатному
для подальшого використання стані та є
неліквідними, також підтвердив, що
відповідні документи щодо вказаних
будівель ліквідатору не передавались
ані боржником, ані бувшими
ліквідаторами у даній справі.
Протилежного, що підтверджувало б
ліквідність вказаного майна,
представниками апелянта не наведено та
належними доказами не підтверджено.

Стосовно ж листа ПАТ "Банк "Київська
Русь" від 28.11.2011 № 8966/23-5282, на підставі
якого державним реєстром було вилучено
обтяження, об'єктом якого був цілісний
майновий комплекс за адресою: Київська
область, Переяслав-Хмельницький район ,
с. Харківці, вул. Славіна, 11-а,
представник ПАТ "Банк "Київська Русь" у
судовому засіданні зазначив про те, що
вказаний лист був направлений
відповідному державному реєстратору, у
зв'язку із закінченням строку дії
договору іпотеки від 26.12.2005,
зареєстрованого приватним нотаріусом
ОСОБА_13 26.12.2005 за № 3741; відповідні
документи у представника кредитора
відсутні.

Доводи представника апелянта стосовно
звернення третьої особи до апелянта
щодо купівлі майна Банкрута заявлені
усно у судовому засіданні, судовою
колегією не приймаються до уваги за
необґрунтованістю та за відсутністю
належного підтвердження відповідними
документами.

Враховуючи вищевикладене, доводи
апелянта відносно того, що
ліквідатором не проведено належних дій
по виявленню майна Банкрута, не може
бути прийнято судом до уваги.

На засіданні комітету кредиторів ТОВ
„Гаян-Агро" від 17.07.2014, оформленого
протоколом, було вирішено: погодити
відсутність майнових активів, які
підлягають включенню до ліквідаційної
маси; погодити дії і звіт ліквідатора
та ліквідаційний баланс ТОВ
„Гаян-Агро"; доручено арбітражному
керуючому Щербаню О.М. звернутися до
суду з клопотанням про затвердження
звіту ліквідатора та ліквідаційного
балансу ТОВ „Гаян-Агро".

Розглянувши матеріали справи, звіт
ліквідатора та ліквідаційний баланс,
суд першої інстанції правомірно
зазначив, що ліквідатором виконані всі
необхідні дії для виявлення активів
боржника, та ліквідного майна (активів
боржника не виявлено.

Враховуючи, що у боржника відсутнє
ліквідне майно та кошти для
задоволення вимог кредиторів,
відновлення його платоспроможності
неможливе, суд першої інстанції
обґрунтовано зазначив, що звіт
ліквідатора та ліквідаційний баланс
боржника підлягають затвердженню, а
боржник - ліквідації.

Згідно зі ст. 40 Закону затвердження
звіту ліквідатора в порядку,
передбаченому ст. 32 цього Закону, є
підставою для припинення провадження у
справі.

Згідно з ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
свої вимог і заперечень.

У відповідності до ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Судовою колегією було досліджено
відповіді на запити ліквідатора
(перелічені вище), які підтвердили
відсутність відповідних ліквідних
активів у Банкрута.

Твердження апелянта про неналежне
виконання арбітражним керуючим своїх
обов'язків, судова колегія відхиляє
враховуючи вищевикладене та зазначає
про те, що ліквідатора Щербаня О.М. було
призначено ухвалою суду першої
інстанції від 17.07.2012 у даній справі, та,
як підтверджується матеріалами справи,
скарг на його дії до суду не надходило.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі,
колегією суддів відхиляються, оскільки
не спростовують обставин, що на
підставі належних та допустимих
доказів встановлені судом першої
інстанції, підстави для задоволення
апеляційної скарги відсутні.

За таких обставин, Київський
апеляційний господарський суд не
вбачає підстав для задоволення
апеляційної скарги ОСОБА_3 від 28.10.2014,
зміни чи скасування ухвали суду першої
інстанції від 21.07.2014 у справі
№ Б22/069-10/8. Порушень норм
матеріального чи процесуального права,
які могли призвести до зміни чи
скасування оскаржуваної ухвали у
даній справі, судовою колегією не
встановлено.

На підставі викладеного, керуючись
Законом України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", статями 4-1, 33,
34, 43, 99, 101- 106 ГПК України, Київський
апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_3 від 28.10.2014
залишити без задоволення, а ухвалу
господарського суду Київської області
від 21.07.2014 у справі № Б22/069-10/8 - без змін.

2. Матеріали справи № Б22/069-10/8 повернути
до господарського суду
Київської області.

Постанову Київського апеляційного
господарського суду може бути
оскаржено протягом 20 днів до Вищого
господарського суду України у порядку,
передбаченому ГПК України.

Повний текст постанови підписаний
24.11.2014.

Головуючий суддя
М.Л. Доманська

Судді
Л.Л. Гарник

В.О. Пантелієнко