ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25.11.14р. Справа № 904/8291/13За скаргою:
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м.
Кривий Ріг на дії Дзержинського
відділу державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції

У справі:

за позовом Криворізької міської ради,
м. Кривий Ріг

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,
м. Кривий Ріг

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору: Криворізька
Центральна міжрайонна державна
податкова інспекція у м. Кривому Розі
Дніпропетровської області Державної
податкової служби

про стягнення заборгованості

Головуючий колегії Мартинюк С.В.

Суддя Бєлік В.Г.

Суддя Ліпинський О.В.

Представники:

від скаржника (боржник): ОСОБА_3, дов. № 77
від 14.01.2014 року, представник;

від стягувача: Романовський Д.С., дов.
7/26-1145 від 27.12.2013 року, представник;

від третьої особи: не з'явився;

від ДВС: не з'явився;

СУТЬ
СПОРУ:

Криворізька міська рада звернулась до
господарського суду Дніпропетровської
області із позовом до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, м. Кривий Ріг,
про стягнення з останнього 108 610,60грн.
основного боргу, 4863,62 грн. пені.

Рішенням господарського суду від 03.03.2014
року позовні вимоги задоволено
частково.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
10.04.2014 року рішення господарського суду
від 03.03.2014 року залишено без змін.

На виконання рішення господарського
суду від 03.03.2014 року та постанови
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 10.04.2014 року
видано накази від 16.04.2014 року.

13.10.2014р. фізична особа-підприємець
ОСОБА_1, м. Кривий Ріг
звернувся до суду зі скаргою на дії
Дзержинського відділу державної
виконавчої служби Криворізького
міського управління юстиції.

В обґрунтування скарги скаржник
посилається на те, що Криворізька
міська рада, яка є стягувачем, при
зверненні до державного виконавця з
заявою про стягнення грошових коштів,
зазначила рахунок, який їй не належить.

04.11.2014 року скаржник подав заяву про
залишення скарги без розгляду.

25.11.2014 року скаржник подав клопотання, в
якому зазначив, що заяву про залишення
скарги без розгляду не підтримує,
оскільки подано її помилково.

13.11.2014 року стягувачем подано відзив на
скаргу, в задоволенні якої просить
відмовити.

Представник скаржника в судовому
засіданні 25.11.2014 року заявив
клопотання, в якому просив суд
встановити в судовому засіданні факт
відсутності належних Криворізькій
міській раді рахунків для
перерахування на її користь грошових
коштів від господарської діяльності, в
тому числі стягнутої за наказом
господарського суду заборгованості по
орендній платі за земельну ділянку.

Скаржник вважає, що зазначення
Стягувачем (Позивачем) не належного
саме йому рахунку, як то передбачено ч. 3
ст. 45 Закону України „Про виконавче
провадження", свідчить про
перешкоджання Стягувачем провадженню
виконавчих дій, в зв'язку з чим, просить
суд зобов'язати державного виконавця
попередити стягувача про
перешкоджання провадженню виконавчих
дій через ненадання інформації про
належні йому рахунки, на які можливо
перерахувати стягнуті грошові суми, та
зобов'язати державного виконавця
повернути виконавчий документ, в разі
ненадання вказаної інформації, на
підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України
„Про виконавче провадження".

Як вбачається з матеріалів справи, за
результатами вирішення даного спору,
господарським судом було стягнуто
заборгованість по сплаті орендної
плати за земельну ділянку, що
перебуває в комунальній власності
територіальної громади міста Кривого
Рогу.

Згідно приписів ч. 2 ст. 327 ЦК України,
управління майном, що є у комунальній
власності, здійснює безпосередньо
територіальна громада та утворені нею
органи місцевого самоврядування.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 4 Закону
України „Про оренду землі",
орендодавцями земельних ділянок, що
перебувають у комунальній власності, є
сільські, селищні, міські ради в межах
повноважень, визначених законом.

Таким чином, з огляду на те, що об'єктом
оренди являється земельна ділянка
комунальної власності, орендодавцем
цієї ділянки виступає Криворізька
міська рада, як орган місцевого
самоврядування, на який законом
покладено функції розпорядника
землями територіальної громади міста
(ст. 9 Земельного Кодексу України).

За змістом положень підпункту 14.1.147
Податкового кодексу України, орендна
плата за земельні ділянки державної і
комунальної власності, є однією з форм
плати за землю як загальнодержавного
податку.

Статтею 290 Податкового кодексу України
передбачено, що плата за землю
зараховується до відповідних місцевих
бюджетів у порядку, визначеному
Бюджетним кодексом України для плати
за землю. В свою чергу, відповідно до
положень п. 4 ч. 1 ст. 69 Бюджетного
кодексу України, плата за землю
зараховується до бюджетів місцевого
самоврядування і належить до доходів
загального фонду місцевих бюджетів.

Аналіз зазначених вище норм чинного
законодавства, дає підстав для
висновку, що стягнуті на користь
міських рад грошові суми орендних
платежів за земельні ділянки
комунальної власності, є коштами
місцевого бюджету, і підлягають
перерахуванню саме до відповідних
бюджетів, в порядку, встановленому
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
фінансової політики, як то передбачено
ч. 4 ст. 45 Закону України „Про виконавче
провадження".

Згідно положень статей 43, 78 Бюджетного
кодексу України казначейське
обслуговування місцевих бюджетів
здійснюється органами, що здійснюють
казначейське обслуговування бюджетних
коштів, на основі ведення єдиного
казначейського рахунку.

Відповідно до положень п. 5 ст. 78
Бюджетного кодексу України податки і
збори (обов'язкові платежі) та інші
доходи місцевого бюджету підлягають
зарахуванню на єдиний казначейський
рахунок і не можуть акумулюватися на
рахунках органів, що контролюють
справляння надходжень бюджету.

Пунктом 2.2 Наказу Міністерства
фінансів України від 23.08.2012 № 938 "Про
затвердження Порядку казначейського
обслуговування місцевих бюджетів"
встановлено, що у процесі
казначейського обслуговування коштів
місцевих бюджетів, органи Казначейства
відкривають рахунки в національній
валюті в органах Казначейства для
зарахування доходів місцевих бюджетів
та інших надходжень, передбачених
законодавством (далі - платежі), на ім'я
органу Казначейства у розрізі кодів
класифікації доходів бюджету та у
розрізі місцевих бюджетів усіх рівнів
(бюджет Автономної Республіки Крим,
бюджети міст Києва і Севастополя,
обласні, районні бюджети та бюджети
місцевого самоврядування).

Таким чином, зарахування орендних
платежів за земельні ділянки
комунальної власності, як стягнутих на
користь місцевих рад за рішенням суду,
так і сплачених орендарями самостійно,
має відбуватися виключено на єдиний
казначейський рахунок, що
відкривається на ім'я органу
Казначейства, а не розпорядника
бюджетних коштів.

З урахуванням наведених вище обставин,
суд дійшов висновку, що зазначений
Виконкомом Криворізької міської ради в
заяві про відкриття виконавчого
провадження розрахунковий рахунок,
який відкрито на ім'я УДКСУ у м. Кривому
Розі, є належним рахунком, на який
підлягають зарахуванню грошові суми,
стягнутої державним виконавцем
заборгованості по орендній платі за
землю. При цьому, використання для
зарахування сум орендних платежів за
земельні ділянки комунальної
власності, інших рахунків, відкритих на
ім'я безпосередньо міської ради або її
виконавчого органу, суперечило б
приписам ст. 78 Бюджетного кодексу
України.

На підставі викладеного з урахуванням
встановлених обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що викладені у скарзі
Відповідача обставини, не свідчать про
перешкоджання з боку Стягувача
провадженню виконавчих дій, що
виключає підстави для здійснення
державним виконавцем відповідного
попередження на його адресу, з
наступним поверненням виконавчого
документа згідно п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону
України „Про виконавче провадження".

Щодо клопотання Скаржника відносно
встановлення факту відсутності у
Криворізької міської ради рахунків для
перерахування на її користь стягнутої
за рішенням суду заборгованості по
орендній платі за землю, а також факту
часткового або повного виконання
наказу суду, за відсутністю у міської
ради особистого рахунку для здійснення
такого перерахування, слід зауважити,
що господарський процес не передбачає
механізму встановлення фактів, при
цьому, ГПК України містить поняття
встановлення обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, та надання їм належної правової
оцінка за правилами ст. 43 цього Кодексу.

Під час розгляду даної скарги судом
встановлено, що згідно вимог чинного
законодавства, орендні платежі за
земельні ділянки комунальної
власності, як доходи місцевого бюджету,
підлягають зарахуванню виключно на
єдиний казначейський рахунок, який
відкривається на ім'я органу
Казначейства, і не можуть
акумулюватися на рахунках органів, що
контролюють справляння надходжень
відповідних бюджетів, до яких, в тому
числі, віднесено органи місцевого
самоврядування (п. 39, ст. 2 Бюджетного
кодексу України), а отже, законодавство
не виключає можливість відкриття
рахунків на ім'я органів місцевого
самоврядування (для власних
надходжень), але забороняє
акумулювання на них певних видів
платежів, включаючи орендні платежі за
землі комунальної власності.

Таким чином, можливо зробити висновок
про відсутності у Криворізької міської
ради рахунків, відкритих на її ім'я, і
призначених для зарахування стягнутих
за рішеннями суду сум заборгованості
по орендній платі за землю, але не про
відсутності рахунків для зарахування
таких сум, стягнутих на її користь, адже
кошти, які надходять на єдиний
казначейський рахунок за відповідним
кодом класифікації доходів, є коштами
бюджету місцевого самоврядування,
розпорядником якого, в свою чергу, є
міська рада.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, м. Кривий Ріг на дії
Дзержинського відділу державної
виконавчої служби Криворізького
міського управління юстиції -
відмовити

Головуючий суддя С.В. Мартинюк

Суддя
В.Г.Бєлік

Суддя
О.В.Ліпинський