ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2014 р.Справа №
916/3267/14Одеський апеляційний
господарський суд у складі:

Головуючого судді Ліпчанської Н.В.

Суддів Лисенко В.А., Савицького Я.Ф.

При секретарі судового засідання
Молодові В.С.

За участю представників сторін:

Від відповідача - Бондаренко Н.В., за
довіреністю №24/06-21 від 23.06.2014р.;

Представник позивача в судове
засідання не з'явився. Про час, дату та
місце його проведення повідомлений
належним чином.

Розглянувши апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Одеська ТЕЦ"

на рішення господарського суду
Одеської області від 09.10.2014р.

по справі № 916/3267/14

за позовом Дочірньої компанії "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України"

до Публічного акціонерного товариства
"Одеська ТЕЦ"

про стягнення 647 834,28 грн.,

Встановив:

В серпні 2014 року Дочірня компанія
"Газ України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" (Далі - ДК
„Газ України") звернулась до
господарського суду Одеської області з
позовом до Публічного акціонерного
товариства "Одеська ТЕЦ" (Далі - ПАТ
"Одеська ТЕЦ"), в якому просить стягнути
з останнього 647 834,28 заборгованості, що
складається із основного боргу в сумі
597 471,20 грн., інфляційних витрат на суму
43167,29 грн. та 3 % річних у розмірі 7 195,79
грн. (а.с. 2 - 4).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ДК „Газ
України" вказує на те, що 25.08.2012 р. між
ним та ПАТ "Одеська ТЕЦ" був укладений
договір про реструктуризацію
заборгованості №14/12-143, відповідно до
п.1.1 якого Кредитор та Боржник
домовились про розстрочення
заборгованості у вигляді основного
боргу, що виникла у Боржника перед
Кредитором за Договором поставки
природного газу від 14.10.2010 №06/10-1096 БО-23.
Загальна сума основного боргу, що
підлягає реструктуризації відповідно
до п.1.1 цього Договору, складає 17 924 135,66
грн. (а.с. 7 - 13).

Згідно графіку погашення
заборгованості, ПАТ "Одеська ТЕЦ"
повинно було сплатити грошові кошти в
сумі 597 471 грн. 20 коп. за період з грудня
2013 року по червень 2014 року, однак,
відповідач своїх зобов'язань щодо
виконання умов Договору не виконав, що
і стало причиною звернення ДК „Газ
України" із позовом до господарського
суду Одеської області.

04.09.2014 р. до господарського суду
Одеської області надійшов відзив на
позов, в якому ПАТ "Одеська ТЕЦ"
звернулось із заявою про надання
відстрочки виконання рішення терміном
на 2 (два) роки, у зв'язку із тяжким
фінансовим становищем (а.с. 25 -27).

Рішенням господарського суду Одеської
області від 09 жовтня 2014 року (Суддя
Демешин О.А.) позов було задоволено в
повному обсязі. Суд стягнув з ПАТ
"Одеська ТЕЦ" на користь ДК „Газ
України" 597 471,20 грн. основного боргу, 43
167,29 інфляційних витрат, 7 195,79грн. 3 %
річних та 12 957,00грн. судового збору (а.с.
36 - 37).

Мотивуючи дане рішення місцевий
господарський суд, посилаючись на
норми ст.ст. 526, 612, 625 Цивільного Кодексу
України, ст.ст. 33, 121 Господарського
процесуального Кодексу України, дійшов
до висновку про те, що позовні вимоги
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Щодо заяви ПАТ "Одеська ТЕЦ" про
надання відстрочки виконання рішення
терміном на 2 (два) роки, місцевий
господарський суд прийшов до висновку,
що відповідачем не надано будь-яких
доказів в підтвердження викладених у
відзиві обставин щодо можливості
надання такої розстрочки, та зазначив,
що не вбачає підстав для надання
відстрочки виконання судового рішення
та звертає увагу відповідача, що
надання розстрочки або відстрочки
виконання рішення суду на підставі
ст.121 ГПК України, на яку ПАТ „Одеська
ТЕЦ" посилається у відзиві - є можливим
у виняткових випадках та після видачі
виконавчого документу на примусове
виконання цього рішення - наказу
господарського суду.

Не погоджуючись із винесеним рішенням
місцевого господарського суду, ПАТ
"Одеська ТЕЦ" звернулось до Одеського
апеляційного господарського суду із
апеляційною скаргою, в якій просить
його скасувати в частині відмови у
наданні відстрочки виконання рішення.

ПАТ "Одеська ТЕЦ" зазначило, що в
частині відмови в наданні відстрочки
виконання рішення місцевий
господарський суд порушив вимоги ст. 121
ГПК України, так як вирішуючи питання
про відстрочку або розстрочку
виконання рішення, зміни способу і
порядку виконання рішення,
господарський суд повинен врахувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору.

06.11.2014 р. ДК „Газ України" надала відзив
на апеляційну скаргу, в якому
зазначила, що вважає рішення місцевого
господарського суду по даній справі
прийнятим без порушення норм
матеріального і процесуального права,
а апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, так як вона є
необґрунтованою, та такою, що не
відповідає обставинам справи.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, хоча про час,
дату та місце його проведення
повідомлений належним чином. За таких
обставин, судова колегія вважає
можливим розглянути справу за наявними
в ній матеріалами на підставі ст.75 ГПК
України.

Заслухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування місцевим
господарським судом норм
матеріального та процесуального права,
судова колегія вважає, що рішення
господарського суду слід залишити без
змін, а апеляційну скаргу без
задоволення, виходячи з наступних
підстав.

Як встановлено матеріалами справи,
25.08.2012 р. між ДК „Газ України" та ПАТ
"Одеська ТЕЦ" був укладений договір про
реструктуризацію заборгованості
№14/12-143 (а.с. 7 - 14).

Згідно із даним Договором, Боржник
зобов'язується сплатити у повному
обсязі суму основного боргу шляхом
сплати зобов'язання частинами
відповідно до графіку погашення
заборгованості. Грошові кошти по
платежах поточного місяця згідно з
Графіком повинні надходити від
Боржника на рахунок Кредитора у сумі,
визначеній цим Графіком, не пізніше
останнього числа місяця, в якому платіж
підлягає виконанню.

Приписами статтей 525, 526, 629 ЦК України
визначено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно пунктів 1, 2 ст. 193 Господарського
Кодексу України:

1. Суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

2. Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

У статті 509 ЦК України зазначено, що
зобов'язанням є правовідношення, у
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь іншої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші), чи утриматися від
виконання певних дій, а інша сторона
має право вимагати виконання такого
обов'язку.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 612 ЦКУ
боржник, вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до вимог ст. 625
Цивільного кодексу України, боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три відсотки річних з
простроченої суми, якщо законом або
договором не встановлений інший розмір
відсотків. Боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

За змістом положень ч.ч. 1, 2, 3 статті 121
ГПК України, при наявності обставин, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим, за заявою
сторони, державного виконавця,
прокурора або за своєю ініціативою
господарський суд, який видав
виконавчий документ, у десятиденний
строк розглядає це питання у судовому
засіданні з викликом сторін, прокурора
і у виняткових випадках, залежно від
обставин справи, може відстрочити або
розстрочити виконання рішення, ухвали,
постанови, змінити спосіб та порядок їх
виконання. Мирова угода, укладена
сторонами у процесі виконання
судового рішення, подається на
затвердження господарського суду, який
прийняв відповідне судове рішення. Про
затвердження мирової угоди
господарський суд виносить ухвалу.

Підставою для відстрочки, розстрочки,
зміни способу та порядку виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
визначений строк або встановленим
господарським судом способом. При
цьому слід мати на увазі, що згоди
сторін на вжиття заходів, передбачених
статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і
господарський суд законодавчо не
обмежений будь-якими конкретними
термінами відстрочки чи розстрочки
виконання рішення. Проте, вирішуючи
питання про відстрочку чи розстрочку
виконання рішення, зміну способу і
порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

Враховуючи вищевикладене судова
колегія не погоджується із
твердженнями скаржника, так як
посилання на важкий фінансовий стан не
є винятковою обставиною в розумінні ст.
121 ГПК України, за наявності якої
можливе надання відстрочки виконання
рішення. Крім того, на підтвердження
свого матеріального стану, ПАТ "Одеська
ТЕЦ" не надало жодної довідки з
фінансових установ, в яких відкриті
рахунки, про рух коштів за період з часу
укладання договору по теперішній час.
Крім того, заборгованість, яка
стягується за Договором від 28.05.2012р. є
реструктуризованою, тобто такою,
погашення якої вже відбувається із
відстрочкою згідно із графіком, що
передбачає розстрочення суми боргу на
період з травня 2012 року по квітень 2032
року.

З огляду на зазначене, колегія суддів
вважає, що рішення господарського суду
винесено при повному з'ясуванні та
дослідженні всіх обставин справи з
правомірним застосуванням норм
діючого законодавства, а тому підстав
для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 99; 101-105 ГПК України, суд
-

Постановив:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Одеська ТЕЦ" -
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Одеської області від 09.10.2014р. у справі №
916/3267/14 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття та може бути оскаржена
в касаційному порядку до ВГСУ.

Повний текст постанови підписано
26.11.2014р.

Головуючий суддя
Н.В. Ліпчанська

Суддя
В.А. Лисенко

Суддя
Я.Ф. Савицький