ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

0,2

17.11.14 № 910/25197/14. Суддя Ващенко Т.М.,
розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ісвеко"

до Фізичної особа-підприємця ОСОБА_1

про розірвання договору та стягнення 43
176,20 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Ісвеко» звернулось
до Господарського суду міста Києва з
позовом до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про розірвання договору та
стягнення 43 176,20 грн.

Подана Товариством з обмеженою
відповідальністю «Ісвеко» позовна
заява про розірвання договору та
стягнення 43 176,20 грн. не відповідає
вимогам розділу VIII Господарського
процесуального кодексу України, а тому
підлягає поверненню з посиланням на ст.
63 Господарського процесуального
кодексу України, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо позовну заяву підписано особою,
яка не має права її підписувати, або
особою, посадове становище якої не
вказано.

Згідно з ст. 54 Господарського
процесуального кодексу України
позовна заява подається до
господарського суду в письмовій формі
і підписується повноважною посадовою
особою позивача або його
представником, прокурором чи його
заступником, громадянином - суб'єктом
підприємницької діяльності або його
представником.

Відповідно до вимог ст. 28
Господарського процесуального кодексу
України справи юридичних осіб в
господарському суді ведуть їх органи,
що діють у межах повноважень, наданих
їм законодавством та установчими
документами, через свого представника.

Керівники підприємств та організацій,
інші особи, повноваження яких
визначені законодавством або
установчими документами, подають
господарському суду документи, що
посвідчують їх посадове становище.

Таким чином, право на представництво
юридичної особи пов'язане не з
конкретною фізичною особою, а з
наявністю акта органу управління
юридичної особи, котрим ця юридична
особа наділяє посадову особу
повноваженнями вчиняти певні юридичні
дії від імені підприємства.

При цьому, п. 3.5 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» визначено, що
позовна заява підлягає поверненню,
коли в позовній заяві відсутні
відомості про прізвище та посаду
керівника юридичної особи або до
позовної заяви не додано належні
документи на підтвердження
повноважень особи, що підписала цю
заяву як представник позивача в
господарському суді (ч. ч. 3-6 ст. 28 ГПК
України), і на ці документи немає
посилання в заяві.

З матеріалів позовної заяви
вбачається, що позивачем не додано
жодних доказів, які б підтверджували
повноваження п. Світець кого А.І., який
підписав позовну заяву № б/н від 07.11.14.,
діяти від імені позивача в якості
директора (витяг від державного
реєстратора про включення до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців станом на
час розгляду справи, протокол, наказ,
тощо).

З огляду на викладене позовна заява №
б/н від 07.11.14. підлягає поверненню на
підставі п. 1 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті
57 Господарського процесуального
кодексу України до позовної заяви
додаються документи, що підтверджують
сплату судового збору у встановленому
порядку і розмірі.

Згідно з ст. 4 Закону України "Про
судовий збір" судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

При цьому, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону
України "Про судовий збір" за подання до
господарського суду позовної заяви
майнового характеру справляється
судовий збір у розмірі 2 відсотки ціни
позову, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат, а із позовних заяв
немайнового характеру - 1 розмір
мінімальної заробітної плати, що
становить 1 827,00 грн., 79 080,00 грн. та 1 218,00
грн. відповідно.

Позивач звернувся до Господарського
суду міста Києва з вимогами про:

- розірвання Договору № 01.10.2013. від
02.10.13.;

- стягнення з відповідача 43 176,20 грн.

Таким чином, позивачем пред'явлено
немайнову та майнову вимоги.

За подання позовної заяви, що має
одночасно майновий і немайновий
характер, судовий збір сплачується за
ставками, встановленими для позовних
заяв майнового та немайнового
характеру (п. 1 ч. 3 ст. 6 Закону України
«Про судовий збір»).

Разом з тим, Товариством з обмеженою
відповідальністю «Ісвеко» сплачено
судовий збір в розмірі 1 827,00 грн.
(платіжне доручення № 204 від 06.11.14.) за
вимогу майнового характеру, проте, не
сплачено судовий збір за вимогу
немайнового характеру.

Крім того, суд відзначає наступне.

Пунктом 2.21 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України, від 21.02.2013,
№ 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України"
передбачено, що платіжне доручення на
безготівкове перерахування судового
збору, квитанція установи банку про
прийняття платежу готівкою додаються
до позовної заяви (заяви, скарги) і
мають містити відомості про те, яка
саме позовна заява (заява, скарга, дія)
оплачується судовим збором.

Позивачем додано до позовної заяви
докази на підтвердження сплати
судового збору, які не відповідають
встановленим законом вимогам.

Відповідно до п. 3.1 Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті, затвердженої
Постановою Правління Національного
банку України від 21.01.2004р. №22 платіжне
доручення оформляється платником за
формою, наведеною в додатку 2 до цієї
Інструкції, згідно з вимогами щодо
заповнення реквізитів розрахункових
документів, що викладені в додатку 8 до
цієї Інструкції, та подається до банку,
що обслуговує його, у кількості
примірників, потрібних для всіх
учасників безготівкових розрахунків.

Згідно додатку 2, 8 зазначеної
інструкції для заповнення реквізиту №
40 платіжного доручення (М.П.) ставиться
відбиток печатки платника, зразок якої
заявлений банку платника в картці зі
зразками підписів та відбитка печатки,
для - реквізиту № 41 (підписи платника)
ставляться підписи (підпис)
відповідальних осіб платника, які
повноважені розпоряджатися рахунком і
зразки підписів яких заявлені банку
платника в картці зі зразками підписів
та відбитка печатки, для - реквізиту № 51
(дата виконання) зазначаються число,
місяць та рік списання коштів з
рахунку платника цифрами у форматі
ДД/ММ/РРРР або число зазначається
цифрами ДД, місяць - словами, рік -
цифрами РРРР, які засвідчуються
підписом відповідального виконавця
та відбитком штампа банку.

При цьому згідно з п. 2.4 вказаної
Інструкції банк перевіряє
відповідність заповнення реквізитів
розрахункових документів клієнтів,
крім інкасових доручень (розпоряджень),
вимогам додатка 8 до цієї Інструкції,
зокрема, банк платника перевіряє
заповнення таких реквізитів: "Платник",
"Код платника", "Рахунок платника", "Банк
платника", "Код банку платника", а також
"М. П." та "Підписи платника" (якщо згідно
з формою документа вимагається їх
заповнення).

Натомість, у приєднаного до позовної
заяви № б/н від 07.11.14. платіжного
доручення на суму 1 827,00 грн. відсутні
підписи відповідальних осіб платника
та відтиск його печатки, тобто вказані
реквізити не заповнені як того вимагає
вищезазначена інструкція.

За сукупності вказаних обставин, суд
вважає, що позивачем не подано доказів
сплати судового збору у встановлених
порядку та розмірі, тому дана позовна
заява підлягає поверненню позивачу на
підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо у позовній заяві не вказано
обставин, на яких ґрунтується позовна
вимога, доказів, що підтверджують
викладені в заяві обставини,
обґрунтований розрахунок стягуваної
чи оспорюваної суми.

Згідно з вимогами п. 5 ч. 2 ст. 54
Господарського процесуального кодексу
України, позовна заява повинна містити
виклад обставин, на яких ґрунтуються
позовні вимоги; зазначення доказів, що
підтверджують позов; обґрунтований
розрахунок сум, що стягуються чи
оспорюються; законодавство, на
підставі якого подається позов.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 57 ГПК України
встановлено, що до позовної заяви
додаються документи на підтвердження
обставин, на яких ґрунтуються позовні
вимоги.

При цьому, з матеріалів позовної заяви
№ б/н від 07.11.14. вбачається, що в її
прохальній частині позивачем не
зазначено на користь якої особи він
просить суд стягнути з Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 грошові кошти.

Таким чином, суд дійшов висновку, про
відсутність в позовній заяві викладу
обставин, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, а саме змісту самих позовних
вимог.

Відповідно до п. 3.5 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», недодержання вимог
статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини
першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і
додатків до позовної заяви тягне за
собою наслідки, передбачені статтею 63
ГПК України.

Беручи до уваги наведене, зважаючи на
те, що заявником не дотримано вимог ст.
ст. 54, 57 Господарського процесуального
кодексу України, враховуючи, що приписи
ст. 63 Господарського процесуального
кодексу України носять імперативний
характер, суд дійшов висновку, що
викладені обставини є підставою для
повернення позовної заяви відповідно
до ст. 63 Господарського процесуального
кодексу України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву повернути без розгляду.

Звернути увагу позивача, що після
усунення недоліків, які стали
підставою повернення позовної заяви
без розгляду, він може повторно
звернутися до господарського суду
міста Києва з позовом.

Суддя
Т.М.
Ващенко