РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2014 р.
Справа № 903/712/14

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді Гудак
А.В.

судді
Олексюк Г.Є. ,

судді Юрчук
М.І.

при секретарі судового засідання
Лукащик Г.В.

за участю представників сторін:

позивача - Стернічук А.В., наказ в
справі, Федорко О.О., довіреність в
справі

відповідача - Кобук О.М., довіренсть в
справі

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Рівненського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Комунального
підприємства теплових мереж
"Ковельтепло"

на рішення господарського суду
Волинської області від 04.09.14 р.

у справі № 903/712/14

за позовом Ковельського управління
водопровідно-каналізаційного
господарства "Ковельводоканал"

до Комунального підприємства теплових
мереж "Ковельтепло"

про зобов' язання укласти договір

В судовому засіданні
оголошувалась перерва з 06.11.2014 р. по
13.11.2014 р. для витребування доказів

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Волинської області від 04.09.2014р. по
справі №903/712/14 неузгоджені між
сторонами пункти договору № 1- ПТМ від 01
липня 2014р. на подачу холодної води з
комунального водопроводу та приймання
стічних вод до комунальної каналізації
викладено в наступних редакціях:

абзац 3 п.2.1

"Підтримувати в місці приєднання
Споживача до міської комунальної
водопровідної мережі напір не менше 20м.
водного стовпа для забезпечення
безаварійної роботи технологічного
обладнання".

абзац 3 п.3.1

"Встановлення вузлів обліку повинно
відповідати вимогам Держаних
будівельних норм "Внутрішній
водопровід та каналізація Частина 1.
Проектування Частина 2. Будівництво ДБН
2.5-64:2012". Споживач має забезпечити
доступ Виробнику для проведення зняття
показів засобів вимірювальної
техніки".

абзац 4 п.3.1

"Споживач зобов'язаний до 01 січня 2015р.
привести вузли обліку у відповідності
до вимог ДБН 2.5-64:2012, Правил, даного
договору".

пункт 3.7

"Нарахування по пропускній здатності
труби, при швидкості руху води в ній 2,0
м/сек, та дією її повним перерізом
протягом 24 годин на добу проводяться у
випадках:

самовільного приєднання до міської
водопровідної мережі та мережі
водовідведення;

Водокористування вважається
безобліковим, якщо споживач самовільно
приєднався до систем централізованого
комунального водопостачання та
водовідведення або самовільно
користується ним (п.3.2 Правил).

- у разі пошкодження, або самовільного
зняття засобів обліку, пломб і деталей
пломбування, встановлених
представниками територіальних органів
Держспоживстандарту та виробником в
місцях з'єднань засобів обліку,
запірної арматури, манометра та іншого
обладнання вузла обліку незалежно від
місця його розташування.

Споживач відповідає за цілісність та
збереження засобів обліку, пломб і
деталей пломбування, встановлених
представниками територіальних органів
Держспоживстандарту та виробником в
місцях з'єднань засобів обліку,
запірної арматури, манометра та іншого
обладнання вузла обліку незалежно від
місця його розташування.

Знімати засоби обліку, здійснювати
будь-які заміни їх частин або зміни
положення на водомірному вузлі, де їх
встановлено, знімати пломби, накладені
органами Держспоживстандарту або
виробником, має право лише виробник (п.
5.18 Правил).

- при виявленні представником
Виробника витоків води в мережах
Споживача, коли вузол обліку відсутній.

У разі виявлення витоку води через
зіпсування санітарно-технічних
приладів та арматури, пошкодження
внутрішньої (у тому числі
внутрішньобудинкової) мережі
водопостачання, нераціонального
використання води, у випадку, коли
засіб обліку на вводі відсутній або не
працює з вини споживача, останній
здійснює розрахунок за воду з
виробником згідно з п. 3.3 цих Правил.

Розрахунок з виробником за
нераціональне використання води
внаслідок витоків здійснює споживач, у
якого на балансі, в експлуатації,
обслуговуванні перебуває
внутрішньобудинкова система
водопостачання.

Виробник має право разом із споживачем
здійснювати відповідно до умов
договору вибіркову перевірку
технічного стану внутрішньобудинкової
системи водопостачання споживача, про
що складається акт (п. 10.1 Правил).

Розрахунковий період в таких випадках
встановлюється з дня початку виявлення
порушення. Якщо термін початку виявити
неможливо, розрахунковий період
становить один місяць(п.3.4 Правил)".

пункт 5.2

"У разі ненадання послуг, надання їх не
в повному обсязі, зниження якості,
зокрема відхилення їх кількісних
та/або якісних показників, визначених в
п.2.1 Договору (ред. ПТМ"Ковельтепло"), що
буде встановлено в передбаченому
законодавством порядку, Виробник
компенсує збитки, понесені Споживачем,
внаслідок неякісного надання власним
абонентам послуг з теплопостачання та
гарячого водопостачання, крім
випадків, передбачених п.5.10 Договору".

абзац 4 пункту 5.10

"відключати Підприємство від мереж
водопроводу та каналізації

- після письмового попередження у разі
відсутності договору або ухиленні від
укладання або
продовження(переукладання договору);

- негайно після усного попередження у
разі загрози виходу з ладу мереж або
споруд каналізації, порушення
технологічного режиму роботи очисних
споруд".

пункт 5.16

"В разі перерви в наданні послуг в
опалювальний період понад 6 год./добу,
що спричинило зупинку котелень, вихід з
ладу теплопостачального обладнання
Споживача, в результаті низької
температури повітря, Виробник
відшкодовує Споживачу збитки, понесені
останнім внаслідок неотримання послуг,
крім випадків передбачених п.5.10
договору".

пункт 5.7

"При засміченні каналізаційних мереж
забрудненнями Споживача (жирами,
осадами, грубодисперсними зависями та
ін.), які призводять до обмеження
пропускної спроможності міської
каналізаційної мережі і якщо це
зафіксовано в установленому порядку,
Споживач відшкодовує витрати на
проведення робіт з відновлення
пропускної спроможності трубопроводів
та колекторів з притягненням їх сил та
способів".

пункт 6.1

"Між Споживачем і Виробником
встановлюється така межа балансової
належності водопровідних та
каналізаційних мереж і споруд:

Водопровідні вводи до теплових
пунктів(далі-ТП), котелень, окремо
побудованих насосних станцій для
підвищення тиску, а також розподільчі
мережі від цих об'єктів експлуатують
підприємства, на балансі яких
перебувають ці об'єкти. Експлуатацію
мереж холодного водопостачання в межах
ТП та котелень здійснюють організації,
на балансі (в управлінні) яких вони
перебувають.

- водопровідні вводи Споживача (місце
підключення до міської комунальної
водопровідної мережі:додаток 3- схема
балансової належності мереж, а також
прилади і пристрої на них, у тому числі
колодязі, запірна арматура, вузли
обліку, стабілізатори тиску, належать
Споживачу і ним експлуатуються та
обслуговуються;

- внутрішні водопровідні та
каналізаційні мережі, споруди і
пристрої включно з водомірним вузлом і
розміщеною на ньому протипожежною
засувкою знаходяться на балансі
Споживача, експлуатуються та
обслуговуються ним.

- межею вуличної мережі водовідведення,
яку обслуговує Виробник, є контрольний
колодязь на ній включно. У випадку
відсутності контрольного колодязя на
випуску водовідведення межею
будинкової мережі є її приєднання до
вуличної мережі.

Додаток 3-схема балансової належності
мереж".

пункт 6.2

"Споживач несе відповідальність за
збереження і експлуатацію
водопровідних і каналізаційних мереж,
споруд та іншого обладнання, що
знаходиться на його балансі або
території згідно з Правилами".

Стягнуто з Комунального підприємства
теплових мереж "Ковельтепло" на користь
Ковельського управління
водопровідно-каналізаційного
господарства "Ковельводоканал" 609 грн.
витрат по судовому збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідач - Комунальне підприємство
теплових мереж "Ковельтепло" звернувся
до суду з апеляційною скаргою, в якій
просить скасувати рішення
господарського суду Волинської
області від 1.09.2014 року в частині
викладення абзацу третього п.2.1., п. 5.2..
п. 5.7., п. 5.16., і. 6.1. Договору в редакції
позивача, викладення абзацу 4 пункту 5.10.
в редакції, визначеній судом та
ухвалити нове рішення, яким абзац
третій п.2.1., п.5.2., п. 5.7., 1.5.16., п. 6.1.
викласти в редакції ПТМ „Ковельтепло",
абзац 4 пункту 5.10. виключити з Договору.

Зокрема, скаржник зазначає, що в п, 6,6.
Державних будівельних норм
«Внутрішній водопровід та каналізація
Частина 1. Проектування Частина 2,
Будівництво ДБН 2.5-64:2012 зазначено, що
тиск води в системах питного і
протипожежного водопроводу на
відмітці найбільше низько
розташованих санітарно-технічних
приладів не повинен перевищувати 0,45
МПа, на відмітці найбільше вище
розташованих -приладів - за паспортними
даними цих приладів, а за відсутності
таких даних - не менше 0,2 МПа і не більше
ніж 0,45 МПа на всіх інших поверхах. Таким
чином, відповідно до вимог ДБН В.2.5-74:2013,
напір у мережі водопроводу
п'ятиповерхового будинку повинен
становити не менше 26 м.вод.ст., а
дев'ятиповерхового - 42 м.вод.с г.

Таким чином, надумку скаржника, судом
першої інстанції неправомірно
залишено абзац 3 п. 2.1. Договору в
редакції позивача.

Що стосується п. 5.7., то скаржник
зазначає, що відповідач експлуатує
розподільчі мережі до точки передання
послу, а тому даний пункт має бути
викладений у редакції відповідача.

Щодо викладення абзацу 4 п. 5.10. в
редакції, запропонованій судом,
скаржник зазначає, що при
постановленні рішення щодо можливості
відключення підприємства від мереж
водопроводу та каналізації у разі
відсутності договору, судом першої
інстанції не було взято до уваги, що
відсутність Договору між сторонами
може бути зумовлена наявністю
об'єктивних причин, які не залежать
виключно від ПТМ „Ковельтепло".

Що стосується можливості відключення
підприємства від мереж водопроводу та
каналізації у разі ухилення від
укладання або продовження
(переукладання договору), то на думку
скаржника, ухилення від укладання або
продовження (переукладання договору)
теоретично можливе як зі сторони
відповідача, та і зі сторони
„Ковельводоканалу".

Щодо можливості відключення
підприємства від мереж водопроводу та
каналізації у разі загрози виходу з
ладу мереж або споруд каналізації,
порушення технологічного режиму
роботи очисних споруд, то варто
зазначити наступне.

Суд першої інстанції погодився з
доводами ПТМ „Ковельтепло" про
можливість відключення Підприємства
від мереж водопроводу та каналізації
лише у випадках передбачених ст.16
Закону України „Про
житлово-комунальні послуги ", згідно
якої комунальні послуги надаються
споживачам безперебійно, виключно за
винятком часу перерв на :

- проведення ремонтних і
профілактичних робіт,

- міжопалювальний період для систем
опалення,

- ліквідацію наслідків аварій або дії
обставин непереборної сили.

Аналогічні норми містяться у
„Правилах надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення" затверджених
пстановою Кабінету Міністрів України
від 21.07.2005 р. № 630.

Разом з тим, скаржник вважає, що суд
дійшов передчасного висновку, що
передбачене позивачем у п.5.10 Договору
відключення у разі загрози виходу з
ладу мереж або споруд каналізації,
порушення технологічного режиму
роботи очисних споруд не суперечить ч.3
ст.16 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги", оскільки
значені обставини не являються ні
аварією, ні дією обставин непереборної
сили.

Враховуючи зазначене вище, скаржник
вважає, що суд першої інстанції
помилково дійшов висновку про
необхідність включення в Договір
абзацу 4 пункту 5.10.

З огляду на вищевикладене, включення в
п. 5.2., п.5.16. Договору словосполучення
„крім випадків передбачених п. 5,10 " є
неможливим.

Щодо п. 6.1. Договору скаржник зазначає
наступне.

Згідно п. 1.2. Статуту ПТМ „Ковельтепло",
затвердженого рішенням Ковельської
іської ради від 21.02.2013 р. № 34/41,
підприємство засноване на комунальній
асності територіальної громади міста
Ковеля і підпорядковане міській раді.
Відповідно до п.. 1.6. Статуту майно
пдприємства перебуває у комунальній
пасності територіальної громади міста
та закріплюється за ним на праві
гсподарського відання.

Як зазначено Правилами користування
системами централізованого
комунального водопостачання та
водовідведення в населених пунктах
України", затверджених наказом
Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України від 27.06.2008 р. №190, а саме п. 1.7.
водопровідні вводи до об'єктів, що
належать до комунальної власності
територіальної громади, та розподільчі
мережі холодного водопостачання від
них до зовнішнього зрізу будівель
експлуатують виробники. Межею вуличної
мережі водовідведення, яку обслуговує
виробник, є контрольний колодязь на ній
включно.

Відповідно до п.1.7. вказаних Правил
експлуатацію мереж холодного
водопостачання в межах ТП та котелень
здійснюють організації, на балансі (в
управлінні) яких вони перебувають,
Судом першої інстанції проігноровано
дану обставину. Більше того, позивачем
не надано документів, які би свідчили
про перебування мереж холодного
водопостачання на балансі ПТМ
„Ковельтепло".

Також, скаржник звертає увагу колегії
на ту обставину ,що судом першої
інстанції становлено, що межі
балансової належності між сторонами у
запропонованій Совельтепло" редакції
були узгоджені при укладенні договору
№127 від 25.03.2011р. подачу води з
комунального водопроводу та приймання
стічних вод до комунальної шалізації.
Проте даний факт судом не прийнятий до
уваги з огляду на відсутність підстав
для надання правової оцінки попередній
редакції р.6 Договору №127 від ;.03.2011р.,
який фактично в зв'язку з укладенням
даного Договору втрачає чинність.

У письмовому відзиві від 04.11.20114р. №2713
на апеляційну скаргу позивач заперечив
проти її доводів, вважаючи оскаржене
рішення суду першої інстанції законним
та таким, що відповідає дійсним
обставинам справи, з підстав
викладених у відзиві.

Представник відповідача (скаржника) в
судовому засіданні 13.11.2014р. підтримав
доводи апеляційної скарги. Вважає, що
рішення суду першої інстанції від
04.09.2014р. є незаконним та
необґрунтованим, таким, що прийняте з
порушенням норм чинного законодавства,
а тому просить скасувати рішення в
частині викладення абзацу третього
п.2.1., п. 5.2.. п. 5.7., п. 5.16., і. 6.1. Договору в
редакції позивача, викладення абзацу 4
пункту 5.10. в редакції, визначеній судом,
а апеляційну скаргу - задоволити.

Представник позивача в судовому
засіданні 13.11.2014р. заперечив проти
доводів апеляційної скарги. Вважає, що
рішення суду першої інстанції від
04.09.2014р. є законним та обґрунтованим,
таким, що прийняте з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
а тому просить залишити його без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до статті 99 ГПК України в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.
Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення представників
сторін, обговоривши доводи апеляційної
скарги, заперечення на апеляційну
скаргу, дослідивши матеріали справи,
перевіривши правильність застосування
господарським судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при прийнятті оскарженого
рішення, оцінивши висновки суду першої
інстанції на відповідність дійсним
обставинам справи, судова колегія
дійшла висновку, що рішення
господарського суду Волинської
області від 04.09.2014 року у справі №903/712/14
слід змінити, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем у відповідності до ст. 181
Господарського кодексу України (далі -
ГК України) направлено 24.06.2014р.
Комунальному підприємству теплових
мереж "Ковельтепло" проект договору на
подачу холодної води з комунального
водопроводу та приймання стічних вод
до комунальної каналізації №1-ПТМ від
01.07.2014р. (далі - Договір) (а.с.37).

Комунальне підприємство теплових
мереж "Ковельтепло" повернуло на адресу
позивача спірний договір підписаний з
двома примірниками Протоколу
розбіжностей, які були отримані
позивачем 07.07.14р. (а.с.38).

Позивач повернув відповідачу без
підписання два примірники Протоколу
розбіжностей та одночасно направив
останньому два примірники Протоколу
погодження розбіжностей (а.с. 61).

Однак, Протокол погодження
розбіжностей Комунальним
підприємством теплових мереж
"Ковельтепло" підписано не було та
запропоновано Ковельському управлінню
водопровідно-каналізаційного
господарства "Ковельводоканал"
звернутись до суду для врегулювання
розбіжностей в Договорі (а.с.62-63).

28.07.2014р. Ковельське управління
водопровідно-каналізаційного
господарства "Ковельводоканал"
звернулось до суду із позовними
вимогами про зобов'язання комунального
підприємства теплових мереж
"Ковельтепло" укласти договір на подачу
холодної води з комунального
водопроводу та приймання стічних вод
до комунальної каналізації у
запропонованій позивачем редакції.

Відповідач не заперечує проти
укладення Договору, однак просив суд
неузгоджені з позивачем в досудовому
порядку окремі умови договору прийняти
в редакції "Ковельтепло".

Під час перерви, оголошеної судом
першої інстанції в судовому засіданні
26.08.2014р., сторонами були узгоджені
окремі умови Договору, а спірні
(неузгоджені) пункти передані
позивачем на вирішення суду згідно
уточнень, наведених в листі від 03.09.2014р.
№2428 (а.с.140-147).

Предметом спору у даній справі є
розбіжності, що виникли під час
укладення сторонами Договору на подачу
холодної води з комунального
водопроводу та приймання стічних вод
до комунальної каналізації №1-ПТМ від
01.07.2014р.

Порядок укладання договорів
визначений ст.ст. 179-188 Господарського
кодексу України.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 179
Господарського кодексу України
укладення господарського договору є
обов'язковим для сторін, якщо він
заснований на державному замовленні,
виконання якого є обов'язком для
суб'єкта господарювання у випадках,
передбачених законом, або існує пряма
вказівка закону щодо обов'язковості
укладення договору для певних
категорій суб'єктів господарювання чи
органів державної влади або органів
місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.4 цієї ж статті при
укладенні господарських договорів
сторони можуть визначати зміст
договору на основі вільного
волевиявлення, примірного договору,
рекомендованого органом управління
суб'єктам господарювання для
використання при укладенні ними
договорів, типового договору,
затвердженого Кабінетом Міністрів
України, чи у випадках, передбачених
законом, іншим органом державної влади.

За ч. 6 ст. 179 ГК України суб'єкти
господарювання, які забезпечують
споживачів, зазначених у частині
першій цієї статті, електроенергією,
зв'язком, послугами залізничного та
інших видів транспорту, а у випадках,
передбачених законом, також інші
суб'єкти зобов'язані укладати договори
з усіма споживачами їхньої продукції
(послуг). Законодавством можуть бути
передбачені обов'язкові умови таких
договорів.

Відповідно до наказу Міністерства з
питань житлово-комунального
господарства України від 27.06.2008р. №190
"Про затвердження Правил користування
системами централізованого
комунального водопостачання та
водовідведення в населених пунктах
України" (далі - Правила №190), правила є
обов'язковими для всіх юридичних осіб
незалежно від форм власності і
підпорядкування, що мають у власності,
господарському віданні або
оперативному управлінні об'єкти,
системи водопостачання та
водовідведення, які безпосередньо
приєднані до систем централізованого
комунального водопостачання та
водовідведення і з яким виробником
укладено договір на отримання питної
води, скидання стічних вод.

У відповідності з п. 2.1. Правил №190
договірні відносини щодо користування
системами централізованого
комунального водопостачання та
водовідведення здійснюються виключно
на договірних засадах відповідно до
законів України "Про питну воду та
питне водопостачання" та "Про
житлово-комунальні послуги".

Згідно зі ст. 19 Закону України "Про
питну воду та питне водопостачання"
послуги з питного водопостачання
надаються споживачам підприємством
питного водопостачання на підставі
договору з підприємствами, установами
або організаціями, у повному
господарському віданні або
оперативному управлінні яких
перебуває житловий фонд і до обов'язків
яких належить надання споживачам
послуг з питного водопостачання та
водовідведення на підставі укладених
ними договорів. Договір про надання
послуг з питного водопостачання
укладається безпосередньо між
підприємством питного водопостачання
або уповноваженою ним юридичною чи
фізичною особою і споживачем.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті
22 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" виробник
зобов'язаний укласти з виконавцем
(споживачем) договір про надання
житлово-комунальних послуг.

Водночас ч.ч. 1-5 ст. 181 ГК України
визначено, що господарський договір за
загальним правилом викладається у
формі єдиного документа, підписаного
сторонами та скріпленого печатками.
Допускається укладення господарських
договорів у спрощений спосіб, тобто
шляхом обміну листами, факсограмами,
телеграмами, телефонограмами тощо, а
також шляхом підтвердження прийняття
до виконання замовлень, якщо законом не
встановлено спеціальні вимоги до форми
та порядку укладення даного виду
договорів.

Проект договору може бути
запропонований будь-якою з сторін. У
разі якщо проект договору викладено як
єдиний документ, він надається другій
стороні у двох примірниках.

Сторона, яка одержала проект договору,
у разі згоди з його умовами оформляє
договір відповідно до вимог частини
першої цієї статті і повертає один
примірник договору другій стороні або
надсилає відповідь на лист, факсограму
тощо у двадцятиденний строк після
одержання договору.

За наявності заперечень щодо окремих
умов договору сторона, яка одержала
проект договору, складає протокол
розбіжностей, про що робиться
застереження у договорі, та у
двадцятиденний строк надсилає другій
стороні два примірники протоколу
розбіжностей разом з підписаним
договором.

Сторона, яка одержала протокол
розбіжностей до договору, зобов'язана
протягом двадцяти днів розглянути
його, в цей же строк вжити заходів для
врегулювання розбіжностей з другою
стороною та включити до договору всі
прийняті пропозиції, а ті розбіжності,
що залишились неврегульованими,
передати в цей же строк до суду, якщо на
це є згода другої сторони.

Щодо спірного абзацу 3 п.2.1 Договору
судова колегія заначає наступне.

Редакція вказаного абзацу була
запропонована "Ковельтепло" в
протоколі розбіжностей, за змістом
якої виробник(позивач) зобов'язаний
підтримувати в місці приєднання
споживача до міської комунальної
водопровідної мережі напір не менше 30
метрів водного стовпа для забезпечення
безаварійної роботи технологічного
обладнання.

Згідно абзацу 3 п.2.1 Договору в редакції
позивача, напір в місці приєднання
споживача становить ненше 20 метрів
водного стовпа.

Відповідно до п.6.3.1 ДБН В.2.5-74:2013
"Водопостачання. Зовнішні мережі та
споруди. Основні положення
проектування" мінімальний вільний
напір у мережі водопроводу населеного
пункту при максимальному
водоспоживанні на вводі в будівлю над
поверхнею землі слід приймати при
одноповерховій забудові не менше між 10
метрів, при більшій поверховості на
кожен поверх слід додавати 4 метри.

Згідно умов "Договору" "Ковельтепло" є
Споживачем, а "Ковельводоканал" -
Виробником. Отже, запропонована
"Ковельтепло" редакція абз. 3 п.2.1
стосується місця приєднання Споживача
до міської водопровідної мережі, тобто
будівель котельні, а не
багатоповерхових будинків.
"Ковельтепло" не заперечує, що будівлі
котелень не перевищують два поверхи.

Таким чином, оскільки наведеним
підтверджується, що абзац 3 п.2.1
Договору в редакції позивача, повністю
відповідає нормам ДБН В.2.5-74:2013, тому
судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції про
залишення абзацу 3 п.2.1 Договору в
редакції позивача.

Відносно спірного абзацу 3 п.3.1
Договору, то враховуючи, що строк дії
спірного Договору сторони погодили до
31.12.2014р., відсутні підстави в період дії
саме даного договору зобов'язувати
відповідача забезпечити доступ
працівників позивача для проведення
дистанційного зняття показів засобів
вимірювальної техніки, оскільки
зазначена позивачем вимога потребує
певного часу для встановлення приладів
з дистанційним зняттям показів згідно
вимог ДБН 2.5-64:2012.

Таким чином, судова колегія
погоджується з висновком суду першої
інстанції про прийняття абз.3 п.3.1
Договору в редакції "Ковельтепло", а
абз.4 вказаного пункту - в редакції
позивача, з чим погодився представник
відповідача.

Щодо спірного пункту 5.7. Договору
судова колегія погоджується з
висновком місцевого суду про прийняття
його в редакції позивача, оскільки
останній викладений буквально у
відповідності до п.3.5 Правил №37 від
19.02.2002р.

Щодо спірних пунктів 5.2 та 5.10 Договору
судом з'ясовано, що при узгодженні п 5.2
Договору, який передбачає
відшкодування позивачем збитків
відповідачу у разі ненадання послуг чи
надання послуг з відхиленням від норм,
позивач погодився з редакцією,
викладеною "Ковельтепло", зазначивши
"за винятком випадків, предбачених у
п.5.10 Договору".

Відповідач просить з редакції п.5.10
Договору виключити абзац четвертий,
який передбачає випадки відключення
від мереж водопроводу і каналізації.

Представники "Ковельводоканал"
наполягають на викладенні абзацу 4 п.5.10
Договору в наступній редакції:

"Виробник має право відключати
Підприємства від мереж водопроводу та
каналізації:

- після письмового попередження у разі:

відсутності договору або ухиленні від
укладання або продовження
(переукладання договору);

невиконання Підприємством умов
договору, цих Правил та заходів з
нормалізації якості та режиму скиду
стічних вод;

- негайно після усного попередження у
разі загрози виходу з ладу мереж або
споруд каналізації, порушення
технологічного режиму роботи очисних
споруд. При цьому за битки
Підприємств-порушників Водоканал
відповідальності не несе".

Згідно ст. 180 Господарського кодексу
України договір може містити умови, які
запропоновані на вимогу однієї із
сторін, які на її думку є істотними.

Згідно до ст. 16 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" (далі -
Закон) комунальні послуги надаються
споживачу безперебійно, за винятком
часу перерв на:

1) проведення ремонтних і
профілактичних робіт
виконавцем/виробником за графіком,
погодженим з виконавчими органами
місцевих рад або місцевими державними
адміністраціями згідно з діючими
будівельними нормами і правилами,
правилами технічної експлуатації і
користування, положеннями про
проведення поточного і капітального
ремонтів та іншими нормативними
документами;

2) міжопалювальний період для систем
опалення, рішення про початок та
закінчення якого приймається
виконавчими органами відповідних
місцевих рад або місцевими державними
адміністраціями виходячи з
кліматичних умов, згідно з діючими
будівельними нормами і правилами,
правилами технічної експлуатації та
іншими нормативними документами;

3) ліквідацію наслідків, пов'язаних з
дією непереборної сили.

Приписами ч. 1 ст. 26 Закону визначені
істотні умови договорів про надання
житлово-комунальних послуг.

Частиною 2 ст. 26 Закону визначено, що
крім істотних договір може містити
інші умови за згодою сторін.

Відповідно до п. 1.3. Правил 190, приймання
стічних вод від підприємств, установ,
організацій до системи
централізованого водовідведення
здійснюється відповідно до Правил
приймання стічних вод підприємств у
комунальні та відомчі системи
каналізації населених пунктів України,
затверджених наказом Держбуду від
19.02.2002 N 37, зареєстрованих у Мін'юсті
26.04.2002 за N 403/6691, а також місцевих правил
приймання стічних вод підприємств у
систему каналізації населеного пункту.

Відповідно до п. 1.5. Правил приймання
стічних вод підприємств у комунальні
та відомчі системи каналізації
населених пунктів України,
затверджених наказом Держбуду від
19.02.2002 N 37, зареєстрованих у Мін'юсті
26.04.2002 за N 403/6691 (далі - Правила)

Пунктом 1.6. Правил визначено, що Місцеві
Правила приймання згідно з Законом
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" затверджують виконавчі органи
місцевих рад за поданням Водоканалів
після погодження з територіальними
органами Мінекоресурсів та
Міністерства охорони здоров'я України.

Місцеві Правила приймання є
обов'язковими для всіх Підприємств,
яким Водоканали надають послуги з
водовідведення та які розташовані на
території даної місцевої ради.

Місцеві правила приймання стічних вод
підприємств у систему каналізації м.
Ковель затверджено ковельським
міським головоюу 2011 році (далі - місцеві
правила).

Так, згідно п. 2.1. Правил, водоканали
мають право відключати Підприємства
від мереж водопроводу та каналізації:

- після письмового попередження у разі:

відсутності договору або ухиленні від
укладання або продовження
(переукладення) договору;

несплати або несвоєчасної оплати
послуг водовідведення;

невиконання Підприємствами умов
договору, цих Правил та заходів з
нормалізації якості та режиму скиду
стічних вод;

- негайно після усного попередження у
разі загрози виходу з ладу мереж або
споруд каналізації, порушення
технологічного режиму роботи очисних
споруд. При цьому за збитки
Підприємств-порушників Водоканал
відповідальності не несе;

Відповідно до п. 2.1. місцевих правил,
відключати Підприємства від мереж
водопроводу та каналізації:

- після письмового попередження у разі:

відсутності договору або ухиленні від
укладання або продовження
(переукладення) договору;

несплати або несвоєчасної оплати
послуг водовідведення;

невиконання Підприємствами умов
договору, цих Правил та заходів з
нормалізації якості та режиму скиду
стічних вод;

- негайно після усного попередження у
разі загрози виходу з ладу мереж або
споруд каналізації, порушення
технологічного режиму роботи очисних
споруд. При цьому за збитки
Підприємств-порушників Водоканал
відповідальності не несе.

Отже, оскільки надання
житлово-комунальних послуг
здійснюється виключно на договірних
засадах, то у разі відсутності такого
договору цілком є правомірною редакція
позивача, згідно якої відключення
Підприємства від мереж водопроводу та
каналізації здійснюється у разі
відсутності договору або ухиленні від
укладання або продовження
(переукладання договору).

Крім того, судом приймається до уваги,
що встановлені у ч.3 ст. 16 Закону України
"Про житлово-комунальні послуги"
виключні випадки відключення слід
розуміти лише при наявності договірних
відносин.

Поряд з цим, судова колегія звертає
увагу, що передбачене позивачем у п.5.10
Договору відключення у разі загрози
виходу з ладу мереж або споруд
каналізації, порушення технологічного
режиму роботи очисних споруд не
суперечить ч.3 ст.16 Закону України"Про
житлово-комунальні послуги",
відповідно до якої житлово-комунальні
послуги не надаються у випадку перерви
не проведення ремонтних робіт,
ліквідації наслідків аварій або дій
обставин непереборної сили, а тому суд
не вважає, що позивач в даному випадку
розширено тлумачить випадковість
випадків відключення, передбачені ст. 16
вказаного закону. В наведеній ситуації
наголос слід робити на негайне усне
попередження про відключення, "а не
письмове, як в попередніх випадках.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції про
викладення абз.4 п.5.10 Договору в
наступній редакції "відключати
Підприємство від мереж водопроводу та
каналізації:

- після письмового попередження у разі
відсутності договору або ухиленні від
укладання або
продовження(переукладання договору);

- негайно після усного попередження у
разі загрози виходу з ладу мереж або
споруд каналізації, порушення
технологічного режиму роботи очисних
споруд".

Вивчивши позиції обох сторін з
спірного питання, судова колегія
погоджується з висновком суду першої
інстанції про включення до Договору
запропоновану "Ковельтепло" редакцію
п.5.16 із доповненням редакції
"Ковельводоканал" словами"крім
випадків передбачених п.5.10 Договору".

Щодо спірних п. 6.1. та п. 6.2. Договру ("Межі
балансової належності"), то судова
колегія вважає правомірним та
обгрунтованим висновок суду першої
інстанції про викладення вказаних
пунктів в редакції позивача,
враховуючи наступні підстави.

За приписами Правил 190, межа балансової
належності - лінія розподілу елементів
систем водопостачання та
водовідведення і споруд на них між
власниками або користувачами.

"Ковельводоканал" та "Ковельтепло" є
комунальними підприємствами, майно
яких належить територіальній громаді
міста Ковеля та перебуває у вказаних
підприємств у повному господарському
віданні

Згідно п. 1.1. Правил 190, ці Правила є
обов'язковими для всіх юридичних осіб
незалежно від форм власності і
підпорядкування та фізичних осіб -
підприємців, що мають у власності,
господарському віданні або
оперативному управлінні об'єкти,
системи водопостачання та
водовідведення, які безпосередньо
приєднані до систем централізованого
комунального водопостачання та
водовідведення і з якими виробником
укладено договір на отримання питної
води, скидання стічних вод

Відповідно до п.1.7 Правил №190
водопровідні вводи до теплових пунктів
(далі - ТП), котелень, окремо побудованих
насосних станцій для підвищення тиску,
а також розподільчі мережі від цих
об'єктів експлуатують підприємства, на
балансі яких перебувають ці об'єкти.
Водопровідні вводи до об'єктів, що
належать до комунальної власності
територіальної громади, та розподільчі
мережі холодного водопостачання від
них до зовнішнього зрізу будівель
експлуатують виробники.

Пунктом 1.8 Правил №190 передбачено, що
виробник відповідає за технічний стан
мереж гарячого водопостачання тільки у
разі перебування таких мереж у нього на
балансі.

За змістом пунктів 1.9 та 1.10 вказаних
Правил межею вуличної мережі
водовідведення, яку обслуговує
виробник, є контрольний колодязь на ній
включно, а межею дворової мережі
водовідведення - перший від будинку
колодязь включно. У випадку
відсутності контрольного колодязя на
випуску водовідведення межею
будинкової мережі є її приєднання до
вуличної мережі.

Так, оскільки запропонована
"Ковельводоканал" редакція п.6.1
Договору відповідає зазначеним
положенням Правил №190, а тому пункти 6.1.
та 6.2 Договору слід викласти в редакції
позивача.

Щодо посилання скаржника на те, що межі
балансової належності між сторонами у
запропонованій "Ковельтепло" редакції
були узгоджені при укладенні договору
№127 від 25.03.2011р. на подачу води з
комунального водопроводу та приймання
стічних вод до комунальної
каналізації, суд не може прийняти до
уваги з огляду на відсутність підстав
для надання правової оцінки попередній
редакції р.6 Договору №127 від 25.03.2011р.,
який фактично в зв'язку з укладенням
даного Договору втрачає чинність.

За приписами п. 4 ч. 1 ст. 103 ГПК України,
апеляційна інстанція за результатами
розгляду апеляційної скарги має право
змінити рішення.

Зміна рішення може полягати у внесенні
деяких поправок до резолютивної
частини рішення (зменшити чи збільшити
суму, що підлягає стягненню, змінити
розмір державного мита, що підлягає
стягненню, тощо), не змінюючи при цьому
викладеного в рішенні головного
висновку місцевого господарського
суду щодо прав та обов'язків сторін у
спірних правовідносинах.

Статтею 105 ГПК України та п. 26
інформаційного листа від 20.10.2006 р. N
01-8/2351 "Про деякі питання практики
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у 2005 році та
в I півріччі 2006 року" врегульовано, що
якщо судом першої інстанції позов
задоволено частково, а апеляційна
інстанція дійшла висновку про
необхідність відмови у позові, то
відповідне питання має вирішуватися з
огляду на конкретні обставини певної
справи та з урахуванням такого.
Оскаржуване судове рішення, яке є
незаконним частково, підлягає
скасуванню в частині, що суперечить
закону та не ґрунтується на зібраних у
справі доказах. В тій його частині, яка
відповідає вимогам щодо законності та
обґрунтованості судового рішення,
визначених законом підстав для
скасування рішення немає. У разі
часткового скасування рішення
місцевого господарського суду
апеляційною інстанцією у відповідній
частині приймається нове рішення. Що ж
до зміни резолютивної частини судового
рішення, то вона може стосуватися
окремих елементів цієї частини (як - от
розміру стягуваної суми, сум
стягуваних судових витрат тощо), але не
повинна зачіпати основного висновку
господарського суду першої інстанції
стосовно прав та обов'язків сторін
спору.

Відповідно п. 9.9. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про судове рішення" від 23 березня 2012
року N 6, у рішенні про спонукання
укласти договір - умови, на яких сторони
зобов'язані укласти договір, з
посиланням на поданий позивачем проект
цього договору, наприклад: "Вважати
договір (найменування договору)
укладеним на умовах поданого
(найменування позивача) проекту цього
договору", а в разі необхідності - з
викладенням у рішенні умов (пунктів)
договору повністю або в певній частині.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
судова колегія прийшла до висновку про
необхідність змінити резолютивну
частину, не зачіпаючи основного
висновку господарського суду
Волинської області.

Керуючись ст.ст.99,101,103-105
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального
підприємства теплових мереж
"Ковельтепло" задоволити частково.

2. Рішення господарського суду
Волинської області від 04.09.2014 року по
справі №903/712/14 змінити, доповнити
пунктами:

"1. Позов задоволити частково.

3. Відмовити в задоволенні позовних
вимог в частині викладення абз. 4 пункту
5.10. договору в редакції позивача.

Пункти 1, 2 рішення вважати пунктами 2, 4
відповідно.

3. Доповнити пункт 2 рішення
господарського суду після слова абз. 4
п. 5.10. текстом наступного змісту: "абз. 4
п. 5.10. викласти в редакції суду....." далі
по тексту.

4. В решті рішення залишити без змін.

5. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання постановою
апеляційного господарського суду
законної сили.

6. Справу повернути до господарського
суду Волинської області.

Головуючий суддя
Гудак А.В.

Суддя
Олексюк Г.Є.

Суддя
Юрчук М.І.