Господарський суд Чернігівської
========================================================================
========================================================================
========================
РІШЕННЯ

від 27 листопада 2014 року
по справі
№927/1735/14

Господарським судом Чернігівської
області у складі судді Т.Г. Оленич

розглянуто у відкритому судовому
засіданні справу №927/1735/14

За позовом: публічному
акціонерного товариства
«Поліграфічно-видавничий комплекс
«Десна», просп. Перемоги, 62, м. Чернігів,
14000

До відповідача: товариства з
обмеженою відповідальністю
«Редакційно-видавничий центр
«Сіверщина», вул. Любецька, 155, м.
Чернігів, 14021

Про стягнення 15858грн.94коп.

за участю представників сторін:

від позивача: Юрченко Л.А. - заступник
директора з правових та корпоративних
питань, довіреність №6 від 01.07.2014

від відповідача: не з'явився

В судовому засіданні 27.11.2014 на підставі
ч.2 ст.85 Господарського процесуального
кодексу України оголошені вступна та
резолютивна частини рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем подано позов про стягнення з
відповідача 12429грн.83коп. боргу по
орендній платі, 1538грн.32коп. інфляційних
нарахувань, обчислених за період з
04.03.2014 по 01.11.2014, 1534грн.83коп. пені,
нарахованої за період з 04.03.2014 по 01.11.2014,
355грн.96коп. п'яти процентів річних,
нарахованих за період з 04.03.2014 по 01.11.2014.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконання відповідачем
зобов'язання по сплаті орендної плати
за лютий, березень та квітень місяць 2014
року відповідно до укладеного між
сторонами договору оренди №162 від
20.12.2013.

Відповідач письмовий відзив на позов
не надіслав. Відповідно до ст.75
Господарського процесуального кодексу
України справа розглядається за
наявними у ній матеріалами.

В судовому засіданні, яке відбулось
27.11.2014, прийняв участь представник
позивача.

Представник відповідача в засідання
господарського суду не з'явився.

Як вбачається з матеріалів справи,
копія ухвали суду від 18.11.2014 про
відкладення розгляду справи на 27.11.2014
об 11год.00хв., яка направлялась на адресу
відповідача, зазначену у позовній
заяві, та яка співпадає з адресою
місцезнаходження відповідача, що
значиться в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців станом на 03.11.2014 (витяг
з Єдиного державного реєстру а.с.31), а
саме: вул. Любецька, 155, м. Чернігів, 14021,
повернута до суду неврученою адресату
з відміткою оператора поштового
зв'язку про причини повернення: «за
закінченням терміну зберігання».

В абз.1 підп.3.9.1. підп.3.9. п.3 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України №18 від 26.12.2011 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції»
зазначено, що особи, які беруть участь у
справі, вважаються повідомленими про
час і місце розгляду судом справи у
разі виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК.

Відповідно до ч.1 ст.64 Господарського
процесуального кодексу України ухвала
про порушення провадження у справі
надсилається сторонам за повідомленою
ними господарському суду поштовою
адресою. У разі ненадання сторонами
інформації щодо їх поштової адреси,
ухвала про відкриття провадження у
справі надсилається за адресою
місцезнаходження (місця проживання)
сторін, що зазначена в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців. У разі
відсутності сторін за такою адресою,
вважається, що ухвала про порушення
провадження у справі вручена їм
належним чином.

Як зазначено в абз.3 підп.3.9.1. підп.3.9. п.3
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» за змістом
зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, судом вжиті передбачені
господарським процесом заходи щодо
належного повідомлення відповідача
про дату, час та місце проведення
судового засідання по розгляду даної
справи. Враховуючи, що неявка
представника відповідача в судове
засідання не є перешкодою для розгляду
справи, тому з метою уникнення
затягування вирішення спору, суд
вважає за можливе розглянути справу у
його відсутності за наявними у справі
матеріалами.

В судовому засіданні, яке відбулось
27.11.2014, позивачем подано клопотання
№766/02-02 від 27.11.2014, відповідно до якого
позивач просить стягнути з відповідача
12429грн.83коп. боргу та 1303грн.79коп. пені,
нарахованої за період з 04.03.2014 по 04.11.2014.

Порівняльний аналіз змісту позовної
заяви та вказаного клопотання
свідчить, що позивачем фактично
зменшено розмір позовних вимог на
інфляційні нарахування та проценти
річних, а також внаслідок здійснення
перерахунку пені в межах
шестимісячного строку зменшено розмір
пені, а тому клопотання №766/02-02 від
27.11.2014 розцінюється судом як заява про
зменшення розміру позовних вимог.

В силу ст.22 Господарського
процесуального кодексу України
позивач вправі до прийняття рішення по
справі зменшити розмір позовних вимог.
Враховуючи, що дії позивача по
зменшенню розміру позовних вимог не
суперечать законодавству та не
порушують нічиї права і охоронювані
законом інтереси, суд приймає заяву
позивача до розгляду і спір
вирішується з її урахуванням.

В зв'язку із прийняттям судом заяви
позивача про зменшення розміру
позовних вимог має місце нова ціна
позову - 13733грн.62коп. Таким чином, вимоги
позивача полягають у стягненні з
відповідача 12429грн.83коп. боргу та
1303грн.79коп. пені, нарахованої за період
з 04.03.2014 по 04.11.2014.

У зв'язку із задоволенням клопотання
позивача про відмову від здійснення
технічної фіксації судового процесу,
засідання господарського суду по
розгляду даної справи проведені без
фіксації технічними засобами. Хід
судового процесу відображено у
протоколах судових засідань.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши в ході розгляду справи по
суті пояснення та доводи представника
позивача, з'ясувавши обставини, що
мають значення для вирішення спору,
перевіривши їх доказами, суд ВСТАНОВИВ:

20 грудня 2013 року між публічним
акціонерним товариством
«Поліграфічно-видавничий комплекс
«Десна» (позивач у справі, орендодавець
за договором) та товариством з
обмеженою відповідальністю
«Редакційно-видавничий центр
«Сіверщина» (відповідач у справі,
орендар за договором) укладено договір
оренди №162 (далі по тексту рішення -
договір оренди), за умовами якого
позивач передає, а відповідач приймає в
тимчасове користування частину
нежитлового приміщення (об'єкт оренди),
розташованого за адресою: проспект
Перемоги, 62, м.Чернігів.

Згідно із п.1.3. договору оренди загальна
площа об'єкта оренди становить 48,10мІ та
складається з кімнати №501 (площа 15,5мІ),
кімнати №502 (площа 16,3мІ) та кімнати №503
(16,3мІ), розташованих на 5 поверсі
адміністративної будівлі-офісу.

Відповідно до свідоцтва від 21.06.2012
(а.с.30), виданого на підставі рішення
виконавчого комітету Чернігівської
міської ради №149 від 18.06.2012, об'єкт
оренди належить позивачу на праві
приватної власності, про що також в
Державний реєстр речових прав на
нерухоме майно внесено запис №2786208
(витяг з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно індексний номер
10515693 від 09.10.2013 - а.с.29)

В розділі 3 договору оренди сторони
узгодили умови щодо порядку передачі
об'єкта в оренду та встановили, що
прийом-передача об'єкту оренди,
здійснюється за участю представників
обох сторін (п.3.1. договору оренди).
Сторони повинні скласти акт
прийому-передачі об'єкта оренди, який є
додатком №1 та вважається невід'ємною
частиною цього договору, не пізніше 2
днів з моменту підписання даного
договору (п.3.2. договору оренди). Об'єкт
оренди вважається переданим в оренду з
моменту підписання акту
прийому-передачі. У разі непідписання
акту прийому-передачі договір
вважається неукладеним (п.3.3. договору
оренди).

В матеріалах справи міститься акт
приймання-передачі об'єкту оренди, що є
додатком №1 до договору оренди (а.с.28),
підписаний сторонами та скріплений їх
печатками.

Відповідно до п.4.1. договору оренди
термін оренди з « 01» січня 2014 року по 31
грудня 2014 року (включно).

Згідно із п.10.1. договору оренди цей
договір набуває чинності з моменту
його підписання сторонами та діє по 31
грудня 2014 року (включно).

Як вбачається з наданого до матеріалів
справи примірника договору оренди №162
від 20.12.2013, останній підписаний
сторонами та скріплений їх печатками,
що за умовами цього договору свідчить
про набрання ним чинності.

Доказів розірвання або визнання
недійсним вказаного договору в
судовому порядку на час розгляду даної
справи сторонами не надано.

Отже суд приходить до висновку, що на
момент винесення рішення договір
оренди є чинним та в силу ст.629
Цивільного кодексу України
обов'язковим для виконання сторонами,
що також не оспорювалось жодною із
сторін в ході розгляду справи.

Аналіз умов укладеного між сторонами
договору №162 від 20.12.2013 та акту
приймання-передачі об'єкту оренди
свідчить, що у зв'язку з їх вчиненням
між сторонами виникли правовідносини
оренди, які регулюються параграфом 5
глави 30 Господарського кодексу України
та главою 58 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.283 Господарського
кодексу України за договором оренди
одна сторона (орендодавець) передає
другій стороні (орендареві) за плату на
певний строк у користування майно для
здійснення господарської діяльності. В
силу ч.6 названої статті до відносин
оренди застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно із ч.1 ст.759 Цивільного кодексу
України за договором найму (оренди)
наймодавець передає або зобов'язується
передати наймачеві майно у
користування за плату на певний строк.

Факт передачі позивачем у строкове
платне користування відповідачу
визначеного договором №162 від 20.12.2013
нежитлового приміщення
підтверджується актом
прийому-передачі об'єкту оренди (а.с.28),
підписаним сторонами та скріпленим
печатками сторін, та не заперечувався
сторонами в ході розгляду справи.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позивач належним чином виконав
взяті на себе за договором оренди
зобов'язання.

В силу ч.ч.1,2,5 ст.762 Цивільного кодексу
України за користування майном з
наймача справляється плата, розмір
якої встановлюється договором найму.
Плата за користування майном може
вноситися за вибором сторін у грошовій
або натуральній формі. Форма плати за
користування майном встановлюється
договором найму. Плата за користування
майном вноситься щомісячно, якщо інше
не встановлено договором.

За приписами ч.ч.1, 3, 4 ст.286
Господарського кодексу України
орендна плата - це фіксований платіж,
який орендар сплачує орендодавцю
незалежно від наслідків своєї
господарської діяльності. Орендна
плата встановлюється у грошовій формі.
Залежно від специфіки виробничої
діяльності орендаря орендна плата за
згодою сторін може встановлюватися в
натуральній або грошово-натуральній
формі. Строки внесення орендної плати
визначаються в договорі.

Умови щодо розміру та порядку сплати
орендної плати сторони узгодили в
розділі 5 договору оренди та
встановили, що ціна орендної плати є
договірною. Розмір орендної плати за
місяць за користування об'єктом оренди
становить 4088,50 (чотири тисячі
вісімдесят вісім) гривень 50 копійок з
урахуванням ПДВ (п.5.1. договору оренди).
Розмір орендної плати за кожний
наступний місяць оренди визначається
шляхом корегування розміру орендної
плати за попередній місяць, на індекс
інфляції за попередній місяць, що
друкується Мінстатом України. При
цьому розмір орендної плати не може
бути менше розміру, зазначеного у п.5.1.
цього договору (п.5.2. договору оренди).
До орендної плати входить плата за
комунальні послуги (п.5.3. договору
оренди). Орендна плата з урахуванням
щомісячного офіційного індексу
інфляції за поточний місяць
сплачується у строк не пізніше 3 числа
наступного за звітним місяця, шляхом
перерахування грошових коштів на
поточний рахунок орендодавця (п.5.4.
договору оренди). Орендодавець
зобов'язаний надати рахунок для сплати
орендної плати не пізніше 30 числа
звітного місяця. Рахунки вручаються
уповноваженому представнику орендаря
під розпис в бухгалтерії орендодавця
(п.5.6. договору оренди).

До матеріалів справи позивачем надано
рахунок №459 від 26.02.2014 (а.с.11) на сплату
орендної плати за лютий 2014 року у сумі
4096грн.67коп. (а.с.11), №722 від 26.03.2014 на
сплату орендної плати за березень у
сумі 4121грн.24коп. (а.с.12), №1046 від 25.04.2014 на
сплату орендної плати за квітень 2014
року у сумі 4211грн.92коп. (а.с.13) з
відмітками про отримання, що
складається з дати та підпису, особи,
яка отримувала рахунок, а також акти
виконаних робіт (послуг) №463 від 26.02.2014,
№736 від 26.03.2014, №1064 від 25.04.2014 (а.с.14-16),
підписані сторонами та скріплені
печатками сторін, в яких визначено
розмір орендної плати за лютий,
березень, квітень 2014 року, який
співпадає з розміром орендної плати за
цей же період, зазначений в
вищенаведених рахунках.

Загальний розмір орендної плати за
спірний період становить 12429грн.83коп.

Підписання вищевказаних актів
відповідачем розцінюється судом як
обізнаність і погодження відповідачем
розміру орендної плати, який підлягав
сплаті позивачу за спірний період, що в
ході розгляду справи відповідачем
також не оспорювалось.

За повідомленням позивача відповідач
орендну плату за спірний період не
сплатив, внаслідок чого за ним
обліковується заборгованість у сумі
12429грн.83коп.

Відповідно до ч.3 ст.285 Господарського
кодексу України до основних обов'язків
орендаря належить своєчасна та в
повному обсязі сплата орендної плати.

Аналогічне положення закріплено в
підп.7.1.2. п.7.1. договору оренди.

Судом встановлено, що на день звернення
позивача до суду з даним позовом строк
сплати орендної плати за лютий,
березень та квітень 2014 року сплив, що
свідчить про неналежне виконання
відповідачем взятого на себе за
договором оренди зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст.32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

В силу до ст.33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

В ході розгляду справи відповідач
доказів сплати орендної плати,
нарахованої за спірний період, суду не
надав, що свідчить про неналежне
виконання відповідачем взятих на себе
за укладеним між сторонами договором
оренди зобов'язань.

В силу ст.193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності вимог щодо
виконання зобов'язання -відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Не допускається
одностороння відмова від виконання
зобов'язань.

За змістом ст.530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ст.610 Цивільного кодекс
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

За приписами ч.1 ст.612 Цивільного
кодексу України боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Враховуючи, що матеріалами справи
підтверджується факт неналежного
виконання відповідачем зобов'язання зі
сплати орендної плати, на момент
прийняття рішення доказів сплати
орендної плати за лютий, березень та
квітень 2014 року відповідач суду не
надав, а тому суд приходить до висновку,
що вимога про стягнення з відповідача
12429грн.83коп. є правомірною та підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до підп.9.1.1. п.9.1. договору
оренди у випадку прострочення по
сплаті орендних платежів орендар
сплачує орендодавцю пеню у розмірі
діючої подвійної облікової ставки НБУ
за кожен день прострочення.

З посиланням на вказану умову договору
та норми чинного законодавства позивач
просить стягнути з відповідача
1303грн.79коп. пені, нарахованої за період
з 04.03.2014 по 04.11.2014.

За змістом ст.611 Цивільного кодексу
України порушення боржником взятих на
себе зобов'язань призводить до
настання певних правових наслідків,
які полягають у застосуванні до нього
встановлених законом та договором мір
відповідальності, зокрема і у сплаті
неустойки.

Згідно із ч.1 ст.549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Відповідно до ч.3 вказаної статті пенею
є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

В ході перевірки правильності
нарахування позивачем пені за
прострочення сплати орендної плати,
судом встановлено, що розрахунок
відповідає фактичним обставинам
справи, здійснений з урахуванням умов
договору, облікової ставки
Національного банку України, яка діяла
у період, за який нараховано пеню, та в
межах шестимісячного строку,
встановленого ч.6 ст.232 Господарського
кодексу України.

Враховуючи, що матеріалами справи
підтверджується факт порушення
відповідачем зобов'язання в частині
своєчасної сплати орендної плати, суд
приходить до висновку, що вимога
позивача про стягнення з відповідача
1303грн.79коп. пені є правомірною та
підлягає задоволенню в повному обсязі.

З огляду на вищевикладене, позовні
вимоги підлягають задоволенню в
повному обсязі і з відповідача на
користь позивача має бути стягнуто
12429грн.83коп. боргу по орендній платі та
1303грн.79коп. пені.

Відповідно до ч.1 ст.49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається у спорах, що
виникають при виконанні договорів та з
інших підстав, - на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.

У зв'язку з задоволенням позовних вимог
в повному обсязі, судовий збір у
розмірі, що підлягав сплаті за подання
даного позову, має бути відшкодований
позивачу за рахунок відповідача в
повному обсязі.

Керуючись ст.ст.193, 283, 285, 286
Господарського кодексу України,
ст.ст.530, 549, 610, 611, 612, 629, 759, 762Цивільного
кодексу України, ст.ст.22, 32, 33, 49, 64, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю
«Редакційно-видавничий центр
«Сіверщина», вул. Любецька, 155, м.
Чернігів (ідентифікаційний код 34759829,
п/р 1 в ПАТ «Полікомбанк», МФО 353100)
на користь публічного акціонерного
товариства «Поліграфічно-видавничий
комплекс «Десна», просп. Перемоги, 62, м.
Чернігів (ідентифікаційний код 14242681)
12429грн.83коп. боргу по орендній платі,
1303грн.79коп. пені та 1827грн. судового
збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення підписано 28 листопада 2014
року.

Суддя
Т.Г.Оленич

.