ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2014 року
Справа № 904/3025/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Пархоменко Н.В.
(доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Чередка А.Є.

при секретарі судового засідання Сусла
Я.Б.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився, про день, час,
місце розгляду справи повідомлений
належним чином;

від відповідача: Крапівцева О.О.
юрисконсульт департаменту правового
забезпечення, довіреність №2443-К-О від
17.07.2014 року,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Новобузькому районі Миколаївської
області на рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 08.09.2014
року у справі №904/3025/14

За позовом Управління Пенсійного фонду
України в Новобузькому районі
Миколаївської області, м. Новий Буг
Миколаївської області

до Публічного акціонерного товариства
Комерційного банку "Приватбанк", м.
Дніпропетровськ

про стягнення 755,44 грн.

В С Т А
Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в
Новобузькому районі Миколаївської
області звернулось до господарського
суду Дніпропетровської області з
позовом, в якому просить стягнути з
Публічного акціонерного товариства
Комерційного банку "Приватбанк"
заборгованість у сумі 755,44 грн. Судові
витрати по справі позивач просив
покласти на відповідача.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 08.09.2014
року у справі №904/3025/14 (суддя Панна С.П.)
в задоволенні позовних вимог
Управління Пенсійного фонду України в
Новобузькому районі Миколаївської
області відмовлено повністю.

Рішення місцевого господарського суду
мотивоване тим, що згідно виписки з
рахунку за договором №SAMDNS171 в
період з 07 жовтня 2013 року по 08 жовтня 2013
року на погашення заборгованості
банком перераховано коштів в сумі 755,44
грн., в зв'язку з чим на виконання
розпорядження позивача №3813/05 від 09.10.2013
року про повернення коштів
відповідачем перерахований залишок
суми 238,56 грн., яка станом на 09.10.2013 року
перебували на рахунку ОСОБА_2. Місцевий
господарський суд дійшов до висновку
про те, що відсутність необхідної суми
грошових коштів на поточному рахунку
померлого пенсіонера на час
повідомлення Управлінням Пенсійного
фонду України в Новобузькому районі
Миколаївської області позбавило
відповідача можливості повернути всі
кошти позивачу. Відповідачем були
виконані умови параграфу 4 ст. 8
договору №32 від 05.01.2010 року, п. 13 Порядку
виплати пенсій та грошової допомоги за
згодою пенсіонерів та одержувачів
допомоги через їх поточні рахунки у
банках, п. 22.9 ст. 22 Закону України "Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні" та перераховано позивачу
залишок коштів на рахунку отримувача
пенсії у межах одного операційного дня
після отримання відомостей про його
смерть.

Не погодившись з рішенням місцевого
господарського суду, Управління
Пенсійного фонду України в
Новобузькому районі Миколаївської
області звернулось до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 08.09.2014
року у справі №904/3025/14.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
згідно відомостей про громадян, які
померли для припинення виплат пенсій,
наданої Відділом державної реєстрації
актів цивільного стану Новобузького
районного управління юстиції, ОСОБА_2
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. 09.10.2013 року
позивач направив відповідачу
розпорядження №3813/05 про повернення
коштів ОСОБА_2 у сумі 994,00 грн.
Відповідачем повернуто кошти лише у
сумі 238,56 грн., сума 755,44 грн. в період з
07.10.2013 року по 08.10.2013 року була
перерахована з пенсійної картки на
погашення заборгованості за договором
кредитування з використанням кредитки
"Універсальна".

Позивач вважає такі дії відповідача
протиправними, оскільки списання
кредитної заборгованості проведено
банком з пенсійного рахунку після
смерті ОСОБА_2, що суперечить статті 25
Цивільного кодексу України, відповідно
до якої цивільна дієздатність фізичної
особи припиняється з моменту її смерті
та статті 835 Цивільного кодексу
України, відповідно до якої договір
позички припиняється у разі смерті
фізичної особи.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті
49 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" виплата пенсії за
рішенням територіальних органів
Пенсійного фонду або за рішенням суду
припиняється у разі смерті пенсіонера.

Пенсія виплачується пенсіонеру по
місяць його смерті включно, тому суми
пенсій, перераховані на поточний
рахунок пенсіонера з місяця,
наступного за місяцем його смерті є
власністю держави в особі Пенсійного
фонду України та підлягають
поверненню.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
09.10.2014 року апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Новобузькому районі Миколаївської
області на рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 08.09.2014
року у справі №904/3025/14 прийнято до
провадження колегією суддів у складі:
головуючий суддя: Пархоменко Н.В.
(доповідач), судді: Коваль Л.А., Чередко
А.Є., розгляд скарги призначений у
судове засіданні на 13.11.2014 року.

У судове засідання, яке відбулося 13.11.2014
року представник Управління
Пенсійного фонду України в
Новобузькому районі Миколаївської
області не з'явився, про день, час, місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, що підтверджується
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення
(ухвали) - судової повістки №380,
яке отримане позивачем 14.10.2014 року.

Апеляційна скарга містить клопотання
Управління Пенсійного фонду України в
Новобузькому районі Миколаївської
області про розгляд справи без участі
його представника.

Представник Публічного акціонерного
товариства Комерційного банку
"Приватбанк" проти задоволення
апеляційної скарги заперечував, просив
залишити її без задоволення, а рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 08.09.2014 року у справі №904/3025/14
без змін.

У судовому засіданні 13.11.2014 року
оголошені вступна та резолютивна
частини постанови.

Апеляційний суд, дослідивши наявні у
справі докази, перевіривши
правильність висновків, повноту їх
дослідження місцевим господарським
судом вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено господарським судом та
підтверджується матеріалами справи,
05.01.2010 року між Управлінням Пенсійного
фонду України в Новобузькому районі
Миколаївської області (фонд) та
Публічним акціонерним товариством
Комерційним банком "Приватбанк" (банк)
був укладений договір №32, відповідно
до & 1 статті 1 якого банк виконує
функції виплати пенсій та грошової
допомоги, передбачені Порядком виплати
пенсій та грошової допомоги за згодою
пенсіонерів та одержувачів допомоги
через їх поточні рахунки в установах
банку, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 30.08.1999
року № 1596 (з наступними змінами) (надалі
- Порядок).

Положеннями & 2 статті 3 договору
сторони погодили, що банк,
зобов'язується забезпечити
зарахування сум пенсій та грошової
допомоги на поточні рахунки
одержувачів не пізніше наступного
операційного дня після надходження
коштів від органів фонду.

Відповідно до & 2 статті 8 договору суми
пенсій та грошової допомоги,
зараховані на поточний рахунок
одержувача по місяць його смерті
включно, разом з відсотками є його
спадщиною і розподіляються відповідно
до діючого законодавства. З місяця,
наступного за місяцем смерті
одержувача, банк, при отриманні такого
повідомлення, припиняє зарахування на
поточний рахунок суми пенсій та
грошової допомоги (& 3 статті 8 договору).

Цей договір набирає чинності з 01.01.2010
року і діє до 01.01.2012 року (& 1 статті 10
договору в редакції додаткової угоди
№1 від 05.01.2011 року).

Цей договір може бути пролонгований на
тих самих же умовах на наступний
календарний рік у разі визнання банка
переможцем конкурсу на право виплати
пенсій та грошової допомоги через
банківські рахунки за згодою
пенсіонерів та одержувачів допомоги на
цей період, та якщо жодна зі сторін за
місяць до закінчення строку дії
договору не висловила бажання його
розірвати (& 3 статті 10 договору в
редакції додаткової угоди №1 від 05.01.2011
року).

07.10.2013 року Управління Пенсійного фонду
України в Новобузькому районі
Миколаївської області перерахувало
Публічному акціонерному товариству
Комерційному банку "Приватбанк"
грошові кошти на виплату пенсій та
допомоги у сумі 105 275,14 грн., з яких 994,00
грн. - для зарахування на поточний
рахунок ОСОБА_2 пенсії на дату вплати
08.10.2013 року, що підтверджується
платіжним дорученням № 1741 від 07.10.2013
року, відомістю про перерахування
коштів (а. с. 81-82).

08.10.2013 року Відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Новобузького районного управління
юстиції надано Управлінню Пенсійного
фонду України в Новобузькому районі
Миколаївської області відомість про
громадян, які померли за період з
ІНФОРМАЦІЯ_1 року до 30.09.2013 року (з датою
складання відповідного запису про
смерть), відповідно до якої ОСОБА_2
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, про що внесений
актовий запис №179 від 23.09.2013 року (а. с.
83).

09.10.2013 року Управління Пенсійного фонду
України в Новобузькому районі
Миколаївської області направило
Публічному акціонерному товариству
Комерційному банку "Приватбанк"
розпорядження про повернення коштів
(вих. №3813/05), в якому у зв'язку зі смертю
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 року, просило
повернути нараховану пенсію за період
з 01.10.2013 року по 31.10.2013 року у сумі 994,00
грн. (а.с. 84).

Згідно платіжного доручення №D1009R7CR9
від 09.10.2013 року Публічне акціонерне
товариство Комерційний банк
"Приватбанк" повернуло Управлінню
Пенсійного фонду України в
Новобузькому районі Миколаївської
області грошові кошти у сумі 238,56 грн.
згідно розпорядження №3813/05 (а.с. 85).

Листами від 10.10.2013 року за
№20.1.0.0.0/7-20131009/2455, від 14.11.2013 року за
№20.1.0.0.0/7-20131113/4308 Публічне акціонерне
товариство Комерційний банк
"Приватбанк" повідомило Управління
Пенсійного фонду України в
Новобузькому районі Миколаївської
області про неможливість повернення
частини пенсії у сумі 755,44 грн. у зв'язку
з відсутністю вказаних коштів на
рахунку пенсіонера на час отримання
розпорядження про повернення коштів (а.
с. 87-88).

Управлінням Пенсійного фонду України в
Новобузькому районі Миколаївської
області заявлено до стягнення частину
неповернутої пенсії за жовтень 2013 року,
нарахованої ОСОБА_2, у сумі 755,44 грн.

Відповідно параграфу 4 статті 8
договору суми пенсій та грошової
допомоги, зараховані на поточний
рахунок одержувача, разом з
нарахованими на них відсотками,
починаючи з місяця, наступного за
місяцем його смерті, установи банку
повертають відповідно органам Фонду
або Міністерства, за їх письмовим
розпорядженням, не пізніше наступного
операційного дня надходження
відомостей про смерть одержувача за
умови наявності цих сум на поточному
рахунку пенсіонера.

Отже, сторонами у договорі чітко
визначені основні підстави для
повернення коштів установами банку
відповідача:

1) наявність коштів на поточному
рахунку пенсіонера;

2) надходження повідомлення про смерть
пенсіонера (одержувача коштів);

3) надходження письмового
розпорядження позивача.

Під час розгляду справи встановлено, що
02.09.2011 року ОСОБА_2 підписана
анкета-заява про приєднання до Умов та
Правил надання банківських послуг у
ПАТ КБ "ПриватБанк", відповідно до якої
останній погодився з тим, що дана заява
разом з пам'яткою клієнта, Умовами та
Правилами надання банківських послуг,
а також Тарифами складають між
клієнтом та банком договір про надання
банківських послуг.

Умови та правила надання банківських
послуг розміщені на офіційному сайті
"ПриватБанк" www.privatbank.ua.

Згідно вищезазначеної заяви, ОСОБА_2
виявив бажання оформити на своє ім'я
платіжну карту - кредитку
"Універсальна" та пенсійну карту.

Також, ОСОБА_2 була підписана довідка
про умови кредитування з використанням
кредитки "Універсальна, 55 діб
пільгового періоду" за договором №
SAMDNS171, за яким відповідачем
встановлений кредитний ліміт.

Відповідно до п. 2.1.1.3.5 Умов та Правил
надання банківських послуг ПАТ КБ
"ПриватБанк", клієнт доручає банку
здійснювати списання грошових коштів з
рахунків клієнта, відкритих у валюті
кредитного ліміту, у межах сум, що
підлягають сплаті банку за цим
договором, при настанні термінів
платежів, списання грошових коштів з
рахунків клієнта, у разі настання
термінів платежів по інших договорах
клієнта в розмірах, визначених цими
договорами, а також списання грошових
коштів клієнта, у межах сум, що
підлягають сплаті банку за
зобов'язаннями третіх осіб, де клієнт є
заставодавцем, якщо грошові кошти
клієнта, майнові права на які
знаходилися в заставі за
зобов'язаннями третіх осіб, були
зараховані на рахунок клієнта
(договірне списання). Банк проводить
списання коштів у грошовій одиниці
України/іноземній валюті з будь-якого
рахунку клієнта у розмірі,
еквівалентному сумі заборгованості в
іноземній валюті/національній валюті
України за договором, і купівлю/продаж
іноземної валюти на Міжбанківському
Валютному Ринку України.

Отже, ОСОБА_2 підписавши анкету-заяву
від 02.09.2011 року надав згоду на списання
банком грошових коштів з рахунків
клієнта по інших договорах клієнта.

Матеріалами справи підтверджується, що
пенсія за жовтень 2013 року зарахована на
картковий рахунок ОСОБА_2 07.10.2013 року у
сумі 994,00 грн.

Згідно виписки з рахунку за договором
№SAMDNS171 на погашення
заборгованості за період з 07.10.2013 року
по 08.10.2013 року банком перераховано
кошти в сумі 755,44 грн.: 07.10.2013 року у сумі
497,75 грн. та 08.10.2014 року у сумі 257,69 грн. (а.
с. 145-146).

Таким чином, станом на 09.10.2013 року на
поточному рахунку померлого
пенсіонера ОСОБА_2, знаходилися кошти у
сумі 238,56 грн., які були перераховані
Управлінню Пенсійного фонду України в
Новобузькому районі Миколаївської
області.

Матеріалами справи підтверджується, що
операції зі списання коштів на
погашення кредиту проведені
відповідачем до того моменту, як
позивач повідомив банк про смерть
пенсіонера та до моменту подання
позивачем розпорядження про
повернення грошових коштів.

Спірні правовідносини виникли між
трьома особами, а саме: між управлінням
Пенсійного фонду України в
Новобузькому районі Миколаївської
області, особою, яка є одержувачем
страхових виплат - пенсії (ОСОБА_2.) та
банківською установою, яка знаходиться
у договірних відносинах, із обома цими
особами, тому мають регулюватися як
законодавством у сфері
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, так і
цивільним законодавством та
законодавством про банківську
діяльність, яке було чинним на момент
перерахування спірної суми коштів.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 1066
Цивільного кодексу України за
договором банківського рахунку банк
зобов'язується приймати і зараховувати
на рахунок, відкритий клієнтові
(володільцеві рахунка), грошові кошти,
що йому надходять, виконувати
розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком. Банк не має права
визначати та контролювати напрями
використання грошових коштів клієнта
та встановлювати інші, не передбачені
договором або законом, обмеження його
права розпоряджатися грошовими
коштами на власний розсуд.

Банк може списати грошові кошти з
рахунка клієнта на підставі його
розпорядження. Грошові кошти можуть
бути списані з рахунка клієнта без його
розпорядження на підставі рішення
суду, а також у випадках, встановлених
законом чи договором між банком і
клієнтом (стаття. 1071 Цивільного кодексу
України).

Пунктом 22.9 статті 22 Закону України "Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні" передбачено, що банки
виконують розрахункові документи
відповідно до черговості їх
надходження та виключно в межах
залишку коштів на рахунках платників,
крім випадків надання платнику
обслуговуючим його банком кредиту, у
разі недостатності на рахунку платника
коштів для виконання у повному обсязі
розрахункового документа стягувача на
момент його надходження до банку
платника цей банк здійснює часткове
виконання цього розрахункового
документа шляхом переказу суми коштів,
що знаходиться на рахунку платника, на
рахунок отримувача.

Згідно з пунктами 1.38, 1.39 статті 1 Закону
України "Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні" списання
договірне - це списання банком з
рахунка клієнта коштів без подання
клієнтом платіжного доручення, що
здійснюється банком у порядку,
передбаченому в договорі, укладеному
між ним і клієнтом.

Відповідно до пунктів 1.4, 1.7 Інструкції
про безготівкові розрахунки в Україні
в національній валюті, затвердженої
Постановою правління Національного
банку України №22 від 21.01.2004 року,
власником рахунку в банку є особа, яка
відкриває рахунок у банку і має право
розпоряджатися коштами на ньому. Кошти
з рахунків клієнтів банки списують
лише за дорученнями власників цих
рахунків (включаючи договірне списання
коштів згідно з главою 6 цієї
Інструкції) або на підставі
розрахункових документів стягувачів
згідно з главами 5 та 12 цієї Інструкції.

За встановлених обставин та враховуючи
вищенаведені законодавчі приписи,
місцевий господарський суд, дійшов
висновку, що банком (відповідачем)
виконані зобов'язання щодо повернення
коштів з поточного рахунку пенсіонера
з дня надходження відомостей про
смерть останнього у межах суми наявної
на поточному рахунку одержувача
(пенсіонера). Разом, з тим, кошти у сумі
755,44 грн. перераховані банком за
розпорядженням власника поточного
рахунку (договірне списання) не є
власністю банку і за відсутністю
підстав для їх повернення позивачу,
банк не несе обов'язку щодо їх
повернення позивачу за власний
рахунок, тому відсутні правові
підстави для задоволення позовних
вимог.

Отже, місцевий господарський суд,
відмовляючи в позові, правомірно
дійшов до висновку, що відсутність
спірних коштів на поточних рахунках
одержувачів (пенсіонерів) станом на
день отримання банком повідомлення про
їх смерть, унеможливило виконання
вимоги позивача про повернення цих
коштів останньому відповідно до
параграфу 2 ст. 8 договору №32 від 05.01.2010
року.

Апеляційний господарський суд
відхиляє доводи апелянта про те, що
списання кредитної заборгованості
проведене банком з пенсійного рахунку
після смерті ОСОБА_2, суперечить статті
25 Цивільного кодексу України,
відповідно до якої цивільна
дієздатність фізичної особи
припиняється з моменту її смерті та
статті 835 Цивільного кодексу України,
відповідно до якої договір позички
припиняється у разі смерті фізичної
особи, з наступних підстав.

Відповідно до статті 1216 Цивільного
кодексу України спадкуванням є перехід
прав та обов'язків (спадщини) від
фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців). Не входять до складу
спадщини права та обов'язки, що
нерозривно пов'язані з особою
спадкодавця, зокрема, право на
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я, право на пенсію, допомогу або
на інші виплати встановлені законом
(стаття 1219 Цивільного кодексу України).

До компетенції та повноважень
відповідача, як банківської установи,
законом не віднесено повноваження щодо
відокремлення грошових коштів, що
обліковуються на рахунку клієнта та
тих, що включаються до складу спадщини
від тих, що не включаються до її складу,
у зв'язку з чим, здійснюючи операції зі
списання коштів на погашення кредиту
за розпорядженням власника рахунку до
моменту отримання розпорядження від
позивача про повернення коштів у
зв'язку зі смертю пенсіонера,
відповідач діяв в межах укладених
договорів як з позивачем так і з
пенсіонером.

Посилання позивача на приписи статті 835
Цивільного кодексу України
відхиляються апеляційним
господарським судом, оскільки списання
банком коштів відбулося не за
договором позички.

Крім того, предметом розгляду спору є
невиконання відповідачем умов
договору №32 від 05.01.2010 року.

Також, з огляду на встановлені вище
обставини справи, зазначені положення
законодавства, апеляційний
господарський суд відхиляє решту
доводів позивача, наведених в
обґрунтування апеляційної скарги.

Таким чином, апеляційний господарський
суд вважає рішення місцевого
господарського суду законним та
обґрунтованим та не вбачає підстав, для
задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до частини 2 статті 101
Господарського процесуального кодексу
України апеляційний господарський суд
не зв'язаний доводами апеляційної
скарги і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір за розгляд апеляційної
скарги відносяться на позивача, який
відповідно до пункту 18 частини 1 статті
5 Закону України "Про судовий збір"
звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 44-49, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Новобузькому районі Миколаївської
області на рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 08.09.2014
року у справі №904/3025/14 залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 08.09.2014
року у справі №904/3025/14 залишити без
змін.

Повна постанова складена 14.11.2014 року.

Головуючий суддя
Н.В. Пархоменко

Суддя
Л.А. Коваль

Суддя
А.Є. Чередко