м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 910/24430/14 11.11.14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мрія-Лізинг"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Райффайзен Лізинг
Аваль"

Треті особи без 1) Відділ
державної виконавчої служби
Гусятинського районного

самостійних вимог управління
юстиції Тернопільської області

на предмет спору на 2) Приватний
нотаріус ОСОБА_2

стороні відповідача

про визнання виконавчого
напису таким, що не підлягає виконанню

Суддя Бондаренко Г. П.

Представники сторін: без виклику

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Мрія-Лізинг" (далі за
текстом - позивач) звернулося до
Господарського суду міста Києва із
позовною заявою до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Райффайзен Лізинг Аваль" (далі за
текстом - відповідач) про визнання
виконавчого напису приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 від
29.09.2014р., реєстраційний номер 1527, про
вилучення у Товариства з обмеженою
відповідальністю «Мрія-Лізинг»
(лізингоодержувача) та повернення
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Райффайзен Лізинг
Аваль» (лізингодавцю) об'єкту рухомого
майна «трактор колісний марки JOHN DEERE 7930
MR, заводський номер 1RW7930AHBA037799 номер
двигуна РЕ6068В831239, реєстраційний номер
S3557AA, 2011 року випуску загальною
вартістю об'єкта предмета лізингу 1300
948,8 (один мільйон триста тисяч дев'ятсот
сорок вісім) гривень 80 копійок», що є
предметом договору фінансового
лізингу № LC5766-08/11 від 26.08.2011 таким, що не
підлягає виконанню та скасуванню.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
виконавчий напис від 29.09.2014,
реєстраційний номер 1527 є таким, що не
підлягає виконанню і має бути
скасованим, оскільки при його вчиненні
не було дотримано вимог щодо
направлення письмової вимоги про
усунення порушення іпотекодавцю та
боржнику, якщо він є відмінним від
іпотекодавця.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 07.11.2014 провадження у справі за
вищезазначеним позовом порушено та
справу призначено до розгляду на 09.12.2014.

До позовної заяви позивачем було
додано заяву про вжиття заходів
забезпечення позову від 05.11.2014,
відповідно до якої позивач просить суд
вжити заходів до забезпечення позову у
справі та зупинити стягнення на
підставі виконавчого напису нотаріуса,
вчинення якого оскаржується
позивачем у позові по справі.

Заява про вжиття заходів забезпечення
позову від 05.11.2014 позивача мотивована
тим, що 16.10.2014 на виконання виконавчого
напису від 29.09.2014, реєстраційний номер
1527 головним державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Гусятинського районного управління
юстиції Процик З. М. відкрито виконавче
провадження ВП № 45117505, в рамках якого
постановами державного виконавця
накладено арешт та оголошено розшук
майна, яке підлягає поверненню. На
підставі зазначеного, з метою
недопущення передчасного вчинення
ВДВС Гусятинського РУЮ виконавчих дій,
спрямованих на примусове виконання
виконавчого напису від 29.09.2014,
реєстраційний номер 1527 за виконавчим
провадженням ВП № 45117505 позивач просить
винести ухвалу про забезпечення
позову. Крім того, позивачем зазначено,
що вчинення виконавчою службою дій по
виконанню спірного виконавчого напису
призведе до того, що предмет спору у
справи перестане існувати, і у випадку
задоволення позовних вимог рішення
суду не можливо буде виконати та
відновити порушені права позивача у
справі.

Розглянувши подану заяву про вжиття
заходів до забезпечення позову, суд
приходить до висновку, що вона підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Нормами статті 66 ГПК України
передбачено право господарського суду
за заявою сторони, прокурора чи його
заступника, який подав позов, або з
своєї власної ініціативи вжити,
передбачених статтею 67 цього Кодексу,
заходів до забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається в
будь-якій стадії провадження у справі,
якщо невжиття таких заходів може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення господарського суду.

Статтею 67 ГПК України визначені заходи
забезпечення позову, якими
безпосередньо є: накладання арешту на
майно або грошові суми, що належать
відповідачеві; забороною
відповідачеві вчиняти певні дії;
забороною іншим особам вчиняти дії, що
стосуються предмета спору; зупинення
стягнення на підставі виконавчого
документа або іншого документа, за яким
стягнення здійснюється у безспірному
порядку; зупинення продажу
арештованого майна, якщо подано позов
про визнання права власності на це
майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову" від 26 грудня 2011 року № 16 , як
встановлено статтею 66 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК) заходи до забезпечення позову
застосовуються господарським судом за
заявою сторони, прокурора або з
ініціативи господарського суду як
гарантія реального виконання рішення
суду.

Особа, яка подала заяву про
забезпечення позову, повинна
обґрунтувати причини звернення із
заявою про забезпечення позову. З цією
метою та з урахуванням загальних вимог,
передбачених статтею 33 ГПК,
обов'язковим є подання доказів
наявності фактичних обставин, з якими
пов'язується застосування певного
заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення
позову господарський суд має здійснити
оцінку обґрунтованості доводів
заявника щодо необхідності вжиття
відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і
адекватності вимог заявника щодо
забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості
інтересів сторін, а також інших
учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним
заходом до забезпечення позову і
предметом позовної вимоги, зокрема, чи
спроможний такий захід забезпечити
фактичне виконання судового рішення в
разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або
невиконання рішення господарського
суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із
вжиттям таких заходів прав та
охоронюваних законом інтересів осіб,
що не є учасниками даного судового
процесу.

Достатньо обґрунтованим для
забезпечення позову є підтверджена
доказами наявність фактичних обставин,
з якими пов'язується застосування
певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення
позову, що застосовується
господарським судом, визначається його
відповідністю вимогам, на забезпечення
яких він вживається. Оцінка такої
відповідності здійснюється
господарським судом.

У вирішенні питання про забезпечення
позову господарський суд має здійснити
оцінку обґрунтованості доводів
заявника щодо необхідності вжиття
відповідних заходів з урахуванням,
зокрема, наявності зв'язку між
конкретним заходом до забезпечення
позову і предметом позовної вимоги,
зокрема, чи спроможний такий захід
забезпечити фактичне виконання
судового рішення в разі задоволення
позову та імовірності утруднення
виконання або невиконання рішення
господарського суду в разі невжиття
таких заходів.

Як зазначив Верховний суд України в
узагальненні судової практики
"Практика розгляду судами
корпоративних спорів" від 01.08.2007 року,
господарським судам слід мати на увазі,
що співмірність передбачає
співвідношення господарським судом
негативних наслідків від вжиття
заходів до забезпечення позову з тими
негативними наслідками, які можуть
настати в результаті невжиття цих
заходів, з урахуванням відповідності
права чи законного інтересу, за
захистом яких заявник звертається до
суду, майнових наслідків заборони
здійснення відповідачу певних дій.

Разом з тим, суд зазначає, що не
допускається застосування заходів
забезпечення позову, які не пов'язані
із заявленими вимогами, про що також
зазначено в ухвалі Судової палати у
цивільних справах Верховного суду
України від 22.11.2001 у справі за позовом
до Акціонерного товариства відкритого
типу "Ексімнафтопродукт".

Предметом позову у даній справі є
визнання таким, що не підлягає
виконанню та скасування виконавчого
напису від 29.09.2014, реєстраційний номер
1527.

Як зазначалось вище, позивач просить
суд забезпечити позов шляхом зупинення
стягнення на підставі виконавчого
документу - виконавчого напису від
29.09.2014, реєстраційний номер 1527.

З приписів Закону України "Про
нотаріат" вбачається, що у разі
вчинення нотаріусом виконавчого
напису всупереч приписам
законодавства, такі дії нотаріуса
оскаржуються до суду і в такому випадку
вчинений нотаріусом акт визнається
недійсним.

Відповідно до ст. 32 Закону України "Про
виконавче провадження" заходами
примусового виконання рішень є: 1)
звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб; 2) звернення стягнення на
заробітну плату (заробіток), доходи,
пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення
в боржника і передача стягувачу певних
предметів, зазначених у рішенні; 4) інші
заходи, передбачені рішенням.

Приймаючи до уваги, законодавчо
визначені наслідки визнання
виконавчого напису таким, що не
підлягає виконанню (дія нотаріуса), та
той факт, що на момент порушення справи
відповідачем вчинюються дії по
виконанню виконавчого напису, про
визнання таким, що не підлягає
виконанню та скасування якого просить
позивач, суд вбачає наявність зв'язку
між зазначеними заходами забезпечення
позову і предметом спору, співмірність
та адекватність заходів із заявленими
позивачем вимогами.

Вжиття наведених заходів до
забезпечення позову сприятиме
запобіганню порушення прав позивача на
час вирішення спору в суді та в разі
задоволення позову - забезпечить
можливість відновлення його порушених
прав. Тоді як, невжиття зазначених
заходів до забезпечення позову
утруднить виконання рішення
господарського суду.

Таким чином, оцінюючи подані заявником
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді заяви про забезпечення позову
та встановивши обставини в їх
сукупності, на які посилається заявник
як на підставу своїх вимог, суд вважає,
що заява про забезпечення позову
підлягає задоволенню.

При цьому, дослідивши збалансованість
інтересів сторін, суд дійшов висновку,
що застосування вищезгаданих заходів
до забезпечення позову не порушує прав
та охоронюваних законом інтересів
відповідача у справі чи інших осіб, що
не є учасниками даного судового
процесу, не призводять до втручання у
звичайну господарську діяльність
відповідних осіб, а лише запроваджує
тимчасові обмеження, існування яких
дозволяє створити належні умови для
запобігання перешкод у виконані
рішення суду у разі задоволення
позовних вимог.

Суд також зазначає, що зупинення
виконання виконавчого напису у
виконавчому провадженні, не може
призвести до порушення майнових
інтересів відповідача, оскільки майно
- об'єкт фінансового лізингу
залишається під арештом.

Керуючись ст. ст. 66, 67, 86 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мрія-Лізинг" про
вжиття заходів забезпечення позову від
05.11.2014 - задовольнити.

2. З метою забезпечення позову
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мрія-Лізинг"
зупинити стягнення на підставі
виконавчого документу - виконавчого
напису приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_2 від 29.09.2014р.,
реєстраційний номер 1527, про вилучення у
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Мрія-Лізинг»
(лізингоодержувача) та повернення
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Райффайзен Лізинг
Аваль» (лізингодавцю) об'єкту рухомого
майна «трактор колісний марки JOHN DEERE 7930
MR, заводський номер 1RW7930AHBA037799 номер
двигуна РЕ6068В831239, реєстраційний номер
S3557AA, 2011 року випуску загальною
вартістю об'єкта предмета лізингу 1300
948,8 (один мільйон триста тисяч дев'ятсот
сорок вісім) гривень 80 копійок», що є
предметом договору фінансового
лізингу № LC5766-08/11 від 26.08.2011.

3. Ухвала підлягає негайному виконанню
у порядку, встановленому для виконання
судових рішень та її оскарження не
зупиняє її виконання.

4. Строк пред`явлення даної ухвали до
виконання - 11.11.2015.

5. Стягувачем за даною ухвалою є
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мрія-Лізинг" (48257,
Тернопільська область, Гусятинський
район, с. Васильківці; ),
а Боржником за даною ухвалою є Відділ
державної виконавчої служби
Гусятинського районного управління
юстиції (48201, смт. Гусятин, вул.
Суходільського,7; ).

6. Копію ухвали направити сторонам у
справі у порядку статті 87 ГПК України.

7. Ухвала підлягає оскарженню у порядку
передбаченому Господарським
процесуальним кодексом України.

Суддя
Г. П.
Бондаренко