ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

30 жовтня 2014 р. Справа № 902/1354/14

за позовом: Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1

до: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Подільська
інжинірінгова компанія"

про стягнення 56406,02 грн. заборгованості

Господарський суд Вінницької області у
складі

Головуючого судді Говор Н.Д.

Cекретар судового засідання Мовчан Г.М.

Представники

позивача : ОСОБА_2 (довіреність №
б/н від 15.10.14р.)

відповідача : не з'явився

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Господарського суду
Вінницької області знаходиться справа
про стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Подільська
інжинірінгова компанія" на користь
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
56406,02 грн., в тому рахунку 34800 грн.
основного боргу, 15453,26 грн. пені, 1854,36
грн. 3 % річних, 4298,40 грн. інфляційних
втрат.

Відповідач відзиву на позов та
витребуваних судом документів не
надав, повноважного представника у
судове засідання не направив.

Ухвала про порушення провадження у
справі від 17.09.2014р. та про відкладення
розгляду справи від 16.10.2014р. направлені
відповідачу рекомендованими листами
на адресу, вказану в позовній заяві та у
витязі з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб
-підприємців, а саме - вул. Театральна, 1,
м. Вінниця, 21050. Факт належного
повідомлення відповідача
підтверджується поштовим
повідомленням (а.с. 29). Згідно ст. 64 ГПК
України ухвала про порушення
провадження у справі надсилається
сторонам за повідомленою ними
господарському суду поштовою адресою.
У разі ненадання сторонами інформації
щодо їх поштової адреси, ухвала про
відкриття провадження у справі
надсилається за адресою
місцезнаходження (місця проживання)
сторін, що зазначена в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців. У разі
відсутності сторін за такою адресою,
вважається, що ухвала про порушення
провадження у справі вручена їм
належним чином. Таким чином, суд вжив
всі залежні від нього заходи для
повідомлення відповідача про час і
місце судового розгляду справи за його
участю.

30.10.2014р. до Господарського суду
Вінницької області від відповідача
надійшло клопотання про відкладення
розгляду справи в зв'язку з
відрядженням директора. Вказане
клопотання судом відхиляється,
оскільки, згідно ст. 28 ГПК України
представниками сторін можуть бути
керівники підприємств та організацій,
інші особи, повноваження яких
визначені законодавством або
установчими документами, також
представниками юридичних осіб можуть
бути інші особи, повноваження яких
підтверджуються довіреністю від імені
підприємства, організації. Суд не
зобов'язував ухвалою явку в судове
засідання конкретного представника,
посадову особу відповідача, не
вказував їх прізвище. Окрім того,
відповідачеві було надано достатньо
часу для виконання вимог ухвали суду
від 20.06.2013р..

З огляду на подані в справу докази, суд
приходить до висновку про те, що неявка
представника відповідача в судове
засідання не перешкоджає вирішенню
спору у його відсутність. Спір
відповідно положень ст. 75 ГПК України
підлягає вирішенню за наявними в
справі матеріалами.

Судом встановлено, що відповідач
частково сплатив позивачу борг в сумі
14883,40 грн. після порушення провадження
у справі, що підтверджується
банківською випискою в матеріалах
справи, тому провадження в справі в
частині стягнення із відповідача
основного боргу в сумі 14883,40 грн.
підлягає припиненню згідно п. 1-1 ст. 80
ГПК України у зв'язку із відсутністю
предмету спору з віднесенням на
відповідача судових витрат у цій
частині.

Заслухавши пояснення представника
позивача, повно, всебічно і об'єктивно
дослідивши в сукупності надані в
справу докази, надавши їм юридичну
оцінку суд встановив наступне.

01.05.2012 р. Товариство з обмеженою
відповідальністю "Подільська
інжинірінгова компанія" (в договорі
"Замовник") та Фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 (в договорі
"Виконавець") уклали договір про
надання послуг по перевезенню № 02-06/12
(надалі Договір 1).

Відповідно до п. 1.1 Договору 1
Виконавець надає Замовнику послуги по
навантаженню, транспортуванню та
розвантаженню вантажу Замовника
автотранспортом Виконавця - вантажним
автомобілем КАМАЗ з маніпулятором на
об'єкті Замовника, а Замовник приймає
виконані послуги та оплачує їх
вартість на умовах цього Договору.

Відповідно до п. 3.1 Договору 1 вартість
послуг, наданих Виконавцем за цим
Договором, сплачується Замовником у
безготівковому порядку на банківський
рахунок Виконавця, на підставі Акту
приймання-передачі виконаних робіт
підписаного Замовником. Одинична
розцінка послуг: 300 грн. за 1 мото/год.
(без ПДВ).

Відповідно до п. 3.2 Договору 1 оплата
наданих послуг здійснюється протягом 10
банківських діб з моменту підписання
Замовником Акту виконаних робіт.

Відповідно до п. 6.3 Договору 1 у разі
прострочення сплати послуг Виконавця
Замовник сплачує Виконавцю пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України (НБУ) від
суми заборгованості за кожний день
прострочення.

05.09.2013р. Товариство з обмеженою
відповідальністю "Подільська
інжинірінгова компанія" (в договорі
"Замовник") та Фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 (в договорі
"Виконавець") уклали договір про
надання послуг по перевезенню № 10-06/13
(надалі Договір 2).

Відповідно до п. 1.1 Договору 2
Виконавець надає Замовнику послуги по
навантаженню, транспортуванню та
розвантаженню вантажу Замовника
автотранспортом Виконавця - вантажним
автомобілем КАМАЗ з маніпулятором на
об'єкті Замовника, а Замовник приймає
виконані послуги та оплачує їх
вартість на умовах цього Договору.

Відповідно до п. 3.1 Договору 2 вартість
послуг, наданих Виконавцем за цим
Договором, сплачується Замовником у
безготівковому порядку на банківський
рахунок Виконавця, на підставі Акту
приймання-передачі виконаних робіт
підписаного Замовником. Одинична
розцінка послуг: 300 грн. за 1 мото/год.
(без ПДВ).

Відповідно до п. 3.2 Договору 2 оплата
наданих послуг здійснюється протягом 10
банківських діб з моменту підписання
Замовником Акту виконаних робіт.

Відповідно до п. 6.3 Договору 2 у разі
прострочення сплати послуг Виконавця
Замовник сплачує Виконавцю пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України (НБУ) від
суми заборгованості за кожний день
прострочення.

Позивач відповідно до положень
Договорів 1, 2 надав відповідачу послуги
з перевезення вантажу на загальну суму
34800 грн., що підтверджується актами
здачі-приймання виконаних робіт від
30.07.2012р. на суму 15300 грн., від 15.10.2012р. на
суму 13500 грн., від 30.10.2013р. на суму 6000 грн.
(а.с. 14-16).

Відповідач свої зобов'язання по
оплаті наданих послуг з перевезення
вантажу у повному обсязі не виконав.

Таким чином заборгованість
відповідача перед позивачем, з
урахуванням часткового погашення
боргу після порушення провадження у
справі, станом на день прийняття
рішення судом становить 19916,60 грн.

З огляду на предмет і характер
зобов'язань взятих сторонами в
договорі, між сторонами виникли
правовідносини, які регулюються главою
64 "Перевезення", ст. 908, 909 ЦК України
(договір перевезення вантажу).
Відповідно до ст. 909 ЦК України за
договором перевезення вантажу одна
сторона (перевізник) зобов'язується
доставити довірений їй другою стороною
(відправником) вантаж до пункту
призначення та видати його особі, яка
має право на одержання вантажу
(одержувачеві), а відправник
зобов'язується сплатити за перевезення
вантажу встановлену плату.

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно зі статтею 193 ГК України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається , якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України , інших
актів цивільного законодавства , а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог , що звичайно
ставляться.

Позовні вимоги щодо стягнення
заборгованості за послуги з
перевезення вантажу стверджуються
договорами № 02-06/12 від 01.05.2012р., № 10-06/13
від 05.09.2013р., актами здачі-приймання
виконаних робіт від 30.07.2012р. на суму 15300
грн., від 15.10.2012р. на суму 13500 грн., від
30.10.2013р. на суму 6000 грн., банківською
випискою про часткову оплату,
розрахунком, іншими матеріалами справи
і підлягають задоволенню в сумі 19916,60
грн. відповідно до ст.ст. 525, 526, 527, 909
Цивільного кодексу України.

Крім суми основного боргу позивач
пред'явив до стягнення 15453,26 грн. пені за
загальний період з 13.08.2012р. по 08.09.2014р.,
1854,36 грн. 3 % річних за загальний період з
13.08.2012р. по 08.09.2014р., 4298,40 грн. інфляційних
втрат за період з 2012р. по 2014р.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу
України - неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання;
штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання;
пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно з п.2 ст. 551 Цивільного кодексу
України - якщо предметом неустойки є
грошова сума, її розмір встановлюється
договором або актом цивільного
законодавства.

Відповідно до п. 6.3 Договорів 1, 2 у разі
прострочення сплати послуг Виконавця
Замовник сплачує Виконавцю пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України (НБУ) від
суми заборгованості за кожний день
прострочення.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Оскільки прострочення виконання
зобов'язання по акту здачі-приймання
виконаних робіт від 30.07.2012р. почалося
13.08.2012р., розрахунок пені з урахуванням
ч. 6 ст. 232 ГК України слід здійснювати з
13.08.2012р. по 13.02.2013р.

Прострочення виконання зобов'язання по
акту здачі-приймання виконаних робіт
від 15.10.2012р. почалося 29.10.2012р.,
розрахунок пені з урахуванням ч. 6 ст. 232
ГК України слід здійснювати з 29.10.2012р.
по 29.04.2013р.

Прострочення виконання зобов'язання по
акту здачі-приймання виконаних робіт
від 30.10.2013р. почалося 13.11.2013р.,
розрахунок пені з урахуванням ч. 6 ст. 232
ГК України слід здійснювати з 13.11.2013р.
по 13.05.2014р.

Позовні вимоги в частині стягнення
пені підтверджуються договорами №
02-06/12 від 01.05.2012р., № 10-06/13 від 05.09.2013р.,
розрахунком, а тому підлягають
задоволенню частково в сумі 2590,08 грн.
пені за загальний період 13.08.2012р. по
13.05.2014р. відповідно до розрахунку,
здійсненого судом, на підставі ст. 549, 551
Цивільного кодексу України.

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошових
зобов'язань на вимогу кредитора,
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3 відсотка річних від
простроченої суми, якщо інший
розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Передбачене законом право кредитора
вимагати сплати боргу з урахуванням
індексу інфляції та процентів річних є
способами захисту його майнового права
та інтересу, суть яких полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів
та отримання компенсації (плати) від
боржника за користування утримуваними
ним грошовими коштами, належними до
сплати кредиторові.

Тобто, у разі неналежного виконання
боржником грошового зобов'язання
виникають нові додаткові зобов'язання,
які тягнуть за собою втрату
матеріального характеру.

За своїми ознаками, індекс інфляції є
збільшенням суми основного боргу у
зв'язку з девальвацією грошової
одиниці України, а 3% річних є платою за
користування чужими коштами в цей
період прострочки виконання
відповідачем його договірного
зобов'язання, і за своєю правовою
природою вони є самостійними способами
захисту цивільних прав і забезпечення
виконання цивільних зобов'язань.

При цьому, індекс інфляції (індекс
споживчих цін) це показник, що
характеризує динаміку загального
рівня цін на товари та послуги, які
купуються населенням для
невиробничого споживання, який
визначається виключно Держкомстатом і
його найменший період визначення
становить місяць, а тому прострочка
платежу за менший період не тягне за
собою нарахування і інфляційних втрат,
а розмір боргу з урахуванням індексу
інфляції визначається виходячи з суми
боргу, що мала місце протягом повного
календарного місяця, помноженої на
індекс інфляції, визначений
Держкомстатом, за період прострочки.
Розрахунки індексу інфляції за
квартал, період з початку року і т. п.
проводяться "ланцюговим" методом, тобто
шляхом множення: місячних (квартальних
і т. д.) індексів (наказ Держкомстату від
27.07.2007 № 265 "Про затвердження Методики
розрахунку базового індексу споживчих
цін").

Крім того, згідно п. 2 Інформаційного
листа Вищого господарського суду
України від 17.07.2012 № 01-06/928/2012, сума боргу
з урахуванням індексу інфляції повинна
розраховуватися, виходячи з індексу
інфляції за кожний місяць (рік)
прострочення, незалежно від того, чи
був в якийсь період індекс інфляції
менше одиниці (тобто мала місце не
інфляція, (дефляція) (постанова Вищого
господарського суду України від 05.04.2011
№ 23/466 та лист Верховного Суду України
"Рекомендації щодо порядку
застосування індексів інфляції при
розгляді судових справ" від 03.04.1997 №
62-97р).

При застосуванні індексу інфляції слід
мати на увазі, що індекс розраховується
не на кожну дату місяця, а в
середньому на місяць і здійснюється
шляхом множення суми
заборгованості на момент її виникнення
на сукупний індекс інфляції за період
прострочення платежу. При цьому
сума боргу, яка сплачується з 1 по
15 день відповідного місяця,
індексується з врахуванням цього
місяця, а якщо сума боргу сплачується з
16 по 31 день місяця, розрахунок
починається з наступного місяця.
Аналогічно, якщо погашення
заборгованості здійснено з 1 по 15 день
відповідного місяця, інфляційні втрати
розраховуються без врахування цього
місяця, а якщо з 16 по 31 день
місяця, то інфляційні втрати
розраховуються з врахуванням даного
місяця (постанова Вищого
господарського суду України від
01.02.2012 № 52/30).

Оскільки прострочення виконання
зобов'язання по акту здачі-приймання
виконаних робіт від 30.07.2012р. почалося
13.08.2012р., розрахунок інфляційних втрат
слід здійснювати з 01.08.2012р. по 31.08.2014р., а
розрахунок 3% річних - з 13.08.2012р. по
08.09.2014р.

Прострочення виконання зобов'язання по
акту здачі-приймання виконаних робіт
від 15.10.2012р. почалося 29.10.2012р.,
розрахунок інфляційних втрат слід
здійснювати з 01.11.2012р. по 31.08.2014р., а
розрахунок 3% річних - з 29.10.2012р. по
08.09.2014р.

Прострочення виконання зобов'язання по
акту здачі-приймання виконаних робіт
від 30.10.2013р. почалося 13.11.2013р.,
розрахунок інфляційних втрат слід
здійснювати з 01.11.2013р. по 31.08.2014р., а
розрахунок 3% річних - з 13.11.2013р. по
08.09.2014р.

Позовні вимоги в частині стягнення
інфляційних втрат та 3 % річних
підтверджуються договорами № 02-06/12 від
01.05.2012р., № 10-06/13 від 05.09.2013р.,
розрахунком, а тому підлягають
задоволенню в межах заявлених позовних
вимог в сумі 4298,40 грн. інфляційних втрат
за загальний період 01.08.2012р. по 31.08.2014р.,
та в сумі 1854,36 грн. відповідно до ст. 625
Цивільного кодексу України.

З урахуванням викладеного, оцінивши
подані представником позивача докази
та матеріали справи у їх сукупності,
суд дійшов висновку, що позов підлягає
задоволенню частково відповідно до
чинного законодавства в сумі 28659,44 грн.,
з яких:

основний борг - 19916,60 грн.;

пеня - 2590,08 грн.;

інфляційні втрати - 4298,40 грн.;

3 % річних - 1854,36 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий
збір покладається на відповідача
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись ст. 33, 34, 36, 43, 44, 49, 82-84, 115
Господарського процесуального кодексу
України

ВИРІШИВ :

1. Провадження в справі в частині
стягнення основного боргу в сумі 14883,40
грн. припинити.

2. Позов задовольнити частково в сумі
28659,44 грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Подільська
інжинірінгова компанія" (вул.
Театральна, 1, м. Вінниця, 21050,
ідентифікаційний код 36474268) на користь
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
(АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1)
19916,60 грн. основного боргу, 2590,08 грн.
пені, 4298,40 грн. інфляційних втрат, 1854,36
грн. 3 % річних, 1410,36 грн. судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

5. В позові в частині стягнення 12863,18 грн.
пені відмовити.

6. Копію рішення направити відповідачу
рекомендованим листом.

Повне рішення складено 04 листопада 2014
р.

Суддя Говор Н.Д.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - відповідачу (вулю. Театральна, 1, м.
Вінниця, 21050)