ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2014 р.Справа № 916/3950/14

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Князєвої
К.Р.

За участю представників сторін:

Від позивача: Дяченко В.О. за
довіреністю № 13/3087 від 26.12.2013р.

Від відповідача: Раділов Д.М. за
довіреністю № 25/14 від 18.06.2014р.

Розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за позовом
приватного акціонерного товариства
„Страхова компанія „Провідна" до
приватного акціонерного товариства
„Страхова компанія „Остра" про
стягнення 39 021,43 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство
„Страхова компанія „Провідна" (далі по
тексту - ПрАТ „СК „Провідна")
звернулось до господарського суду
Одеської області з позовом до
приватного акціонерного товариства
„Страхова компанія „Остра" (далі по
тексту - ПрАТ „СК „Остра") про
стягнення 39 021,43 грн. збитків по виплаті
страхового відшкодування за регресною
вимогою. В обґрунтування заявлених
позовних вимог ПрАТ „СК „Провідна"
посилається на необхідність
відшкодування збитків, які були
заподіяні позивачу у зв'язку з виплатою
ОСОБА_4 (надалі за текстом - ОСОБА_4.)
страхового відшкодування, здійсненого
відповідно до договору добровільного
страхування наземного транспорту,
переданого в заставу № 06/0646763/1010/11 від
12.12.2011р., укладеного між ПрАТ „СК
„Провідна" (Страховиком) та ОСОБА_4
(Страхувальником).

Відповідач повністю заперечує проти
позову, наголошуючи на його
безпідставності та необґрунтованості.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши доводи та пояснення
представника відповідача, суд
встановив наступне.

12.12.2011р. між ПрАТ „СК „Провідна"
(Страховик) та ОСОБА_4 (Страхувальник)
було укладено договір добровільного
страхування наземного транспорту,
переданого в заставу № 06/0646763/1010/11, у
відповідності до п.п. 18.1-18.3 якого
Страховик взяв на себе зобов'язання у
разі настання страхового випадку
здійснити виплату страхового
відшкодування в порядку і на умовах,
визначених цим договором, Правилами та
Чинним законодавством України, а
Страхувальник зобов'язується сплатити
страховий платіж у визначений цим
договором строк та виконувати інші
умови договору. Відповідно до цього
договору Страховик за заявою
Страхувальника здійснює протягом
строку дії договору добровільне
страхування наземного транспорту,
переданого в заставу. Предметом
договору (об'єктом страхування) є
майнові інтереси Страхувальника, що не
суперечать закону і пов'язані з
володінням, користуванням і
розпорядженням транспортним засобом
та додатковим обладнанням,
встановленим в ньому, що зазначені у п. 4
договору та знаходяться у заставі
Вигодонабувача згідно з договором
застави, укладеним з метою
забезпечення зобов'язань за кредитним
договором.

Згідно з п.п. 4, 12 договору добровільного
страхування наземного транспорту,
переданого в заставу № 06/0646763/1010/11 від
12.12.2011р. застрахованим транспортним
засобом за даним договором є:
автомобіль FORD FOCUS NEW, 2011 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1, дійсною
вартістю 184 900,00 грн. Вигодонабувачем за
договором є ПАТ „Укрсоцбанк".

Згідно ст. 1 Закону України „Про
страхування" від 07.03.1996р. N 85/96-ВР (з
подальшими змінами та доповненнями;
надалі за текстом - Закон України „Про
страхування") страхуванням є вид
цивільно-правових відносин щодо
захисту майнових інтересів фізичних
осіб та юридичних осіб у разі настання
певних подій (страхових випадків),
визначених договором страхування або
чинним законодавством, за рахунок
грошових фондів, що формуються шляхом
сплати фізичними особами та юридичними
особами страхових платежів (страхових
внесків, страхових премій) та доходів
від розміщення коштів цих фондів.

Стаття 6 Закону України „Про
страхування" визначає добровільне
страхування як страхування, яке
здійснюється на основі договору між
страхувальником і страховиком.
Загальні умови і порядок здійснення
добровільного страхування
визначаються правилами страхування, що
встановлюються страховиком самостійно
відповідно до вимог цього Закону.
Конкретні умови страхування
визначаються при укладенні договору
страхування відповідно до
законодавства.

Відповідно до ст. 16 Закону України
„Про страхування" договір страхування
- це письмова угода між страхувальником
і страховиком, згідно з якою страховик
бере на себе зобов'язання у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату страхувальнику або
іншій особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору. За
змістом статті 355 Господарського
кодексу України об'єкти страхування,
види обов'язкового страхування, а також
загальні умови здійснення страхування,
вимоги до договорів страхування та
порядок здійснення державного нагляду
за страховою діяльністю визначаються
Цивільним кодексом України, цим
Кодексом, законом про страхування,
іншими законодавчими актами.

У відповідності до ст. 2 зазначеного
Закону страховиками визнаються
фінансові установи, які створені у
формі акціонерних, повних, командитних
товариств або товариств з додатковою
відповідальністю згідно з Законом
України "Про господарські товариства" з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Законом, а також
одержали у встановленому порядку
ліцензію на здійснення страхової
діяльності.

Згідно ст. 3 Закону України „Про
страхування" страхувальниками
визнаються юридичні особи та дієздатні
фізичні особи, які уклали із
страховиками договори страхування або
є страхувальниками відповідно до
законодавства України.

У відповідності до ч.2 ст. 8 Закону
України „Про страхування" страховим
випадком є подія, передбачена
договором страхування або
законодавством, яка відбулася і з
настанням якої виникає обов'язок
страховика здійснити виплату
страхової суми (страхового
відшкодування) страхувальнику,
застрахованій або іншій третій особі.

Як вбачається з матеріалів справи,
06.04.2012р. о 19 год. 10 хв. на дорозі М-06
Київ-Чоп (на Будапешт через Львів,
Мукачеве, Ужгород), 76 км. 300 м., відбулась
дорожньо-транспортна пригода -
зіткнення двох транспортних засобів, а
саме: легкового автомобілю для
перевезення вантажів Mercedes Benz 311,
номерний знак НОМЕР_2, що належить
ОСОБА_5 (далі по тексту - ОСОБА_5.) та під
керуванням останнього, а також
легкового FORD FOCUS, номерний знак НОМЕР_3,
що належить ОСОБА_4 та під керуванням
останньої.

Постановою Дубенського міськрайонного
суду Рівненської області від 04.07.2012р. по
справі № 1705/1849/2012, яка набрала законної
сили 06.07.2012р., яка була прийнята за
результатами розгляду матеріалів щодо
вищезазначеної дорожньо-транспортної
пригоди, ОСОБА_5 було визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, та застосовано до
нього адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в сумі 340 грн.

Відповідно до довідки № 023694, виданої
ВДАІ Вруслилівського РВ, в результаті
дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталась 06.04.2012р. о 19 год. 10 хв. на 76 км
автодороги Київ-Чоп, транспортний
засіб FORD FOCUS, реєстраційний номер
НОМЕР_1, належний ОСОБА_4, отримав
наступні механічні пошкодження:
деформовано переднє праве крило,
передні та задні праві двері, заднє
праве крило, розбите праве дзеркало
заднього виду, задній бампер
пошкоджений, передній бампер в правій
частині, передній та задній правий
підкрилки.

Відповідно до ст. 25 Закону України „Про
страхування" здійснення страхових
виплат і виплата страхового
відшкодування проводиться страховиком
згідно з договором страхування на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника або третіх осіб,
визначених умовами страхування) і
страхового акта (аварійного
сертифіката), який складається
страховиком або уповноваженою ним
особою (аварійним комісаром) у формі, що
визначається страховиком.

На підставі заяви № 06/33947 від 09.04.2012р.
ОСОБА_4 повідомила позивача про
настання вищезазначеного страхового
випадку та звернувся з вимогою про
виплату відповідного страхового
відшкодування на рахунок СТО по
калькуляції СТО, вибраної Страховиком.

З метою визначення вартості
відновлювального ремонту автомобіля
FORD FOCUS, реєстраційний номер НОМЕР_1,
страховиком було замовлено проведення
автотоварознавчого дослідження
вказаного автомобілю. Відповідно до
актуалізованого звіту станом на
27.04.2012р. про оцінку вартості
матеріального збитку, спричиненого
пошкодженням транспортного засобу №
806/КВ2, складеного 20.06.2012р. оцінювачем
ФОП ОСОБА_6, сума збитків, що завдані
власнику FORD FOCUS, реєстраційний номер
НОМЕР_1, складає 45 651,22 грн. При
визначенні суми збитків оцінювачем був
застосований коефіцієнт зносу 0,
оскільки строк експлуатації
транспортного засобу не перевищує 7
років. Для проведення оцінки був
запрошений ОСОБА_5 як винуватець
учасник дорожньо-транспортної пригоди,
в результаті якої був пошкоджений
оцінюваний транспортний засіб, проте
ОСОБА_5 не скористався правом на участь
у його огляді.

Як вбачається із змісту договору
добровільного страхування наземного
транспорту, переданого в заставу №
06/0646763/1010/11 від 12.12.2011р., вигодонабувачем
за даною угодою є ПАТ „Укрсоцбанк",
який листом від 18.04.2012р. за вих. №
301.7-23/29689, адресованим позивачу, не
заперечував проти виплати страхового
відшкодування як на користь СТО для
проведення відновлювального ремонту
застрахованого транспортного засобу,
так і безпосередньо власнику цього
майна ОСОБА_4

Згідно з рахунком-фактурою № АКК-004028
від 27.04.2012р., складеним ТОВ „Автогарант
АВ", вартість відновлювального ремонту
автомобілю FORD FOCUS, реєстраційний номер
НОМЕР_1, із встановленням нових
запасних частин, становить 41 383,53 грн.

В свою чергу, позивачем згідно зібраних
документів по настанню страхового
випадку було складено страховий акт № 1
1001/06/33948/S/75882 від 18.05.2012р., яким
встановлено розмір страхового
відшкодування в сумі 39 534,53 грн., яке
підлягає відшкодуванню шляхом виплати
на користь ТОВ „Автогарант АВ" за
проведення ремонтних робіт
пошкодженого автомобілю. З розрахунку
вказаної суми страхового
відшкодування вбачається, що названа
сума страхового відшкодування була
зменшена на відповідну суму франшизи.

На виконання умов договору
добровільного страхування наземного
транспорту, переданого в заставу №
06/0646763/1010/11 від 12.12.2011р. позивачем 21.05.2012р.
було виплачено на користь ТОВ
„Автогарант АВ" страхове
відшкодування в сумі 39 534,53 грн. за
проведення ремонту пошкодженого
автомобілю, належного ОСОБА_4, що
підтверджується платіжним дорученням
№ 0024917 від 21.05.2012р.

Крім того, у поясненнях ТОВ
„Автогарант АВ" від 15.06.2012р. зазначено,
що під час проведення ремонту
вищезазначеного транспортного засобу
було виявлено приховані дефекти, у
зв'язку з чим, потрібно замінити
направляючу скла передньої правої
двері та направляючу скла задньої
правої двері. З метою отримання плати
за вказані роботи ТОВ „Автогарант АВ"
було виставлено рахунок-фактуру №
АКК-004223 від 13.06.2012р. на суму 486,90 грн. За
результатами розгляду вказаних
документів, позивачем було складно
страховий акт № 2 1001/06/33948/S/75882 від
02.07.2012р., яким встановлено додатково
страхову суму в розмірі 486,90 грн., яка
підлягає виплаті на користь ТОВ
„Автогарант АВ". Згідно з платіжним
дорученням № 0032314 від 03.07.2012р. вказана
сума була виплачена на користь ТОВ
„Автогарант АВ".

Як вбачається із матеріалів справи,
винуватець спірної
дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5
застрахував свою обов'язкову
цивільно-правову відповідальність як
власник транспортного засобу Mercedes Benz
311, номерний знак НОМЕР_2, у страховика
ПрАТ „СК „Остра", шляхом укладення
договору обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
про що йому було видано страховий поліс
№ АВ/0114665, чинний на момент
вищезазначеної дорожньо-транспортної
пригоди, з лімітом відповідальності
страховика за шкоду, заподіяну майну
потерпілих, в сумі 50 000 гривень на
одного потерпілого.

У відповідності до ст. 1 Закону України
„Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" від 01.07.2004р. № 1961-IV (з
наступними змінами та доповненнями;
далі за текстом - Закон України „Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів") страхувальниками є юридичні
особи та дієздатні громадяни, що уклали
із страховиками договори обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності за шкоду, заподіяну
життю, здоров'ю, майну третіх осіб під
час експлуатації наземного
транспортного засобу. Особи,
відповідальність яких застрахована, -
страхувальник та інші особи, які
правомірно володіють забезпеченим
транспортним засобом. Володіння
забезпеченим транспортним засобом
вважається правомірним, якщо інше не
встановлено законом або рішенням суду.

Відповідно до ст. 22 Закону України
„Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи. При
цьому, страховим випадком є
дорожньо-транспортна пригода, що
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу, внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована, за
шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або
майну потерпілого (ст. 6 названого
Закону України).

Згідно ст. 27 Закону України „Про
страхування" до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Крім того, відповідно до ст. 993 ЦК
України до страховика, який виплатив
страхове відшкодування за договором
майнового страхування, у межах
фактичних витрат переходить право
вимоги, яке страхувальник або інша
особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Посилаючись на виплату страхового
відшкодування за пошкодження
належного ОСОБА_4 транспортного засобу,
в результаті дорожньо-транспортної
пригоди за участю особи, обов'язкова
цивільна відповідальність якої
застрахована у страховика ПрАТ „СК
„Остра" відповідно до полісу № АВ/0114665,
позивач звернувся до відповідача із
вимогою від 18.10.2013р. за вих. № 04-09/16468 про
відшкодування в порядку регресу витрат
по сплаті страхового відшкодування у
сумі 40 021,43 грн., яка була отримана
відповідачем 23.10.2013р. і була залишена
без відповіді та виконання.

Скориставшись наданим відповідно до
ст. 27 Закону України „Про страхування"
правом на пред'явлення вимог в порядку
регресу, ПрАТ „СК „Провідна"
звернулося до господарського суду
Одеської області з позовними вимогами
до ПрАТ „СК „Остра" про стягнення в
порядку регресу збитків у сумі 39 021,43
грн. Заявляючи даний розмір позовних
вимог до страховика ПрАТ „СК „Остра",
позивачем було зменшено розмір
збитків, завданих виплатою страхового
відшкодування, на суму франшизи згідно
зі страховим полісом № АВ/0114665 в
розмірі 1 000 грн.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст. 11 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 6 вказаної статті, у
випадках, встановлених актами
цивільного законодавства або
договором, підставою виникнення
цивільних прав та обов'язків може бути
настання або ненастання певної події.
Зобов'язання, в свою чергу, згідно вимог
ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається.

Статтею 28 Закону України „Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що до шкоди,
заподіяної в результаті
дорожньо-транспортної пригоди майну
потерпілого, відноситься зокрема шкода
пов'язана з пошкодженням чи фізичним
знищенням транспортного засобу.

Відповідно до ст. 29 Закону України „Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа,
яка відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Так, матеріалами справи повністю
підтверджено здійснення позивачем
відшкодування шкоди у розмірі 41 021,43
грн., завданої майну власника
автомобіля FORD FOCUS, реєстраційний номер
НОМЕР_1, шляхом пошкодження названого
транспортного засобу внаслідок винних
дій ОСОБА_5, який керував належним йому
транспортним засобом Mercedes Benz 311,
номерний знак НОМЕР_2 та застрахував
свою обов'язкову цивільну
відповідальність у відповідача.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що у ПрАТ „СК „Провідна" на підставі
ст. 27 Закону України „Про страхування",
ст.ст. 993, 1191 ЦК України виникло право
вимоги до страховика цивільно-правової
відповідальності ОСОБА_5 - ПрАТ „СК
„Остра" у межах фактичних витрат,
пов'язаних із виплатою страхового
відшкодування. При цьому, досліджуючи
питання про суму зазначеної вимоги,
господарський суд виходить з
наступного.

Так, позивачем було здійснено виплату
страхового відшкодування виходячи із
оціненого в установленому порядку
розміру шкоди на суму 40 021,43 грн.
Відповідно до ст. 9 Закону України „Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" страхова сума - це грошова
сума, у межах якої страховик
зобов'язаний здійснити виплату
страхового відшкодування відповідно
до умов договору страхування. Розмір
страхової суми за шкоду, заподіяну
майну потерпілих, становить 50 тисяч
гривень на одного потерпілого.

З полісу № АВ/0114665 вбачається
визначення ліміту відповідальності
страховика - ПрАТ „СК „Остра" за шкоду,
заподіяну майну потерпілих в сумі 50 000
грн. Таким чином, з урахуванням того
факту, що сума збитків ПрАТ „СК
„Провідна" по виплаті ОСОБА_4
страхового відшкодування не перевищує
ліміт відповідальності відповідача як
страховика цивільно-правової
відповідальності винної особи, суд
дійшов висновку, що до позивача
перейшло право вимоги до відповідача в
межах оцінених фактичних витрат в
розмірі 40 021,43 грн.

Крім того, згідно зі ст. 12 Закону
України „Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" розмір франшизи при
відшкодуванні шкоди, заподіяної майну
потерпілих, встановлюється при
укладанні договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності і не може
перевищувати 2 відсотки від ліміту
відповідальності страховика, в межах
якого відшкодовується збиток,
заподіяний майну потерпілих. Страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи, розрахованої за
правилами цього підпункту. Аналогічні
за своїм юридичним змістом посилання
містяться у приписах ст. 9 Закону
України „Про страхування", у
відповідності до яких франшизою є
частина збитків, що не відшкодовується
страховиком згідно з договором
страхування.

Умовами страхованого полісу № АВ/0114665
було встановлено суму франшизи в
розмірі 1 000 грн., у зв'язку з чим сума
виплаченого позивачем страхового
відшкодування в розмірі 40 021,43 грн.
підлягає зменшенню на суму франшизи до
розміру 39 021,43 грн.

Як вже зазначалось вище по тексту
рішення, позивачем було надіслано на
адресу відповідача вимогу від 18.10.2013р.
за вих. № 04-09/16468 про відшкодування в
порядку регресу витрат по сплаті
страхового відшкодування у сумі 40 021,43
грн., до якої було додано перелік
документів, що підтверджують
виникнення страхового випадку, а також
докази здійснення страхового
відшкодування. Вказана вимога була
отримана відповідачем 23.10.2013р. і була
залишена без відповіді та виконання.

Статтею 35 Закону України „Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" встановлено, що для отримання
страхового відшкодування потерпілий
чи інша особа, яка має право на
отримання відшкодування, протягом 30
днів з дня подання повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду подає
страховику (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву
про страхове відшкодування. У цій заяві
має міститися: а) найменування
страховика, якому подається заява, або
МТСБУ; б) прізвище, ім'я, по батькові
(найменування) заявника, його місце
проживання (фактичне та місце
реєстрації) або місцезнаходження; в)
зміст майнової вимоги заявника щодо
відшкодування заподіяної шкоди та
відомості (за наявності), що її
підтверджують; г) інформація про вже
здійснені взаєморозрахунки осіб,
відповідальність яких застрахована,
або інших осіб, відповідальних за
заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ)
підпис заявника та дата подання заяви.
До заяви додаються: а) паспорт
громадянина, а в разі його відсутності
інший документ, яким відповідно до
законодавства України може
посвідчуватися особа заявника, якщо
заявником є фізична особа; б) документ,
що посвідчує право заявника на
отримання страхового відшкодування
(довіреність, договір оренди, свідоцтво
про право на спадщину), у разі якщо
заявник не є потерпілим або його
законним представником; в) довідка про
присвоєння одержувачу коштів
ідентифікаційного номера платника
податку (за умови його присвоєння), якщо
заявником є фізична особа; г) документ,
що підтверджує право власності на
пошкоджене майно на день скоєння
дорожньо-транспортної пригоди, - у разі
вимоги заявника про відшкодування
шкоди, заподіяної майну; ґ) свідоцтво
про смерть потерпілого - у разі вимоги
заявника про відшкодування шкоди,
пов'язаної із смертю потерпілого; д)
документи, що підтверджують витрати на
поховання потерпілого, - у разі вимоги
заявника про відшкодування витрат на
поховання потерпілого; є) документи, що
підтверджують перебування на
утриманні потерпілого, його доходи за
попередній (до настання
дорожньо-транспортної пригоди)
календарний рік, розміри пенсій, надані
утриманцям внаслідок втрати
годувальника, - у разі вимоги заявника
про відшкодування шкоди у зв'язку із
смертю годувальника; є) відомості про
банківські реквізити заявника (за
наявності).

В силу положень ст. 36 Закону України
„Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", страховик, керуючись нормами
цього Закону, приймає вмотивоване
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
або про відмову у здійсненні
страхового відшкодування
(регламентної виплати). Рішення про
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати) приймається у
зв'язку з визнанням майнових вимог
заявника або на підставі рішення суду,
у разі якщо спір про здійснення
страхового відшкодування
(регламентної виплати) розглядався в
судовому порядку. Якщо розмір
заподіяної шкоди перевищує страхову
суму, розмір страхової виплати
(регламентної виплати) за таку шкоду
обмежується зазначеною страховою
сумою.

Однак, за наслідком розгляду
вищезазначеної заяви про здійснення
страхового відшкодування відповідач, в
порушення вимог ст.ст. 35-37 Закону
України „Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" відповідач не здійснив
позивачу виплату страхового
відшкодування в сумі 15 610,83 грн., чим
порушив прийняті на себе зобов'язання
як страховик цивільно-правової
відповідальності за шкоду, спричинену
винною особою.

При цьому, суд зазначає, що визначених
ст. 37 Закону України „Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" підстав для
відмови у виплати страхового
відшкодування у спірних
правовідносинах не встановлено.

З огляду на викладене, розмір
заборгованості ПрАТ „СК „Остра" перед
ПрАТ „СК „Провідна" по відшкодуванню
збитків в сумі 39 021,43 грн., які були
заподіяні позивачу у зв'язку з
виплатою ОСОБА_4. страхового
відшкодування, здійсненого відповідно
до договору добровільного страхування
наземного транспорту, переданого в
заставу № 06/0646763/1010/11 від 12.12.2011р.,
витікає з вимог діючого законодавства
України та підтверджується
матеріалами справи. Доказів,
спростовуючих наведене, в порушення
вимог ст.ст. 32,33 ГПК України
відповідачем надано не було.

Підсумовуючи зазначене, суд доходить
висновку щодо обґрунтованості,
правомірності заявлених ПрАТ „СК
„Провідна" позовних вимог та наявності
підстав для їх задоволення у повному
обсязі відповідно до ст.ст. 11, 509, 525, 526,
993, 1172, 1187, 1191 ЦК України, ст.ст. 1 - 3, 6, 8, 16,
25, 27 Закону України „Про страхування"
від 07.03.1996р. N 85/96-ВР (з подальшими
змінами та доповненнями), ст.ст. 1, 6, 9, 15,
22, 28, 29, 35-37 Закону України „Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" від 01.07.2004р. № 1961-IV (з
подальшими змінами та доповненнями), у
зв'язку з чим, з відповідача слід
стягнути на користь ПрАТ „СК
„Провідна" компенсацію суми завданих
збитків в розмірі 39 021,43 грн.

Судові витрати зі сплати судового
збору відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК
України покладаються на відповідача.

Керуючись до ст.ст. 11, 509, 525, 526, 993,
1172, 1187, 1191 ЦК України, ст.ст. 1 - 3, 6, 8, 16, 25,
27 Закону України „Про страхування" від
07.03.1996р. N 85/96-ВР (з подальшими змінами та
доповненнями), ст.ст. 1, 6, 9, 15, 22, 28, 29, 35-37
Закону України „Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" від 01.07.2004р. №
1961-IV (з подальшими змінами та
доповненнями), ст.ст. 32, 33, 36, 43, 44, 49, 82-85
ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з приватного
акціонерного товариства „Страхова
компанія „Остра" /65026, м. Одеса, вул.
Пушкінська, 13, / на
користь приватного акціонерного
товариства „Страхова компанія
„Провідна" /03049, м. Київ, просп.
Повітрофлотський, 25, ,
п/р 01 в ПАТ „Банк
Петрокоммерц-Україна, МФО 300120/
компенсацію суми завданих збитків в
розмірі 39 021 грн. 43 коп. /тридцять дев'ять
тисяч двадцять одну грн. 43 коп./, судовий
збір в сумі 1 827 грн. 00 коп. /одна тисяча
вісімсот двадцять сім грн. 00 коп./. Наказ
видати.

Рішення набирає законної сили в
порядку, передбаченому ст. 85 ГПК
України.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Відповідно до ст.ст. 91, 93 ГПК України
сторони у справі, прокурор, треті особи,
особи, які не брали участь у справі,
якщо господарський суд вирішив питання
про їх права та обов'язки, мають право
подати апеляційну скаргу на рішення
місцевого господарського суду, яке не
набрало законної сили. Апеляційна
скарга подається на рішення місцевого
господарського суду протягом десяти
днів з дня його оголошення місцевим
господарським судом. У разі, якщо в
судовому засіданні було оголошено лише
вступну та резолютивну частину
рішення, зазначений строк обчислюється
з дня підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повний текст рішення підписано 10.11.2014р.

Суддя

С.П. Желєзна