м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Імпап"доТовариства з
обмеженою відповідальністю "Ренесанс
Суддя Васильченко Т.В.
в присутності представників сторін:
від позивача Гончаревський А.П.,
довіреність №03.01-14к від 03.01.2014;від
відповідачане з'явилися.
Суть спору: Товариство з обмеженою
відповідальністю "Імпап" звернулося до
господарського суду міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ренесанс Капітал
пеня та 328, 55 грн. - 3% річних.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивач на виконання умов договору
поставки № 534 від 07.06.2013 поставив
відповідачу визначений договором
товар, втім відповідач, в порушення
умов даного договору, свої зобов'язання
по оплаті поставленого товару належним
чином не виконав, у зв'язку з чим
виникла заборгованість, що зумовило
нарахування пені та 3% річних.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 11.09.2014 порушено провадження у
В судовому засіданні 03.11.2014 представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, просив задовольнити.
Відповідач свого представника в судове
засідання не направив, про причини
неявки суду не повідомив, хоча про час
та місце проведення судового засідання
повідомлений своєчасно та належним
чином, відзив на позов, заяв чи
клопотань до суду не подав.
Відповідно до п. 3.9 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції'" розпочинаючи
судовий розгляд, суддя має встановити,
чи повідомлені про час і місце цього
розгляду особи, які беруть участь у
справі, але не з'явилися у засідання.
Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК.
За змістом цієї норми, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.
У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.
Зважаючи на те, що неявка представника
відповідача не перешкоджає всебічному,
повному та об'єктивному розгляду всіх
обставин справи, суд вважає за можливе
розглянути справу за наявними в ній
В судовому засіданні 03.11.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, який приймав
участь під час розгляду справи,
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, та оцінивши докази,
які мають значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті,
господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

07.06.2013 між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Імпап" (постачальник)
та Товариством з обмеженою
відповідальністю " Ренесанс Кепітал
Інвест " (покупець) укладено договір
поставки № 534, відповідно до умов якого
постачальник зобов'язується передати у
власність покупцеві полімерну
продукцію: плівки-стретч, скотч,
полімерні плівки, а покупець прийняти
та оплатити продукцію (п. 1.1 договору).

При цьому, найменування, одиниці виміру
та загальна кількість продукції, що є
предметом поставки за цим договором, її
часткове співвідношення (асортимент,
сортамент, номенклатура), визначаються
сторонами шляхом підписання
специфікацій, які є невід'ємною
частиною договору (п.2.1 договору).

Продукція вважається переданою
покупцеві з моменту її фактичної
передачі йому разом з необхідними
супровідними документами та
підписання покупцем відповідного
документу про прийняття цієї
продукції. З цього моменту покупець
набуває право власності на продукцію
(п.3.3 договору).

Загальна вартість продукції за
договором є необмеженою і визначається
шляхом додавання загальної вартості
кожної партії товару за всіма
накладними до даного договору (п.4.1
договору).

Розрахунки за фактичну кількість
поставленої продукції відповідно до
п.4.3 договору покупець здійснює з
постачальником у безготівковій формі в
гривнях, протягом тридцяти календарних
днів після набуття покупцем права
власності на продукцію.

Цей договір вважається укладеним і
набирає чинності з моменту його
підписання сторонами та скріплення
печатками та закінчується 31.12.2014 (п.п.
10.1-10.2 договору).

02.07.2013 між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Ренесанс Кепітал
Інвест», Товариством з обмеженою
відповідальністю «Ренесанс Капітал
Інвест» та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Імпап» укладено
додаткову угоду №1 до договору № 534 від
07.06.2013, відповідно до якої за
погодженням з постачальником покупець
передає, а новий покупець приймає на
себе права та обов'язки сторони у
договорі №534 від 07.06.2013. Права та
обов'язки покупця новий покупець
набуває з 02.07.2013.

Отже, відповідач, приймаючи на себе
право покупця, прийняв на себе
виконання основного зобов'язання
відповідно до договору №534 від 07.06.2013.

На виконання умов даного договору,
позивач поставив узгоджений товар на
загальну суму 10603,01 грн., що
підтверджується наявними в матеріалах
справи накладною, яка підписана
уповноваженими особами сторін без
заперечень, а саме: № ИК-0001394 від 22.07.2013
на суму 10603,01 грн., специфікацією
№ИК-0001394 та довіреністю на отримання
матеріальних цінностей №000679 від 22.07.2013.

Про належне виконання позивачем своїх
зобов'язань за договором свідчить
також відсутність з боку відповідача
претензій та повідомлень про порушення
позивачем умов договору щодо поставки
визначених товарів.

Втім, відповідач, в порушення взятих на
себе зобов'язань за договором поставки,
з урахуванням додаткової угоди №1, щодо
оплати поставленого товару, оплату
належним чином не здійснив, у зв'язку з
чим виникла заборгованість в сумі 10603,01
грн., яку відповідач визнав, що
підтверджується актом звіряння
взаємних розрахунків, який підписаний
та скріплений печатками підприємств.

Відповідно до ст.ст. 11, 629 Цивільного
кодексу України договір є однією з
підстав виникнення зобов'язань та є
обов'язковим для виконання сторонами.

Зобов'язання в силу вимог ст.ст. 525, 526
Цивільного кодексу України має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
даного Кодексу і інших актів
законодавства. Одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Аналогічна за змістом норма
міститься у п.1 ст.193 Господарського
кодексу України.

Укладений між сторонами договір за
своєю правовою природою є договором
поставки, а відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

В силу вимог ч. 1 ст. 692 ЦК України
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

У зв'язку з невиконанням покладеного на
відповідача обов'язку щодо оплати
товару, позивач 19.06.2014 звернувся
відповідача з вимогою про погашення
заборгованості, яка залишена
відповідачем без відповіді та
задоволення.

В той час як, п. 2 ст. 193 Господарського
кодексу України встановлено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом, а також
відмова від виконання або відстрочка з
мотиву, що зобов'язання другої сторони
за іншим договором не було виконано
належним чином.

Порушенням зобов'язання, у
відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України, є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

З урахуванням вищевикладеного,
враховуючи, що факт поставки позивачем
уповноваженій особі узгодженого
товару та факт порушення відповідачем
своїх договірних зобов'язань в частині
своєчасної оплати отриманого товару
підтверджений матеріалами справи і не
спростований відповідачем, суд прийшов
до висновку про обґрунтованість
позовних вимог в частині стягнення
основного боргу в сумі 10603,01 грн.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у
разі порушення зобов'язання, настають
наслідки, передбачені договором або
законом, в тому числі, сплата неустойки.
Приписами ст. 230 ГК України також
встановлено, що у разі порушення
учасником господарських відносин
правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або неналежне
виконання господарського зобов'язання,
він зобов'язаний сплатити штрафні
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, пеня, штраф).

При цьому, частина 1 статті 612
Цивільного кодексу України передбачає,
що боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк встановлений договором
або законом.

Пунктом 9.6 договору сторони узгодили,
що за прострочення платежу покупець
сплачує постачальнику пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
несплаченої суми за кожен день
прострочення.

Відтак, оскільки відповідач допустив
прострочення розрахунків з позивачем
за період з 22.08.2013 по 19.02.2014, на підставі
наведених вище норм чинного
законодавства та п. 9.6 договору,
позивачем нараховано та заявлено до
стягнення пеню в сумі 687,31 грн.

Окрім того, оскільки у відповідності до
статті 625 Цивільного кодексу України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три відсотки
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом, позивачем
нараховано та заявлено до стягнення з
відповідача за прострочення сплати
платежу 3% річних в сумі 328,55 грн. за
період з 22.08.2013 по 02.09.2014.

Перевіривши надані позивачем
розрахунки 3% річних та пені, суд дійшов
висновку про їх обґрунтованість,
вірність та відповідність фактичним
обставинам справи і нормам чинного
законодавства, тому вимоги позивача в
цій частині також підлягають
задоволенню.

Згідно ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього
Кодексу кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Відповідач під час розгляду справи не
надав суду належних та допустимих
доказів, які б спростовували заявлені
позовні вимоги та свідчили про
відсутність у нього обов'язку сплатити
заявлену до стягнення заборгованість.

За таких обставин, оцінивши подані
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
повному, всебічному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
прийшов до висновку про задоволення
позовних вимог з покладенням судового
збору на відповідача в порядку ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України.

Керуючись ст.ст. 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ренесанс Капітал
Інвест" (01014, м.Київ, провулок Мічуріна,
буд. 3/2, Л.А, офіс 21; ідентифікаційний код
37883265) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Імпап" (49000, м.
Дніпропетровськ, вул. Московська, буд.
12; ідентифікаційний код 30198424) 10603
(десять тисяч шістсот три) грн. 01 коп. -
основного боргу, 687 (шістсот вісімдесят
сім) грн. 31 коп. - пені, 328 (триста
двадцять вісім) грн. 55 коп. - 3 % річних та
1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім)
грн. 00 коп. - судового збору, видати
наказ позивачу після набрання рішенням
суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 10.11.2014.

Суддя
Т.В.Васильченко