ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

28.10.14р. Справа № 904/6957/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "АІС АЗЧ МАРКЕТ"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ"

про стягнення 46 689,79 грн. за договором
поставки

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

Позивача - Ковалик В.В., довіреність
№б/н від 28.04.14р.

Відповідача - не з'явився (про час і
місце засідання суду сповіщений
належно)

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача
46 689,79 грн., з яких: 37 152,55 грн. - основного
боргу, 4 231,14 грн. - пені, 780,59 грн. - 3 %
річних, 4 525,51 грн. - збитків від інфляції,
мотивуючи порушенням Відповідачем
договірних зобов'язань у частині
оплати.

Відповідач позов заперечує,
посилаючись на те, що Позивачем
порушено умови п.3.3 договору щодо
надання товаросупровідних документів,
тому і строк оплати є таким, що не
настав. Також, Відповідач зазначив, що
Позивачем невірно розраховано штрафні
санкції, всупереч ч. 6 ст.232 ГК України.

Розгляд справи відкладався.

Позивач заперечує посилання
Відповідача щодо порушення умов п.3.3
Договору та ненадання Відповідачеві
товаросупровідних документів,
пояснюючи тим, що Відповідач не
звертався до Позивача з проханням
надати необхідні документи.

У судове засідання, що відбулось 28.10.14р.,
представник Відповідача не з'явився.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника Позивача,
господарський суд

ВСТАНОВИВ:

06.11.12р. ТОВ "АІС АЗЧ МАРКЕТ" (Позивач,
Постачальник) з ТОВ "ІНТЕРПАЙП НІКО
ТЬЮБ" (Відповідач, Покупець) укладений
Договір поставки № 1042 (далі - Договір),
за п. 1.1 якого Постачальник
зобов'язався поставити, а Покупець -
прийняти й оплатити продукцію
матеріально-технічного призначення
(далі - Товар).

У рамках Договору Покупцю поставлено
Товар на суму 40 335,05 грн., за наступними
видатковими накладними:

1) №Дпн-004943 від 13.11.13р. на суму 31 180,92
грн.;

2) №Дпн-005231 від 29.11.13р. на суму 3 182,50 грн.;

3) №Дпн-005170 від 29.11.13р. на суму 3 182,50 грн.;

4) №Дпн-005233 від 29.11.13р. на суму 2 175,50 грн.;

5) №Дпн-005234 від 29.11.13р. на суму 613,63 грн.

Жодних зауважень щодо кількості та
якості поставленого товару, а також
строку поставки від Покупця
Постачальникові не надходило, тобто
Постачальник належним чином і в
установлений строк виконав свої
договірні зобов'язання.

Пунктом 3.3 Договору обумовлено, що
разом з Товаром Постачальник передає
Покупцеві наступні товаросупровідні
документи: рахунок-фактуру; товарну
накладну; товарно-транспортну
накладну(якщо товар постачається
залізничним або автомобільним
транспортом); податкову накладну;
сертифікат якості; інші документи.

У п. 4.1. Договору сторони домовились, що
розрахунки здійснюються шляхом
зарахування грошових коштів на
поточний рахунок Постачальника
протягом 14 календарних днів з моменту
поставки Товару.

Відповідно, Покупець повинен оплатити
вартість поставленого Товару
наступним чином: за видатковою
накладною №Дпн-004943 від 13.11.13р. - в строк
до 27.11.13р. включно; за видатковою
накладною №Дпн-005231 від 29.11.13р.;
видатковою накладною №Дпн-005170 від
29.11.13р.; видатковою накладною №Дпн-005233
від 29.11.13р.; видатковою накладною
№Дпн-005234 від 29.11.13р. - до 13.12.13р.
включно.

31.01.14р. Відповідач сплатив лише 3 182,50
грн. за товар поставлений за видатковою
накладною №Дпн-005231 від 29.11.13р.

Таким чином, у Відповідача перед
Позивачем виник борг у сумі 37 152,55 грн.

Згідно з п. 7.5. Договору, у випадку
порушення Покупцем строку оплати,
передбаченого Договором, Покупець
сплачує Постачальникові пеню в розмірі
не більше подвійної облікової ставки
НБУ, станом на відповідний період, від
суми заборгованості що підлягає сплаті
за кожний день прострочення.

На прострочений борг Відповідача
Позивачем нараховано пеню - 4 231,14 грн.
(за період з 28.11.13р. по 08.08.14р.) та, з
посиланням на ст. 625. ЦК України, 3 %
річних - 780,59 грн. та збитки від інфляції
- 4 525,51 грн., за вказаний період.

Наведене стало причиною звернення
Позивачем з позовом і є предметом спору
у даній справі.

Відносини, що виникли між сторонами у
справі на підставі Договору, є
господарськими зобов'язаннями, тому,
згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК
України, до цих відносин мають
застосовуватися відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей передбачених
Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Згідно зі ст. 265 ГК України за договором
поставки одна сторона - постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій стороні
- покупцеві товар (товари), а покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар
(товари) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Аналогічні положення містить ст. 712 ЦК
України.

Статтею 193 ГК України визначено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону та інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог - відповідно до вимог, що у певних
умовах звичайно ставляться. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше
не встановлено договором або законом.
Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що
порушенням зобов'язання є його не
виконання або виконання з порушенням
умов, які визначені змістом
зобов'язання. Договір є обов'язковим
для виконання сторонами (ст. 629 ЦК
України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ст. 216-217, 230-231 ГК України
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання, шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідач не надав суду доказів
відсутності боргу чи контррозрахунку
стягуваної суми. Заперечення
Відповідача щодо порушення Позивачем
умов п.3.3 Договору та ненадання
Відповідачеві товаросупровідних
документів судом не приймаються,
оскільки Відповідачем не надано
доказів звернення до Позивача з
повідомленням про відсутність таких
документів чи з вимогою надати такі
документи.

Перевіривши розрахунки Позивача, з
урахуванням заперечень Відповідача,
господарський суд встановив, що
розрахунок пені проведено невірно, без
урахування вимог ст. 232 ГК України, за
період більше ніж 6 місяців, тому, за
розрахунком суду пеня з простроченої
суми становить 2 752,93 грн., 3% річних з
простроченої суми становлять 778,81 грн.
(за початок прострочки оплати за
накладними №Дпн-005231 від 29.11.13р. на суму 3
182,50 грн.;№Дпн-005170 від 29.11.13р. на суму 3
182,50 грн.;№Дпн-005233 від 29.11.13р. на суму 2
175,50 грн.; №Дпн-005234 від 29.11.13р. на суму 613,63
грн. слід було взяти не 14.12.13р., а 16.12.13р.,
оскільки 14.12.13р. припадало на суботу
(вихідний день).

З урахуванням викладеного, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню
частково, стягненню підлягає основний
борг - 37 152,55 грн., пеня - 2 752,93 грн., 3%
річних - 778,81 грн., збитки від інфляції - 4
525,51 грн., решта вимог задоволенню не
підлягають.

Згідно зі ст. 49 ГПК України
господарські витрати у справі слід
покласти на обидві сторони пропорційно
розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-84, 115-117
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ",
53201, Дніпропетровська обл., м. Нікополь,
просп. Трубників, буд.56 (код 355 373 63) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "АІС АЗЧ МАРКЕТ", 49600,
м.Київ, пров. Балтійський, 20 (код 331 005 49) 37
152,55 грн. - основного боргу, 2 752,93 грн. -
пені, 778,81 грн. - 3 % річних, 4 525,51 грн. -
збитків від інфляції, 1 769,09 грн. -
судового збору.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня підписання його повного тексту.

Суддя
С.Г. Юзіков

Рішення підписане_______________