КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2014 р. Справа№ 925/1215/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Рудченка С.Г.

Жук Г.А.

при секретарі судового засідання:
Білецькому Л.І.,

за участю представників сторін:

від позивача - не з`явились;

від відповідача1 - Мединський М.М. (дов.
№б/н від 07.06.2013 року);

від відповідача2 - Маранди В.О. (дов. №268
від 08.09.2014 року);

від третьої особи - не з`явились;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

приватного підприємства
готельно-ресторанний комплекс
"Апельсин"

на ухвалу господарського суду
Черкаської області від 01.09.2014 року

у справі №925/1215/14 (суддя С.С. Боровик)

за позовом приватного підприємства
готельно-ресторанний комплекс
"АПЕЛЬСИН", м. Черкаси

до 1) публічного акціонерного
товариства "Дельта Банк", м. Київ,

2) відкритого акціонерного
товариства "Кредитпромбанк", м. Київ,

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідачів - приватний нотаріус
Черкаського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, м. Черкаси,

про визнання недійсними іпотечних
договорів, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2014 року приватне підприємство
готельно-ресторанний комплекс
"АПЕЛЬСИН" подало до господарського
суду Черкаської області позов до
публічного акціонерного товариства
"Дельта Банк" та відкритого
акціонерного товариства
"Кредитпромбанк" про визнання
недійсними іпотечних договорів,
зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою господарського суду
Черкаської області від 17.07.2014 року у
справі №925/1215/14 залучено до участі у
справі в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідачів -
приватного нотаріуса Черкаського
міського нотаріального округу ОСОБА_4.

Ухвалою господарського суду
Черкаської області від 01.09.2014 року у
справі №925/1215/14, керуючись ст.ст. 15, 17, 86
Господарського процесуального кодексу
України, справу передано за
підсудністю до господарського суду
міста Києва.

Ухвала суду першої інстанції
мотивована тим, що станом на момент
подання позову у позивача відсутній
обов'язок щодо передачі майна, яке є
предметом договорів іпотеки, з огляду
на що справу №925/1215/14 слід розглядати за
місцезнаходженням відповідачів у
відповідності до ст. 15 Господарського
процесуального кодексу України.

Не погодившись із вказаною ухвалою,
приватне підприємство
готельно-ресторанний комплекс
"Апельсин" подало до Київського
апеляційного господарського суду
скаргу, в якій просить скасувати ухвалу
господарського суду Черкаської
області від 01.09.2014 року у справі №925/1215/14
та направити справу на новий розгляд до
господарського суду Черкаської
області.

В обгрунтування вимог апеляційної
скарги позивач посилається на те, що за
умовами укладених іпотечних договорів
місцезнаходженням майна позивача є м.
Черкаси, вул. Фрунзе, 145. Керуючись ст. 16
Господарського процесуального кодексу
України, позивач вказує на виключну
підсудність даної справи та зазначає,
що справа має розглядатись за
місцезнаходженням майна.

Також, до апеляційної скарги
приватного підприємства
готельно-ресторанний комплекс
"Апельсин" додано клопотання про
поновлення пропущеного процесуального
строку на подання апеляційної скарги
на ухвалу господарського суду
Черкаської області від 01.09.2014 року у
справі №925/1215/14.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 23.10.2014 року у
справі №925/1215/14 клопотання приватного
підприємства готельно-ресторанний
комплекс "Апельсин" про відновлення
пропущеного процесуального строку для
подання апеляційної скарги на ухвалу
господарського суду Черкаської
області від 01.09.2014 року у справі №925/1215/14
задоволено; відновлено пропущений
процесуальний строк для подання
апеляційної скарги. Прийнято
апеляційну скаргу приватного
підприємства готельно-ресторанний
комплекс "Апельсин" на ухвалу
господарського суду Черкаської
області від 01.09.2014 року у справі №925/1215/14
до провадження у складі колегії суддів:
головуюча суддя Агрикова О.В., судді
Рудченко С.Г., Жук Г.А. та призначено
розгляд справи на 05.11.2014 року.

29.10.2014 року до канцелярії Київського
апеляційного господарського суду
надійшло клопотання №273 від 27.10.2014 року
приватного підприємства
готельно-ресторанний комплекс
«Апельсин» про відкладення слухання
справи у зв'язку із перебуванням
представника позивача Костюка Т.С. на
санаторно-курортному лікуванні.

В судове засідання 05.11.2014 року
представники позивача та третьої особи
не з'явилися, були належним чином
повідомлені про дату та час судового
засідання, що підтверджується
відповідними повідомленнями про
вручення поштового відправлення №04 0 від 24.10.2014 року, №04 2 від
24.10.2014 року та №04 4 від 24.10.2014 року.

В судовому засіданні 05.11.2014 року
представники відповідачів не
заперечували проти розгляду справи за
відсутності представників позивача та
третьої особи, надали усні заперечення
по суті апеляційної скарги, просили
колегію суддів ухвалу господарського
суду Черкаської області від 01.09.2014 року
у справі №925/1215/14 залишити без змін, а
скаргу без задоволення.

Колегією суддів враховано, що
відповідно до п. 3.9. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №18
від 26.12.2011 року «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», розпочинаючи
судовий розгляд, суддя має встановити,
чи повідомлені про час і місце цього
розгляду особи, які беруть участь у
справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої ст. 64 та ст. 87 Господарського
процесуального кодексу України.

У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

При цьому, судом розглянуто та
відхилено клопотання апелянта про
відкладення розгляду справи.

Так, відповідно до п. 3.9.2. Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України №18 від 26.12.2011 року «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції»
господарський суд з урахуванням
обставин конкретної справи може
відхилити доводи учасника судового
процесу - підприємства, установи,
організації, іншої юридичної особи,
державного чи іншого органу щодо
відкладення розгляду справи у зв'язку з
відсутністю його представника (з
причин, пов'язаних з відпусткою,
хворобою, службовим відрядженням,
участю в іншому судовому засіданні і т.
п.).

При цьому господарський суд виходить з
того, що у відповідних випадках такий
учасник судового процесу не
позбавлений права і можливості
забезпечити за необхідності участь у
судовому засіданні іншого
представника згідно з частинами першою
- п'ятою ст. 28 Господарського
процесуального кодексу України, з
числа як своїх працівників, так і осіб,
не пов'язаних з ним трудовими
відносинами. Неможливість такої заміни
представника і неможливість розгляду
справи без участі представника
підлягає доведенню учасником судового
процесу на загальних підставах (ст. 32 - 34
Господарського процесуального кодексу
України), причому відсутність коштів
для оплати послуг представника не може
свідчити про поважність причини його
відсутності в судовому засіданні.

Однак, позивачем у клопотанні про
відкладення розгляду справи не
зазначено обгрунтованих підстав з
наданням підтверджуючих доказів щодо
відсутності можливості забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні у справі №925/1215/14 іншого
представника.

Колегія суддів зазначає, що в силу
вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод, кожен
при вирішенні судом питання щодо його
цивільних прав та обов'язків має право
на судовий розгляд упродовж розумного
строку.

Зважаючи на те, що неявка позивача не
перешкоджає всебічному, повному та
об'єктивному розгляду всіх обставин
справи, колегія суддів вважає за
можливе розглянути справу за наявними
в ній матеріалами в порядку ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

Частиною 5 ст. 106 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що апеляційні скарги на
ухвали місцевого господарського суду
розглядаються в порядку, передбаченому
для розгляду апеляційних скарг на
рішення місцевого господарського суду.

Статтею 101 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що у процесі перегляду
справи апеляційний господарський суд
за наявними у справі і додатково
поданими доказами повторно розглядає
справу. Апеляційний господарський суд
не зв'язаний доводами апеляційної
скарги і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі
перегляду справи у апеляційній
інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при прийнятті оскаржуваної
ухвали, дійшла до висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, а оскаржувана ухвала
місцевого господарського суду не
підлягає зміні або скасуванню з
наступних підстав.

Відповідно до статей 13, 15 ГПК
підсудність справ визначається за
предметними і територіальними
ознаками. Виняток з цього правила
становить виключна підсудність справ
(стаття 16 ГПК). Можливості визначення
підсудності справи самими сторонами
у договорі названим Кодексом не
передбачено (пункт 20 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
24.10.2011 року №10 «Про деякі питання
підвідомчості і підсудності справ
господарським судам»).

Згідно з частиною першою статті 15 ГПК
України справи зі спорів, зокрема, про
визнання договорів недійсними,
розглядаються господарським судом за
місцезнаходженням сторони,
зобов'язаної за договором здійснити на
користь другої сторони певні дії, такі
як: передати майно, виконати роботу,
надати послуги, сплатити гроші тощо.
При цьому стороною, зобов'язаною
здійснити певні дії, може бути будь-яка
із сторін, у якої з огляду на умови
договору та з урахуванням фактичних
обставин справи відповідний обов'язок
існує на момент подання позову (пункт
20.5. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 24.10.2011
року №10 «Про деякі питання
підвідомчості і підсудності справ
господарським судам»).

Тобто, вирішальним у визначенні місця
розгляду справи є встановлення
існування на момент подання позову
відповідного обов'язку сторін
здійснити на користь другої сторони
певні дії.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, предметом розгляду у даній
справі є позовні вимоги про визнання
недійсними іпотечного договору №49.12/38/1
372/07-КЛТ від 23.08.2007 року та іпотечного
договору №49.12/01/16/09 від 18.02.2009 року.

Однак, станом на момент подання позову
у позивача відсутній обов'язок щодо
передачі майна, яке є предметом
договорів іпотеки №49.12/38/I 372/07-КЛТ від
23.08.2007 року, №49.12/01/I6/09 від 18.02.2009 року,
які укладені в забезпечення вимог
банку за кредитними договорами
№49.8.2/38/2007-КЛТ від 23.08.2007 року,
№49.8.3/01/2009-КЛТ від 18.02.2009 року. Таким
чином, даний спір про визнання
недійсним іпотечного договору повинен
розглядатися за правилом загальної
підсудності за місцезнаходженням
відповідача.

Наведені обставини свідчать про
правомірність застосування
господарським судом Черкаської
області ст. 15 Господарського
процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, колегією суддів
відхиляються доводи апеляційної
скарги про встановлення виключної
підсудності справи на направлення її
на новий розгляд до господарського
суду Черкаської області.

Крім того, колегія суддів наголошує на
тому, що статтею 16 ГПК встановлено
виключну підсудність справ
господарському суду у спорах про право
власності на майно або про
витребування майна з чужого
незаконного володіння чи про усунення
перешкод у користуванні майном; такі
справи розглядаються за
місцезнаходженням майна (пункт 20.7.
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 24.10.2011
року №10 «Про деякі питання
підвідомчості і підсудності справ
господарським судам» ).

Враховуючи, що предмет спору у справі
№925/1215/14 не стосується права власності
на майно або витребування майна з
чужого незаконного володіння чи
усунення перешкод у користуванні
майном, то посилання скаржника на
виключну підсудність даного спору та
необхідність розгляду справи за
місцезнаходженням майна не
приймаються колегією суддів до уваги.

Згідно зі ст. ст. 32-34 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору. Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до вимог ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України, згідно з якою господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Апелянтом не надано належних та
допустимих доказів на спростування
висновків місцевого господарського
суду.

За результатами перегляду справи
апеляційний суд дійшов висновку про те,
що оскаржувана ухвала суду першої
інстанції прийнята з дотриманням норм
процесуального права, тоді як доводи
апеляційної скарги не знайшли свого
підтвердження під час розгляду даної
справи, у зв'язку з чим підстави для
задоволення апеляційної скарги
відсутні.

У зв'язку з відмовою в задоволенні
апеляційної скарги, відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, судові витрати за її подання
покладаються на апелянта.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.
ст. 4-2, 4-3, 15, 17, 32-34, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу приватного
підприємства готельно-ресторанний
комплекс "Апельсин" на ухвалу
господарського суду Черкаської
області від 01.09.2014 року у справі
№925/1215/14 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду
Черкаської області від 01.09.2014 року у
справі №925/1215/14 залишити без змін.

3. Справу №925/1215/14 повернути до
господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя
О.В. Агрикова

Судді
С.Г. Рудченко

Г.А. Жук