ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

0,2

05.11.14 № 910/24065/14. Суддя Гумега О.В.,
розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю "СІТБ"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ІЛОНІТ ТВ"

про стягнення 3 704,71 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява № б/н від 29.10.2014 р. і
додані до неї документи повертаються
позивачеві без розгляду з наступних
підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо позовну заяву підписано особою,
яка не має права її підписувати, або
особою, посадове становище якої не
вказано.

У відповідності до ч. 1 ст. 54
Господарського процесуального кодексу
України, позовна заява подається до
господарського суду в письмовій формі
і підписується повноважною посадовою
особою позивача або його
представником, прокурором,
громадянином-суб'єктом
підприємницької діяльності або його
представником.

Юридична особа відповідно до ст. 92
Цивільного кодексу України набуває
цивільних прав та обов'язків і здійснює
їх через свої органи, які діють
відповідно до установчих документів і
закону. Отже, від імені юридичної особи
позовну заяву підписує повноважна
посадова особа, повноваження якої
ґрунтуються на установчих документах
чи приписах закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Господарського
процесуального кодексу України справи
юридичних осіб у господарському суді
ведуть їх органи, що діють у межах
повноважень, наданих їм законодавством
та установчими документами, через
свого представника.

Керівники підприємств та організацій,
інші особи, повноваження яких
визначені законодавством або
установчими документами, надають
господарському суду документи, що
посвідчують їх посадове становище (ч. 2
ст. 28 Господарського процесуального
кодексу України).

Таким чином, право на представництво
юридичної особи пов'язане з наявністю
акта органу управління юридичної
особи, котрим ця юридична особа наділяє
посадову особу повноваженнями вчиняти
певні юридичні дії.

Керівник підприємств та організацій,
інші особи, повноваження яких
визначено законодавством або
установчими документами, подають
господарському суду документи, що
посвідчують їхнє посадове становище.
Повноваження керівників юридичних
осіб підтверджується:

а) документами, що посвідчують їхнє
посадове чи службове становище. До
таких документів відносять накази (чи
інші аналогічні документи) про
призначення на посаду, протоколи
зборів про обрання на посаду;

б) установчими документами юридичної
особи, в яких містяться повноваження
посадових чи службових осіб, що беруть
участь у справі як представники цих
осіб.

З поданої позовної заяви вбачається, що
її підписано "ТОВ "СІТБ" в особі
директора ОСОБА_1."

Натомість серед документів, доданих до
позовної заяви, відсутні докази, які б
станом день подання позову до суду
підтверджували посадове становище
ОСОБА_1 як директора ТОВ "СІТБ", як-то:
наказ про призначення на посаду,
установчі документи юридичної особи,
довідка з ЄДРПОУ, виписка з Єдиного
державного реєстру юридичних та
фізичних осіб-підприємців, де було б
зазначено керівника тощо.

За таких обставин суд не може дійти
висновку про те, що подану позовну
заяву ТОВ "СІТБ" підписано
уповноваженою на те особою.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо у позовній заяві не вказано
повного найменування сторін, їх
поштових адрес.

Пунктом 2 частині 2 статті 54
Господарського процесуального кодексу
України передбачено, що позовна заява
повинна містити, зокрема,
місцезнаходження (для юридичних осіб),
ідентифікаційні коди суб'єкта
господарської діяльності за їх
наявності (для юридичних осіб) сторін.

Натомість, фактично у позовній заяві не
зазначені ідентифікаційні коди
позивача та відповідача.

Крім того, у позовній заяві в якості
місцезнаходження відповідача - ТОВ
"ІЛОНІТ ТВ", зазначено адресу 04080, м.
Київ, вул. Фрунзе, 104-А, однак при цьому
не вказано на жодне з джерел
(відповідні довідки з ЄДРПОУ, виписки з
Єдиного державного реєстру юридичних
та фізичних осіб-підприємців тощо), з
яких позивач отримав дані про
належність відповідачу саме вказаної у
позовній заяві адреси. При цьому суд
звертає увагу, що в реквізитах Договору
№ 720 від 01.07.2013 р., на підставі якого
позивач звернувся з позовом до суду,
вищенаведена адреса зазначена в якості
поштової адреси відповідача, тоді як
юридичною адресою відповідача вказано
іншу адресу: 01133, м. Київ, бульвар Лесі
Українки, 34.

Відповідно до ст. 93 Цивільного кодексу
України місцезнаходженням юридичної
особи є фактичне місце ведення
діяльності чи розташування офісу, з
якого проводиться щоденне керування
діяльністю юридичної особи (переважно
знаходиться керівництво) та здійснення
управління і обліку.

Згідно ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу
України, відомості про
місцезнаходження юридичної особи
вносяться до єдиного державного
реєстру.

Відповідно до абз. 2 п.п 3.1 п. 3 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції"
місцезнаходження юридичної особи або
місце проживання фізичної
особи-підприємця визначається на
підставі відомостей, внесених до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
(стаття 17 Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців").

Отже, місцезнаходження у позовній
заяві повинно визначатися та
вказуватися згідно з даними державної
реєстрації юридичної особи як суб'єкта
господарювання.

Наведені обставини свідчать про
порушенням позивачем вимог п. 2 ч. 2 ст. 54
ГПК України та тягнуть за собою
наслідки, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 63 ГПК
України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо не
подано доказів сплати судового збору у
встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до п. 3 ч. ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України до позовної заяви додаються
документи, які підтверджують сплату
судового збору у встановлених порядку
і розмірі.

Згідно додатка № 1 до позовної заяви №
б/н від 29.10.2014 р. зазначено "Копія
квитанції про сплату судового збору",
при цьому до позовної заяви додано
копію платіжного доручення № 827 від
29.10.2014 р. на суму 1827,00 грн.

При цьому судом враховано правову
позицію Вищого господарського суду
України, викладену у п. 2.21 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 21.02.2013 р. № 7 "Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України", згідно якої платіжне
доручення на безготівкове
перерахування судового збору,
квитанція установи банку про прийняття
платежу готівкою подаються до
господарського суду тільки в
оригіналі; копії, у тому числі
виготовлені із застосуванням
технічних засобів (фотокопії тощо), цих
документів не можуть бути належним
доказом сплати судового збору.

Зважаючи на викладене, позивач не
дотримався приписів п. 3 ч. 1 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України, що тягне за собою наслідки,
передбачені п. 2 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

При цьому судом враховано правову
позицію Вищого господарського суду
України, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
р. № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", згідно якої
недодержання вимог статей 54, 56 та
пунктів 2 і 3 частини першої статті 57
ГПК щодо форми, змісту і додатків до
позовної заяви тягне за собою наслідки,
передбачені статтею 63 ГПК.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо не
подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського
процесуального кодексу України до
позовної заяви додаються документи,
які підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Господарського
процесуального кодексу України
позивач, прокурор зобов'язані при
поданні позову надіслати сторонам
копії позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

Належним доказом відправлення
відповідачеві позовної заяви та
доданих до неї документів є опис
вкладень в поштовий конверт та
документ, що підтверджує надання
поштових послуг (касовий чек,
розрахункова квитанція тощо), надані в
оригіналі або належним чином
засвідченій копії.

Фактично до позовної заяви № б/н від
29.10.2014 р. не додано жодних доказів на
підтвердження надіслання відповідачу
копії позовної заяви та доданих до неї
документів.

Тож, враховуючи зазначене, суд дійшов
висновку, що позивачем не дотримано
вимог ч. 1 ст. 56 та п. 2 ч. 1 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України.

При цьому суд приймає до уваги правову
позицію Вищого господарського суду
України, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3
постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", згідно якої
недодержання вимог статей 54, 56 та
пунктів 2 і 3 частини першої статті 57
ГПК щодо форми, змісту і додатків до
позовної заяви тягне за собою наслідки,
передбачені статтею 63 ГПК.

За таких обставин, позовна заява № б/н
від 29.09.2014 р. не може бути прийнята до
розгляду та підлягає поверненню.

Одночасно, суд звертає увагу позивача
на те, що відповідно до ч. 3 ст. 63
вказаного Кодексу України повернення
позовної заяви не перешкоджає
повторному зверненню з нею до
господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

Крім того, при можливому повторному
зверненні до суду з відповідною
позовною заявою, слід звернути увагу на
те, що додані до позовної заяви копії
документів належним чином не
засвідчені.

Відповідно до пункту 5.27 Національного
стандарту України ДСТУ 4163-2003
"Уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації" (затв. Наказом
Держспоживстандарту України від 07.04.2003
№ 55) відмітку про засвідчення копії
документа складають зі слів "Згідно з
оригіналом", назви посади, особистого
підпису особи, яка засвідчує копію, її
ініціалів та прізвища, дати
засвідчення копії проставляють нижче
реквізиту "підпис". Така відмітка
проставляється на кожному аркуші
засвідченої копії документа.

Керуючись п.п. 1, 2, 4, 6 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути
позивачеві без розгляду.

Суддя
О.В.Гумега