РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2014 року
Справа №
14/325"б"

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді
Миханюк М.В.

судді
Савченко Г.І. ,

судді
Павлюк І. Ю.

при секретарі Кушнірук Р.В.

за участю представників: представники
учасників у справі про банкрутство не
з'явилися

розглянувши апеляційну скаргу
кредитора Закритого акціонерного
товариства "Фінансово-енергетична
компанія "Тай-Пен Холдінг" на ухвалу
господарського суду Житомирської
області від 07.04.2014 року у справі № 14/325"б"
(суддя Костриця О.О.)

за заявою Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трансенерго"

до Відкритого акціонерного товариства
"Коровинецький цукровий завод"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Житомирської області від 07.04.2014 року у
справі №14/325"б" (суддя Костриця О.О.) за
заявою Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трансенерго" до
Відкритого акціонерного товариства
"Коровинецький цукровий завод" про
визнання банкрутом заборонено
ліквідатору боржника Захарченко Ірині
Вікторівні (свідоцтво про право на
здійснення діяльності арбітражного
керуючого НОМЕР_2 від 28.02.2013 року,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса
місця проживання: АДРЕСА_1 до утворення
нових представницьких органів
кредиторів по справі, здійснювати
реалізацію всього рухомого та
нерухомого майна боржника - Відкритого
акціонерного товариства
"Коровинецький цукровий завод" (261606,
Житомирська область, Чуднівський
район, смт.Великі Коровинці, пров.
Піонерський, буд. 2, ), за
винятком майна, що є предметом
забезпечення та виключно за згодою
кредитора, вимоги якого воно
забезпечує; заборонено Товарній Біржі
"Електронні торги України" () в особі філії Товарної Біржи
"Електронні торги України" в м. Миколаїв
(м.Миколаїв, вул.Шевченка, 71, офіс 327, ) до утворення нових
представницьких органів кредиторів по
справі, проводити аукціон з продажу
рухомого та нерухомого майна боржника -
Відкритого акціонерного товариства
"Коровинецький цукровий завод", за
винятком майна, що є предметом
забезпечення та виключно за згодою
кредитора, вимоги якого воно
забезпечує.

Вказана ухвала обґрунтована тим, що
належними та допустимими заходами
забезпечення грошових вимог
кредиторів у справі про банкрутство є,
зокрема, заборона вчиняти певні дії,
щодо майна та грошових коштів боржника,
накладення арешту на майно та грошові
суми, що належать божнику та заборона
іншим особам вчиняти певні дії щодо
майна віднесеного до ліквідаційної
маси. Порядок продажу майна боржника
регулюється положеннями Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", дотримання
даних норм полягає і у обранні
(формуванні) представницьких органів
кредиторів до компетенції якого
належить прийняття рішень щодо
визначення складу майна боржника, що
підлягає продажу та входить до складу
ліквідаційної маси. При цьому, розгляд
судами різних інстанцій заяв
кредиторів у справі (апеляційних та
касаційних скарг), унеможливлює
затвердження нового реєстру вимог
кредиторів, з включеними до нього
визнаними судом вимогами кредиторів,
що є підставою для визначення
кількості голосів, які належать
кожному кредитору під час прийняття
рішень на зборах (комітеті кредиторів).
Отже, враховуючи вищевикладене, з метою
забезпечення збереження майна
боржника та здійснення ліквідаційної
процедури у встановленому Законом
України „Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" порядку, а
також, з метою захисту прав та
інтересів всіх учасників процесу,
місцевий господарський суд дійшов
висновку до утворення нових
представницьких органів кредиторів,
заборонити ліквідатору боржника
Захарченко І.В. та Товарній Біржі
"Електронні торги України" в особі
філії Товарної Біржі "Електронні торги
України" в м. Миколаїв здійснювати в
будь-якій спосіб відчуження рухомого
та нерухомого майна банкрута, за
винятком майна, що є предметом
забезпечення та виключно за згодою
кредитора, вимоги якого воно
забезпечує.

Не погоджуючись з прийнятою судом
першої інстанції ухвалою, кредитор -
Закрите акціонерне товариство
"Фінансово-енергетична компанія
"Тай-Пен Холдінг" звернувся до
Рівненського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою від 17.04.2014 року №01-04/14, в якій
просить скасувати ухвалу
господарського суду Житомирської
області від 07.04.2014 року у справі
№14/325«б» в цілому; справу передати на
новий розгляд до господарського суду
Житомирської області в іншому
колегіальному складі суду.
Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт
посилається на те, що оскаржувана
ухвала є незаконною та такою, що
прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
яка істотно порушує норми Конституції
України, Європейську Конвенцію про
захист прав і основних свобод людини.
Зокрема, апелянт зазначає, що на
підставі клопотань кредиторів та в
зв'язку із складністю справи, розгляд
справи № 14/325 "Б" здійснювався колегією
із трьох судів. Але суддя Костриця О.О.
незаконно змінив чисельний склад суду
із колегіального до одноособового.
Така зміна складу суду не передбачена
господарським процесуальним правом.
Розгляд справи 07.04.2014 року був
здійснений в незаконному складі суду.
На клопотання голові суду з проханням
передання даної справи до розгляду у
колегіальному складі суддів (розгляд
справи починаючи із 30.07.2012 року
здійснюється в незаконному складі
суду), листом голова суду повідомив, що
відповідно до чинного законодавства та
рішення зборів суддів справа № 14/325 "б"
при новому розгляді розглядається
одноособово. Але, дане твердження не
відповідає нормам чинного
господарського процесуального права.
Дане право не містить такого поняття як
"збори суддів". Оскаржувана ухвала
винесена за відсутності ЗАТ
"Фінансово-енергетична компанія
"Тай-Пен Холдінг", яке не було
повідомлено належним чином про час і
місце засідання. Ухвала, якою був
призначений розгляд справи на 07.04.2014
року на їх адресу надіслана не була.
Зазначення суддею в ухвалі від 07.04.2014
року про запит апеляційної інстанції
щодо термінового надіслання всіх
матеріалів справи для подальшого її
скерування до Вищого господарського
суд України, у зв'язку з надходженням
касаційної скарги на постанову
апеляційного суду є діями, які
безумовно порушують його право на
"справедливий суд". ЗАТ ФЕК "Тай-Псн
Холдінг" є кредитором по справі № 14/325
"б". Наведені порушення судом норм
процесуального права щодо
одноособового розгляду справи та не
повідомлення про час і місце розгляду
справи є підставою для скасування
рішення суду першої інстанції.
Постановою суду від 18.07.2013 року
Відкрите акціонерне товариство
"Коровинецький цукровий завод" визнано
банкрутом та відкрито ліквідаційну
процедуру. З 18.07.2013 року суду законом
заборонено накладання нових арештів
або інших обмежень щодо розпорядження
майном банкрута. Дане провадження у
справі в стадії ліквідації перебуває
до теперішнього часу. Розгляд справи
триває понад 14 років, протягом яких
вимоги конкурсних кредиторів
боржником не погашалися взагалі.
Неможливо вважати, що обмеження, які
засновані даним судом є "необхідним у
демократичному суспільстві" і
передбачено законом.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 12 травня 2014
року у справі №14/325«б» (головуючий
суддя Коломис В.В., суддя Тимошенко О.М.,
суддя Огороднік К.М.) було поновлено
строк на апеляційне оскарження,
прийнято до провадження апеляційну
скаргу кредитора Закритого
акціонерного товариства
«Фінансово-енергетична компанія
«Тай-Пен Холдінг» та зупинено
провадження до розгляду Вищим
господарським судом України
касаційної скарги ВВД Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань у Чуднівському районі
Житомирської області на постанову
Рівненського апеляційного
господарського суду від 04.03.2014 року у
даній справі та повернення матеріалів
справи з касаційної інстанції.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 21 липня 2014 року
апеляційне провадження у справі
№14/325«б» поновлено та призначено дату
судового засідання на 05 серпня 2014 року.

Розпорядженням В.о. керівника апарату
суду №01-07/107 від 28 липня 2014 року «Щодо
призначення повторного автоматичного
розподілу справ», у зв'язку із
перебуванням у відпустці 05.08.2014 року
головуючого судді (судді-доповідача) по
справі №14/325«б» - Коломис В.В., проведено
повторний автоматичний розподіл
справи та визначено колегію суддів у
складі: головуючий суддя Демидюк О.О.,
суддя Огороднік К.М., суддя Тимошенко
О.М.

Розпорядженням Голови Рівненського
апеляційного господарського суду від 29
липня 2014 року, у зв'язку із перебуванням
у відпустці судді Тимошенка О.М. та
відповідно до затверджених складів
колегій, внесено зміни до складу
колегії суддів та визначено наступний
її склад: головуючий суддя Демидюк О.О.,
суддя Огороднік К.М., суддя Гудак А.В.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 30 липня 2014 року
апеляційну скаргу кредитора ЗАТ
«Фінансово-енергетична компанія
«Тай-Пен Холдінг» на ухвалу
господарського суду Житомирської
області від 07.04.2014 року у справі
№14/325«б» було прийнято до свого
провадження вищезазначеною колегією
суддів.

В судовому засіданні 05 серпня 2014 року, у
зв'язку із невиконанням вимог ухвали
Рівненського апеляційного
господарського суду від 21.07.2014 року та
зміною складу колегії суддів, розгляд
апеляційної скарги було відкладено на
20 серпня 2014 року.

18.08.2014 року апелянтом ЗАТ ФЕК "Тай-Пен
Холдинг" було подано заяву про відвід
головуючого судді Демидюк О.О. у справі
№14/325"б".

Ухвалою суду апеляційної інстанції від
20 серпня 2014 року заяву апелянта ЗАТ ФЕК
"Тай-Пен Холдинг" про відвід
головуючого судді Демидюк О.О.
задоволено.

Розпорядженням керівника апарату суду
№ 01-07/127 від 28.08.2014 року призначено
повторний автоматизований розподіл
справи №14/325"б", відповідно до якого
визначено колегію суддів у складі:
головуючий суддя Бригинець Л.М., суддя
Гудак А.В., суддя Огороднік К.М.

Розпорядженням в.о. голови
Рівненського апеляційного
господарського суду №14/325"б" від 01.09.2014
року, у зв'язку із перебуванням у
відпустці судді Гудак А.В. та
відповідно до затверджених складів
колегій внесено зміни до складу
колегії суддів, окрім заміни
головуючого судді, колегію суддів
визначено у cкладі головуючий суддя
Бригинець Л.М., суддя Петухов М.Г., суддя
Огороднік К.М..

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 01.09.2014 року
колегією суддів у cкладі головуючий
суддя Бригинець Л.М., суддя Петухов М.Г.,
суддя Огороднік К.М. прийнято
апеляційну скаргу ЗАТ ФЕК "Тай-Пен
Холдинг" до свого провадження.

Розпорядженням голови Рівненського
апеляційного господарського суду
№14/325"б" від 12.09.2014 року, у зв'язку із
перебуванням у відпустці судді
Огороднік К.М. та відповідно до
затверджених складів колегій внесено
зміни до складу колегії суддів, окрім
заміни головуючого судді, та визначено
колегію суддів у cкладі: головуючий
суддя Бригинець Л.М., суддя Петухов М.Г.,
суддя Савченко Г.І.

15.09.2014 року апелянт ЗАТ ФЕК "Тай-Пен
Холдинг" подав заяву про відвід
головуючого судді Бригинець Л.М. у
справі №14/325"б".

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 15.09.2014 року
задоволено заяву апелянта кредитора
ЗАТ ФЕК "Тай-Пен Холдинг" про відвід
головуючого судді Бригинець Л.М. у
справі № 14/325"б".

На підставі розпорядження керівника
апарату № 01-07/151 від 18.09.2014 року
здійснено повторний автоматизований
розподіл справи №14/325"б", згідно якого
справу № 14/325"б" передано для розгляду
колегії суддів у складі: головуюча
суддя - Сініцина Л.М. судді Петухов М.Г.,
Савченко Г.І.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від
22 вересня 2014 року колегією суддів у
складі: головуючий суддя Сініцина Л.М.,
суддя Петухов М.Г., суддя Савченко Г.І.
справу №14/325«б» прийнято до свого
провадження та призначено дату
судового засіданні на 01 жовтня 2014 року.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 01 жовтня 2014
року строк розгляду апеляційної скарги
у справі №14/325«б» продовжено до 23.10.2014
року, розгляд справи відкладено на 15
жовтня 2014 року.

13 жовтня 2014 року на адресу Рівненського
апеляційного господарського суду від
ЗАТ «Фінансово-енергетична компанія
«Тай-Пен Холдінг» надійшли доповнення
№01-09/14 від 09.10.2014 року до апеляційної
скарги, відповідно до яких останнє
зазначає, що обставина про те, що суддя
Костриця О.О. був обізнаний, що справа
розглядається в колегіальному складі
суду підтверджується доказом, а саме
листом №2046 від 06.12.2010 року, за його
підписом в якому він вказує, що ухвалою
господарського суду від 29.06.2010 року
справу №14/325«б» прийнято до
провадження колегією суддів у складі
головуючого судді Машевської О.П.,
суддів Терлецької-Байдюк Н.Я., Шніт А.В.
та призначено судове засідання на
14.07.2010 року.

Розпорядженням керівника апарату суду
№ 01-07/165 від 14.10.2014 року призначено
повторний автоматизований розподіл
справи № 14/325"б" в зв'язку з перебуванням
у відпустці 15.10.2014 року головуючого
судді (судді-доповідача) по справі №
14/325"б" - Сініциної Л.М. (Наказ № 710 від
14.10.2014 року), згідно якого визначено
головуючого суддю - Гудак А.В.

В судовому засіданні 15 жовтня 2014 року, у
зв'язку зі зміною складу колегії
розгляд справи було відкладено на 29
жовтня 2014 року.

Згідно розпорядженням керівника
апарату Рівненського апеляційного
господарського суду від 20.10.2014 року
№01-07/172, у зв'язку із перебуванням у
відпустці 29.10.2014 року головуючого судді
(судді-доповідача) Гудак А.В., проведено
повторний автоматичний розподіл
справи №14/325"б".

Відповідно до автоматичного розподілу
справи №14/325"б" визначено колегію у
складі суддів: головуючий суддя -
Павлюк І.Ю., суддя Петухов М.Г., суддя
Савченко Г.І..

Розпорядженням керівника апарату суду
№ 01-07/174 від 28.10.2014 року призначено
повторний автоматизований розподіл
справи № 14/325"б" в зв'язку з перебуванням
у відпустці 29.10.2014 року головуючого
судді (судді-доповідача) по справі №
14/325"б" - Павлюк І.Ю. (Наказ № 725 від 20.10.2014
року), згідно якого визначено
головуючого суддю - Олексюк Г.Є.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 29.10.2014 року
задоволено заяву головуючого судді
Олексюк Г.Є. про самовідвід, заявлений у
справі № 14/325"б".

На підставі розпорядження керівника
апарату № 01-07/175 від 30.10.2014 року
здійснено повторний автоматичний
розподіл справи № 14/325"б", згідно якого
справу № 14/325"б" передано для розгляду
колегії суддів у складі: головуюча
суддя - Миханюк М.В., судді Петухов М.Г.,
Савченко Г.І.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 31 жовтня 2014
року справу №14/325«б» прийнято до свого
провадження вищезазначеною колегією
суддів та призначено дату судового
засідання на 14 листопада 2014 року.

На підставі розпорядження голови
Рівненського апеляційного
господарського суду від 13 листопада 2014
року, у зв'язку із перебуванням у
відпустці судді Петухова М.Г. та
відповідно до затверджених складів
колегій внесено зміни до складу
колегії суддів та визначено наступний
її склад: головуючий суддя Миханюк М.В.,
суддя Савченко Г.І., суддя Павлюк І.Ю.

Всі учасники провадження у справі про
банкрутство були належним чином
повідомлені про дату, час та місце
проведення судового засідання, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштових відправлень (том 3
матеріалів оскарження ухвали).

Відповідно до статті 101 Господарського
процесуального кодексу України (далі
ГПК України) у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за
наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.
Апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
та перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, перевіривши юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність
застосування місцевим господарським
судом норм матеріального та
процесуального права, вважає, що у
задоволенні вимог апеляційної скарги
слід відмовити, ухвалу місцевого
господарського суду - залишити без
змін.

При цьому колегія суддів виходила з
наступного.

Відповідно до пункту 1.1 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(в редакції від 22.12.2011 року), положення
цього Закону застосовуються
господарськими судами під час розгляду
справ про банкрутство, провадження в
яких порушено після набрання чинності
цим Законом.

Положення цього Закону, що регулюють
продаж майна в провадженні у справі про
банкрутство, застосовуються
господарськими судами під час розгляду
справ про банкрутство, провадження у
яких порушено до набрання чинності цим
Законом.

Положення цього Закону, що регулюють
ліквідаційну процедуру,
застосовуються господарськими судами
під час розгляду справ про банкрутство,
провадження у яких порушено до
набрання чинності цим Законом, якщо на
момент набрання ним чинності
господарським судом не було прийнято
постанову про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
постановою господарського суду
Житомирської області від 18.07.2013 року
Відкрите акціонерне товариство
"Коровинецький цукровий завод" (261606,
Житомирська область, Чуднівський
район, смт. Великі Коровинці, пров.
Піонерський, буд. 2, ідентифікаційний
код 00372397) визнано банкрутом, відкрито
ліквідаційну процедуру строком на 12
місяців, до 18 липня 2014 року включно,
призначено ліквідатором ВАТ
"Коровинецький цукровий завод"
арбітражного керуючого Захарченко
Ірину Вікторівну.

Відповідно до статті 38 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(в редакції від 22.12.2011 року) (з дня
прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури, зокрема, господарська
діяльність банкрута завершується,
продаж майна банкрута допускається в
порядку, передбаченому цим Законом;
вимоги за зобов'язаннями боржника,
визнаного банкрутом, що виникли під час
проведення процедур банкрутства,
можуть пред'являтися тільки в межах
ліквідаційної процедури протягом двох
місяців з дня офіційного оприлюднення
повідомлення про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури.

Після оприлюднення повідомлення про
визнання боржника банкрутом поточні
вимоги (грошові вимоги, що виникли під
час проведення процедур банкрутства),
стають конкурсними вимогами та можуть
бути заявлені згідно з частиною 1
статті 38 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(в редакції від 22.12.2011 року).

Заяви з такими грошовими вимогами
надсилаються кредиторами
безпосередньо до господарського суду,
який призначає їх до розгляду в
судовому засіданні.

Розгляд грошових вимог кредиторів у
ліквідаційній процедурі здійснюється
господарським судом в тому ж порядку,
що і грошових вимог, заявлених на
підставі статті 23 Закону.

За результатами розгляду грошових
вимог кредиторів господарський суд
заново затверджує реєстр вимог
кредиторів (з урахуванням визнаних
конкурсних вимог) та зобов'язує
ліквідатора сформувати представницькі
органи кредиторів (збори кредиторів та
комітет кредиторів) у порядку,
передбаченому статтею 26 Закону.
Подальший рух справи в ліквідаційній
процедурі має відбуватися тільки за
участю новостворених представницьких
органів кредиторів, зокрема, щодо
реалізації активів банкрута, надання
оцінки діяльності ліквідатора,
затвердження звіту ліквідатора (пункт
29 Інформаційного листа Вищого
господарського суду України від 28.03.2013
року №01-06/606/2013 "Про Закон України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(у редакції Закону України від 22.12.2011
року №4212-VI" (із змінами і доповненнями,
внесеними інформаційними листами
Вищого господарського суду України від
07.08.2013 року №01-06/1149/13, від 26.12.2013 року
№01-06/1862/13) .

На час винесення оскаржуваної ухвали
розгляд поточних вимог місцевим
господарським судом не завершений,
реєстр не затверджений.

26.03.2014 року на адресу суду від кредитора
- УПФ України в Чуднівському районі
надійшла скарга на дії ліквідатора з
вимогою про звільнення її від
виконання обов'язків ліквідатора,
оскільки вона при визначенні
початкової вартості майна для продажу,
не узгодивши дії з управлінням
Пенсійного фонду, як конкурсним
кредитором у справі, не дотрималася
вимог законодавства про банкрутство
щодо продажу майна, як майнового
комплексу (а.м.о.у.214-216). Торги з продажу
майна боржника призначені на 15.05.2014
року

07.03.2014 року матеріали справи
витребувані Рівненським апеляційним
господарським судом у зв'язку з
надходженням касаційної скарги
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань у Чуднівському районі на
постанову Рівненського апеляційного
господарського суду від 04.03.2014 року.

Формування представницьких органів
кредиторів (зборів кредиторів та
комітету кредиторів), можливе лише у
разі розгляду всіх наявних у
матеріалах справи заяв з грошовими
вимогами до боржника.

Відповідно до норм Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
при реалізації своїх прав і обов'язків
арбітражний керуючий (розпорядник
майна, керуючий санацією, ліквідатор)
зобов'язаний діяти сумлінно та розумно
з урахуванням інтересів боржника та
його кредиторів, визначено коло
повноважень арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора), серед яких,
зокрема, право на реалізацію майна
боржника.

При цьому, як вже було зазначено вище,
прийняття рішень щодо реалізації
майнових активів банкрута має
відбуватися тільки за участю
новостворених представницьких органів
кредиторів.

Як вбачається судами обох інстанцій з
матеріалів справи, господарським судом
продовжується розгляд грошових вимог
кредиторів, у зв'язку з чим, реєстр
вимог кредиторів заново не
затверджувався (з урахуванням
конкурсних вимог), до розгляду заяв
кредиторів про визнання грошових вимог
до боржника.

Слід зазначити, що сформування
представницьких органів кредиторів
(зборів кредиторів та комітету
кредиторів), можливе лише у разі
розгляду всіх наявних у матеріалах
справи заяв з грошовими вимогами до
боржника.

Відповідно до статті 40 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(в редакції від 22.12.2011 року) у
ліквідаційній процедурі господарський
суд розглядає скарги на дії
(бездіяльність) учасників
ліквідаційної процедури та здійснює
інші повноваження, передбачені цим
Законом.

Згідно частини 1 статті 49 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (в редакції
від 22.12.2011 року) продаж майна боржника в
провадженні у справі про банкрутство
здійснюється в порядку, встановленому
цим Законом, шляхом проведення торгів у
формі аукціону, за винятком майна,
продаж якого відповідно до
законодавства України здійснюється
шляхом проведення закритих торгів.

Відповідно до частини 6 статті 49 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" організатором
аукціону є визначена замовником
фізична або юридична особа з якою
замовник аукціону уклав договір на
проведення аукціону.

Як свідчать матеріали справи, рішенням
про визначення організатора аукціону з
продажу майна від 05.02.2014 року
ліквідатором (організатор конкурсу)
проаналізувавши пропозиції учасників
конкурсу було обрано переможцем
Товарну Біржу "Електронні торги
України" в особі філії Товарної Біржі
"Електронні торги України" в м.
Миколаїв.

Ухвалою місцевого господарського суду
від 11.02.2014 року було, серед іншого,
визнано Товарну Біржу "Електронні
торги України" () в
особі філії Товарної Біржі "Електронні
торги України" в м. Миколаїв (м.Миколаїв,
вул.Шевченка, 71 офіс 327,
ідентифікаційний код 38479095) учасником
провадження у справі про банкрутство
ВАТ "Коровинецький цукровий завод".

Відповідно до пункту 1 статті 2 Закону
України "Про відновлення
неплатоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" провадження у
справах про банкрутство регулюється
цим Законом, Господарським
процесуальним кодексом України, іншими
законодавчими актами України.

Згідно зі частиною 2 статті 4-1 ГПК
України господарські суди розглядають
справи про банкрутство у порядку
провадження, передбаченому цим
Кодексом, з урахуванням особливостей,
встановлених Законом.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника",
господарський суд має право за
клопотанням сторін або учасників
справи про банкрутство чи за своєю
ініціативою вжити заходів до
забезпечення вимог кредиторів
(аналогічна норма передбачена статтею
12 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" в редакції до
18.01.2013 року включно).

Зазначені заходи застосовуються
господарським судом як гарантія
реального виконання судового рішення.

Відповідно до статті 67 Господарського
процесуального кодексу України позов
забезпечується, зокрема, накладанням
арешту на майно або грошові суми, що
належать відповідачеві, забороною
відповідачеві вчиняти певні дії;
забороною іншим особам вчиняти певні
дії, що стосуються предмету спору, отже,
приймаючи ухвалу про заборону
відповідачеві та іншим особам вчиняти
певні дії, господарський суд повинен
визначитись як з предметом спору у
співвідношенні з певними заходами
забезпечення позову, які вимагається
до застосування, і певними діями, які
вимагається заборонити вчиняти, так і з
доцільністю та обґрунтованістю вжиття
таких заходів.

При вирішенні питання про забезпечення
позову суди мають здійснити оцінку
обґрунтованості доводів заявника щодо
необхідності вжиття заходів
забезпечення позову з урахуванням
розумності, обґрунтованості і
адекватності вимог заявника щодо
забезпечення позову; забезпечення
збалансованості інтересів сторін, а
також інших учасників судового
процесу.

Адекватність заходу до забезпечення
вимог кредиторів, що застосовується
господарським судом, визначається його
відповідністю вимогам, на забезпечення
яких він вживається. При цьому, оцінка
такої відповідності здійснюється
господарським судом, зокрема, з
урахуванням співвідношення права
(інтересу), з майновими наслідками
заборони особам вчиняти певні дії.

Право здійснення забезпечення вимог
кредиторів та вибору тих чи інших
заходів належить господарському суду,
який виходить із конкретних обставин
справи.

Відповідно до пункту 13 Інформаційного
листа Вищого господарського суду
України від 28.03.2013 року №01-06/606/2013 "Про
Закон України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (у редакції
Закону України від 22.12.2011 року №4212-VI" (із
змінами і доповненнями, внесеними
інформаційними листами Вищого
господарського суду України від 07.08.2013
року №01-06/1149/13, від 26.12.2013 року №01-06/1862/13)
вжиття заходів щодо забезпечення вимог
кредиторів повинно бути вмотивовано.

Колегія суддів вважає за необхідне
зазначити, що належними та допустимими
заходами забезпечення грошових вимог
кредиторів у справі про банкрутство є,
зокрема, заборона вчиняти певні дії,
щодо майна та грошових коштів боржника,
накладення арешту на майно та грошові
суми, що належать божнику та заборона
іншим особам вчиняти певні дії щодо
майна віднесеного до ліквідаційної
маси.

Відповідно до статті 18 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника", господарські суди крім
передбачених заходів, також можуть
вчиняти і інші заходи для збереження
майна (аналогічна норма передбачена
статтею 12 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" в
редакції до 18.01.2013 року включно).

Отже, господарський суд у справі про
банкрутство не позбавлений можливості
за власною ініціативою застосовувати
інші заходи, які за переконання суду, є
необхідними у даному випадку.

Застосування господарським судом
статей 66-68 ГПК України узгоджується з
нормами Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
оскільки, пункт 73 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №15 від 18.12.2009
року "Про судову практику у справах про
банкрутство", якою передбачено, що
згідно частини 1 статті 12 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (в редакції
чинній до 18.01.2013 року включно),
господарський суд за клопотанням
сторін або учасників провадження у
справі про банкрутство чи за своєю
ініціативою має право вжити заходів
щодо забезпечення вимог кредиторів, у
тому числі передбачених статтею 67 ГПК
України.

Як вірно зазначено місцевим
господарським судом, аналогічна норма
щодо забезпечення вимог кредиторів
передбачена статтею 18 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" в
редакції з 19.01.2013 року, а тому,
господарський суд прийшов до вірного
висновку про можливість застосування
при вирішенні питання щодо
забезпечення вимог кредиторів
положень статей 66-68 ГПК України.

Порядок продажу майна боржника
регулюється положеннями Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", дотримання
даних норм полягає і у обранні
(формуванні) представницьких органів
кредиторів до компетенції якого
належить прийняття рішень щодо
визначення складу майна боржника, що
підлягає продажу та входить до складу
ліквідаційної маси.

При цьому, розгляд судами різних
інстанцій заяв кредиторів у справі
(апеляційних та касаційних скарг),
унеможливлює затвердження нового
реєстру вимог кредиторів, з включеними
до нього визнаними судом вимогами
кредиторів, що є підставою для
визначення кількості голосів, які
належать кожному кредитору під час
прийняття рішень на зборах (комітеті
кредиторів).

Враховуючи те, що скарга на дії
ліквідатора з вимогою про звільнення
її від виконання обов'язків
ліквідатора не розглянута, а матеріали
справи витребувані Рівненським
апеляційним господарським судом,
призначення аукціону з продажу майна,
неможливість зупинення провадження у
справі про банкрутство до повернення
матеріалів справи до місцевого суду,
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
з метою забезпечення збереження майна
боржника та здійснення ліквідаційної
процедури у встановленому Законом
України „Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" порядку,
захисту прав та інтересів всіх
учасників процесу, до утворення нових
представницьких органів кредиторів,
заборонити ліквідатору боржника
Захарченко І.В. та Товарній Біржі
"Електронні торги України" в особі
філії Товарної Біржі "Електронні торги
України" в м. Миколаїв здійснювати в
будь-якій спосіб відчуження рухомого
та нерухомого майна банкрута, за
винятком майна, що є предметом
забезпечення та виключно за згодою
кредитора, вимоги якого воно
забезпечує.

Відповідно до частини 1 статті 32 ГПК
України доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд встановлює
наявність чи відсутність обставин, на
яких ґрунтуються вимоги і заперечення,
а також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення
спору.

Статтями 33, 34 ГПК України передбачено,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень;
докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу;
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи;
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Згідно частини 1 статті 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Доводи апеляційної скарги колегією
суддів до уваги не приймаються,
оскільки спростовуються вищенаведеним
та матеріалами справи, не відповідають
нормам законодавства, що регулюють
дані правовідносини, не впливають на
правомірність прийнятого
господарським судом рішення та не
можуть бути підставою для його
скасування.

Доводи апеляційної інстанції щодо
вжиття заходів забезпечення без участі
сторін спростовуються статтею 66 ГПК
України, відповідно до якої
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії провадження у справі.

Згідно пункту 2 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 16
від 26.12.2011 року питання про
забезпечення позову може вирішуватися
господарським судом як без проведення
окремого судового засідання, так і в
засіданні з викликом представників
сторін, інших учасників судового
процесу із заслуховуванням їх думки.

Посилання апелянта на винесення
спірної ухвали незаконним складом суду
не приймаються колегією суддів до
уваги, оскільки постановою Вищого
господарського суду України від 10.07.2012
року постанову Рівненського
апеляційного господарського суду від
23.04.2012 року та ухвалу господарського
суду Житомирської області від 16.12.2011
року по справі № 14/325 скасовано, справу
направлено на новий розгляд до
господарського суду Житомирської
області в іншому складі суду.
Автоматизованою системою
документообігу справу розподілено
судді Костриці О.О. одноособово

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
103 ГПК України апеляційна інстанція за
результатами розгляду апеляційної
скарги має право залишити рішення
місцевого господарського суду без
змін, а скаргу - без задоволення.

Апеляційний господарський суд залишає
рішення місцевого господарського суду
без змін, а скаргу - без задоволення,
якщо рішення є законним та
обґрунтованим.

Рішення суду першої інстанції прийнято
з дотриманням норм матеріального і
процесуального права та повним
дослідженням усіх обставин справи.

За таких обставин, підстав для
скасування рішення не вбачається.

Апеляційна скарга до задоволення не
підлягає.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 103, 105, 106
Господарського процесуального кодексу
України, апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду
Житомирської області від 07.04.2014 р. у
справі № 14/325"б" залишити без змін, а
апеляційну скаргу кредитора -
Закритого акціонерного товариства
"Фінансово-енергетична компанія
"Тай-Пен Холдінг" 17.04.2014 р. - без
задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена у
касаційному порядку.

Головуючий суддя
Миханюк М.В.

Суддя
Савченко Г.І.

Суддя
Павлюк І. Ю.