номер провадження справи 10/81/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2014
Справа № 908/3438/14

За позовом 1. Департаменту комунальної
власності та приватизації Запорізької
міської ради, м. Запоріжжя.

2. Міського комунального підприємства
"ОСНОВАНІЄ", м. Запоріжжя

до відповідача: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, м. Запоріжжя.

про стягнення заборгованості з
орендної плати в розмірі 11 770, 45 грн.,
розірвання договору оренди та
виселення.

Суддя: Алейникова Т.Г.

Представники сторін:

від позивача 1 - Цимбал А. В., на підставі
довіреності № 159/01/01-10 від 30.10.2014 р.;

від позивача 2 - Цимбал А. В., на підставі
довіреності № 245 від 18.03.2014 р.;

від відповідача - не з'явився;

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Розглядається позовна заява
Департаменту комунальної власності та
приватизації Запорізької міської ради,
м. Запоріжжя та Міського комунального
підприємства "ОСНОВАНІЄ", м. Запоріжжя
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м.
Запоріжжя про стягнення
заборгованості з орендної плати в
розмірі 11 770, 45 грн., розірвання договору
оренди № 10/14 відж 24.07.2000 р. та виселення.

Відповідно до Положення про
автоматизовану систему документообігу
суду, затвердженого рішенням Ради
суддів України № 30 від 26.11.2010р.,
протоколом автоматичного розподілу
справи між суддями від 16.09.2014 р., справу
908/3438/14 передано на розгляд судді
Алейниковій Т.Г.

Ухвалою господарського суду від 17.09.2014
р. порушено провадження у справі №
908/3438/14. Справі присвоєно номер
провадження 10/81/14, її розгляд
призначено на 13.10.2014 р.

Представник позивачів 13.10.2014 р.
підтримав свої вимоги викладені в
позовній заяві.

Представник відповідача у судове
засідання 13.10.2014 р. не з'явився, відзив
не направив. Про час та місце
проведення судового засідання був
повідомлений належним чином.

У відповідності до ст. 22 ГПК України,
сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Статтею 77 ГПК України встановлено, що
нез'явлення в судове засідання
представників сторін, інших учасників
судового процесу, є підставою для
відкладення розгляду справи в межах
строків, встановлених ст. 69 ГПК України.

У зв'язку із неявкою в судове засідання
представника відповідача, ненадання
відзиву на позовну заяву та для
отримання всіх необхідних документів
по справі, судом було відкладено
розгляд справи на 05.11.2014 р. о 09 год. 30 хв.

У судовому засіданні 05.11.2014 р.
представник позивачів підтримав свої
вимоги викладені в позовній заяві та
надав до суду заяву про збільшення
розміру позовних вимог.

Представник відповідача у судове
засідання 05.10.2014 р. вдруге не з'явився,
відзив на адресу суду не направив.
Причини неявки суду не відомі. Про час
та місце проведення судового засідання
відповідач був повідомлений належним
чином.

Статтею 64 ГПК України передбачено, що
ухвала про порушення провадження у
справі надсилається учасникам спору за
повідомленою ними господарському суду
поштовою адресою. У разі ненадання
сторонами інформації щодо їх поштової
адреси, ухвала про відкриття
провадження у справі надсилається за
адресою місцезнаходження (місця
проживання) сторін, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. У
разі відсутності сторін за такою
адресою, вважається, що ухвала про
порушення провадження у справі вручена
їм належним чином. Таким чином,
відповідач є повідомленим належним
чином, про час і місце розгляду справи
судом.

Згідно п. 3.6 Роз'яснення президії Вищого
арбітражного суду України від 18.09.1997 р.
№ 02-5/289 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України" з
наступними змінами та доповненнями,
особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце її розгляду судом, якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві. У випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Неявка відповідача не перешкоджала
вирішенню спору, у судовому засіданні
05.11.2014 р., розгляд справи був закінчений,
судом оголошено лише вступну та
резолютивну частини рішення.

Справа розглянута в порядку ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України за наявними в ній матеріалами
та без застосування засобів технічної
фіксації судового процесу.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
позивачів, суд

ВСТАНОВИВ:

24.07.2000 р. (на підставі рішення
виконавчого комітету Запорізької
міської ради від 27.06.2000р. №222/36) між
Державним комунальним підприємством
«Виробниче ремонтно-експлуатаційне
житлове об'єднання № 14» та приватним
підприємцем ОСОБА_2 було укладено
договір оренди № 10/14 нежитлового
приміщення, площею 98,9 кв.м., яке
розміщене у будинку АДРЕСА_2, строком на
чотири роки (до 27.06.2004 р.).

01.09.2002 року додатковою угодою до
договору було змінено орендодавця з КП
«ВРЕЖО № 44» на КП «ВРЕЖО № 13».

01.10.2002 р. додатковою угодою до договору
було змінено орендодавця з КП «ВРЕЖО №
113» на управління житлового
господарства Запорізької міської ради.

17.08.2004 року, па підставі рішення
виконавчого комітету Запорізької
міської ради віл 27.07.2004 р. № 285/7
додатковою угодою до договору оренди
було продовжено строк дії договору
оренди до 24.07.2008 р.

04.12.2008 року, па підставі рішення
виконавчою комітету Запорізької
міської ради від 23.10.2008 р. № 462/24,
додатковою угодою до договору оренди
було продовжено строк дії договору
оренди до 24.07.2009 р.

Згідно ст. 17 Закону України «Про оренду
державного та комунального
майна»(надалі - Закон) у разі
відсутності заяви однієї із сторін про
припинення або зміну умов договору
оренди протягом одного місяця після
закінчення терміну дії договору, він
вважається продовженим на той самий
термін і на тих самих умовах, які були
передбачені договором. З урахуванням
того, що жодна із сторін не звернулась з
такою заявою, строк дії договору оренди
продовжений до 27 липня 2017 року.

Органом, уповноваженим здійснювати
відповідні функції у правовідносинах
власності на комунальне майно, згідно
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», на підставі
якого сесією Запорізької міської ради
шостого скликання від 18.02.2011 року № 6
«Про структуру виконавчих органів
Запорізької міської ради, загальну
чисельність складу Запорізької
міської ради та їх виконавчих органів»
створений Департамент комунальної
власності та приватизації, який, крім
функції щодо власності майна
територіальної громади, є орендодавцем
комунального майна.

У відповідності до п.2 рішення
Запорізької міської ради №20 від 06.04.2011
р. «Про передачу департаменту
комунальної власності та приватизації
Запорізької міської ради окремих
повноважень щодо управління об'єктами
права комунальної власності
територіальної громади м. Запоріжжя»
повноваження орендодавця за чинними
договорами оренди переходять до
департаменту комунальної власності та
приватизації Запорізької міської ради
від управління житлового господарства
Запорізької міської ради з моменту
укладання відповідних додаткових угод.

На виконання вказаного рішення між
департаментом комунальної власності
та приватизації Запорізької міської
ради КП «ВРЕЖО № 13» та ФОП ОСОБА_2 01.06.2011
р. було укладено додаткову угоду про
зміну сторони у договорі оренди з
управління житлового господарства на
департамент комунальної власності та
приватизації Запорізької міської ради.

Згідно із рішеннями Запорізької
міської ради №5 від 27.04.2012р. «Про
припинення діяльності підприємств
шляхом приєднання» та № 6 від 25.07.2012 р.
«Про затвердження передавальних актів
та визначення розміру статутного
капіталу міського комунального
підприємства «ОСНОВАНІЄ». МКП
«ОСНОВАНІЄ» є повним правонаступником
КП «ВРЕЖО № 13», що припиняється, та як
правонаступник - є балансоутримувачем
нежитлового приміщення загальною
площею 98, 9 кв.м по АДРЕСА_2 у м.
Запоріжжі.

Статтею 193 Господарського кодексу
України, встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
викопувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається.

У п. 5.2. договору та ч. 3 ст. 18 Закону
України «Про оренду держаного та
комунального майна»(далі - Закону)
зазначено, що Орендар зобов'язаний
своєчасно та у повному обсязі вносити
орендну плату в місцевий бюджет
Орджонікідзевського району м.
Запоріжжя. Відповідно до ст. 19 Закону
Орендар за користування об'єктом
оренди вносить орендну плату незалежно
від наслідків господарської
діяльності, в строк визначений
договором.

Згідно п. 3.2. Договору розмір орендної
плати становить 236, 33 грн. за перший
місяць, в наступні періоди ця сума
коригується орендарем самостійно на
індекс інфляції.

Однак, не виконуючи вищевказані умови,
за договором оренди станом на 01.08.2014 р.
утворилась заборгованість по орендній
платі з березня 2013 р. у розмірі 11 770, 45
грн.

Також, у відповідності до рішення
господарського суду Запорізької
області по справі № 8/240/10 від 23.12.2010 р. та
угоди від 15.05.2012 р. про затвердження
графіку реструктуризації (погашення)
заборгованості за договором № 10/14 від
24.07.2000 р. боржником не сплачено суму
заборгованості по орендній платі у
розмірі 42745, 94 грн.

Пунктом 9.1. Договору передбачено, що за
невиконання або неналежне виконання
зобов'язань згідно договору оренди
сторони несуть відповідальність,
передбачену чинним законодавством
України та цим договором.

Відповідно до ч. 1 ст.530 Цивільного
кодексу України передбачено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст.762 Цивільного
кодексу України, за користування
майном з наймача справляється плата,
розмір якої встановлюється договором
найму.

Згідно ч. 1 ст. 286 Господарського кодексу
України, орендна плата це фіксований
платіж, який орендар сплачує
орендодавцю незалежно від наслідків
від господарської діяльності.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України
«Про оренду державного та комунального
майна» встановлено, що Орендар
зобов'язаний вносити орендну плату
своєчасно і у повному обсязі.

Згідно із п. 3 ст.26 Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна» договір оренди може бути
розірвано за погодженням сторін. На
вимогу однієї із сторін договір оренди
може бути достроково розірвано за
рішенням суду у разі невиконання
сторонами своїх зобов'язань та з інших
підстав, передбачених законодавчими
актами України.

У відповідності до п. 1 ст. 27 Закону
України «Про оренду державного та
комунального майна» у разі розірвання
договору оренди, закінчення строку
його дії та відмови від його
продовження або банкрутства орендаря
він зобов'язаний повернути
орендодавцеві об'єкт оренди на умовах,
зазначених у договорі оренди.

Згідно з п.8.1 договору оренди
орендодавець має право виступати з
ініціативою щодо його або розірвання у
разі невиконання умов договору.

Згідно ст. 782 Цивільного кодексу
України, наймодавець має право
відмовитись від договору найму (оренди)
і вимагати повернення речі, якщо
орендар не вносить плату за
користування майном па протязі трьох
місяців підряд.

У відповідності до п. 1 ст.785 Цивільного
кодексу України у разі припинення
договору найму наймач зобов'язаний
негайно повернути наймодавцеві річ у
стані, в якому вона була одержана, з
урахуванням нормального зносу, або у
стані, який було обумовлено в договорі.
Відповідно до п. 2 ст. 11 ЦК України
підставою до виникнення прав та
обов'язків є договір.

Згідно Закону серед основних
обов'язків споживача є додержання
вимог договору та нормативно-правових
актів (ст. 24).

Відповідно до Правил Споживач
зобов'язаний дотримуватись вимог
нормативно-технічних документів та
договору, вчасно проводити розрахунки
за спожиту теплову енергію, та
здійснювати інші платежі відповідно до
умов договору та цих Правил (п. 40).

Згідно п. 4 ст. 538 ЦК України, якщо
зустрічне виконання обов'язку
здійснено однією із сторін, не
дивлячись на невиконання другою
стороною свого обов'язку, друга сторона
повинна виконати свій обов'язок.

Таким чином, заборгованість
відповідача з орендної плати за
договором оренди нежитлового
приміщення № 10/14 від 24.07.2000 р. на момент
подання позову до суду становила 11 770, 45
грн.

10.10.2014 р. представник позивача надав до
суду заяву про збільшення розміру
позовних вимог.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України, Позивачу надається право до
прийняття рішення по справі змінити
підставу або предмет позову, збільшити
розмір позовних вимог за умови
дотримання встановленого порядку
досудового врегулювання спору у
випадках, передбачених статтею 5 цього
Кодексу в цій частині, відмовитись від
позову або зменшити розмір позовних
вимог.

Так, користуючись правом, наданим
позивачу, позивачі - Департамент
комунальної Власності та приватизації
Запорізької міської ради та МКП
«Основаніє» збільшують період та суму
стягнення за оренду нежитлового
приміщення, розташованого за адресою:
м. Запоріжжя, АДРЕСА_2

Отже, період стягнення заборгованості
з орендної плати становить: з березня
2013р. по серпень 2014 р. Сума стягнення
станом на 01.09.2014 р. становить - 13 408,27 грн.

Загальна сума заборгованості
Відповідача з урахуванням заяви
позивача про збільшення розміру
позовних вимог на момент розгляду
справи по суті складає 13 408, 27 грн.

Невиконанням своїх грошових
зобов'язань відповідач порушив
вищевказані вимоги законодавства й
умови діючого Договору.

Враховуючи вищевикладене, вивчивши
матеріали справи та заслухавши
пояснення представника позивачів, суд
вважає за необхідне задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі з
урахуванням заяви позивача про
збільшення розміру позовних вимог,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 173 Господарського
Кодексу України, господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформації тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управлена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Відповідно до статті 216 Господарського
кодексу України за невиконання або
неналежне виконання господарських
зобов'язань чи порушення правил
здійснення господарської діяльності
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного
кодексу України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитор) певну
дію (передати майно, виконати роботу,
надати послугу, сплатити гроші тощо)
або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 611 Цивільного
кодексу України в разі порушення
зобов'язання однією зі сторін договору
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом. Відповідно до
частини 1 статті 612 ЦК України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Ст. 218 Господарського кодексу України
встановлено, що підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.

Частиною 1 статті 625 ЦК України
передбачено, що боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу
України, одностороння відмова від
зобов'язання не допускається.

Згідно з ст.526 Цивільного кодексу
України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до закону та договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України передбачено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 Цивільного кодексу України
закріплено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

У порушення зазначених норм закону та
умов договору оренди нежитлового
приміщення № 10/14 від 24.07.2000 р.,
відповідач зобов'язання за вказаним
Договором належним чином не виконав, а
саме не сплатив необхідні кошти для
погашення заборгованості.

Наведені докази і доводи свідчать про
те, що відповідач Фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 в
односторонньому порядку протиправно
відмовився від виконання взятих на
себе зобов'язань за умовами договору
оренди нежитлового приміщення № 10/14
від 24.07.2000 р. і не бажає добровільно
сплачувати борг.

Таким чином, заборгованість
відповідача перед позивачем з
урахуванням заяви позивача про
збільшення розміру позовних вимог
становить 13 408, 27 грн.

Факт порушення відповідачем умов
договору оренди нежитлового
приміщення № 10/14 від 24.07.2000 р., а також
факт заборгованості за даним
договором, підтверджується
матеріалами справи.

Відповідач в судове засідання двічі не
з'являвся, про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином. На адресу суду від відповідача
ніяких заяв та клопотань не надходило.
Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України, якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справа може бути розглянута за
наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини, викладені у справі
позивачем були підтверджені належними
доказами.

Згідно з ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Враховуючи вищевикладене,
проаналізувавши надані докази та з
урахуванням заяви позивача про
збільшення розміру позовних вимог, суд
задовольняє позов Департаменту
комунальної власності та приватизації
Запорізької міської ради, м. Запоріжжя
та Міського комунального підприємства
"ОСНОВАНІЄ", м. Запоріжжя до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, м. Запоріжжя
про стягнення заборгованості з
орендної плати в розмірі 13 408, 27 грн.,
розірвання договору оренди
нежитлового приміщення № 10/14 від 24.07.2000
р. та виселення.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про
судовий збір» - судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подасться до суду; ставка судового
збору за подання до господарського
суду позовної заяви майнового
характеру встановлюється 2 % від ціни
позову, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
судовий збір покладається повністю на
відповідача, внаслідок неправильних
дій якого виник спір у суді.

Керуючись ст. ч. 3 ст. 22, 44, 49, 75, 82, 84, ГПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Концерну Департаменту
комунальної власності та приватизації
Запорізької міської ради, м. Запоріжжя
та Міського комунального підприємства
"ОСНОВАНІЄ", м. Запоріжжя до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, м. Запоріжжя
задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-иідприсмця
ОСОБА_2 (69035, м. Запоріжжя, АДРЕСА_3.
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь місцевого бюджету
Орджонікідзевського району на
розрахунковий рахунок №0007 в
ГУДКСУ у Запорізькій області, , МФО 813015) - призначення
платежу: за оренду 22080401. Стягувач 1:
департамент комунальної власності та
приватизації Запорізької міської ради
(69105, м. Запоріжжя, пр. Леніна.206, ). Стягувач 2: міське
комунальне підприємство «ОСНОВАНІС»
(69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, буд.
29-А., ) - суму
заборгованості за договором № 10/14
оренди нежитлового приміщення від
24.07.2000 р. по орендній платі у розмірі 13 408
(тринадцять тисяч чотириста вісім) грн.
27 коп.

Розірвати договір №10/14 оренди
нежитлового приміщення від 27.07.2000р.

Звільнити нежитлове приміщення площею
98, 9 кв. м. в житловому будинку по
пр.Маяковського.4 у м. Запоріжжі, на
користь департаменту комунальної
власності та приватизації Запорізької
міської ради (69105. М.Запоріжжя.
пр.Леніна.206. код СДРІІОУ 37573068) та
міського комунального підприємства
«ОСНОВАНІС» (69095. М.Запоріжжя.
вул.Українська. буд.29-А. код СДРПОУ 20485152)
шляхом виселення фізичної
особи-иідприємця ОСОБА_2 (69035,
М.Запоріжжя. АДРЕСА_1. ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) із зазначеного
приміщення.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (69035, АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь департаменту
комунальної власності та приватизації
Запорізької міської ради (69105.
м.Запоріжжя, пр.Леніна.206, ) - 4263 (чотири тисячі двісті
шістдесят три) гривні 00 копійок. -
судового збору

Видати накази.

Суддя
Т.Г. Алейникова

Рішення підписане 10.11.2014 р.