ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30.10.14р. Справа № 904/7979/14За позовом
Фізичної особи-підприємець ОСОБА_1, м.
Верхівцеве

до Верхівцевської міської ради
Дніпропетровської області, м.
Верхівцеве

про визнання права власності

Суддя Мартинюк С.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2, дов. від 24.10.2014
року, представник;

від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
звернулась до господарського суду
Дніпропетровської області із позовом
до Верхівцевської міської ради
Дніпропетровської області про
визнання права власності.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
позивачем було реконструйований
торговий павільйон під капітальний
магазин промислових товарів на
земельній ділянці, яка була надана йому
в оренду, тому на підставі п. 3 ст. 376 ЦК
України просить визнати право
власності на останнє.

Від відповідача надійшов лист №428 від
29.10.2014 року, з якого вбачається, що
останній проти задоволення позовних
вимог не заперечує та просить
розглянути справу без участі його
представника.

Клопотання про здійснення технічної
фіксації судового процесу не
заявлялось.

Згідно зі ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України справу
може бути розглянуто за наявними в ній
матеріалами.

У порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 30.10.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
оцінивши надані докази в їх сукупності,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2001 року фізична особа -
підприємець ОСОБА_1, звернулася до
Верхівцевської міської ради з заявою
про надання дозволу на встановлення
торговою павільйону та отримала
позитивне рішення про надання дозволу
на підготовку матеріалів попереднього
погодження місця розташування
торгового павільйону.

Рішенням Верхівцевської міської
ради №129 від 17.06.2004 року позивачу
було надано дозвіл на розробку
технічної документації по уточненню
площі земельної ділянки для передачі
її в оренду.

Рішенням Верхівцевської міської
ради №210/2 від 18.11.2004 року торгівельному
павільйону була присвоєна адреса, а
саме АДРЕСА_2

17.02.2005 року позивач отримав
дозвіл на встановлення торгового
павільйону за вищевказаною адресою, що
підтверджується рішенням
Верхівцевської міської ради №26 від 17
лютого 2005 року.

У лютому 2005 року на замовлення
була розроблена на технічна
документація для оформлення договору
оренди землі для обслуговування
торгівельного павільйону.

18.03.2005 року в Інспекції
архітектурно будівельного контролю
позивачем отримано дозвіл №6 на
розміщення малої архітектурної форми,
а саме павільйону для торгівля
промисловими товарами.

19.05.2005 року між позивачем та
відповідачем було укладено Договір
оренди земельної ділянки площею 0,0110
га, строком на 49 років.

30.05.2005 року Актом державної технічної
комісії був прийнятий в експлуатацію
торговий павільйон за вищезазначеною
адресою.

Після прийняття торгового павільйону в
експлуатацію позивачем були здійснені
роботи по його реконструкції без
погодження проекту його реконструкції.

15 липня 2009 року позивачу був виданий
припис ДАСК, в якому зазначено, що
останнім була здійснена реконструкція
павільйону без погодженого та
затвердженого проекту його
реконструкції, а також запропоновано
оформити акт готовності об'єкту до
експлуатації в державній інспекції
архітектурно будівельного контролю
Дніпропетровської області.

03.12.2013 року БТІ Верхньодніпровського
району виготовило технічний паспорт
на магазин, як об'єкт нерухомого майна,
крім того, в технічному паспорті
зазначено, що була здійснена
самовільна реконструкція торгового
павільйони в магазин промислових
товарів.

Як вбачається з технічного висновку за
результатами обстеження стану
конструкції будівлі, конструкції
фундаментів, стін будівлі магазину,
покриття будівлі, фундаменти
прибудови, стін при прибудови, покриття
прибудови знаходяться в задовільному
стані та відповідають категорії К-ІІ.

Таким чином позивачем було самовільно
реконструйований торговий павільйон
під капітальний магазин промислових
товарів на земельній ділянці, яка
раніше була надана останньому в
оренду.

Згідно зі ст. 316 ЦК України правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Згідно з п. 5 ст.376 ЦК України, на
вимогу власника (користувача)
земельної ділянки суд може визнати за
ним право власності на нерухоме майно,
яке самочинно збудоване на ній, якщо це
не порушує права інших осіб.

Таким чином, суд доходить
висновку, що спірне нерухоме майно є
самочинним будівництвом в розумінні ч.
1 ст. 376 ЦК України, воно збудовано на
земельній ділянці, що знаходиться в
користуванні позивача, а також у суду
відсутні підстави вважати, що
самочинно збудоване майно порушує
права інших осіб.

Дослідивши матеріали справи,
господарський суд вважає вимоги
позивача обґрунтованими,
підтвердженими матеріалами справи та
такими, що підлягають задоволенню, крім
того, в повному обсязі визнаються
відповідачем.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 34, 82-85,115-116
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1 (51660, м. Верхівцеве,
АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) право власності на нерухоме
майно, а саме на магазин, загальною
площею 88м2 , у складі згідно даних
технічного паспорту, розміщений за
адресою: АДРЕСА_2.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскарженим протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Повне рішення складено 04.11.2014р.

Суддя С.В. Мартинюк