ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.11.14р. Справа № 904/7127/14За позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "ПРИВАТБАНК",
м.Дніпропетровськ

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.
Жовті води Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості у сумі 23
017,03 грн.

Суддя Крижний О.М.

Представники:

від позивача: Артьомова Ю.С.,
довіреність № 1145-О від 19.04.2013 року,
представник;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство
комерційний банк "ПРИВАТБАНК"
звернулося до господарського суду з
позовом, у якому просить стягнути з
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
заборгованість із простроченого
кредиту у розмірі 9 485,69 грн.,
прострочену заборгованість зі сплати
відсотків у розмірі 8 438,04 грн., пеню у
розмірі 3 474,46 грн., комісію у розмірі 1
618,84 грн., загалом на суму 23 017,03 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням відповідачем умов договору
банківського обслуговування № б/н від
28.03.2011 року в частині повного та
своєчасного повернення кредитних
коштів.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про день, час,
місце розгляду справи повідомлений
належним чином відповідно до вимог
частини 1 статті 64 Господарського
процесуального кодексу України.

Відповідно до абз. 3 п. 3.9.1. Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.
Доказом такого повідомлення в разі
неповернення ухвали підприємством
зв'язку може бути й долучений до
матеріалів справи та засвідчений самим
судом витяг з офіційного сайту
Українського державного підприємства
поштового зв'язку "Укрпошта" щодо
відстеження пересилання поштових
відправлень, який містить інформацію
про отримання адресатом відповідного
поштового відправлення, або засвідчена
копія реєстру поштових відправлень
суду.

Відзиву на позов Фізична
особа-підприємець ОСОБА_3 до суду не
надав, тому справа розглядається за
наявними в ній матеріалами (ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України).

Розгляд справи був відкладений з 15.10.2014
року на 11.11.2014 року.

У судовому засіданні 11.11.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

28.03.2011 року Фізична особа-підприємець
ОСОБА_1 звернувся до Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку "ПРИВАТБАНК" із заявою про
відкриття поточного рахунку № НОМЕР_2
(а.с. 29).

За вказаною заявою клієнтом накладено
електронно-цифровий підпис у системі
інтернет-клієнт-банкінгу "Приват 24".

Згідно ст. 3 Закону України "Про
електронний цифровий підпис"
електронний цифровий підпис за
правовим статусом прирівнюється до
власноручного підпису (печатки) у разі,
якщо: електронний цифровий підпис
підтверджено з використанням
посиленого сертифіката ключа за
допомогою надійних засобів цифрового
підпису; під час перевірки
використовувався посилений сертифікат
ключа, чинний на момент накладення
електронного цифрового підпису;
особистий ключ підписувача відповідає
відкритому ключу, зазначеному у
сертифікаті. Електронний підпис не
може бути визнаний недійсним лише
через те, що він має електронну форму
або не ґрунтується на посиленому
сертифікаті ключа.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України
"Про електронні документи та
електронний документообіг"
використання електронного документа у
цивільних відносинах здійснюється
згідно із загальними вимогами вчинення
правочинів, встановлених цивільним
законодавством.

Юридична сила електронного документа
не може бути заперечена виключно через
те, що він має електронну форму (ч. 1 ст. 8
Закону України "Про електронні
документи та електронний
документообіг").

Відповідно до ч. 1 ст. 634 Цивільного
кодексу України договором приєднання є
договір, умови якого встановлені
однією із сторін у формулярах або інших
стандартних формах, який може бути
укладений лише шляхом приєднання
другої сторони до запропонованого
договору в цілому. Друга сторона не
може запропонувати свої умови
договору.

Згідно до ч. 2 ст. 345 Господарського
кодексу України кредитні відносини
здійснюються на підставі кредитного
договору, що укладається між
кредитором і позичальником у письмовій
формі.

Відповідно ст. 1055 ЦК України кредитний
договір укладається у письмовій формі.
Кредитний договір, укладений з
недодержанням письмової форми, є
нікчемним.

Положеннями ст. 207 Цивільного кодексу
України передбачено, що правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах, у листах, телеграмах, якими
обмінялися сторони. Правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо воля сторін
виражена за допомогою телетайпного,
електронного або іншого технічного
засобу зв'язку.

Отже, згідно викладеного, та зважаючи
на здійснене волевиявлення сторін, які
на власний розсуд обрали форму та
спосіб укладання договору, між
позивачем та відповідачем шляхом
приєднання відповідача до Умов та
Правил надання банківських послуг
позивача, був укладений Договір
банківського обслуговування.

Відповідно до пункту 3.18.1.1 Умов та
Правил надання банківських послуг
кредитний ліміт на поточний рахунок
(надалі - кредит) надається на
поповнення обігових коштів та
здійснення поточних платежів клієнта,
у межах кредитного ліміту (надалі -
ліміт). Техніко-економічного
обґрунтування кредиту - фінансування
поточної діяльності. Про розмір ліміту
банк повідомляє клієнта на свій вибір
або в письмовій формі, або через
встановлення засоби електронного
зв'язку банку та клієнта (системи
клієнт-банк, Інтернет клієнт банк,
sms-повідомлення чи інших). Банк здійснює
обслуговування ліміту клієнта, що
полягає у проведенні його платежів
понад залишку засобів на поточному
рахунку клієнта, при наявності вільних
грошових ресурсів, за рахунок
кредитних коштів у межах ліміту, шляхом
дебатування поточного рахунку. При
цьому утворюється дебетове сальдо.
Кредит надається у обмін на
зобов'язання клієнта щодо поверненню
кредиту, сплати процентів та
винагороди (пункт 3.18.1.3 Умов та Правил
надання банківських послуг).

Як вбачається з матеріалів справи та не
спростовано відповідачем, позивачем
було встановлено відповідачу
кредитній ліміт у розмірі 10 000,00 грн.

Згідно з пунктом 3.18.1.8 Умов та Правил
надання банківських послуг проведення
платежів клієнта у порядку
обслуговування кредитного ліміту,
проводиться банком протягом одного
року з моменту підписання угоди про
приєднання клієнта до "Умов та правил
надання банківських послуг" (або у
формі "Заяви про відкриття поточного
рахунку та картки із зразками підписів
і відбитка печатки" або у формі
авторизації кредитної угоди в системах
клієнт-банк/ Інтернет клієнт-банк, або у
формі обміну паперовою або електронною
інформації, або в будь-які іншій формі).
Відповідно до статей 212, 651 Цивільного
кодексу України у випадку порушення
клієнтом якого-небудь із зобов'язань по
кредиту, банк на свій розсуд, починаючи
з 91-ого дня порушення якого-небудь з
зобов'язань має право встановити інший
строк повернення кредиту. При цьому
банк направляє клієнту повідомлення з
зазначенням дати строку повернення
кредиту на свій вибір або в письмовій
формі, або за допомогою засобів
електронного зв'язку банка і клієнта
(системи клієнт-банк, Інтернет клієнт
банк, sms- повідомлення чи інших). При
непогашення заборгованості у строк,
вказаний в повідомленні, вся
заборгованість, починаючи з наступного
дня дати, вказаної в повідомленні,
вважається простроченою.

У пункті 3.8.1.11 Умов та Правил надання
банківських послуг періодом
безперервного користування є період
часу, протягом якого безперервно
існувало дебетове сальдо на поточному
рахунку. Період безперервного
користування "кредитним лімітом на
поточному рахунку" - не більше 35 днів;
початком періоду безперервного
користування кредитом вважається
перший день, починаючи з якого
безперервно існувало дебетове сальдо
на поточному рахунку клієнта при
закритті банківського дня; зменшення
або збільшення заборгованості по
кредиту в цей період не впливають на
зміну дати початку періоду
безперервного користування кредиту;
датою закінчення періоду
безперервного користування кредитом
вважається день, по закінченню якого на
поточному рахунку зафіксовано нульове
дебетове сальдо; зменшення або
збільшення заборгованості по кредиту в
період безперервного користування
кредитом; датою закінчення періоду
безперервного користування вважається
день, по закінчення якого на поточному
рахунку зафіксовано нульове дебетове
сальдо.

Відповідно до частини 1 статті 1049
Цивільного кодексу України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно наданої Банком виписки з 24.09.2012
року по 13.08.2014 року, у зв'язку з
неповерненням кредитних коштів за
відповідачем утворилася
заборгованість у розмірі 9 485,69 грн.

Відповідно до частини 1 статті 1048
Цивільного кодексу України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом; розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором; якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України.

У пунктах 3.18.4.1, 3.18.4.1.1, 3.18.4.1.2 та 3.18.4.1.3
Умов та Правил надання банківських
послуг встановлено, що за користування
кредитом у період з дати виникнення
дебетового сальдо на поточному рахунку
клієнта при закритті банківського дня
клієнт сплачує проценти, виходячи з
процентної ставки, розмір якої
залежить від строку користування
кредитом (диференційна процентна
ставка). Порядок розрахунку процентів:
за період користування кредитом з
моменту виникнення дебетового сальдо
до дати анулювання дебетового сальдо в
одну з дат з наступного 20-го до 25-го
числа місяця (надалі - "період, в який
дебетове сальдо підлягає обнулінню"),
розрахунок процентів здійснюється за
процентною ставкою у розмірі 0% річних
від суми залишку непогашеної
заборгованості. При не обнулінні
дебетового сальдо в одну з дат періоду,
в якому дебетове сальдо підлягає
обнулінню, протягом 90 днів з останньої
дати періоду, в якому дебетове сальдо
підлягало обнулінню, клієнт сплачує
банку за користування кредитом
проценти у розмірі 24% річних, починаючи
з останньої дати періоду, в яку
дебетове сальдо підлягало обнулінню. У
випадку непогашення кредиту протягом 90
днів з дати закінчення періоду, в який
дебетове сальдо підлягало обнулінню,
починаючи з 91-го дня після дати
закінчення періоду, в якому дебетове
сальдо підлягало обнулінню, кредит
вважається простроченим, а грошові
зобов'язання клієнта щодо погашення
заборгованості вважаються порушеними.
У випадку порушення клієнтом
будь-якого з грошового зобов'язання
клієнт сплачує банку відсотки за
користування кредитом у розмірі 48%
річних від суми залишку непогашеної
заборгованості. У разі порушення
будь-якого з грошових зобов'язань та
при реалізації права банку на
встановлення іншого строку повернення
кредиту, передбаченого Умовами та
Правилами надання банківських послуг,
клієнт сплачує банку пеню у розмірі
0,1315% від суми непогашеної
заборгованості за кожний день
прострочення. Сплата пені здійснюється
з дня наступного за датою порушення
зобов'язань.

У той же час, відповідно до пункту 3.18.5.1
Умов та Правил надання банківських
послуг у випадку порушення клієнтом
будь-якого із зобов'язань із сплати
відсотків за користування кредитом,
передбачених пунктами 3.18.2.2.2, 3.18.4.1,
3.18.4.2, 3.18.4.3, строків повернення кредиту,
передбачених пунктами 3.18.1.8., 3.18.2.2.3,
3.18.2.3.4, винагороди, передбаченої
пунктами 3.18.2.2.5, 3.18.4.4., 3.18.4.5, 3.18.4.6 клієнт
сплачує банку за кожний випадок
порушення пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, яка діяла в
період, за який сплачується пеня, (в %
річних) від суми простроченого платежу
за кожний день прострочення платежу.

Розрахунок відсотків за користування
кредитом здійснюється щодня, починаючи
з дати утворення на поточному рахунку
дебетового сальдо при закритті
банківського дня, за кількістю днів
користування кредитними коштами,
виходячи з 360 днів у році. Розрахунок
відсотків здійснюється до повного
погашення заборгованості по кредиту,
на суму залишку заборгованості по
кредиту. День повернення кредиту в
часовий інтервал нарахування
відсотків не включається. Нарахування
відсотків здійснюється в дату сплати
(пункт 3.18.4.9 Умов та Правил надання
банківських послуг);

За наведеного, відповідач за
користування кредитними коштами
повинен був сплатити відсотки, які
згідно розрахунку банку становлять 8
438,04 грн.

Також при перерахуванні клієнтом з
поточного рахунку коштів за рахунок
кредитного ліміту на будь-які рахунки
або пластикові картки, власниками
якого є сам власник поточного рахунку
або будь-які пов'язані з ним фізичні
особи (за виключенням зарахувань
заробітної плати), із суми кожного із
проведених за рахунок кредитного
ліміту перерахувань, стягується
комісійна винагорода у розмірі 3% від
суми перерахувань; клієнт доручає
банку списувати суми такої комісійної
винагороди, що підлягають до сплаті
банку, зі свого поточного рахунку
(пункту 3.18.1.17 Умов та Правил надання
банківських послуг).

Згідно пункту 3.18.4.4 Умов та Правил
надання банківських послуг клієнт
сплачує банку винагороду за
використання ліміту у відповідності з
пунктами 3.18.1.6., 3.18.2.3.2, 1-го числа кожного
місяця у розмірі 0,9% від суми
максимального сальдо кредиту,
існуючого на кінець банківського дня
за попередній місяць, у порядку,
передбаченому Умовами та Правилами
надання банківських послуг. Клієнт
доручає банку здійснювати списання
винагороди зі своїх рахунків. Сплата
винагороди здійснюється у гривні.
Клієнт сплачує банку винагороду за
управління фінансовим інструментом.
Нарахування винагороди здійснюється у
дату сплати. Датою сплати є дата
встановлення, а також дата збільшення
ліміту.

Як вбачається з наведених Умов та
Правил надання банківських послуг,
відповідач за користування кредитними
коштами повинен був сплатити комісію,
яка згідно розрахунку та банківської
виписки становить 1 618,84 грн.

Відповідно до пункту 3.18.2.3.4 Умов та
Правил надання банківських послуг банк
має право при порушенні клієнтом
будь-якого із зобов'язань,
передбаченого "Умовами", змінити умови
кредитування - вимагати від клієнта
дострокового повернення кредиту,
сплати відсотків за його користування,
виконання інших зобов'язань за
кредитом в повному обсязі.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач направляв відповідачу
претензію № Вих. №10221DNJ0S09X від 01.08.2014
року з вимогою негайно погасити
прострочену заборгованість в повному
обсязі, що підтверджується описом
вкладення до цінного листа і
фіскальним чеком "Укрпошта" від 10.08.2014
року № 1051 (зворотний бік а.с. 51).

Відповідно до частини 1 статті 530
Цивільного кодексу України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін);
зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Отже, строк повернення кредитних
коштів, сплати відсотків за
користування кредитними коштами та
комісійної винагороди вважається
таким, що настав.

На момент розгляду справи доказів
погашення заборгованості по кредиту,
відсоткам за користування кредитними
коштами та по комісійній винагороді
перед позивачем відповідач не надав,
позовні вимоги не спростував.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до вимог договору та вимог
Цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193
Господарського кодексу України
передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору. Не
допускається одностороння відмова від
виконання зобов'язань. Кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України
встановлено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549
Цивільного кодексу України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання; пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно із частиною 1 статті 230
Господарського кодексу України
штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Відповідно до пункту 3.18.5.1 Умов та
Правил надання банківських послуг у
випадку порушення клієнтом будь-якого
із зобов'язань із сплати відсотків за
користування кредитом, передбачених
пунктами 3.18.2.2.2, 3.18.4.1, 3.18.4.2, 3.18.4.3,
строків повернення кредиту,
передбачених пунктами 3.18.1.8., 3.18.2.2.3,
3.18.2.3.4, винагороди, передбаченої
пунктами 3.18.2.2.5, 3.18.4.4., 3.18.4.5, 3.18.4.6 клієнт
сплачує банку за кожний випадок
порушення пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, яка діяла в
період, за який сплачується пеня, (в %
річних) від суми простроченого платежу
за кожний день прострочення платежу. А
у разі реалізації банком права на
встановлення іншого строку повернення
кредиту, клієнт сплачує банку пеню у
розмірі, вказаному в пункті 3.18.4.1.3 від
суми заборгованості за кожний день
прострочення; сплата пені здійснюється
у гривні. У випадку якщо кредит
надається в іноземній валюті, пеня
сплачується у гривневому еквіваленті
за курсом НБУ на дату сплати.
Нарахування неустойки за кожний
випадок порушення зобов'язання,
передбаченого пунктами 3.18.0.5.1, 3.18.5.2,
3.18.5.3, здійснюється протягом 3 років з
дня, коли відповідне зобов'язання мало
бути виконане клієнтом (пункт 3.18.5.4 Умов
та Правил надання банківських послуг).

Позивач надав до суду розрахунок пені
за несвоєчасне виконання зобов'язань
за спірним договором банківського
обслуговування, відповідно до якого
розмір пені становить 3 484,46 грн.

Враховуючи викладені Умови та Правила
надання банківських послуг, а також
розрахунок позивача, з відповідача
підлягає стягненню пеня у розмірі 3 474,46
грн.

Відповідно до ч.1 ст.1 Першого Протоколу
до Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод: кожна фізична
або юридична особа має право мирно
володіти своїм майном. Ніхто не може
бути позбавлений своєї власності
інакше як в інтересах суспільства і на
умовах, передбачених законом і
загальними принципами міжнародного
права. Європейський суд з прав людини
під терміном "власність" розуміє також
грошові кошти, що підлягають оплаті.
Невиконанням обов'язку щодо повернення
кредитних коштів відповідач порушує
права позивача, безпідставно не
передаючи грошові кошти у власність
позивача.

З урахуванням викладеного позовні
вимоги підлягають задоволенню у
повному обсязі, а саме з відповідача
підлягає стягненню 23 017,03 грн. (9 485,69 грн.
- заборгованість за кредитом, 8 438,04 грн.
- заборгованість зі сплати відсотків, 1
618,84 грн. - комісія, 3 474,46 грн. - пеня).

Згідно із статтею 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір у розмірі 1 827,00 грн.
підлягає стягненню з відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ч.1 ст.1 Першого Протоколу до Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод, ст.ст. 212, 526, 530,
549, 610, 611, 651, 1048, 1049 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 193 Господарського
кодексу України, ст.ст. 1, 33, 34, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд
Дніпропетровської області, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (52210, АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "ПРИВАТБАНК" (49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, буд. 50, ідентифікаційний код
14360570) заборгованість із простроченого
кредиту у розмірі 9485,69 грн., прострочену
заборгованість зі сплати відсотків у
розмірі 8438,04 грн., заборгованість по
комісії у розмірі 1 618,84 грн., пеню у
розмірі 3 474,46 грн. та судовий збір у
розмірі 1 827,00 грн., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили.

Повне рішення складено - 11.11.2014 року.

Суддя
О.М. Крижний