м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "АХА
до Приватного акціонерного товариства
"Українська транспортна страхова
про стягнення грошових коштів
Суддя Цюкало Ю.В.
Представники сторін:
від позивача: не з'явились;
від відповідача: Цілик А.В. (за
довіреністю від 16.10.2014).
В судовому засіданні 20 жовтня 2014 року,
відповідно до положень
ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, було
оголошено вступну та резолютивну
20 серпня 2014 року до канцелярії
Господарського суду міста Києва від
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "АХА Страхування"
(позивач) на розгляд суду надійшла
позовна заява № ЛВ 4368 від 11.08.2014 року в
якій викладені позовні вимоги про
стягнення з Приватного акціонерного
товариства "Українська транспортна
страхова компанія" (відповідач)
грошових коштів в порядку регресу в
розмірі 970,19 грн. (дев'ятсот сімдесят
гривень 19 копійок).
Позовні вимоги обґрунтовані тим,
що страхувальнику позивача було
завдано майнової шкоди внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталась через порушення правил
дорожнього руху водієм
цивільно-правова відповідальність
якого застрахована відповідачем за
полісом № АС/4306652.
У відзиві на позов, який надійшов через
канцелярію Господарського суду міста
Києва 21.10.2014 року, відповідач вказує що
позивачем не було проведено оцінки
шкоди належним суб'єктом оціночної
діяльності. Крім цього, зазначає що
рахунок-фактура є неналежним доказом
нарахування відновлювального ремонту
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 26.08.2014 року (суддя Цюкало Ю.В.)
прийнято позовну заяву до розгляду та
порушено провадження у справі №
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 29.09.2014 року розгляд справи
відкладено до 20.10.2014 року.
08.09.2014 року через канцелярію до суду від
позивача надійшло клопотання № ЛВ 4592
від 24.09.2014 року "Про виконання вимог
ухвали", яке судом було задоволено, а
відповідні матеріали долучено судом до
Клопотання щодо фіксації судового
процесу учасниками процесу не
заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд
справи здійснювався без застосуванням
засобів технічної фіксації судового
процесу у відповідності до статті 811
Господарського процесуального кодексу
У відповідності до п. 3.9.2. постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.
Зважаючи на достатність в матеріалах
справи доказів, необхідних для повного
та об'єктивного вирішення справи,
розгляд справи відбувався з
урахуванням положень ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України за наявними у справі
Дослідивши матеріали справи,
заслухавши представника відповідача,
суд, -
15 квітня 2013 року між позивачем (далі по
тексту - Страховик) та ОСОБА_2 (надалі -
Страхувальник) було укладено договір
добровільного страхування наземного
транспорту № 386а/13х (належним чином
засвідчена копія міститься в
матеріалах справи, далі по тексту -
Договір добровільного страхування або
Об'єктом договору добровільного
страхування є транспортний засіб
«Пежо» державний реєстраційний номер
Транспортний засіб «Пежо» державний
реєстраційний номер НОМЕР_1 належить
Страхувальнику на праві власності, що
підтверджується свідоцтвом про
реєстрацію транспортного засобу
(належним чином засвідчена копія
свідоцтва міститься в матеріалах
справи).
Вказаний транспортний засіб позивач
прийняв на страхування на випадок
пошкодження внаслідок страхових подій,
зокрема - пошкодження чи знищення
внаслідок дорожньо-транспортної
Відповідний страховий випадок настав
02.09.2013р. у місті Харкові по
пр. Московському, 195-А, а саме:
відбулося зіткнення автомобіля DAF
державний реєстраційний номер НОМЕР_2 з
напівпричепом державний реєстраційний
номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3 і
автомобіля «Пежо» державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, що
знаходився під керуванням
Факт настання і обставини вказаної ДТП
підтверджуються постановою
Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 25 вересня 2013 року у справі
№ 641/9429/13-п (належним чином
засвідчена копія постанови міститься в
матеріалах справи), згідно з якою, 02
вересня 2013 року о 16 годині 20 хвилин
ОСОБА_3 в м. Харкові по пр. Московському,
195-А керував автомобілем DAF державний
реєстраційний номер номер НОМЕР_2 з
напівпричепом державний реєстраційний
номер НОМЕР_3, не дотримався безпечного
бокового інтервалу та допустив наїзд
на транспортний засіб «Пежо» державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, чим
заподіяв матеріальну шкоду. Своїми
діями ОСОБА_3 порушив п. 13.1 ПДР України.
За наслідками вказаної
дорожньо-транспортної пригоди
позивачем було перераховано на користь
Страхувальника страхове відшкодування
в розмірі 1 470,19 грн., що підтверджується
платіжним дорученням № 59 015 від 19.09.2013р.
(копія долучена до матеріалів справи).
Вказаний розмір страхового
відшкодування підтверджується наявним
в матеріалах справи страховим актом
від 18.09.2013р. (належним чином засвідчена
копія страхового акту міститься в
матеріалах справи).
Відповідно до положень частини 2 статті
1187 Цивільного кодексу України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.
Згідно з положеннями статті 993
Цивільного кодексу України до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
У відповідності до статті 27 Закону
України „Про страхування" до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
Страхувальник має право вибору
страховика для укладення договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
(ст. 14 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів»).
З урахуванням положень пункту 21.3.
статті 21 вказаного закону на території
України забороняється експлуатація
транспортного засобу (за винятком
транспортних засобів, щодо яких не
встановлено коригуючий коефіцієнт в
залежності від типу транспортного
засобу) без поліса обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності, чинного на території
України, або поліса (сертифіката)
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
укладеного в іншій країні з
уповноваженою організацією із
страхування цивільно-правової
відповідальності, з якою МТ СБУ уклало
угоду про взаємне визнання договорів
такого страхування (ст. 21 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
Як свідчать матеріали справи, ТОВ
«Побутрембуд Матеріали» застраховано
цивільно-правову відповідальність за
шкоду, заподіяну майну третіх осіб
внаслідок експлуатації транспортного
засобу «ДАФ», державний реєстраційний
номер НОМЕР_2, шляхом укладення з
відповідачем поліса обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АС/4306652
(належним чином засвідчена копія
витягу з полісу, отриманого на запит
суду, міститься в матеріалах справи).
Відповідно до ст. 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності відшкодовує
оцінену шкоду, яка була заподіяна у
результаті ДТП майну третьої особи.
У відповідності до ст. 5 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» об'єктом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності є майнові інтереси,
що не суперечать законодавству
України, пов'язані з відшкодуванням
особою, цивільно-правова
відповідальність якої застрахована,
шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну
потерпілих внаслідок експлуатації
забезпеченого транспортного засобу.
У відповідності до п.п. 1.7., 1.5. ст. 1
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» забезпечений
транспортний засіб - це наземний
транспортний засіб, зазначений у
чинному договорі обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності, або, залежно від умов
договору обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
будь-який наземний транспортний засіб,
який експлуатується особою,
цивільно-правова відповідальність
якої застрахована, на законних
підставах. Наземні транспортні засоби -
це пристрої, призначені для
перевезення людей та/або вантажу, а
також встановленого на ньому
спеціального обладнання чи механізмів,
які підлягають державній реєстрації та
обліку в органах Державної
автомобільної інспекції Міністерства
внутрішніх справ України та/або
допущені до дорожнього руху, а також
ввезені на митну територію України для
тимчасового користування,
зареєстровані в інших країнах.
Законодавством України встановлюються
певні вимоги до транспортних засобів,
зокрема щодо обов'язкової їх державної
реєстрації. У відповідності до п. 3
Правил державної реєстрації та обліку
автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів та мотоколясок,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 07 вересня 1998р. N
1388 державна реєстрація транспортних
засобів проводиться підрозділами
Державтоінспекції з метою здійснення
контролю за відповідністю конструкції
та технічного стану транспортних
засобів установленим вимогам
стандартів, правил і нормативів,
дотриманням законодавства, що визначає
порядок сплати податків і зборів
(обов'язкових платежів), використанням
транспортних засобів в умовах воєнного
і надзвичайного стану, а також для
ведення їх обліку та запобіганню
вчиненню щодо них протиправних дій.
Державний облік зареєстрованих
транспортних засобів передбачає
реєстрацію, накопичення, узагальнення,
зберігання і передачу інформації про
такі засоби та відомостей про їх
власників, які вносяться до Єдиного
державного реєстру Державтоінспекції.
Зважаючи на все вищевикладене,
державний реєстраційний номер (надалі -
ДРН) автомобіля є його суттєвою
ознакою, яка ідентифікує його серед
інших транспортних засобів, а
визначення у Полісі страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів конкретних характеристик (в
тому числі ДРН) транспортного засобу є
відображенням характеристик
забезпеченого транспортного засобу,
внаслідок експлуатації якого
застраховано цивільно-правову
відповідальність за шкоду, заподіяну
Враховуючи те, що в полісі № АС/4306652
забезпеченим транспортним засобом
визначений автомобіль - «ДАФ»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
відповідачем відшкодовується шкода
саме в разі завдання її майну третіх
осіб внаслідок експлуатації вказаного
транспортного засобу.
У відповідності до ч. 5 ст. 35
Господарського процесуального кодексу
України факти, які відповідно до закону
вважаються встановленими, не
доводяться при розгляді справи.
У відповідності до ст. 221 КпАП України
справи про адміністративні
правопорушення передбачені ст. 124 КпАП
України розглядаються суддями
районних, районних у місті, міських чи
міськрайонних судів. Відповідно до ст.
254 КпАП України про вчинення
адміністративного правопорушення
складається протокол уповноваженими
на те посадовою особою. А згідно із ст.
283 КпАП України розглянувши справу про
адміністративне правопорушення, орган
(посадова особа) виносить постанову по
справі. Постанова повинна містити,
зокрема, викладення обставин,
установлених при розгляді справи.
У відповідності до частини другої ст. 34
Господарського процесуального кодексу
України обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
Таким чином, факти та обставини
вчинення ДТП встановлюються в межах
справи про адміністративні
правопорушення та фіксуються у
відповідній постанові суду про
притягнення до адміністративної
відповідальності винної в ДТП особи. А
тому у відповідності до ч. 5 ст. 35
Господарського процесуального кодексу
України такі факти не доводяться при
розгляді господарського справи.
Згідно із ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.
Постановою Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 25 вересня
2013 року у справі № 641/9429/13-п, встановлено
факт керування винною особою (ОСОБА_3.)
транспортного засобу «ДАФ», державний
реєстраційний номер НОМЕР_2, який не
відповідає номеру забезпеченого за
полісом № АС/4306652 транспортного засобу
«ДАФ», державний реєстраційний номер
Таким чином, позивачем не доведено факт
наявності обов'язку відповідача
відшкодувати шкоду, завдану майну
страхувальника позивача - автомобілю
«Пежо» державний реєстраційний номер
НОМЕР_1, внаслідок ДТП, що відбулася -
Статтею 43 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
За викладеного, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги є недоведеними та
такими, що не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -
1. В позові відмовити повністю.
2. Копію даного рішення направити
Рішення набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України. Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 93
Господарського процесуального кодексу
України.

Повне рішення складено 27.10.2014р.

Суддя
Ю.В.
Цюкало