ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

06 листопада 2014 р. Справа №
902/1244/14

Господарський суд Вінницької області у
складі колегії суддів: головуючого
судді Маслія І.В., суддів Банасько О.О.
та Яремчука Ю.О. при секретарі судового
засідання Василишеній Н.О.

За участю представників сторін:

позивача: Тусьмук С.О. - представник за
довіреністю;

відповідача: ОСОБА_2 - представник за
довіреністю;

третьої особи1: Михайленко Л.В. -
представник за довіреністю;

третьої особи 2: не з'явився;

представник Іллінецької РДА -
Димбіцька О.М.;

присутні: представники територіальної
громади м. Іллінці

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні суду справу

за позовом:Іллінецької міської ради
Вінницької області (вул. Леніна, 19, м.
Іллінці, 22700)

до:Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5
(АДРЕСА_1)

за участю третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача- Реєстраційної служби
Іллінецького районного управління
юстиції Вінницької області (вул.
Леніна, 15а, м. Іллінці, 22700), Вінницької
регіональної філії державного
підприємства "Центр державного
земельного кадастру" (вул. Соборна, 15а,
м. Вінниця, 21100) та Іллінецької районної
державної адміністрації (Вінницька
область, Іллінецький район, м. Іллінці,
вул. Леніна, 18)

про визнання договорів недійсними

ВСТАНОВИВ :

Іллінецька міська рада Вінницької
області звернулась до господарського
суду Вінницької області з позовом про
визнання недійсними договорів,
укладених між ОСОБА_5 та Іллінецькою
міською радою:

- "Про оренду земель водного фонду" від
01.10.2005 року та додаткову угоду до нього
№ 1 від 03.02.2014 року, зареєстрованого у
Вінницькій регіональній філії
державного підприємства "Центр
державного кадастру" від 26.12.2005 року №
08;

- "Про оренду водного об'єкту (ставка)"
від 17.09.2010 року, із змінами від 16.06.2014
року.

Позов мотивовано відсутністю у
договорах істотних умов, визначених ст.
15 закону України «Про оренду землі»;
відсутністю нотаріального посвідчення
договору оренди землі; підписанням
акту приймання-передачі не
уповноваженою особою; відсутністю у
договорі визначення щодо цільового
призначення водного об'єкту; забороною
загального водокористування, тощо.

Ухвалою суду від 22.08.14 р. порушено
провадження у справі та призначено її
до розгляду.

Цією ж ухвалою у якості третіх осіб які
не заявляють самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача
залучено Реєстраційну службу
Іллінецького районного управління
юстиції Вінницької області та
Вінницьку регіональну філію
державного підприємства "Центр
державного земельного кадастру».

Через канцелярію суду 02.09.14 р. надійшли
пояснення третьої особи-2 (Т.1, а.с. 99-101),
відповідно до яких остання просила суд
розглядати справи у відсутність
представника.

08.09.14 р. до суду надійшли пояснення
третьої особи-1 (Т.1, а.с. 104-109) відповідно
до яких остання вказує на те, що
первинну реєстрацію договору
реєстраційна служба не проводила, а
проводила лише перереєстрацію.

08.09.14 р. через канцелярію суду надійшов
відзив відповідача з додатками (Т.1, а.с.
110-153), відповідно до якого останній
проти задоволення позову заперечує з
підстав його необґрунтованості та
безпідставності.

Розгляд справи неодноразово
відкладався.

За час розгляду до суду надходило ряд
документів, необхідних для вирішення
спору, зокрема: матеріали
кримінального провадження № 0000003
«за фактом підроби підпису договору
оренди»; оригінал реєстраційної справи
до договору оренди земельної ділянки
водного фонду; оригінали документів,
долучених до позовної заяви, тощо.

Розпорядженням керівника апарату суду
від 16.10.14 р. (Т.1, а.с. 221) на підставі заяви
судді Маслія І.В., для розгляду даної
справи сформовано колегію у складі
трьох суддів: головуючого судді Маслія
І.В., суддів Банасько О.О. та Яремчука
Ю.О.

Ухвалою суду від 16.10.14 р. справу
прийнято до провадження та призначено
до розгляду на 06.11.14 р.

В судове засідання з'явилися
представники сторін та третьої особи-1,
а також представники громади м.
Іллінці.

Дослідивши матеріали справи судом
встановлено наступне:

Рішенням 5 сесії 4 скликання
Іллінецької міської ради від 16.10.02 р.
надано дозвіл ФОП ОСОБА_5 на
виготовлення технічної документації
щодо надання в користування на умовах
оренди земель водного фонду площею 13.9
га. (Т.1, а.с. 28).

Рішенням 6 сесії 4 скликання
Іллінецької міської ради від 26.12.02 р.
затверджено технічну документацію по
укладанню договору оренди земельної
ділянки. (Т.1, а.с. 33-34)

На підставі даного рішення між
Іллінецькою міською радою та ФОП
ОСОБА_5 укладено договір оренди
земельної ділянки водного фонду
загальною площею 11,2462 га терміном на 25
років, а також встановлено орендну
плату у розмірі 200 грн. на 1 рік/1 га. (Т.1,
а.с. 50-52).

Договір зареєстровано у Вінницькій
регіональній філії державного
підприємства «Центр ДЗК», про що
вчинено запис від 26.12.05 р. за № 08.

У зв'язку із укладенням договору
сторонами підписано Акт приймання
передачі земельної ділянки.

17.09.10 р. на підставі розпорядження від
16.09.10 р. № 296 між фізичною особою
підприємцем ОСОБА_5 та Іллінецькою РДА
укладено договір оренди водного
об'єкту терміном на 5 років. (оригінал
оглянуто в судовому засіданні, Т.1, а.с.
125-127).

30.12.10 р. на підставі рішення Іллінецької
міської ради від 23.12.10 р., між позивачем
та відповідачем укладено додаткову
угоду до договору оренди землі (Т.1, а.с.
123-124), відповідно до якої, у зв'язку із
зміною вартості землі, змінено розмір
орендної плати на 377,00 грн./1 га на рік.

У зв'язку із змінами земельного
законодавства, що були внесені
відповідно до Законів України від 06.09.12
р. № 5245-УІ та від 18.09.12 р. № 5293-УІ
повноваження щодо розпорядження
землями комунальної власності
перейшли до місцевих рад.

На підставі розпорядження голови РДА
від 16.06.14 р. № 111 «Про перехід
повноважень орендодавця за договором
оренди водного об'єкту», 16.06.14 р.
укладено угоду про заміну сторони
(орендодавця за договором оренди
водного об'єкту від 17.09.10 р.), за якою
орендодавцем виступила Іллінецька
міська рада (Т.1, а.с. 128).

03.02.14 р., на підставі рішення
Іллінецької міської ради від 06.06.13 р.,
між сторонами укладено додаткову угоду
№ 1 про внесення змін до договору
оренди земельної ділянки водного фонду
площею 11,2462 га, у частині зміни орендної
плати за земельну ділянку, а саме: 662,00
грн./1 га на рік.

В судовому засіданні представник
позивача заявлений позов підтримав у
повному обсязі та просив суд його
задовольнити зокрема посилаючись на
наступне:

- рішенням 6 сесії 4 скликання
Іллінецької міської ради від 26.12.02 р.
затверджено технічну документацію по
укладанню договору оренди земельної
ділянки та зобов'язано відповідача
укласти у нотаріальному порядку з
позивачем договір оренди земельної
ділянки. Однак, як вбачається з самого
договору, останній нотаріально не
посвідчений, тобто укладений з
порушенням вимог ст. 209 ЦК України;

- договір укладено у порушення вимог ст.
15 Закону України «Про оренду землі»
оскільки у останньому відсутні істотні
умови визначені даною статтею, а саме:
відсутні умови використання земельної
ділянки, умови збереження стану об'єкта
оренди, а також відсутні умови передачі
у заставу та внесення до статутного
фонду права оренди земельної ділянки;

- акт приймання-передачі підписано
26.12.2006 року, однак підписантом з боку
позивача був ОСОБА_6, який уже на той
момент не був повноважним
представником міської ради, оскільки
головою міської ради з 25.04.06 р. було
обрано Яременка С.А.,

- укладений договір не відповідає
типовому договору, що затверджений
Кабінетом Міністрів України, зокрема
щодо перегляду орендної плати;

- у договорі оренди водного об'єкту не
визначено цільове призначення
земельної ділянки;

- відповідачем обмежено доступ
громадян міста до загального
водокористування, що є порушенням
вимог ст. 51 Водного кодексу України;

- розмір земельної ділянки водного
фонду та водного об'єкту фактично
складає 15,1203 га, що на 3,8739 га більше ніж
зазначено у договорі;

- зазначає також інші обставини, що є
підставою недійсності правочину.

За таких обставин представник позивача
вважає, що укладені договори порушують
вимоги ст. 203 ЦК України та ст. 15 Закону
України «Про оренду землі» у зв'язку з
чим в силу ст. 215 ЦК України повинні бути
визнані недійсними у судовому порядку.

Представник відповідача в судовому
засіданні підтримав письмові
пояснення, викладені у відзиві, позов
не визнав посилаючись зокрема на
наступне:

- рішення 6 сесії 4 скликання
Іллінецької міської ради від 26.12.02 р.
про затвердження технічної
документації по укладанню договору
оренди земельної ділянки не скасовано;

- договори оренди визнано обома
сторонами, що підтверджується рядом
додаткових угод;

- у примірнику рішення 6 сесії 4
скликання Іллінецької міської ради від
26.12.02 р., що надано відповідачу, відсутні
відомості щодо нотаріального
посвідчення договору оренди земельної
ділянки;

- акт приймання-передачі підписувався
сторонами 01.10.05 р., що підтверджується
оригіналами таких актів, а також
сплатою орендної плати, здійсненої за
2005-2006 роки;

- сторонами досягнуто усіх істотних
умов договору, визначених ст. 15 Закону
України «Про оренду землі»;

- зазначає також інші обставини, які на
думку відповідача, спростовують доводи
позивача.

За таких обставин відповідач вважає, що
заявлений позов про визнання
недійсними договорів оренди земельної
ділянки водного фонду та водного
об'єкту є безпідставним та задоволенню
не підлягає.

Представник третьої особи підтримала
письмові пояснення.

Заслухавши пояснення представників
сторін та третіх осіб, дослідивши
матеріали справи та надавши їм правову
оцінку, суд приходить до висновку, що
позов задоволенню не підлягає виходячи
з наступного.

Згідно із ст. 116 ЗК України громадяни та
юридичні особи набувають права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування та
державних органів приватизації щодо
земельних ділянок, на яких розташовані
об'єкти, які підлягають приватизації, в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом.

Відповідно до п. 12 розділу X Перехідних
положень Земельного кодексу України до
розмежування земель державної і
комунальної власності повноваження
щодо розпорядження землями в межах
населених пунктів, крім земель,
переданих у приватну власність, та
земель, на яких розташовані державні, в
тому числі казенні, підприємства,
господарські товариства, у статутних
фондах яких державі належать частки
(акції, паї), здійснюють відповідні
сільські, селищні, міські ради, а за
межами населених пунктів - відповідні
органи виконавчої влади.

За змістом статей 13, 14 Конституції
України, статті 11 ЦК України, статей 123,
124, 127, 128 ЗК України рішенням органу
місцевого самоврядування або
державної адміністрації про надання
земельної ділянки господарюючому
суб'єкту у власність або в користування
здійснюється волевиявлення власника
землі і реалізуються відповідні права
у цивільних правовідносинах з
урахуванням вимог ЗК України,
спрямованих на раціональне
використання землі як об'єкта
нерухомості (власності).

Передача в оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється,
зокрема, на підставі рішення
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування
згідно з їх повноваженнями,
визначеними ст. 122 Земельного кодексу,
шляхом укладення договору оренди
земельної ділянки (ст. 124 Земельного
кодексу).

Статтею 13 Закону України "Про оренду
землі" (далі - Закон) визначено, що
договір оренди землі - це договір, за
яким орендодавець зобов'язаний за
плату передати орендареві земельну
ділянку у володіння і користування на
певний строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про
оренду землі" відносини, пов'язані з
орендою землі, регулюються Земельним
кодексом України, Цивільним кодексом
України, цим Законом, законами України,
іншими нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до них, а також
договором оренди землі.

Статтею 203 Цивільного кодексу України
встановлені Загальні вимоги,
додержання яких є необхідним для
чинності правочину, а саме:

1. Зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства.

2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна
мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності.

3. Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

4. Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом.

5. Правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним.

За правилами статті 215 цього Кодексу
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою... статті 203 цього
Кодексу є підставою недійсності
правочину.

Згідно зі статтею 14 Закону України "Про
оренду землі" договір оренди землі
укладається в письмовій формі.

При укладенні договору сторони мають
дійти згоди з істотних умов,
перерахованих у статті 15 Закону, а
також дотриматись вимог щодо
невід'ємних частин договору.
Відсутність у договорі оренди землі
однієї з істотних умов, передбачених
цією статтею, а також порушення вимог
статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є
підставою для відмови в державній
реєстрації договору оренди, а також для
визнання договору недійсним
відповідно до закону.

Відповідно до вимог статті 20 цього
Закону договір підлягає обов'язковій
державній реєстрації.

Передача об'єкта оренди орендарю
здійснюється орендодавцем у строки та
на умовах, що визначені у договорі
оренди землі, за актом
приймання-передачі (ст. 17 Закону).

Отже, за результатами розгляду справи,
суд дійшов висновку про відмову у
позові виходячи з наступного:

Щодо непосвідчення договору
нотаріально.

За приписами ст. 209 ЦК України, правочин,
вчинений у письмовій формі, підлягає
нотаріальному посвідченню, лише у
випадках, встановлених законом або
домовленістю сторін.

Як передбачено ст. 14 Закону України
«Про оренду землі» (що діяв на момент
укладення договору), договір оренди
землі укладається у письмовій формі і,
за бажанням однієї із сторін, може бути
посвідчений нотаріально.

Так, обов'язковість нотаріального
посвідчення договору позивач
обґрунтовує рішенням 6 сесії 4
скликання Іллінецької міської ради від
26.12.02 р., згідно п. 3 якого: орендар у
місячний термін повинен укласти
нотаріально посвідчений договір
оренди земельної ділянки.

Однак, суд критично сприймає дані
твердження, оскільки, як наведено вище
у приписах закону, договір підлягає
нотаріальному посвідченню лише у
випадках, встановлених законом, або за
домовленістю сторін.

Дослідивши укладений договір
встановлено, що у ньому відсутні умови
щодо обов'язкового нотаріального
посвідчення, тобто між сторонами
домовленості щодо його нотаріального
посвідчення не було.

Закон у свою чергу не встановлює
обов'язковості нотаріального
посвідчення договору оренди землі.

Одночасно суд вважає за доцільне
відмітити, що відповідно до ст. 20 Закону
України «Про оренду землі» (що діяв на
момент укладення договору) укладені
договори оренди землі підлягають
обов'язковій державній реєстрації. І
право оренди земельної ділянки, згідно
із ст. 18 Закону, виникає з дня державної
реєстрації цього права відповідно до
закону, що регулює державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень.

Тобто договір оренди землі, за умови, що
він укладений з дотриманням усіх
істотних умов, визначених чинним
законодавством України, підлягає
обов'язковій державній реєстрації.
Нотаріальне посвідчення договору
оренди землі в Україні не є
обов'язковим і по суті дублюватиме його
державну реєстрацію.

У свою чергу договір оренди землі від
01.10.05 р. укладений між Іллінеському
міською радою та ФОП ОСОБА_5 пройшов
державну реєстрацію 26.12.05 р., про що у
ньому зроблено відповідну відмітку.

За таких обставин, доводи позивача про
те, що відсутність нотаріального
посвідчення договору є підставою для
визнання його недійсним, свого
підтвердження не знайшли.

Щодо підписання Акту
приймання-передачі не уповноваженою
особою.

Позивач зазначає, що Акт приймання
передачі (оригінал якого знаходиться у
реєстраційній справі) підписаний 26.12.2006
року, однак підписантом з боку позивача
був ОСОБА_6, який уже на той момент не
був повноважним представником міської
ради, оскільки головою міської ради з
25.04.06 р. було обрано Яременка С.А.

Доводи позивача у цій частині
спростовуються матеріалами справи, а
саме: у матеріалах кримінального
провадження № 0000003, порушеного
«за фактом підроби підпису договору
оренди», наявні два оригінали акту
приймання-передачі, що датовані 01.10.05 р.
Дані акти підписані орендодавцем
(головою міської ради Дідюком В.Д.) та
орендарем (ОСОБА_5).

Оригінал акту, що наявний у матеріалах
реєстраційної справи, що датований
26.12.06 р., критично сприймається судом з
тих підстав, що у позивача наявна копія
акту приймання-передачі взагалі без
дати, а оригінал даного акту відсутній.

Більш того, з поданих відповідачем
квитанцій (Т.2, а.с. 27-28) встановлено, що
останній почав сплачувати орендні
платежі саме у 2005 році.

За таких обставин, доводи позивача щодо
підписання акту приймання передачі не
уповноваженою особою, спростовуються
матеріалами справи.

Щодо відсутності у договорі істотних
умов, визначених ст. 15 Закону України
«Про оренду землі», а також щодо
невідповідності правочину Типовому
договору, затвердженому Постановою КМУ
№ 220 від 03.03.04 р., зокрема: щодо
обчислення розміру орендної плати,
перегляду її розміру; відсутністю
умови використання земельної ділянки,
що передається в оренду, а також умови
збереження стану об'єкта оренди;
відсутністю умов передачі в заставу та
внесення до статутного фонду права
оренди земельної ділянки.

Однією із істотних умов договору
оренди землі, передбачених ст. 15 Закону,
є орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за її
несплату.

Згідно з п. 13 Типового договору оренди
землі, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 р.
N 220, розмір орендної плати
переглядається, зокрема, у разі зміни
розмірів земельного податку,
підвищення цін і тарифів, зміни
коефіцієнтів індексації, визначених
законодавством, та в інших випадках,
передбачених законом.

Відповідно до ст. 30 Закону, зміна умов
договору оренди землі здійснюється за
взаємною згодою сторін. У разі
недосягнення згоди щодо зміни умов
договору оренди землі спір вирішується
в судовому порядку.

Отже, якщо рішенням місцевої ради
змінено умови договору оренди землі
(змінена площа, розмір орендної плати)
та зобов'язано внести зміни до договору
оренди земельної ділянки державної і
комунальної власності (або переукласти
договір оренди), то після внесення
таких змін до договору оренди землі
суб'єкт господарювання буде сплачувати
орендну плату за земельні ділянки
згідно з новими умовами - з моменту
внесення змін до договору оренди
(переукладання договору оренди,
внесення змін в існуючий).

Як вбачається з матеріалів справи,
сторонами двічі переглядалися питання
щодо розміру орендної плати, а саме:
30.12.10 р. на підставі рішення Іллінецької
міської ради від 23.12.10 р., між позивачем
та відповідачем укладено додаткову
угоду до договору оренди землі (Т.1, а.с.
123-124), відповідно до якої, у зв'язку із
зміною вартості землі, змінено розмір
орендної плати на 377,00 грн./1 га на рік., а
також 03.02.14 р., на підставі рішення
Іллінецької міської ради від 06.06.13 р.,
між сторонами укладено додаткову угоду
№ 1 про внесення змін до договору
оренди земельної ділянки водного фонду
площею 11,2462 га, у частині зміни орендної
плати за земельну ділянку, а саме: 662,00
грн./1 га на рік.

Крім того, у п.п. 11-12 Договору
передбачено, що земельна ділянка
передається в оренду для
риборозведення, а також передбачено
умови збереження стану об'єкта оренди,
хоча сама графа не заповнена (умови
використання земельної ділянки, що
передається в оренду, а також умови
збереження стану об'єкта оренди).

Щодо відсутності у договорі умов
передачі в заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки, то суд відмічає, що
вказані умови були прийняті лише у 2008
році, тобто до даних правовідносин
вказана норма не застосовується.

Разом з тим, з урахуванням певних
недоліків договору, у частині
зазначення істотних умов договору, суд
звертає увагу на те, що відповідно до
ст. 15 ЦК України та ст. 3 ЦПК України в
порядку цивільного судочинства
підлягає захисту саме порушене право,
суд повинен установити, чи дійсно
порушуються права орендодавців у
зв'язку з відсутністю в договорах
оренди умов, які передбачені ст. 15
Закону України від 6 жовтня 1998 p. N 161-XIV
"Про оренду землі", визначити
істотність цих умов, а також з'ясувати,
у чому саме полягає порушення їхніх
законних прав (постанови Судової
палати у цивільних справах Верховного
Суду України: від 25 грудня 2013 р. у справі
N 6-78цс13; від 25 грудня 2013 р. у справі N
6-94цс13).

У свою чергу, позивачем не вказано у
чому саме полягає порушення його права,
як орендодавця за договором оренди
земельної ділянки водного фонду.

Щодо відсутності у договорі оренди
водного об'єкту цільового призначення
об'єкта оренди.

Вказані обґрунтування не знаходять
свого підтвердження, оскільки у
договорі оренди водного об'єкта
(ставка) від 17.09.10 р., а саме у п. 3.1.
вказано, що водний об'єкт передається в
оренду для риборозведення, у зв'язку з
чим доводи позивача у цій частині свого
підтвердження не знайшли.

Щодо обмеження загального
водокористування.

Доводи позивача спростовуються самим
договором, а саме: п. 4.3., згідно якого
орендар зобов'язаний безперешкодно
надавати членам територіальної
громади можливість використовувати
водний об'єкт як місце для відпочинку,
купання, водопою тварин, забору води з
водних об'єктів без застосування
споруд або технічних пристроїв.

Крім того, між сторонами 24.06.14 укладено
додаткову угоду до договору оренди
водного об'єкту щодо забезпечення прав
громадян на загальне водокористування
(Т.1, а.с. 129).

Позивачем не подано до суду жодного
доказу на підтвердження викладених
обставин.

У свою чергу, порушення вимог ст. 51
Водного кодексу України у частині
обмеження загального користування
водними об'єктами, є підставою для
розірвання договору оренди водного
об'єкту, а не визнання його недійсним.

Щодо користування земельною ділянкою
загальною площею 15,1203 га,

З даного приводу суд відмічає наступне,
що рішенням 6 сесії 4 скликання
Іллінецької міської ради від 26.12.02 р.
затверджено технічну документацію по
укладанню договору оренди земельної
ділянки площею 11,2462 га. (Т.1, а.с. 33-34),
тобто площа водного дзеркала. Технічна
документація виготовлена на земельну
ділянку саме площею 11,2462 га.

У свою чергу позивачем не доведено
документально даного факту, оскільки
акт визначення фактичної площі
землекористування, не належним та
допустимим доказом у розумінні ст. 34
ГПК України, згідно якої, обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

За приписами ч. 1 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Отже, з наведених вище обставин,
позивачем не подано до суду доказів,
які б вказували на недійсність
оскаржуваних правочинів, більш того,
позивачем не доведено порушення його
прав як орендодавця, за захистом яких
останній звернувся до суду з
відповідним позовом. У зв'язку з цим
позовні вимоги щодо визнання
недійсними договору оренди земельної
ділянки водного фонду та договору
оренди водного об'єкту задоволенню не
підлягають.

Відповідачем також подано до суду
заяву про застосування позовної
давності, однак, враховуючи, що судом
прийнято рішення про відмову у позові
по суті, у зв'язку з відсутністю
порушеного права, заява про
застосування позовної давності не
розглядалася.

Судом також досліджено матеріали
кримінального провадження (окремі
копії, що стосуються справи, долучено
до матеріалів справи), а також
оригінали рішень Іллінецької міської
ради (копії долучено до матеріалів
справи).

У зв'язку з відмовою у позові, судові
витрати, відповідно до ст. 49 ГПК
України, покладаються на позивача.

керуючись ст. 4-2 - 4-5, 33-34, 43, 49, 69, 82-85, 115 ГПК
України,-

ВИРІШИВ :

У позові відмовити повністю.

Копію рішення направити третій особі-2
рекомендованим листом.

Повний текст рішення суду оформлено і
підписано відповідно до вимог ст.84 ГПК
України 11 листопада 2014 р.

Головуючий суддя Маслій
І.В.

Судді
Банасько О.О.

Яремчук Ю.О.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - Вінницька регіональна філія
державного підприємства "Центр
державного земельного кадастру" (вул.
Соборна, 15а, м. Вінниця, 21100)