ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2014 року
Справа № 925/1517/14

Господарський суд Черкаської області в
складі головуючого судді Грачова В.М.,
секретарі Лавріненку С.І., за участю
представників сторін: позивача -
Кармоліта Я.В. за довіреністю,
відповідача - Ніколаєва О.В. за
довіреністю, у відкритому судовому
засіданні, в приміщенні суду в м.
Черкаси, розглянувши справу за позовом
відкритого акціонерного товариства
«Чигиринське районне об'єднання
«Агропроммеханізація» до товариства з
обмеженою відповідальністю «УкрВата»
про стягнення 6883 грн. 99 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - відкрите акціонерне
товариство «Чигиринське районне
об'єднання «Агропроммеханізація» в
особі ліквідатора підприємства
Голінного А.М. звернувся в
господарський суд Черкаської області з
позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю «УкрВата» (далі -
відповідач) про стягнення, на підставі
договору купівлі-продажу капітальної
будівлі № 03/05 від 03.08.2005 року, 6883 грн. 99
коп. заборгованості зі сплати ціни
об'єкта договору та відшкодування
понесених судових витрат.

03.09.2014 року за вх. № 19393 позовна заява
зареєстрована судом, ухвалою суду від
03.09.2014 року позовна заява прийнята до
розгляду, по ній порушено провадження у
справі № 925/1517/14 і призначено до
розгляду.

Представник позивача в судовому
засіданні позов з підстав і в розмірі,
викладених в позовній заяві, письмових
поясненнях вх. № 24423 і клопотанні вх. №
24428 від 03.11.2014 року, підтримав і просив
суд задовольнити, судові витрати у виді
сплаченого судового збору у розмірі 1827
грн., відповідно до ст. 49 ГПК України,
незалежно від результатів вирішення
спору, просив покласти на відповідача.

Відповідач подав письмовий відзив на
позов, в якому проти задоволення позову
заперечував з мотивів безпідставності
позовних вимог внаслідок фактичного
повного виконання умов договору
відповідачем та заявив про
застосування строків позовної
давності до позовних вимог як
самостійну підставу для відмови в
задоволенні позову. Представник
відповідача в засіданні суду позов не
визнав і в його задоволенні просив суд
позивачу відмовити з мотивів,
викладених у письмовому відзиві.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні в справі
письмові докази та оцінивши їх у
сукупності, суд в задоволенні позову
відмовляє повністю з наступних
підстав.

03.08.2005 року позивач - відкрите
акціонерне товариство «Чигиринське
районне об'єднання
«Агропроммеханізація», як продавець, з
однієї сторони, і відповідач -
товариство з обмеженою
відповідальністю «УкрВата», як
покупець, з другої сторони, в
подальшому іменуємі «сторонами»,
уклали договір купівлі-продажу
капітальної будівлі № 03/05. За умовами
пунктів 1.1., 3.1.-3.7. сторони домовились, що
продавець в порядку та на умовах,
визначених цим договором, зобов'язався
передати у власність покупцеві
капітальну будівлю лінійно-монтажної
ремонтної дільниці загальною площею
1268,9 метрів квадратних, яка знаходиться
за адресою м. Чигирин, вул. Кірова, 164, а
покупець - прийняти зазначений об'єкт і
сплатити продавцеві договірну ціну за
нього. Договірна ціна об'єкта становить
120000 грн.; об'єкт продається у кредит з
розстроченням платежу; на момент
укладення договору покупець
вважається таким, що виконав свої
обов'язки перед продавцем з оплати
об'єкту на 44105,10 грн.; на протязі 3-х
робочих днів з моменту державної
реєстрації даного договору покупець
сплачує продавцеві 30000 грн.; залишок у
розмірі 45894,90 грн. покупець виплачує
продавцеві рівними частками щомісячно,
тобто по 1148,38 грн. в місяць до 20.11.2008
року, оплата чергового платежу
здійснюється покупцем до 25 числа
кожного місяця; оплати за цим договором
покупець здійснює шляхом
безготівкового перерахунку коштів на
поточний рахунок продавця за такими
реквізитами: п/р № 0950 в АКБ
«Приватбанк» м. Чигирин, МФО 354347;
покупець має право достроково сплатити
залишок, передбачений п. 3.5. договору.
Договір 03.08.2005 року посвідчено
державним нотаріусом Чигиринської
державної нотаріальної контори,
зареєстровано в реєстрі за № 1094.

Із довідки ліквідатора відповідача -
відкритого акціонерного товариства
«Чигиринське районне об'єднання
«Агропроммеханізація» від 27.10.2014 року
вбачається, що згідно наданій ПАТ КБ
«Приватбанк» інформації на
електронному носії про обіг коштів на
рахунку № 0950, що належить
відповідачу, станом на 18.02.2013 року по
зазначеному рахунку відбувався рух
коштів з призначенням платежу «оплата
згідно договору купівлі-продажу
капітальної будівлі № 03/05 від 03.08.2005
року», всього за період з 09.08.2005 по 25.06.2008
року було перераховано 69010 грн. 92 коп.,
останній платіж відбувся 25.06.2008 року і
його призначення платником визначено
як «кінцева оплата по договору».

Ухвалами господарського суду
Черкаської області від 20.12.2012 року у
справі № 05/5026/1809/2012 позивач - відкрите
акціонерне товариство «Чигиринське
районне об'єднання
«Агропроммеханізація» визнане
банкрутом, відкрита ліквідаційна
процедура підприємства, ліквідатором
банкрута призначено Голінного А.М.,
припинено повноваження органів
управління банкрута щодо управління
банкрутом та розпорядження його
майном, а від 24.06.2014 року - продовжено
строк ліквідаційної процедури
банкрута і повноваження ліквідатора.

За розрахунком позивача на момент
відкриття ліквідаційної процедури
банкрута за відповідачем рахувалась
заборгованість по договору
купівлі-продажу капітальної будівлі №
03/05 від 03.08.2005 року на загальну суму 6883
грн. 99 коп., 01.03.2014 року ліквідатором
банкрута Голінним А.М. на адресу
відповідача поштою направлено
претензію від 28.02.2014 року про сплату
суми спірних коштів, яка відповідачем
не визнана і не виконана.

Із письмового відзиву відповідача і
пояснень представника відповідачав
засіданні суду вбачаєтся, що на
виконання умов договору
купівлі-продажу капітальної будівлі №
03/05 від 03.08.2005 року в передбачені
договором порядку і строки
відповідачем сплачено позивачу повну
суму договірної ціни об'єкта, проте
первинні документи щодо підтвердження
здійснених розрахунків відповідач не
може надати суду у зв'язку з їх
знищенням у встановленому
закорнодавством порядку внаслідок
спливу терміну їх зберігання. На
підтвердження своїх доводів
представником відповідача подано суду
акти про вилучення для знищення
документів, не внесених до
Національного архівного фонду від
11.10.2010 року, 12.09.2011 року, 10.01.2012 року.

Отже, спірні правовідносини сторін
виникли із договору купівлі-продажу
капітальної будівлі № 03/05 від 03.08.2005
року, вимоги позивача і заперечення
відповідача витікають із їх прав і
зобов'язань за цим договором.

За правовою природою спірні
правовідносини сторін віднесені до
договірних зобов'язань
купівлі-продажу, загальні положення
про купівлю продаж, як окремий вид
зобов'язань, визначені параграфом 1
глави 54 ЦК України, загальні положення
про правочини визначені розділом IV
книги 1 ЦК України, про зобов'язання і
договір - розділами І і ІІ книги 5 ЦК
України, главами 19, 20 ГК України,
правові наслідки порушення
зобов'язання, відповідальність за
порушення зобов'язання - главою 51 ЦК
України, розділом V ГК України.

Згідно з ст. 11 ч.ч. 1, 2 п. 1 Цивільного
кодексу (далі -ЦК) України, цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки; підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено,
відповідно, межі здійснення цивільних
прав та загальні засади виконання
цивільних обов'язків. Зокрема, і
цивільні права і цивільні обов'язки
здійснюються (виконуються) в межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 598, ч. 1 ст. 599 ЦК
України, зобов'язання припиняється
частково або у повному обсязі на
підставах, встановлених договором або
законом, зокрема, виконанням,
проведеним належним чином.

Обгрунтовуючи заперечення проти
позову відповідач зазначив про
безпідставність позовних вимог через
припинення його спірного зобов'язання
внаслідок фактичного повного
виконання ним умов договору та заявив,
відповідно до ст. 257, 267 ч. 4 ЦК України,
про застосування строків позовної
давності до позовних вимог. Оцінюючи
заперечення відповідача суд враховує,
що належних і допустимих доказів
спростування наявності і розміру
сірної суми боргу відповідачем на
вимогу суду не подано.

Позивач наполягав на задоволенні
позову та, заперечуючи проти заяви
відповідача про застосування строку
позовної давності, в засіданні суду
надав пояснення, за змістом яких строк
позовної давності до позовних вимог не
є пропущеним, фактично спливатиме
20.12.2015 року, оскільки починається з
моменту призначення ліквідатором
банкрута Голінного А.М., тобто з 20.12.2012
року.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України,
сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.
Статтями 256-258, 260, 261, 263, 264 ЦК України
визначено поняття позовної давності,
її загальну і спеціальну тривалість,
правила обчислення, початок перебігу,
умови зупинення і переривання перебігу
позовної давності.

Пунктом 2.2. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України N 10 від
29.05.2013 року «Про деякі питання практики
застосування позовної давності у
вирішенні господарських спорів»
роз'яснено, що за змістом частини
першої статті 261 ЦК України позовна
давність застосовується лише за
наявності порушення права особи. Лише
якщо буде встановлено, що право або
охоронюваний законом інтерес особи
дійсно порушені, але позовна давність
спливла і про це зроблено заяву іншою
стороною у справі, суд відмовляє в
позові у зв'язку зі спливом позовної
давності - за відсутності наведених
позивачем поважних причин її
пропущення.

Верховний Суд України в своїх
постановах від 19.08.2014 року у справі №
5013/492/12 та від 02.09.2014 року № 915/1437/13,
прийнятих за результатами перегляду
судових рішень господарських судів у
порядку, передбаченому розділом ХІІ2
Господарського процесуального кодексу
України, зокрема зазначив, що для
юридичної особи (суб'єкта
підприємницької діяльності) як сторони
правочину (договору) днем початку
перебігу позовної давності за позовом
про визнання правочину (договору)
недійсним слід вважати день вчинення
правочину (укладення договору),
оскільки він збігається з днем, коли
особа довідалася або могла довідатися
про порушення свого права, а не днем,
коли саме арбітражний керуючий у
справі про банкрутство дізнався про
укладені спірні договори. Зазначений
висновок Верховного Суду України
викладений і доведений господарським
судам України для застосування у
судовій практиці в листі Вищого
господарського суду України від 27.10.2014
року № 01-06/1666/14 «Про доповнення
інформаційного листа Вищого
господарського суду України від 15.03.2011 N
01-06/249 «Про постанови Верховного Суду
України, прийняті за результатами
перегляду судових рішень
господарських судів».

Відповідно до вимог частини першої
статті ПІ28 ГПК України рішення
Верховного Суду України, прийняте за
наслідками розгляду заяви про перегляд
судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначену норму права, та для
всіх судів України.

Частиною третьою статті 82 ГПК України
встановлено, що обираючи при прийнятті
рішення правову норму, що підлягатиме
застосуванню до спірних правовідносин,
господарський суд зобов'язаний
враховувати висновки Верховного Суду
України, які викладені у рішеннях,
прийнятих за результатами розгляду
заяв про перегляд судового рішення з
підстави, передбаченої пунктом 1
частини 1 статті 11116 цього Кодексу.

За встановлених обставин справи суд
вбачає, що згідно з п. 3.5. договору,
залишок у розмірі 45894,90 грн. покупець
зобов'язався виплатити продавцеві
рівними частками щомісячно, тобто по
1148,38 грн. в місяць до 20.11.2008 року, оплата
чергового платежу здійснюється
покупцем до 25 числа кожного місяця.
Відтак, прорстрочення спірного
зобов'язання почалось з 26.11.2008 року і ця
дата є днем початку перебігу строку
позовної давності. Загальний трирічний
строк позовної давності щодо спірної
вимоги сплив 27.11.2011 року, позивач
звернувся до суду 03.09.2014 року, наведені
ним обставини спростування пропуску
строку позовної давності суд
допустимими не визнає.

Таким чином, оцінивши заяву
відповідача про застосування строку
позовної давності, заперечення на неї
позивача в сукупності з встановленими
обставинами справи, з врахуванням
вимог законодавства і попереднього
висновку про обґрунтованість позовних
вимог, суд відмовляє в позові у зв'язку
зі спливом позовної давності.

Відповідно до ст.ст. 33, 34, 43 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
обставини справи повинні
підтверджуватись лише належними і
допустимими доказами, господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Судом, відповідно до ст. 22 ГПК України,
було запропоновано сторонам подати
докази в обґрунтування позову і
заперечень проти нього, брати участь в
засіданнях суду, вони своїми правами
скористались на свій розсуд, подали всі
наявні у них докази і на їх підставі
судом прийнято рішення у справі.

На підставі статті 49 ГПК України судові
витрати покладаються на позивача,
підстав покладення судових витрат на
відповідача суд не вбачає, тому в
задоволенні клопотання про це позивачу
відмовляє.

Керуючись ст.ст. 49, 82-84 ГПК України,
господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити
повністю.

Рішення може бути оскаржене до
Київського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Черкаської області
протягом десяти днів з дня підписання.

Повний текст рішення складено і
підписано 10.11.2014 року.

Головуючий суддя
В.М. Грачов