ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2014 р.
Справа № 911/3997/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «АСКАНІЯ-ПАК»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДЦ Мелітто»

про стягнення 35 388,66грн.

Суддя Горбасенко
П.В.

За участю представників:

від позивача Хашко О.М. (дов. б/н від
04.03.2013р.);

від відповідача не з'явилися.

Обставини справи:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «АСКАНІЯ-ПАК» (далі -
позивач) звернулося з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДЦ Мелітто» (далі -
відповідач) про стягнення 35 388,66грн.
заборгованості, з яких: 33 576,30грн. боргу
за поставлений, на підставі видаткових
накладних № 3511 від 11.06.2014р., № 4439 від
23.07.2014р., № 4617 від 31.07.2014р. згідно
договору поставки № 41М/08 від 20.03.2008р.,
товар, 922,16грн. пені, 890,20грн. 24 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
своїх зобов'язань за договором
поставки № 41М/08 від 20.03.2008р.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 17.09.2014р. порушено
провадження у справі № 911/3997/14, розгляд
справи призначено на 03.10.2014р.

Ухвалами господарського суду
Київської області від 03.10.2014р. та
17.10.2014р. розгляд справи відкладено на
17.10.2014р. та 31.10.2014р. відповідно.

У судовому засіданні 31.10.2014р.
представник позивача підтримав позов
повністю.

Відповідач в судове засідання 31.10.2014р.
не з'явився, про причини неявки суд не
повідомив, хоча про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином.

Заяв чи клопотань про застосування
позовної давності до вимог позивача
відповідачем не заявлено.

Абзацом першим пункту 3.9.2. Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України „Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" № 18 від 26.12.2011р.
передбачено, що у випадку нез'явлення в
засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Враховуючи, що неявка відповідача в
судове засідання не перешкоджає
розгляду спору по суті, суд вважає за
можливе здійснити розгляд справи за
наявними в ній матеріалами відповідно
до статті 75 Господарського
процесуального кодексу України за
відсутності представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши наявні в ній докази,
оцінивши їх в сукупності та заслухавши
пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

20.03.2008р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «АСКАНІЯ-ПАК»
(Постачальник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «ДЦ
Мелітто» (Покупець) укладено договір
поставки № 41М/08, згідно якого
постачальник зобов'язався поставити та
передати у власність, а покупець -
прийняти та оплатити пакувальний
матеріал (далі - «товар») у кількості, за
номенклатурою, ціною, строками та
умовами поставки відповідно до умов
договору на підставі специфікації та
накладних, які є невід'ємними частинами
договору.

Орієнтовна ціна договору становить 3 000
000грн. Ціна договору складається із
усіх сум накладних на товар, який
постачається за договором окремими
партіями. Ціна кожної окремої партії
товару зазначається у накладній (п.п.
4.1., 4.2., 4.3. договору).

Згідно п. 4.5. договору покупець
зобов'язаний здійснювати оплату товару
не пізніше 21 календарних днів з дати
приймання товару покупцем, що вказана в
накладній.

Відповідно до п. 10.1. договір набирає
чинності з дати його підписання та діє
до 31 грудня 2008р., але, у будь-якому
випадку, до повного виконання
сторонами своїх зобов'язань по
договору.

20.03.2008р. сторонами погоджено
специфікацію до договору.

29.12.2008р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «АСКАНІЯ-ПАК»
(Постачальник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «ДЦ
Мелітто» (Покупець) укладено договір
про внесення змін та доповнень № 2 до
договору поставки № 41М/08, згідно якого
сторони домовились викласти п. 10.1.
договору в наступній редакції: «Даний
договір набирає чинності з дати його
підписання та діє до 31 грудня 2009р., але,
у будь-якому - випадку, до повного
виконання сторонами своїх зобов'язань
по договору.».

16.12.2008р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «АСКАНІЯ-ПАК»
(Постачальник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «ДЦ
Мелітто» (Покупець) укладено договір
про внесення змін та доповнень № 3 до
договору поставки № 41М/08, згідно якого
сторони домовились викласти п. 10.1.
договору в наступній редакції: «Даний
договір набирає чинності з дати його
підписання та діє до 31 грудня 2010р., але,
у будь-якому - випадку, до повного
виконання сторонами своїх зобов'язань
по договору.».

14.12.2010р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «АСКАНІЯ-ПАК»
(Постачальник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «ДЦ
Мелітто» (Покупець) укладено договір
про внесення змін та доповнень № 6 до
договору поставки № 41М/08, згідно якого
сторони домовились викласти п. 10.1.
договору в наступній редакції: «Даний
договір набирає чинності з дати його
підписання та діє до 31 грудня 2011р., але,
у будь-якому - випадку, до повного
виконання сторонами своїх зобов'язань
по договору.».

02.01.2012р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «АСКАНІЯ-ПАК»
(Постачальник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «ДЦ
Мелітто» (Покупець) укладено договір
про внесення змін та доповнень № 7 до
договору поставки № 41М/08, згідно якого
сторони домовились викласти п. 10.1.
договору в наступній редакції: «Даний
договір набирає чинності з дати його
підписання та діє до 31 грудня 2012р., але,
у будь-якому - випадку, до повного
виконання сторонами своїх зобов'язань
по договору.».

02.01.2013р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «АСКАНІЯ-ПАК»
(Постачальник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «ДЦ
Мелітто» (Покупець) укладено договір
про внесення змін та доповнень № 8 до
договору поставки № 41М/08, згідно якого
сторони домовились викласти п. 10.1.
договору в наступній редакції: «Даний
договір набирає чинності з дати його
підписання та діє до 31 грудня 2013р., але,
у будь-якому - випадку, до повного
виконання сторонами своїх зобов'язань
по договору.».

02.01.2014р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «АСКАНІЯ-ПАК»
(Постачальник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «ДЦ
Мелітто» (Покупець) укладено договір
про внесення змін та доповнень № 9 до
договору поставки № 41М/08, згідно якого
сторони домовились викласти п. 10.1.
договору в наступній редакції: «Даний
договір набирає чинності з дати його
підписання та діє до 31 грудня 2014р., але,
у будь-якому - випадку, до повного
виконання сторонами своїх зобов'язань
по договору.».

На виконання п. 1.1. договору поставки №
41М/08 від 20.03.2008р. позивач поставив
відповідачу, а відповідач прийняв
товар на загальну суму 59 281,26рн., що
підтверджується видатковими
накладними № 3511 від 11.06.2014р. на суму 33
231,66грн., № 4439 від 23.07.2014р. на суму 19
416,60грн., № 4617 від 31.07.2014р. на суму 6 633грн.
(а.с. 25-27), підписаними та скріпленими
печатками обох сторін договору.

Відповідач свій обов'язок,
передбачений п. 4.5. договору поставки №
41М/08 від 20.03.2008р., з оплати отриманого
згідно договору товару, виконав
частково, сплативши позивачу 25 704,96грн.,
що підтверджується довідкою ПАТ «БАНК
Національний кредит» № 21.1-01/3898 від
30.09.2014р. (а.с. 36-40), решту боргу у сумі 33
576,30грн. позивачеві не сплатив, що
підтверджується довідкою ПАТ «БАНК
Національний кредит» № 21.1-01/3898 від
30.09.2014р. (а.с. 36-40), внаслідок чого борг
відповідача перед позивачем на момент
судового розгляду справи склав 33
576,30грн. (59 281,26рн. - 25 704,96грн.), що
підтверджується довідкою ПАТ «КРЕДІ
АГРІКОЛЬ БАНК» № 12200/1121674/1-136 від 28.02.2014
року (а.с. 63).

Предметом позову є вимоги про
стягнення 33 576,30грн. боргу за
поставлений, на підставі видаткових
накладних № 3511 від 11.06.2014р., № 4439 від
23.07.2014р., № 4617 від 31.07.2014р. згідно
договору поставки № 41М/08 від 20.03.2008р.,
товар, 922,16грн. пені, 890,20грн. 24 % річних.

Суд встановив, що між сторонами виникли
правовідносини поставки.

Частиною першою ст. 173 Господарського
кодексу України визначено, що
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом (абз. 2 ч. 1 ст.
175 ГК України).

Згідно ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Пунктом першим статті 193
Господарського кодексу України та
статтею 526 Цивільного кодексу України
передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
(ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Суд встановив, що на виконання п. 1.1.
договору поставки № 41М/08 від 20.03.2008р.
позивач поставив відповідачу, а
відповідач прийняв товар на загальну
суму 59 281,26рн., що підтверджується
видатковими накладними № 3511 від
11.06.2014р. на суму 33 231,66грн., № 4439 від
23.07.2014р. на суму 19 416,60грн., № 4617 від
31.07.2014р. на суму 6 633грн. (а.с. 25-27),
підписаними та скріпленими печатками
обох сторін договору; відповідач свій
обов'язок, передбачений п. 4.5. договору
поставки № 41М/08 від 20.03.2008р., з оплати
отриманого згідно договору товару,
виконав частково, сплативши позивачу 25
704,96грн., що підтверджується довідкою
ПАТ «БАНК Національний кредит» №
21.1-01/3898 від 30.09.2014р. (а.с. 36-40), решту боргу
у сумі 33 576,30грн. позивачеві не сплатив,
що підтверджується довідкою ПАТ «БАНК
Національний кредит» № 21.1-01/3898 від
30.09.2014р. (а.с. 36-40), внаслідок чого борг
відповідача перед позивачем на момент
судового розгляду справи склав 33
576,30грн. (59 281,26рн. - 25 704,96грн.), що
підтверджується довідкою ПАТ «КРЕДІ
АГРІКОЛЬ БАНК» № 12200/1121674/1-136 від 28.02.2014
року (а.с. 63).

Враховуючи те, що борг відповідача
перед позивачем на час прийняття
судового рішення не погашено, розмір
вказаного боргу відповідає фактичним
обставинам справи, вимога позивача про
стягнення з відповідача 33 576,30грн.
боргу за поставлений, на підставі
видаткових накладних № 3511 від 11.06.2014р.,
№ 4439 від 23.07.2014р., № 4617 від 31.07.2014р.
згідно договору поставки № 41М/08 від
20.03.2008р., товар є обґрунтованою,
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами і відповідно підлягає
задоволенню.

У зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем грошового зобов'язання за
договором поставки № 41М/08 від 20.03.2008р.,
позивачем за період з 13.07.2014р. по 16.09.2014р.
нарахована пеня в сумі 922,16грн., зокрема:
16,23грн. за період з 13.07.2014р. по 16.07.2014р. на
суму боргу 33 321,66грн., 331,09грн. за період
з 17.07.2014р. по 16.09.2014р. на суму боргу 33
321,66грн., 452,17грн. за період з 14.08.2014р. по
16.09.2014р. на суму боргу 19 416,60грн., 122,67грн.
за період з 21.08.2014р. по 16.09.2014р. на суму
боргу 6 633грн.

Частинами першою і третьою ст. 549
Цивільного кодексу України визначено,
що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові в разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення.

У сфері господарювання згідно ч. 2 ст. 217
та ч. 1 ст. 230 ГК України застосовуються
господарські санкції, зокрема, штрафні
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до статті 3 Закону України
„Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" розмір
пені не може перевищувати подвійної
облікової ставки Національного банку
України, що діяла у період, за який
сплачується пеня.

Згідно п. 2.9. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування
законодавства про відповідальність за
порушення грошових зобов'язань» № 14
від 17.12.2013 року за приписом статті 3
Закону України "Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань" та частини другої статті 343
ГК України розмір пені за прострочку
платежу не може перевищувати подвійної
облікової ставки Національного банку
України, що діяла у період, за який
сплачується пеня. Якщо в укладеному
сторонами договорі зазначено вищий
розмір пені, ніж передбачений у цій
нормі, застосуванню підлягає пеня в
розмірі згаданої подвійної облікової
ставки.

У випадку несвоєчасної оплати товару
покупець зобов'язаний сплатити на
користь постачальника суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції, а також пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
суми боргу, що діяла в період
заборгованості, за кожний день
прострочення платежу (п. 7.2. договору).

Враховуючи положення вищезазначених
норм, а також періоди нарахування пені,
що вказані позивачем в поданому ним
розрахунку пені (а.с. 6), арифметично
вірний розмір пені, нарахованої за
період з 13.07.2014р. по 16.09.2014р. становить
загалом 2 059,25грн., зокрема: 16,23грн. за
період з 13.07.2014р. по 16.07.2014р. на суму
боргу 33 321,66грн., 331,09грн. за період з
17.07.2014р. по 16.09.2014р. на суму боргу 33
321,66грн., 452,17грн. за період з 14.08.2014р. по
16.09.2014р. на суму боргу 19 416,60грн., 122,67грн.
за період з 21.08.2014р. по 16.09.2014р. на суму
боргу 6 633грн. Відтак, вимога про
стягнення 922,16грн. пені підлягає
задоволенню повністю, оскільки суд, при
прийнятті рішення, не може вийти за
межі позовних вимог.

У зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем зобов'язання за договором
поставки № 41М/08 від 20.03.2008р., позивачем
за період з 13.07.2014р. по 16.09.2014р.
нараховано 890,20грн. 24 % річних.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Суд встановив, що сторонами п. 7.2.
договору поставки № 41М/08 від 20.03.2008р.
встановлено обов'язок відповідача у
випадку затримки оплати більше ніж на 5
календарних днів понад встановлене
договором відстрочення платежу,
сплатити на користь постачальника
додатково 24 % річних від простроченої
суми заборгованості.

Враховуючи вищевикладене, а також
періоди нарахування 24 % річних, що
вказані позивачем в поданому
розрахунку 24 % річних (а.с. 6-7),
арифметично вірний розрахунок 24 %
річних, нарахованих за період з 13.07.2014р.
по 16.09.2014р. складає 1 997,91грн. 24% річних.
Відтак, вимога про стягнення 890,20грн. 24 %
річних підлягає задоволенню повністю,
оскільки суд, при прийнятті рішення, не
може вийти за межі позовних вимог.

За таких обставин суд вважає, що
позовні вимоги про стягнення 33 576,30грн.
боргу за поставлений, на підставі
видаткових накладних № 3511 від 11.06.2014р.,
№ 4439 від 23.07.2014р., № 4617 від 31.07.2014р.
згідно договору поставки № 41М/08 від
20.03.2008р., товар, 922,16грн. пені, 890,20грн. 24 %
річних є обґрунтованими,
підтверджуються наявними в матеріалах
справи доказами і відповідно
підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до статей 44, 49 ГПК України,
покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДЦ Мелітто» (09100,
Київська обл., м. Біла Церква, вул. Петра
Запорожця, буд. 361; ідентифікаційний код
33223348) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «АСКАНІЯ-ПАК» (02121, м.
Київ, вул. Харківське шосе, 23 км, буд. 4;
ідентифікаційний код 32157382) 33 576
(тридцять три тисячі п'ятсот сімдесят
шість гривень) 30 коп. боргу за
поставлений, на підставі видаткових
накладних № 3511 від 11.06.2014р., № 4439 від
23.07.2014р., № 4617 від 31.07.2014р. згідно
договору поставки № 41М/08 від 20.03.2008р.,
товар, 922 (дев'ятсот двадцять дві гривні)
16 коп. пені, 890 (вісімсот дев'яносто
гривень) 20 коп. 24 % річних та 1 827 (одну
тисячу вісімсот двадцять сім гривень) 00
коп. судового збору.

Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено: 04.11.2014р.

Суддя
П.В. Горбасенко