м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/19995/14 05.11.14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Рекламне агентство
"Нова"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ПОЛЯНА УКРАЇНА ГРУП"

про стягнення 103 903,22 грн.

Суддя Якименко М.М.

Представники сторін:

від позивача: Сапранов О.О. -
довіреність б/н від 05.06.2014 року;

від відповідача: не з'явилися;

Обставини справи :

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Рекламне агентство
"Нова" звернулося до господарського
суду м. Києва з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю "ПОЛЯНА
УКРАЇНА ГРУП" про стягнення 103 903,22 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач порушив взяті на себе
зобов'язання щодо повноти та
своєчасності внесення оплати за
отримані послуги згідно умов Договору
№06/04 від 07.05.2013 року.

З цих підстав, позивач просив
задовольнити позов, стягнувши з
відповідача на свою користь 103 903,22 грн. -
основного боргу, 2 078,06 грн. - судового
збору.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 23.09.2014 року порушено провадження у
справі та призначено її розгляд на
22.10.2014 року.

В судове засідання 22.10.2014 року
представник позивача з'явився, вимоги
ухвали суду про порушення провадження
у справі не виконав.

22.10.2014 року представник відповідача в
судове засідання не з'явився, про
причини неявки суд не повідомив, про
день та час розгляду справи
повідомлений належним чином.

Враховуючи те, що нез'явлення
представника відповідача у судове
засідання перешкоджає вирішенню спору
по суті, суд вважав за доцільне
відкласти розгляд справи на 05.11.2014 року.

В судове засідання 05.11.2014 року
представник відповідача не з'явився,
про день та час розгляду справи
повідомлявся належним чином. Ухвали
суду, позовна заява надсилались на всі
відомі адреси, в тому числі на юридичну
адресу підприємства згідно відомостей
єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» за
змістом зазначеної статті 64 ГПК,
зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Провадження у справі порушено ухвалою
від 23.09.2014 року, що свідчить про
достатність часу для підготовки до
судового розгляду справи, подання суду
відзиву на позов, доказів в
обґрунтування своєї позиції, в разі їх
наявності.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

В судовому засіданні 05.11.2014 року
представник позивача позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та просив
суд їх задовольнити.

Відповідно до статті 85 ГПК України в
судовому засіданні 05.11.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в
їх сукупності та заслухавши пояснення
представника позивача, господарський
суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

07.05.2013 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Рекламне агентство
«Нова» (далі по тексту - виконавець,
позивач) та Товариством з обмеженою
відповідальністю «ПОЛЯНА УКРАЇНА
ГРУП» (далі по тексту - замовник,
відповідач) укладено Договір №06/04 (далі
по тексту - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору, "Замовник"
доручає, а "Виконавець" зобов'язується
надати послуги по організації та
проведенню рекламних заходів,
виготовленню рекламної продукції,
розробці рекламних макетів тощо в
об'ємі та на умовах, передбачених даним
Договором.

Згідно з п. 2.3.3. Договору, «Замовник»
зобов'язаний провести оплату послуг
"Виконавця" у встановлений термін
згідно рахунків-фактур, наданих
"Виконавцем".

Відповідно до п. 3.3. Договору, за надання
послуг "Замовник" перераховує на
поточний рахунок Виконавця 100 %
передоплати, що вказана у Додатках до
даного Договору на підставі
виставлених "Виконавцем"
рахунків-фактур.

На виконання умов Договору позивачем
були надані відповідачу послуги на
загальну суму 1 035 854,83 грн., що
підтверджується підписаним між
сторонами 20.05.2013 року Актом №ОУ-0000008
здачі-прийняття робіт (надання послуг)

Відповідачем частково оплачено
вартість отриманих послуг в розмірі 991
951,61 грн.

Однак, як слідує з матеріалів справи,
внаслідок порушення відповідачем
зобов'язання щодо своєчасності та
повноти оплати вартості отриманих
послуг відповідно до умов Договору, у
відповідача перед позивачем виникла
заборгованість по оплаті отриманих
послуг в розмірі 103 903,22 грн. На
підтвердження іншого суду не надано
жодних доказів.

Листом від 12.05.2014 року позивач
звернувся до відповідача з претензією
про сплату заборгованості в розмірі 103
903,22, однак лист залишився без відповіді
а заборгованість не оплачена.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 ЦК України встановлено,
якщо договором передбачено надання
послуг за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

За змістом статті 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок, а
кредитор - прийняти виконання особисто,
якщо інше не встановлено договором або
законом, не випливає із суті
зобов'язання чи звичаїв ділового
обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

З наданих позивачем доказів
вбачається, що позивач взяті на себе
зобов'язання виконав належним чином,
надав відповідачеві послуги за
відповідну плату згідно умов Договору,
а відповідач в порушення умов Договору
не в повній мірі сплатив на користь
позивача вартість отриманих послуг та
має перед позивачем заборгованість в
розмірі 103 903,22 грн.

Відповідно до статті 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Зважаючи на встановлені обставини
справи та вимоги правових норм
викладених вище, а також на те, що
відповідач в установленому порядку
обставини, які повідомлені позивачем,
не спростував, розміру позовних вимог
не оспорив, господарський суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги в частині стягнення 103 903,22 грн. -
основного боргу, нормативно та
документально доведені, а тому
підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України
судові витрати покладаються судом на
відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. 32, 33, 49, 75, 82 - 85 ГПК України,
господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «ПОЛЯНА УКРАЇНА
ГРУП» (04053, м. Київ, ВУЛИЦЯ ОБСЕРВАТОРНА,
будинок 12А, ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рекламне агентство
«Нова» (01021, м. Київ, КЛОВСЬКИЙ УЗВІЗ,
будинок 11А, квартира 24, )
103 903 (сто три тисячі дев'ятсот три) грн. 22
коп. - основного боргу, 2 078 (дві тисячі
сімдесят вісім) грн. 06 коп. - судового
збору.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя
Якименко М.М.

Дата складання (підписання) повного
тексту рішення: 10.11.2014 року.