ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2014 р.
Справа № 911/3559/14

Господарський суд Київської
області у складі судді Лопатіна А.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "СП Бориспіль", м.
Бориспіль

до Публічного акціонерного
товариства "Златобанк", м. Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача Закритого
акціонерного товариства "Волар", м. Київ

про припинення іпотеки

за участю представників згідно з
протоколом судового засідання.

Обставини справи:

Товариством з обмеженою
відповідальністю "СП Бориспіль" (надалі
позивач) заявлено позов до Публічного
акціонерного товариства "Златобанк"
(надалі відповідач) за участю третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні позивача
Закритого акціонерного товариства
"Волар" про припинення іпотеки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
прилюдні торги з продажу предмету
іпотеки було оголошено тричі такими, що
не відбулися, після чого, відповідач у
встановлений чинним законодавством
строк не скористався своїм правом щодо
придбання предмету іпотеки за
початковою ціною шляхом заліку своїх
забезпечених вимог в рахунок ціни
майна.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 26.08.2014 р. порушено
провадження у справі та її розгляд
призначено на 24.09.2014 р.

22.09.2014 р. на адресу господарського суду
Київської області від відповідача
надійшов відзив на позов у якому
останній просить відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 24.09.2014 р., у зв'язку з неявкою
у судове засідання представника
третьої особи, розгляд справи
відкладено на 15.10.2014 р.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 15.10.2014 р., у зв'язку з
повторною неявкою у судове засідання
представника третьої особи, розгляд
справи відкладено на 05.11.2014 р.

17.10.2014 р. на адресу господарського суду
Київської області від відповідача
надійшли пояснення по справі.

27.10.2014 р. на адресу господарського суду
Київської області від відповідача
надійшли додаткові пояснення по
справі.

Враховуючи те, що нез'явлення
представника відповідача не
перешкоджає розгляду справи по суті, а
матеріали справи є достатніми для
вирішення спору в даному судовому
засіданні, суд вважає за можливе
розглянути позов у відсутності
представника відповідача, за наявними
у справі матеріалами згідно з вимогами
статті 75 Господарського
процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення присутнього у
судовому засіданні представника
позивача, суд

встановив:

11 вересня 2008 року між ВАТ «Златобанк»
найменування якого відповідно до норм
Закону України «Про акціонерні
товариства» було змінено на ПбАТ
«Златобанк», та ЗАТ «Волар» було
укладено кредитний договір № 38/08/KL,
відповідно до умов якого відповідачем
надаються третій особі кредитні кошти
у формі кредитної лінії з максимальним
лімітом заборгованості в сумі 300000 дол.
США.

31.серпня 2009 року між ТОВ «СП
Бориспіль» та ПАТ «Златобанк» для
забезпечення виконання зобов'язань ЗАТ
«Волар» за договором № 38/08/KL було
укладено договір іпотеки б/н. Вказаний
договір посвідчено приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 та
зареєстровано в реєстрі нотаріальних
дій за № 1641.

Відповідно до п. 1.2 договору іпотеки,
предметом іпотеки є:

- земельна ділянка, загальною площею
4,0334 га, розташована за адресою:
Київська область, Бориспільський
район, Вороньківська сільська рада, з
цільовим призначенням - для ведення
підсобного сільського господарства,
кадастровий номер: :04:001:0118, яка
належить Товариству з обмеженою
відповідальністю «СП
Бориспіль» (08300, Київська область, м.
Бориспіль, вул. Київський шлях, 71-А, ) на праві приватної
власності на підставі Державного акту
на право власності на земельну ділянку,
серії ЖК № 668951, виданого Управлінням
земельних ресурсів у Бориспільському
районі 12.08.2008 року, зареєстрованого в
Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 04;

- земельна ділянка, загальною площею
4,3865 га, розташована за адресою:
Київська область, Бориспільський
район, Вороньківська сільська рада, з
цільовим призначенням - для ведення
підсобного сільського господарства,
кадастровий номер: :04:001:0156, яка
належить Товариству з обмеженою
відповідальністю «СП
Бориспіль» (08300, Київська область, м.
Бориспіль, вул. Київський шлях, 71-А, ) на праві приватної
власності на підставі Державного акту
на право власності на земельну ділянку,
серії ЯЖ № 668941, виданого Управлінням
земельних ресурсів у Бориспільському
районі 12.08.2008 року, зареєстрованого в
Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 97;

- земельна ділянка, загальною площею
5,0503 га, розташована за адресою:
Київська область, Бориспільський
район, Вороньківська сільська рада, з
цільовим призначенням - для ведення
підсобного сільського господарства,
кадастровий номер: :04:001:0124, яка
належить Товариству з обмеженою
відповідальністю «СП
Бориспіль» (08300, Київська область, м.
Бориспіль, вул. Київський шлях, 71-А, ) на праві приватної
власності на підставі Державного акту
на право власності на земельну ділянку,
серії ЯЖ № 668965, виданого Управлінням
земельних ресурсів у Бориспільському
районі 12.08.2008 року, зареєстрованого в
Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 00;

- земельна ділянка, загальною площею
5,0507 га, розташована за адресою:
Київська область, Бориспільський
район, Вороньківська сільська рада, з
цільовим призначенням - для ведення
підсобного сільського господарства,
кадастровий номер: :04:001:0125, яка
належить Товариству з обмеженою
відповідальністю «СП
Бориспіль» (08300, Київська область, м.
Бориспіль, вул. Київський шлях, 71-А, ) на праві приватної
власності на підставі Державного акту
на право власності на земельну ділянку,
серії ЯЖ № 668967, виданого Управлінням
земельних ресурсів у Бориспільському
районі 12.08.2008 року, зареєстрованого в
Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 99.

Відповідно до п. 1.4 договору іпотеки,
заставна вартість предмета іпотеки -
земельних ділянок є договірною і
погоджується сторонами в розмірі 10439121
(десять мільйонів чотириста тридцять
дев'ять сто двадцять одна) гривня 00
копійок.

01.02.2011 р. господарським судом м. Києва
винесено рішення по справі № 47/1, яким
задоволено позовні вимоги ПАТ
«Златобанк», вирішено стягнути із ЗАТ
«Волар» прострочену заборгованість по
кредитному договору № 38/08/KL,
заборгованість по процентам, пеню за
прострочення платежів та 3% річних за
прострочення строків сплати кредиту на
загальну суму 4 790 101,25 грн.

10.05.2011 р. рішенням господарського суду
Київської області по справі № 19/304-10,
для забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором № 38/08/KL,
звернуто стягнення на предмет іпотеки,
що належить ТОВ «СП Бориспіль» по
договору від 31.08.2009 р.

Способом звернення стягнення
визначено проведення прилюдних торгів.
Початкову ціну реалізації предмету
іпотеки встановлено в розмірі 10439121,00
грн. На виконання зазначеного рішення
Господарським судом Київської області
видано 4 накази № 19/304-10 від 08.07.2011 р.

На підставі вказаних наказів Відділом
примусового виконання рішень
Управління ДВС ГУ юстиції у Київській
області відкрито виконавчі
провадження № 30768688 (постанова від
23.01.2012 р.), № 30768212 (постанова від 23.01.2012
р.), № 30769279 (постанова від 23.01.2012 р. №
35215618 (постанова від 15.11.2012 р.), що 23.11.2012 р.
були об'єднанні у зведене виконавче
провадження № 39136092, в рамках якого
відбувалась подальша реалізація
предмету потеки.

03.10.2013 р. між Відділом примусового
виконання рішень Управлінням ДВС ГУ
юстиції у Київській області та ПП
«НИВА-В. Ш.» укладено договір № 1113105 по
реалізації арештованого предмету
іпотеки.

29.10.2013 р. не відбулись перші прилюдні
торги з реалізації предмету іпотеки.
Про вказане ПП «НИВА-В. Ш.» повідомило
Управління ДВС листом № 946 від 29.10.2013 р.
Зазначеним листом стягувачу
нагадувалось про його право придбати
предмет іпотеки за початковою ціною
шляхом заліку своїх забезпечених вимог
в рахунок майна.

11.02.2014 р. не відбулись другі прилюдні
торги з реалізації предмету іпотеки.
Про вказане ПП «НИВА-В. Ш.» повідомило
Управлінням ДВС листом № 157 від
12.02.2014 року. Зазначеним листом
стягувачу нагадувалось про його право
придбати предмет іпотеки за початковою
ціною шляхом заліку своїх забезпечених
вимог в рахунок майна.

09.04.2014 року не відбулись треті прилюдні
торги з реалізації предмету іпотеки у
зв'язку із відсутністю зареєстрованих
покупців. Майно було знято з
реалізації. Про вказане ПП «НИВА-В. Ш.»
повідомило Управлінням ДВС та ПАТ
«Златобанк» листом № 410 від 09.04.2014 р.

23.04.2014 р. Відділ примусового виконання
рішень Управління ДВС ГУ юстиції у
Київській області звернувся із
повідомленням № 2673 від 23.04.2014 р. до
ПбАТ «Златобанк» із
пропозицією повідомити в порядку
передбаченому ст. ст. 5, 11, 62
Закону України «Про виконавче
провадження» в п'ятнадцятиденний строк
з дня отримання даного повідомлення
про бажання залишити за собою
нереалізоване майно. Це повідомлення
отримано банком 26.04.2014 р., що
підтверджується витягом з реєстру
Укрпошти щодо відстеження пересилання
поштових відправлень. Відповідач
заперечень щодо отримання вказаного
листа до суду не подав. Вказаний лист
залишено відповідачем без належного
реагування, про що зазначає і сам
відповідач у відзиві на позовну заяву
стверджуючи, що ненадходження до
органу ДВС відповіді банку на
пропозицію залишити предмет іпотеки не
може вважатися відмовою від вчинення
таких дій.

11.08.2014р. 4 накази № 19/304-10 від 08.07.2011 р. по
виконавчих провадженнях № 30768688,
№ 30768212, № 30769279, № 35215618 були повернуті
стягувачу без виконання на підставі п. 3
ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче
провадження».

Відповідно до частин першої та третьої
ст. 49 Закону України "Про іпотеку"
протягом десяти днів з дня оголошення
прилюдних торгів такими, що не
відбулися, іпотекодержателі та інші
кредитори боржника відповідно до
пріоритету їх зареєстрованих вимог
мають право придбати предмет іпотеки
за початковою ціною шляхом заліку
своїх забезпечених вимог в рахунок
ціни майна. Якщо іпотекодержатель не
скористався правом, передбаченим
частиною першою цієї статті, за
результатами третіх прилюдних торгів,
іпотека може бути припиненою за
рішенням суду.

Керуючись вказаними приписами норм ст.
49 Закону України "Про іпотеку" позивач
просить визнати припиненою іпотеку за
вказаним вище договором іпотеки.

У свою чергу, відповідач стверджує, що
він не відмовляється залишити за собою
предмет іпотеки та просить залишити
без задоволення позовні вимоги
позивача.

Дослідивши матеріали справи та
заслухавши пояснення присутніх у
судовому засіданні представників
сторін, суд вирішив відмовити у
задоволенні позову, виходячи з
наступного.

Звертаючись до суду з даним позовом,
ТОВ «СП Бориспіль» посилаючись на
ст. 49 Закону України «Про іпотеку»,
вказало, що враховуючи, що
іпотекодержатель не скористався
правом придбати предмет іпотеки за
початковою ціною шляхом заліку своїх
забезпечених вимог в рахунок ціни
майна за результатами торгів, подальше
існування іпотеки порушує права
позивача як власника предмета іпотеки
на вільне розпорядження належним йому
майном, гарантоване статтею 319
Цивільного кодексу України, оскільки
право іпотеки вичерпано й подальше
утримання майна під забороною
безпідставне.

Відповідно до статті 17 Закону України
«Про іпотеку», іпотека припиняється у
разі: припинення основного
зобов'язання або закінчення строку дії
іпотечного договору; реалізації
предмета іпотеки відповідно до цього
Закону; набуття іпотекодержателем
права власності на предмет іпотеки;
визнання іпотечного договору
недійсним; знищення (втрати) переданої
в іпотеку будівлі (споруди), якщо
іпотекодавець не відновив її. Якщо
предметом іпотечного договору є
земельна ділянка і розташована на ній
будівля (споруда), в разі знищення
(втрати) будівлі (споруди) іпотека
земельної ділянки не припиняється; з
інших підстав, передбачених цим
Законом.

Частиною першою ст. 33 Закону України
«Про іпотеку» встановлено, що у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Право іпотекодержателя на
звернення стягнення на предмет іпотеки
також виникає з підстав, встановлених
статтею 12 цього Закону.

Відповідно до положень статті 62 ЗУ «Про
виконавче провадження», реалізація
арештованого майна, крім майна,
вилученого з обігу згідно із законом,
та майна, зазначеного в частині восьмій
статті 57 цього Закону, здійснюється
шляхом його продажу на прилюдних
торгах, аукціонах або на комісійних
умовах. Рухоме майно, вартість якого не
перевищує сто п'ятдесят
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, товари побутового вжитку, а
також інше рухоме майно (у разі якщо
стягувач не заперечує проти цього)
реалізуються на комісійних умовах.
Нерухоме майно, транспортні засоби,
повітряні, морські та річкові судна
реалізуються виключно на прилюдних
торгах (аукціонах).

Згідно з частиною п'ятою вказаної
статті, не реалізоване на прилюдних
торгах, аукціонах або на комісійних
умовах протягом двох місяців майно
підлягає уцінці державним виконавцем,
що проводиться в десятиденний строк з
дня визнання прилюдних торгів чи
аукціону такими, що не відбулися, або
закінчення двомісячного строку
реалізації майна на комісійних умовах.
Майно може бути уцінене не більш як на 30
відсотків. У разі нереалізації майна в
місячний строк з дня проведення уцінки
воно повторно уцінюється в такому
самому порядку, але не більш як на 50
відсотків початкової вартості майна.

Відповідно до частини першої ст. 49
Закону України «Про іпотеку» протягом
десяти днів з дня оголошення прилюдних
торгів такими, що не відбулися,
іпотекодержателі та інші кредитори
боржника відповідно до пріоритету їх
зареєстрованих вимог мають право
придбати предмет іпотеки за початковою
ціною шляхом заліку своїх забезпечених
вимог в рахунок ціни майна. Приписами
частини третьої цієї статті
передбачено, якщо іпотекодержатель не
скористався правом, передбаченим
частиною першою цієї статті, за
результатами третіх прилюдних торгів,
іпотека може бути припиненою за
рішенням суду.

Частиною шостою статті 62 ЗУ «Про
виконавче провадження» встановлено, що
у разі якщо в місячний строк з дня
проведення повторної уцінки майно не
реалізовано на прилюдних торгах,
аукціонах або на комісійних умовах,
державний виконавець повідомляє про це
стягувачу і пропонує йому вирішити
питання про залишення за собою
нереалізованого майна, крім майна,
конфіскованого за рішенням суду.

Частиною сьомою статті 62 ЗУ «Про
виконавче провадження» також
регламентовано, що у разі якщо стягувач
у п'ятнадцятиденний строк з дня
отримання повідомлення державного
виконавця письмово не заявив про своє
бажання залишити за собою
нереалізоване майно, арешт з майна
знімається і воно повертається
боржникові. У разі відсутності в
боржника іншого майна, на яке може бути
звернено стягнення, виконавчий
документ повертається стягувачу без
виконання.

Згідно до ст. 47 ЗУ "Про виконавче
провадження" виконавчий документ на
підставі якого відкрито виконавче
провадження, за яким виконання не
здійснювалося або здійснено частково,
повертається стягувачу у разі, якщо
стягувач відмовився залишити за собою
майно боржника, не реалізоване під час
виконання рішення.

У відповідності до положень частини
п'ятої ст. 47 ЗУ "Про виконавче
провадження" повернення виконавчого
документа стягувачу з підстав,
передбачених цією статтею, не
позбавляє його права повторно
пред'явити виконавчий документ до
виконання протягом строків,
встановлених статтею 22 цього Закону.

Як зазначено вище, листом-пропозицією
№ 2673 від 23.04.2014 р. Відділ примусового
виконання рішень ГУЮ у Київській
області запропонував відповідачу
залишити за собою не продане на третіх
прилюдних торгах спірне нерухоме майно
боржника. Проте, ПбАТ "Златобанк" не
скористався своїм правом залишати за
собою це майно, у зв'язку з чим, 11.08.2014р.
постановами Відділу примусового
виконання рішень ГУЮ у Київській
області виконавчі документи відносно
боржника - ТОВ "СП Бориспіль", були
повернуті стягувачу - ПбАТ "Златобанк",
без виконання.

Відповідач, в межах строку
передбаченого статтею 22 Закону України
«Про виконавче провадження» в редакції
чинній на момент видачі наказів
господарським судом Хмельницької
області, повторно звернувся до органу
Відділу примусового виконання рішень
ГУЮ у Київській області щодо
примусового виконання рішення
господарського суду Київської області
№19/304-10 від 10.05.2011р. Як свідчать
матеріали справи та підтверджено
представником відповідача в судовому
засіданні, на час прийняття
оскаржуваного рішення, виконавчі
провадження щодо примусового
виконання цих судових рішень тривають.

Таким чином, у позивача не має правових
підстав стверджувати про наявність
обставин для припинення іпотеки у
даній справі. Крім того, суд зазначає,
що статтею 49 Закону України "Про
іпотеку" передбачено право, а не
обов'язок стягувача залишити за собою
спірне нерухоме майно шляхом набуття
на нього права власності, а положення
вказаної статті не містять підстав для
обов'язкового припинення іпотеки
виходячи з вказаних обставин.

Відповідно до статті 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 43 ГПК України, господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному та об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

З огляду наведених нормативних
приписів, враховуючий суб'єктний склад,
характер правовідносин, а також
враховуючий недоведеність позивачем
факту оспорення чи порушення
відповідачем суб'єктивного
матеріального права або законного
інтересу позивача, суд дійшов висновку,
що пред'явлені до відповідача вимоги
про припинення іпотеки, яка
встановлена договором іпотеки від
31.08.2009 р. задоволенню не підлягають з
огляду на їх необґрунтованість.

Витрати про сплаті судового збору, у
відповідності до частини п'ятої ст. 49
ГПК України, у разі відмови у
задоволенні позову, покладаються судом
на позивача.

Враховуючи вищезазначене, керуючись
статтею 124 Конституції України,
статтями 44, 49, 82-84 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд

вирішив:

1. У задоволенні позову відмовити.

Суддя
А.В. Лопатін