ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

15 вересня 2014 року Справа № 922/4817/13 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого суддіКатеринчук
Л.Й.,суддів:Вовка І.В., Запорощенка М.Д.,
Мачульського Г.М., Удовиченка О.С.

розглянувши заявуЗаступника
Генерального прокурора Українипро
перегляд Верховним Судом
УкраїнипостановиВищого
господарського суду України від 17.07.2014у
справі№ 922/4817/13за позовомПрокурора
Барвінківського району Харківської
області в інтересах держави в особі
Головного управління Держземагентства
у Харківській
областідо1.Барвінківської районної
державної адміністрації
2.Фермерського господарства "Мазуров
Олександр Анатолійович"за участю
третіх осіб без заявлення самостійних
вимог на стороні
відповідачів1.Реєстраційна служба
Барвінківського районного управління
юстиції Харківської області 2.Державна
інспекція сільського господарства в
Харківській областіпроскасування
розпоряджень, визнання недійсними
договорівВСТАНОВИВ:

Прокурор Барвінківського району в
інтересах держави в особі Головного
управління Держземагентства в
Харківській області звернувся до
господарського суду Харківської
області з позовом до Барвінківської
районної державної адміністрації,
Фермерського господарства "Мазуров
Олександр Анатолійович", в якому просив
суд визнати незаконним та скасувати
розпорядження голови Барвінківської
районної державної адміністрації від
12.04.2011 №96; визнати незаконним та
скасувати розпорядження голови
Барвінківської районної державної
адміністрації від 11.06.2012 №303; визнати
недійсним договір оренди землі від
25.06.2012, укладений між Барвінківською
районною державною адміністрацією
Харківської області (далі - перший
відповідач) та Фермерським
господарством "Мазуров Олександр
Анатолійович" (далі - другий
відповідач), земельної ділянки
кадастровий №:05:000:0400 площею 14,0000
га, зареєстрований Управлінням
Держкомзему у Барвінківському районі
Харківської області №02128 від
03.07.2012, скасувати його державну
реєстрацію та зобов'язати другого
відповідача повернути земельну
ділянку державі в особі Головного
управління Держземагентства у
Харківській області; визнати недійсним
договір оренди землі від 25.06.2012,
укладений між першим відповідачем та
другим відповідачем, земельної ділянки
кадастровий №:04:000:0325 площею 6,2553
га, зареєстрований Управлінням
Держкомзему у Барвінківському районі
Харківської області №02129від
03.07.2012, скасувати його державну
реєстрацію та зобов'язати другого
відповідача повернути земельну
ділянку державі в особі Головного
управління Держземагентства у
Харківській області; визнати недійсним
договір оренди землі від 25.06.2012,
укладений між першим та другим
відповідачем, земельної ділянки
кадастровий №:04:000:0326 площею 20,7517
га, зареєстрований Управлінням
Держкомзеу у Барвінківському районі
Харківської області №02130 від
03.07.2012 , скасувати його державну
реєстрацію та зобов'язати другого
відповідача повернути земельну
державі в особі Головного управління
Держземагентства у Харківській
області.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 14.01.2014 у справі
№ 922/4817/13 позов задоволено
повністю.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 26.02.2014 рішення
господарського суду Харківської
області скасовано; прийнято нове
рішення, яким у позові відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду
України від 17.07.2014 у справі №
922/4817/13 постанову Харківського
апеляційного господарського суду від
26.02.2014 залишено без змін.

Заступник Генерального прокурора
України звернувся із заявою про
перегляд Верховним Судом України
постанови Вищого господарського суду
України від 17.07.2014 у справі № 922/4817/13 з
дотриманням строку передбаченого
частиною першою статті 11117 ГПК України,
в якій просить скасувати зазначену
постанову Вищого господарського суду
України та постанову Харківського
апеляційного господарського суду від
26.02.2014 у вказаній справі та залишити в
силі рішення господарського суду
Харківської області від 14.01.2014.

Заяву, з посиланням на постанови Вищого
господарського суду України від 23.07.2014
у справі № 922/5238/13 та від 30.10.2013 у справі
№ 922/241/13-г, мотивовано неоднаковим
застосуванням судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, а саме: статті 7
Закону України "Про фермерські
господарства" та статей 124, 134
Земельного кодексу України, внаслідок
чого ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах.

Підстави для висновку про пропуск
заявником строку, встановленого
статтею 11117 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України), відсутні.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, подану у межах
строку, передбаченого статтею 11117 ГПК
України, колегія суддів дійшла
висновку про наявність підстав для
допуску даної справи до провадження
Верховного Суду України, враховуючи
таке.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 11116 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) заява про перегляд судових
рішень господарських судів може бути
подана на підставі неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах.

Звертаючись з даною заявою, заявник
доводить наявність неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції статті 7 Закону України "Про
фермерські господарства" та статей 124,
134 Земельного кодексу України щодо
наявності підстав для скасування
розпоряджень та визнання недійсними
договорі оренди земельних ділянок.

Згідно статті 134 Земельного кодексу
України не підлягають продажу на
конкурентних засадах (земельних
торгах) земельні ділянки державної або
комунальної власності або права на них,
зокрема, у разі передачі громадянам
земельних ділянок для ведення
фермерського господарства.

Статтею 7 Закону України "Про
фермерське господарство" встановлено,
що земельні ділянки для ведення
фермерського господарства передаються
громадянам України у власність і
надаються в оренду із земель державної
або комунальної власності.

У постанові від 17.07.2014 у справі
№922/4817/13, про перегляд якої подано
заяву, суд касаційної інстанції
залишив без змін постанову суду
апеляційної інстанції, якою відмовлено
у позові про скасування розпоряджень
районної державної адміністрації про
надання в оренду земельних ділянок
фермерському господарству та визнання
недійсними договорів оренди земельних
ділянок, укладених на підставі
вказаних розпоряджень. При цьому, суд
касаційної інстанції, виходячи з вимог
статей 123, 124, 134 Земельного кодексу
України та Закону України "Про
фермерське господарства", погодився з
висновками суду апеляційної інстанції
про те, що створення і реєстрація
фермерського господарства
розглядається державою, як форма
підприємницької діяльності громадян з
огляду на, що передача земельних
ділянок державної та комунальної
власності для ведення фермерського
господарства, після створення
фермерського господарства та його
державної реєстрації, можлива без
проведення земельних торгів.

Натомість у постанові Вищого
господарського суду України у справі
№922/5238/13 від 23.07.2014, на яку посилається
заявник, суд касаційної інстанції,
вирішуючи спір у подібних
правовідносинах, за аналогічного
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин, зазначив про
наявність підстав для скасування
розпорядження районної державної
адміністрації про надання
фермерському господарству в оренду
земельної ділянки та визнання
недійсними договорів оренди земельних
ділянок, укладених на підставі
вказаних розпоряджень. Такого висновку
суд касаційної інстанції дійшов, з
огляду на те, що спірні розпорядження
прийняті з порушенням статей 123, 134
Земельного кодексу України, статті 7
Закону України "Про фермерське
господарство", оскільки положення
вказаних норм закону надають право
передати в оренду земельні ділянки
державної форми власності для ведення
фермерського господарства без
конкурентних засад (земельних торгів)
лише громадянам, разом з тим фермерське
господарство (відповідач) відповідно
до статті 8 Закону України "Про
фермерське господарство" підлягає
державній реєстрації у порядку,
встановленому законом для державної
реєстрації юридичних осіб.

Аналогічного висновку про відсутність
підстав для передачі в оренду
земельної ділянки державної та
комунальної форми власності
фермерському господарству без
конкурентних засад (земельних торгів)
суд касаційної інстанції дійшов при
прийнятті постанови у справі №922/241/13-г
від 30.10.2013.

Таким чином, зі змісту наведених
постанов вбачаються ознаки
неоднакового застосування одних і тих
самих норм матеріального права,
внаслідок чого ухвалено різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах, що є підставою для
допуску даної справи до провадження
Верховного Суду України.

Керуючись статтями 86, 11116, 11121 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

УХВАЛИВ:

Допустити справу № 922/4817/13 до
провадження Верховного Суду України.

Головуючий суддя:Л. КатеринчукСудді:І.
Вовк М. Запорощенко Г.Мачульський О.
Удовиченко