ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30.10.14р. Справа № 904/7844/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ПРЕМ'ЄР ЛІЗИНГ", м.
Київ

до Публічного акціонерного
товариства "ДИЗЕЛЬНИЙ ЗАВОД", м. Кривий
Ріг

про стягнення 20 570 617,25 грн.

Суддя Мартинюк С.В.

Представники:

від позивача: Діхтяренко О.М.,
дов.№2014/08-02 від 08.08.2014 року, представник;

від відповідача: Пивовар В.В., дов. від
24.10.2014 року, представник;

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ПРЕМ'ЄР ЛІЗИНГ", м.
Київ звернулось до господарського суду
Дніпропетровської області з позовом до
Публічного акціонерного товариства
"ДИЗЕЛЬНИЙ ЗАВОД", м. Кривий Ріг про
стягнення 20 570 617,25 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконання відповідачем умов договору
поставки №15/02/003-2013 від 15.02.2013 року в
частині поставки товару.

Відповідач надав відзив на позов, в
задоволенні позовних вимоги просить
відмовити, з посиланням на те, що у
зв'язку з прострочення оплати товару,
відповідач має повне право на його
притримання до повного виконання
позивачем свого обов'язку щодо оплати.

В судовому засіданні оголошувалась
перерва з 27.10.2014 року до 30.10.2014 року

Клопотання про здійснення технічної
фіксації судового процесу не
заявлялось.

Відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, в
судовому засіданні 30.10.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши надані докази,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

15.02.2013 року між товариством з обмеженою
відповідальністю "Прем'єр Лізинг"
(далі-позивач, покупець) та публічним
акціонерним товариством "Дизельний
завод" (далі - відповідач постачальник)
укладено договір поставки №15/02/003-2013
(далі відповідач).

Відповідно до п. 1.1. договору,
постачальник зобов'язується поставити,
а покупець сплатити й прийняти
вантажні напіввагони моделі 12-9790,
придатні для експлуатації на
залізничних коліях 1520 мм та мають
можливість вихід на колії 1435 мм,
виготовлені згідно ТУ УУ 35.2-2:2008,
які відповідають технічним вимогам,
зазначеним у додатку №2 до договору.

Відповідно до п. 1.3 Договору поставки
предмет договору поставляється для
подальшої передачі його у фінансовий
лізинг Державному підприємству
«Дарницький вагоноремонтний завод» та
Державному підприємству
«Укрспецвагон».

Кількість, ціна, строк (періодичність)
поставки кожної партії вагонів, обсяг
поставок (в штуках) та інші суттєві
умови поставки, які не визначені цим
договором, узгоджуються сторонами у
відповідних специфікаціях (п. 2.1
договору поставки).

Пунктом 3.3 договору поставки сторони
передбачили, що строк поставки вагонів
зазначається у специфікаціях (додатках
доданого договору), які є невід'ємною
частиною договору.

Відповідно до п. 3.4 договору поставки
прийом-передача вагонів оформляється
підписаними сторонами актами
прийому-передачі на кожну поставлену
партію вагонів. Датою переходу права
власності на вагони є дата поставки
вагонів. При цьому, датою поставки
вагонів вважається дата підписання
акта прийому-передачі.

Загальна сума договору складає суму
усіх його специфікацій (п. 4.1 договору
поставки).

Як передбачено розділом 5 договору
поставки, покупець здійснює оплату за
вагони згідно специфікацій, доданих до
договору. Покупець здійснює оплату за
вагони шляхом перерахування грошових
коштів на поточний рахунок
постачальника на умовах, передбачених
у специфікації до даного договору. У
випадку несвоєчасного здійснення
оплати згідно специфікації, строки
поставки вагонів збільшуються
відповідно до строку затримки
проведення оплати. Датою здійснення
платежу вважається дата зарахування
грошових коштів на розрахунковий
рахунок постачальника.

15.02.2013 р. між ТОВ «Прем'єр Лізинг» та ПАТ
«Дизельний завод» було підписано
специфікацію № 1, якою передбачено
строк поставки вагонів та загальну
кількість вагонів - 320 шт. ціну одного
вагону - 700 000,00 гри. з ПДВ, загальну
вартість товару - 224 000 000,00 грн. з ПДВ, а
також умови оплати за поставлений
товар.

Відповідно до п. 2 специфікації № 1
передбачено наступний порядок оплати:

1-й платіж - попередня оплата у сумі 53 729
280,00 грн. здійснюється не пізніше 27.02.2013
р.; 2-й платіж - попередня оплата у сумі 35
819 520,00 грн. здійснюється не пізніше
08.03.2013 р.; 3-й платіж - доплата (з
розрахунку 279 840,00 грн., з ПДВ за 1
напіввагон) здійснюється за кожну
готову до відвантаження партію вагонів
не пізніше 2 банківських днів з дати
підписання акту прийому-передачі
партії вагонів; 4-й платіж - остаточний
розрахунок (з розрахунку 140 320,00 грн. з
ПДВ за 1 напіввагон) здійснюється за
фактично відвантажену партію вагонів
протягом 60 календарних днів з дати
підписання акту приймання-передачі
партії вагонів.

Згідно умов Специфікації 1, ПАТ
«Дизельний завод» зобов'язалось
здійснити поставку ТОВ «Прем'єр
Лізинг» 320 (триста двадцяти вагонів),
загальною вартістю 224 000 000,00 грн. з ПДВ.

Пунктом 3.3 договору поставки сторони
передбачили, що строк поставки вагонів
зазначається у специфікаціях (додатках
доданого договору), які є невід'ємною
частиною договору.

Згідно з п. 2 додаткової угоди №1 від
03.04.2013 року, строк поставки вагонів
встановлено до 20.04.2013 року.

Слід зазначити, що позивач станом на
30.04.2013 року сплатив 111 524 280 грн.
попередньої оплати, що підтверджується
платіжними дорученнями, які містяться
в матеріалах справи.

Відповідачем було поставлено ТОВ
«Прем'єр Лізинг» 224 вагони.

Відповідно до п. 3.4. Договору поставки,
приймання-передача вагонів
оформляється підписаним сторонами
Актом приймання-передачі на кожну
поставлену партію вагонів. Датою
переходу права власності на вагони,
являється дата поставки вагонів. При
цьому, датою поставки вагонів
необхідно вважати дату підписання акту
прийому-передачі.

Сторонами було підписано Акт
прийому-передачі від 05.08.2013 р. на
приймання ще 20 напіввагонів, придатних
для експлуатації на залізнодорожних
коліях 1520мм та має можливість виходу на
колії 1435мм мод. 12-9790, вартістю 14 000 000
грн., які за призначенням не
відправлено та утримуються
відповідачем.

Відповідно ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу
України).

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК
зобов'язання має виконуватися належним
чином, відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно,
ставляться, одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 Цивільного кодексу
України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Згідно зі ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст.33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Статтею 34 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 664 ЦК України
встановлено обов'язок продавця
передати товар покупцеві вважається
виконаним у момент: 1) вручення товару
покупцеві, якщо договором встановлений
обов'язок продавця доставити товар; 2)
надання товару в розпорядження
покупця, якщо товар має бути переданий
покупцеві за місцезнаходженням товару.
Договором купівлі-продажу може бути
встановлений інший момент виконання
продавцем обов'язку передати товар.

Згідно з ч. 2 ст. 620 ЦК України, у
разі невиконання боржником обов'язку
передати кредиторові у власність або у
користування річ, визначену
індивідуальними ознаками, кредитор має
право витребувати цю річ у боржника та
вимагати її передання відповідно до
умов зобов'язання.

Господарський суд не вбачає
підстав для застосування ч.5 ст. 695 ЦК
України до спірних правовідносин,
оскільки у позивача виникло право на
отримання одночасно усіх 320
напіввагонів з моменту здійснення
оплати 1-го та 2-го платежів,
передбачених специфікацією №1 від
15.02.2013 року, а саме з 30.04.2013 року (момент
сплати повної суми передоплати).

Що стосується п. 5.3. договору, яким
передбачено, що в разі несвоєчасного
здійснення оплати згідно
специфікації, строки поставки вагонів
збільшуються відповідно строку
затримки проведення оплати, то він
стосується лише прострочення строків
попередньої оплати (1-й та 2-й платіж за
специфікацією), а прострочення 3-го та
4-го платежу не може бути підставою для
відтермінування строків поставки
товару.

Відповідно до п.3.5. Договору
фінансового лізингу № 656П-ЦВСВ
(зеф-12.1005)ю від 28.08..2012р. укладеного між
ТОВ «Прем'єр Лізинг» (Лізингодавець за
цим Договором) та ДП "Український
державний центр по експлуатації
спеціалізованих вагонів»
(Лізингоодержувач за цим Договором), у
разі непоставки (непередачі в лізинг)
Лізингодавцем парітії Предмету
лізингу у визначений термін, він, на
письмову вимогу Лізингоодержувача,
повинен повернути отриманий аванс та
сплатити відсотки за користування
коштами з розрахунку 12 % річних від
отриманої суми авансу за час
фактичного користування грошовими
коштами Лізингоодержувача, починаючи з
дня отримання авансового платежу та
закінчуючи днем списання коштів з
поточного рахунку Лізингодавця для
повернення авансу на поточний рахунок
Лізингоодержувача, а також: штрафні
санкції за порушення строку поставки
предмета лізингу в лізинг,
передбачені цим Договором та діючим
законодавством України.

На підставі вищезазначеного пункту
договору позивачем було заявлено
вимогу про стягнення з відповідача
збитків, які виражаються в 304 471,23 грн. 12%
річних за користування чужими
грошовими коштами, 295 911,45 грн.
інфляційних втрат (лізингові платежі),
189000,00 грн. інфляційних втрат (авансові
платежі), 3% річних в розмірі 33 160,86 грн.
(лізингові платежі), які можуть бути
пред'явлені контрагентами позивача
йому до сплати відповідно до договору
фінансового лізингу від 28.08.2012 року.

Проте позивачем не надано
належних та допустимих доказів
звернення лізингоодержувача до нього з
вимогою повернути отриманий аванс та
сплатити вищевказані суми, також не
надано доказів фактичної сплати
відповідних сум, крім того, позивач не
позбавлений можливості виконання
зобов'язання перед третіми особами
шляхом купівлі напіввагонів в іншого
контрагента.

Відповідно до п. 8.1. договору
поставки, за невиконання або неналежне
виконання умов даного договору
сторони несуть відповідальність,
передбачену діючим законодавством
України.

Згідно з ч.2 ст.231 ГК України, у разі
якщо порушено господарське
зобов'язання, в якому хоча б одна
сторона є суб'єктом господарювання, що
належить до державного сектора
економіки, або порушення пов'язане з
виконанням державного контракту, або
виконання зобов'язання фінансується за
рахунок Державного бюджету України чи
за рахунок державного кредиту, штрафні
санкції застосовуються, якщо інше не
передбачено законом чи договором, у
таких розмірах: за порушення строків
виконання зобов'язання стягується пеня
у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів
(робіт, послуг), з яких допущено
прострочення виконання за кожний день
прострочення, а за прострочення понад
тридцять днів додатково стягується
штраф у розмірі семи відсотків
вказаної вартості.

На підставі ч. 2 ст. 231 ГК України
позивач нарахував відповідачу пеню в
розмірі 4 606 000,00 грн. та 7% штрафу в
розмірі 980 000,00 грн.

Враховуючи те, що сторони при
укладанні договору поставки від
15.02.2013 року, пунктом 1.3. передбачили, що
предмет договору поставляється для
подальшої передачі його у фінансовий
лізинг Державному підприємству
«Дарницький вагоноремонтний завод» та
Державному підприємству
«Укрспецвагон», тобто зобов'язання за
цим договором пов'язані з виконання
державного контракту (договору
фінансового лізингу від 28.08.2012 року),
суд зважає на те, що відповідач був
обізнаним, що лізингоодержувачем є
державне підприємство, тому суд вбачає
за можливе застосувати ч. 2 ст. 231 ГК
України до спірних правовідносин.

Перевіривши розрахунок позивача,
господарський суд вважає за можливе
задовольнити штраф в розмірі 980 000,00
грн., та пеню в розмірі 2 590 000 грн. за
період з 06.08.2013 року по 06.02.2014 року, в
решті вимог слід відмовити, оскільки
позивачем порушено вимоги ч. 6 ст. 232 ГК
України при здійсненні розрахунку
пені.

Суд не погоджується з позицією
відповідача про невідповідність
обраного способу захисту права
(витребування майна) спірним
взаємовідносинам, з огляду на
положення ч.2 ст. 620 ЦК України, згідно з
якою у разі невиконання боржником
обов'язку передати кредиторові у
власність або у користування річ,
визначену індивідуальними ознаками,
кредитор має право витребувати цю річ у
боржника та вимагати її передання
відповідно до умов зобов'язання.

Приписами ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що судовий збір
покладається у спорах, що виникають
при виконанні договорів та з інших
підстав, - на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 32, 33, 36, 43, 45, 49, 75, 82-85,
116-117 Господарського процесуального
кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Витребувати у Публічного
акціонерного товариства „Дизельний
завод" (ідентифікаційний код
юридичної особи 00190952,
місцезнаходження Дніпропетровська
область, м. Кривий Ріг, вул.
Електрозаводська, 34) шляхом передачі
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Прем'єр Лізинг»
(ідентифікаційний код юридичної особи
37559525, місцезнаходження : м. Київ, вул.
Горького, 33- в, оф. 1001) 20 (двадцять)
вантажних напіввагонів моделі 12-9790,
придатних для експлуатації на
залізничних коліях 1520 мм та мають
можливість виходу на колії 1435 мм,
виготовленні згідно ТУ У У 35.2-2:2008,
заводськими номерами: 00005385, 00005386, 00005391,
00005394, 00005398, 00005415, 00005416, 00005428, 00005429,
00005430, 00005432, 00005433, 00005435, 00005441, 00005442,
00005443, 00005447, 00005451,00005457, 00005461.

Стягнути з Публічного
акціонерного товариства
„Дизельний завод" (50106 м.
Кривий Ріг, вул. Електрозаводська,
34, ) на користь

Товариства з обмеженою
відповідальністю «Прем'єр Лізинг»
(03150,: м. Київ, вул. Горького, 3-в, оф. 1001,
) 7% штрафу в розмір 980
000,00 грн. , пеню в розмірі 2 590 000 грн. та
судовий збір в розмірі 39 706,40 грн.

В решті позовних вимог - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскарженим протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Повне рішення складено 04.11.2014
року.

Суддя С.В. Мартинюк