ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2014 р.
Справа № 911/4313/14

Господарський суд Київської області в
складі судді Скутельника П.Ф., при
секретарі Жилі Б.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
матеріали справи № 911/4313/14

за позовом публічного акціонерного
товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ
"УНІВЕРСАЛЬНА", ідентифікаційний код:
20113829, місцезнаходження: 01030, м. Київ, вул.
Богдана Хмельницького, буд. 48А,

до товариства з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"Провіта", ідентифікаційний код: 31704186,
місцезнаходження: 07300, Київська обл., м.
Вишгород, вул. Набережна, 7,

про стягнення,

за участю представників сторін:

від позивача: Ретерук Н.О., яка діє на
підставі довіреності від 15.04.2014 року за
№ 160D/2014;

від відповідача: не з'явився, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

публічне акціонерне товариство
"СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІВЕРСАЛЬНА" (далі
за текстом: Позивач) звернулось до
господарського суду Київської області
з позовною заявою до товариства з
додатковою відповідальністю "Страхова
компанія "Провіта" (далі за текстом:
Відповідач) про стягнення страхового
відшкодування у порядку регресу у сумі
13000,00 грн. (тринадцять тисяч гривень 00
коп.).

Позовні вимоги Позивач обґрунтовує
тим, що відповідно до умов договору
добровільного страхування наземного
транспорту від 16.01.2013 року за №
3014/258/000574, за наслідками
дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася 23.10.2013 року в м. Києві по вул.
Хрещатик-Прорізна за участю
застрахованого Позивачем
транспортного засобу, Позивачем було
здійснено виплату страхового
відшкодування у сумі 14000,00 грн.
(чотирнадцять тисяч гривень 00 коп.), у
зв'язку з чим Позивач набув право
вимоги до Відповідача на одержання
виплаченого страхового відшкодування
у порядку регресу з врахуванням
визначеного розміру франшизи в сумі
1000,00 грн. (одна тисяча гривень 00 коп.).

Ухвалою господарського суду Київської
області від 09.10.2014 року порушено
провадження у справі №911/4313/14 та
призначено розгляд справи на 03.11.2014
року.

03.11.2014 року в судове засідання з'явився
Позивач, який частково виконав вимоги
ухвали суду від 09.10.2014 року, надав
пояснення, позов підтримав та просив
задовольнити. Відповідач в судове
засідання не з'явився будучи
повідомленим про день та час розгляду
справи, про причини неявки суд не
повідомив, вимоги ухвали суду від 09.10.2014
року не виконав.

У зв'язку з цим, спір розглядався за
наявними у справі матеріалами, після
дослідження яких та врахування наданих
пояснень Позивача, суд видалився до
нарадчої кімнати для прийняття рішення
у справі, оголошення якого призначено
на 03.11.2014 року.

Відповідно до абз. 3 п. 3.9.1. постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» від 26.12.2011 року за №18,
в разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Беручи до уваги викладене, а також те,
що Відповідач належним чином
повідомлений про подання до суду
позову, дату та час розгляду справи,
враховуючи те, що кореспонденція суду
направлена на адресу Відповідача та
враховуючи наявність в матеріалах
справи належних доказів отримання
Відповідачем ухвали суду від 09.10.2014
року, суд дійшов висновку, що
Відповідач був належним чином
повідомлений про час і місце розгляду
справи.

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України, якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

Оскільки Відповідач про час і місце
судового засідання був повідомлений
належним чином, доказів, на які він
посилався би, як на підставу для
відмови в задоволенні позову, суду не
надав, то відповідно до ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України, справа розглядається за
наявними в ній матеріалами.

Згідно ч. 2 ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України,
рішення приймається господарським
судом за результатами оцінки доказів,
поданих сторонами та іншими учасниками
господарського процесу, а також
доказів, які були витребувані
господарським судом, у нарадчій
кімнаті.

Детально розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
Позивача, з'ясувавши фактичні
обставини, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, дослідивши подані докази, суд -

Встановив:

16.01.2013 року між публічним акціонерним
товариством "СТРАХОВА КОМПАНІЯ
"УНІВЕРСАЛЬНА" (страховик) та ОСОБА_2
(страхувальник) укладено договір
добровільного страхування наземного
транспорту від 16.01.2013 року за № 3014/258/000574
(далі за текстом: Договір страхування),
згідно із розділом 6 якого, Страховик,
згідно з заявою Страхувальника, що є
невідємною частиною Договору, здійснює
страхування наземного транспортного
засобу та додаткового обладнання (далі
- ТЗ) та зобов'язується провести виплату
на умовах визначених даним Договором
страхового відшкодування при настанні
страхового випадку
Страхувальнику/Вигодонабувачу, а
Страхувальник зобов'язується сплатити
страховий платіж на умовах, визначених
цим Договором, та виконувати інші умови
Договору.

Згідно п. 1.1. Договору страхування, за
цим договором майном, що страхується, є
транспортний засіб Peugeot RCZ, 2010 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3.

Пунктами 1.3., 1.4., 1.5. Договору
страхування визначено, що розмір
страхової суми складає 200000,00 грн.
Страховий тариф становить 4,68 %.
Страховий платіж складає 9360,00 грн.

Договором страхування у п. 7.1.
визначено, що безумовна франшиза за
страховим випадком по ризиках А1-А5
складає 0,0 грн..

Відповідно до п.п. 1.13., 1.14. Договору
страхування, цей договір діє з 00 год. 00
хв. 19.01.2013 року до 24 год. 00 хв. 18.01.2014 року.
Територією дії Договору є територія
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України
«Про страхування», договір страхування
- це письмова угода між страхувальником
і страховиком, згідно з якою страховик
бере на себе зобов'язання у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату страхувальнику або
іншій особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору.

Статтею 979 Цивільного кодексу України
встановлено, що за договором
страхування одна сторона (страховик)
зобов'язується у разі настання певної
події (страхового випадку) виплатити
другій стороні (страхувальникові) або
іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

23.10.2013 року о 18 год. 40 хв. в м. Києві по
вул. Хрещатик-Прорізна сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
транспортного засобу ВАЗ 210994,
реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належить ОСОБА_3, під керуванням ОСОБА_4,
транспортного засобу Peugeot RCZ,
реєстраційний номер НОМЕР_3, що
належить ОСОБА_5, під керуванням ОСОБА_2,
та транспортного засобу ВАЗ 2109,
реєстраційний номер НОМЕР_2, що
належить ОСОБА_6, під керуванням ОСОБА_7,
що підтверджується довідкою Відділу
ДАІ Шевченківського РУ ГУ МВС України в
м. Києві від 31.10.2013 року.

Відповідно до постанови
Шевченківського районного суду м.
Києва від 14.01.2014 року у справі №
761/28455/13-п, ОСОБА_7 23.10.2013 року о 18 год. 40
хв., керуючи автомобілем ВАЗ 2109,
реєстраційний номер НОМЕР_2, в м. Києві
по вул. Хрещатик, порушуючи вимоги п. 8.8.
(б) Правил дорожнього руху проїхав
перехрестя з вул. Прорізна на
забороняючий сигнал регулювальника,
внаслідок чого відбулось зіткнення з
автомобілем ВАЗ 210994, реєстраційний
номер НОМЕР_1, під керуванням водія
ОСОБА_4, та автомобілем Peugeot RCZ,
реєстраційний номер НОМЕР_3, під
керуванням водія ОСОБА_2, в зв'язку з чим
визнано ОСОБА_7 винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КпАП України, та
піддано адміністративному стягненню у
вигляді штрафу на користь держави в
сумі 340 гривень.

Згідно п. 35.1. ст. 35 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», для отримання страхового
відшкодування потерпілий чи інша
особа, яка має право на отримання
відшкодування, протягом 30 днів з дня
подання повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду подає
страховику (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву
про страхове відшкодування.

Детально дослідивши матеріали справи,
судом встановлено, що 24.10.2013 року, з
дотриманням вимог п. 35.1. ст. 35 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», громадянином ОСОБА_2 до
Позивача подано заяву від про виплату
страхового відшкодування від 24.10.2013
року шляхом перерахування коштів на
станцію технічного обслуговування за
ремонт автомобіля.

Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Судом встановлено, що відповідно до
звіту №55/11/13 про оцінку вартості збитку
нанесеного власнику пошкодженого
колісного транспортного засобу,
складеного 11.11.2013 року, вартість
матеріального збитку, завданого
власнику автомобіля Peugeot RCZ,
реєстраційний номер НОМЕР_3, в
результаті його пошкодження, складає
19579,83 грн. (дев'ятнадцять тисяч п'ятсот
сімдесят дев'ять гривень 83 коп.).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 Цивільного
кодексу України, страховик
зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

Абзацом 2 п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» встановлено, що страховик
(МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження
ним розміру страхового відшкодування з
особою, яка має право на отримання
відшкодування, за наявності
документів, зазначених у статті 35 цього
Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний у разі визнання ним вимог
заявника обґрунтованими - прийняти
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
та виплатити його. Якщо відшкодування
витрат на проведення відновлювального
ремонту пошкодженого майна
(транспортного засобу) з урахуванням
зносу здійснюється безпосередньо на
рахунок потерпілої особи (її
представника), сума, що відповідає
розміру оціненої шкоди, зменшується на
суму визначеного відповідно до
законодавства податку на додану
вартість. При цьому доплата в розмірі,
що не перевищує суми податку,
здійснюється за умови отримання
страховиком (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ)
документального підтвердження факту
оплати проведеного ремонту. Якщо у
зв'язку з відсутністю документів, що
підтверджують розмір заявленої шкоди,
страховик (МТСБУ) не може оцінити її
загальний розмір, виплата страхового
відшкодування (регламентна виплата)
здійснюється у розмірі шкоди, оціненої
страховиком (МТСБУ). Страховик має
право здійснювати виплати без
проведення експертизи (у тому числі
шляхом перерахування коштів особам,
які надають послуги з ремонту
пошкодженого майна), якщо за
результатами проведеного ним огляду
пошкодженого майна страховик і
потерпілий досягли згоди про розмір та
спосіб здійснення страхового
відшкодування і не наполягають на
проведенні оцінки, експертизи
пошкодженого майна.

Судом встановлено, що 05.11.2013 року, на
підставі страхового акту за № 20966/к/п,
за згодою громадянина ОСОБА_2 з
урахуванням розміру безумовної
франшизи, що складає 0,0 грн., Позивачем
здійснено виплату страхового
відшкодування громадянину ОСОБА_2
шляхом перерахування коштів станції
технічного обслуговування за ремонт
автомобіля в сумі 14000,00 грн.
(чотирнадцять тисяч гривень 00 коп.), що
підтверджується платіжним дорученням
від 05.11.2013 року за № 45720, копія якого
знаходяться в матеріалах справи.

Відповідно до п. 36.4. ст. 36 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», виплата страхового
відшкодування (регламентна виплата)
здійснюється безпосередньо
потерпілому (іншій особі, яка має право
на отримання відшкодування) або
погодженим з ним особам, які надають
послуги з ремонту пошкодженого майна,
сплатили страхове відшкодування за
договором майнового страхування (крім
регламентної виплати, передбаченої
підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього
Закону), лікування потерпілих та інші
послуги, пов'язані з відшкодуванням
збитків.

Статтею 993 Цивільного кодексу України
встановлено, що до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, у
межах фактичних витрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Згідно ст. 27 Закону України «Про
страхування», до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Цивільним кодексом України у ч. ч. 1, 2 ст.
1187 визначено, що джерелом підвищеної
небезпеки є діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу
України встановлено, що шкода, завдана
внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки, відшкодовується
на загальних підставах, а саме шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 Цивільного
кодексу України, особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Детально дослідивши матеріали справи,
судом встановлено, що станом на момент
дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася 23.10.2013 року о 18 год. 40 хв. в м.
Києві по вул. Хрещатик-Прорізна за
участю транспортного засобу ВАЗ 210994,
реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належить ОСОБА_3, під керуванням ОСОБА_4,
транспортного засобу Peugeot RCZ,
реєстраційний номер НОМЕР_3, що
належить ОСОБА_5, під керуванням ОСОБА_2,
та транспортного засобу ВАЗ 2109,
реєстраційний номер НОМЕР_2, що
належить ОСОБА_6, під керуванням ОСОБА_7,
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_7 була застрахована в товаристві
з додатковою відповідальністю
«Страхова компанія «Провіта», що
підтверджується полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів серії АЕ за №
0884914.

Частиною 18 ст. 9 Закону України «Про
страхування» встановлено, що франшиза -
частина збитків, що не відшкодовується
страховиком згідно з договором
страхування.

Згідно п. 12.1. ст. 12 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», розмір франшизи при
відшкодуванні шкоди, заподіяної майну
потерпілих, встановлюється при
укладанні договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності і не може
перевищувати 2 відсотки від ліміту
відповідальності страховика, в межах
якого відшкодовується збиток,
заподіяний майну потерпілих. Страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи, розрахованої за
правилами цього підпункту.

Відповідно до полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів серії АЕ за №
0884914, франшиза (страхове відшкодування
за шкоду, заподіяну майну потерпілих,
завжди зменшується на суму франшизи)
складає 1 000,00 грн.

Таким чином, з урахуванням положень ст.
993, ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу
України, ст. 27 Закону України «Про
страхування», після виплати страхового
відшкодування у сумі 14000,00 грн.
(чотирнадцять тисяч гривень 00 коп.),
Позивач набув право вимоги до особи,
відповідальної за завдані збитки -
громадянина України ОСОБА_7.

Враховуючи те, що на момент вчинення
дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася 23.10.2013 року о 18 год. 40 хв. в м.
Києві по вул. Хрещатик-Прорізна за
участю транспортного засобу ВАЗ 210994,
реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належить ОСОБА_3, під керуванням ОСОБА_4,
транспортного засобу Peugeot RCZ,
реєстраційний номер НОМЕР_3, що
належить ОСОБА_5, під керуванням ОСОБА_2,
та транспортного засобу ВАЗ 2109,
реєстраційний номер НОМЕР_2, що
належить ОСОБА_6, під керуванням ОСОБА_7,
цивільно-правова відповідальність
громадянина України ОСОБА_7 була
застрахована в товаристві з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Провіта», то Відповідач, з урахуванням
положень п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», несе відповідальність за
сплачене Позивачем страхове
відшкодування матеріальної шкоди в
порядку регресу, завданої внаслідок
вказаної дорожньо-транспортної
пригоди, в межах суми фактичних витрат,
з урахуванням франшизи, визначеної
полісом обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів серії АЕ за № 0884914, у сумі 13000,00
грн. (тринадцять тисяч гривень 00 коп.).

Детально, всебічно дослідивши
матеріали справи, суд дійшов висновку
про обґрунтованість та доведеність
вимог Позивача про стягнення з
Відповідача суми страхового
відшкодування у порядку регресу у сумі
13000,00 грн. (тринадцять тисяч гривень 00
коп.), в зв'язку з чим, вказані вимоги
Позивача підлягають задоволенню в
повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 32
Господарського процесуального кодексу
України, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Господарський процесуальний кодекс
України у ст. 36 встановлює, що
письмовими доказами є документи і
матеріали, які містять дані про
обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про те, що копії документів,
які знаходяться в матеріалах справи та
надавались суду Позивачем у справі в
якості доказів, є належними та
допустимими письмовими доказами, які
стосуються предмету спору.

Згідно ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підстави
своїх вимог і заперечень.

Надані Позивачем докази не спростовані
та Відповідачем протягом розгляду
справи не заперечувались.

Поряд з цим, Позивач у позовній заяві
просить суд стягнути з Відповідача
судовий збір у сумі 1 827,00 грн. (одна
тисяча вісімсот двадцять сім гривень 00
коп.).

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, судовий збір покладається: у
спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав, - на
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, у зв'язку з
задоволенням позовних вимог у повному
обсязі, витрати по сплаті судового
збору у сумі 1 827,00 грн. (одна тисяча
вісімсот двадцять сім гривень 00 коп.),
відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, покладаються судом на
Відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст. ст. 32, 33, 44, 49, 78, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов публічного акціонерного
товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ
"УНІВЕРСАЛЬНА" до товариства з
додатковою відповідальністю "Страхова
компанія "Провіта" про стягнення
страхового відшкодування, -
задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з
додатковою відповідальністю "Страхова
компанія "Провіта", ідентифікаційний
код: 31704186, місцезнаходження: 07300,
Київська обл., м. Вишгород, вул.
Набережна, 7, на користь публічного
акціонерного товариства "СТРАХОВА
КОМПАНІЯ "УНІВЕРСАЛЬНА",
ідентифікаційний код: 20113829,
місцезнаходження: 01030, м. Київ, вул.
Богдана Хмельницького, буд. 48А,
фактично понесені витрати на страхове
відшкодування у порядку регресу в сумі
13000,00 грн. (тринадцять тисяч гривень 00
коп.) та судовий збір у сумі 1 827,00 грн.
(одна тисяча вісімсот двадцять сім
гривень 00 коп.).

3. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня його
належного оформлення та підписання і
може бути оскаржено в апеляційному
порядку.

Суддя
П.Ф. Скутельник

Повний текст рішення складено та
підписано 10 листопада 2014 року