ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"27" жовтня 2014 р.Справа № 924/1590/14

Господарський суд Хмельницької
області у складі судді Мухи М.Є.,
розглянувши матеріали

За позовом Публічного акціонерного
товариства "Хмельницькобленерго" в
особі Шепетівського району
електричних мереж м. Шепетівка

до Шепетівської виправної колонії №98
Управління Державної пенітенціарної
служби України в Хмельницькій області
с. Климентовичі, Шепетівського району,
Хмельницької області

про стягнення 271 825,19 грн.

Представники сторін:

позивача: Обезюк А.Г. за довіреністю
№ 3617 від 30.12.13р.

відповідача: Свинарчук А.О. за
довіреністю від 26.06.14р. №6687

Суть спору: позивач звернувся із
позовом до суду про стягнення із
відповідача 271 825,19грн. боргу за
використану відповідно до умов
договору № 4001 від 21.01.11р. про постачання
електричної енергії юридичним та
фізичним особам - суб'єктам
підприємницької діяльності електричну
енергію.

Представник позивача в судове
засідання з'явився та подав заяву про
зміну предмету позову за якою просить
спонукати відповідача до виконання
мирової угоди, шляхом стягнення з
останнього 271 825,19грн. заборгованості.
Заява подана відповідно до ст.22 ГПК
України до розгляду справи по суті, а
тому судом приймається та
задовольняється.

Присутнім в судовому засіданні
представником відповідача подано
заяву про визнання позовних вимог в
повному розмірі. Заява судом
приймається.

Розглядом матеріалів справи
встановлено.

Ухвалою господарського суду
Хмельницької області від 17.09.13р. по
справі № 924/894/13 за позовом публічного
акціонерного товариства
енергопостачальної компанії
"Хмельницькобленерго" в особі
Шепетівського району електричних
мереж, м. Шепетівка до Шепетівської
виправної колонії № 98 Управління
Державної пенітенціарної служби
України в Хмельницькій області, с.
Климентовичі, Шепетівського району про
стягнення 271 825, 19 грн. заборгованості
затверджено мирову угоду.

За умовами вказаної мирової угоди
визнана сума грошових зобов'язань
Шепетівської виправної колонії № 98
Управління Державної пенітенціарної
служби України в Хмельницькій області
перед публічним акціонерним
товариством енергопостачальної
компанії "Хмельницькобленерго" в особі
Шепетівського району електричних
мереж становить 271 825, 19 грн. Визнана
сума заборгованості підлягає
розстроченню на 6 місяців, шляхом
помісячної оплати рівними частинами,
відповідно до наступного графіку:
жовтень 2013 року - 45 304, 19 грн.; листопад
2013 року - 45 304, 19 грн.; грудень 2013 року - 45
304, 19 грн.; січень 2014 року - 45 304, 19 грн.;,
лютий 2014 року - 45 304, 19 грн.; березень 2014
року - 45 304, 19 грн.

06.10.14р. позивач звернувся із листом
(вих.№766) до Шепетівського управління
державної казначейської служби
України у Хмельницькій області про
прийняття до виконання ухвали від
17.09.13р. № 924/894/13 про затвердження
мирової угоди, яка була повернута
Шепетівському РЕМ без виконання,
оскільки не відповідала ст.18 Закону
України "Про виконавче провадження"
(лист від 08.10.14р. вих № 02-05/1184).

Відповідач зобов'язання щодо сплати
заборгованості у визначені мировою
угодою строки не виконав.

У зв'язку із невиконанням відповідачем
мирової угоди та невідповідністю
ухвали суду від 17.09.13р. по справі №
924/894/13 про затвердження мирової угоди
вимогам ст. 18 Закону України "Про
виконавче провадження", позивач
звернувся до суду із позовом про
спонукання відповідача виконати
мирову угоду шляхом стягнення з
останнього 271 825, 19 грн. боргу.

Аналізуючи надані докази, оцінюючи їх у
сукупності, судом приймається до уваги
наступне.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу
України та ст.174 Господарського кодексу
України господарські зобов'язання
можуть виникати, зокрема, з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також з угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

Зі змісту статті 78 ГПК України
випливає, що одним із засобів вирішення
господарського спору є укладення
сторонами мирової угоди, яка визначає
права і обов'язки сторін щодо предмета
позову та затверджується судом шляхом
винесення ухвали, якою одночасно
припиняється провадження у справі.

Статтею 115 ГПК України передбачено, що
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому Законом України
"Про виконавче провадження".

Ухвала господарського суду є
виконавчим документом згідно з п. 2 ч. 2
ст. 17 Закону України "Про виконавче
провадження" і як виконавчий документ
повинна містити у своїй резолютивній
частині не лише вказівку про
затвердження мирової угоди, а й інші
передбачені законодавством, зокрема
ст. 86 ГПК України та ст. 18 вищевказаного
закону, ознаки і відомості.

В п. 3.19 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції " зазначено, що якщо
ухвала господарського суду про
затвердження мирової угоди відповідає
вимогам статті 18 Закону України "Про
виконавче провадження", то вона є
виконавчим документом у розумінні
пункту 2 частини другої статті 17
названого Закону і підлягає виконанню
державною виконавчою службою; тому за
наявності зазначеної умови позовна
заява про спонукання до виконання
мирової угоди не підлягає розгляду в
господарських судах; якщо ж ухвала суду
про затвердження мирової угоди не
містить усіх даних, зазначених у статті
18 названого Закону, то така ухвала не
має статусу виконавчого документа, і
інша сторона у справі не позбавлена
права звернутися з позовом про
зобов'язання виконати мирову угоду, у
випадку задоволення якого
господарський суд видає наказ.
Відповідний позов може мати як
майновий, так і немайновий характер у
залежності від змісту умов мирової
угоди.

Дана позиція також знайшла своє
відображення і в п.п.7.9. постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України" ( із змінами, внесеними згідно
з Постановами Вищого господарського
суду № 2 від 16.01.2013р., № 3 від 16.01.2013р., № 9
від 29.05.2013).

Мирова угода за своєю правовою
природою у відповідності з нормами
Цивільного кодексу України є
правочином, що згідно ст. 629 даного
Кодексу підлягає обов'язковому
виконанню. Заінтересована сторона
(стягувач) не позбавлена права
звернутись до господарського суду з
позовною заявою про спонукання
виконання мирової угоди, оскільки
згідно з вимогами ст.16 Цивільного
кодексу України одним із способів
захисту цивільних прав та інтересів
сторони є примусове виконання
обов'язку в натурі.

Як вбачається з матеріалів справи,
ухвалою господарського суду
Хмельницької області від 17.09.13р. по
справі №924/894/13 затверджено мирову
угоду, укладену між сторонами, згідно
умов якої відповідач зобов'язався
сплачувати заборгованість шляхом
помісячної оплати рівними частинами,
відповідно до наступного графіку:
жовтень 2013 року - 45 304, 19 грн.; листопад
2013 року - 45 304, 19 грн.; грудень 2013 року - 45
304, 19 грн.; січень 2014 року - 45 304, 19 грн.;,
лютий 2014 року - 45 304, 19 грн.; березень 2014
року - 45 304, 19 грн.

Однак дана ухвала господарського суду
у зв'язку з не відповідністю приписам
Закону України "Про виконавче
провадження" щодо дотримання вимог до
виконавчого документа не прийнята до
провадження та відповідно відмовлено у
прийнятті її до виконання.

Матеріали справи свідчать, що
відповідач свої зобов'язання своєчасно
перед позивачем щодо сплати коштів
згідно умов вищезазначеної мирової
угоди не виконав, як наслідок,
заборгованість в сумі 271 825,19грн. на день
розгляду справи судом є непогашеною, що
не заперечується і самим відповідачем.

За таких обставин та враховуючи, що
відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України,
ст. 193 Господарського кодексу України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутністю таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно ставляться
і одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом, суд
приходить до висновку про порушення
відповідачем прав позивача та
обґрунтованість заявлених позовних
вимог .

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. При цьому
згідно зі ст. 43 ГПК України, суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді всіх обставин справи. Ніякі
докази не мають для суду заздалегідь
встановленої сили.

Враховуючи наведене, позовні вимоги
заявлені правомірно, обґрунтовані,
підтверджені належними доказами та
підлягають задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК
України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 1, 12, 33, 44, 49, 82, 84,85, 116
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного
товариства "Хмельницькобленерго" в
особі Шепетівського району
електричних мереж м. Шепетівка до
Шепетівської виправної колонії №98
Управління Державної пенітенціарної
служби України в Хмельницькій області
с. Климентовичі, Шепетівського району,
Хмельницької області про спонукання
відповідача до виконання мирової
угоди, шляхом стягнення з останнього 271
825,19грн. задовольнити.

Стягнути з Шепетівської виправної
колонії №98 Управління Державної
пенітенціарної служби України в
Хмельницькій області (с. Климентовичі,
Шепетівського району, Хмельницької
області, ) на користь
Публічного акціонерного товариства
"Хмельницькобленерго" в особі
Шепетівського району електричних
мереж (м. Шепетівка, вул. Пліщинська 170,
) - 271 825,19грн. (двісті
сімдесят одну тисячу вісімсот двадцять
п'ять гривень 19 коп.) боргу та 5 436,50грн.
(п'ять тисяч чотириста тридцять шість
гривень 50 коп.) судового збору.

Видати наказ.

Суддя
М.Є. Муха

Віддруковано 1 примірник до матеріалів
справи