РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
"03" листопада 2014 р.
Справа № 903/1479/13
Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:
Головуючий суддя
суддя
суддя
при секретарі судового засідання
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Рівненського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу відповідача
товариства з обмеженою
відповідальністю "Аветра" на рішення
господарського суду Волинської
області від 12.02.14 р. у справі № 903/1479/13
за позовом публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль"
до товариства з обмеженою
відповідальністю "Себек", товариства з
обмеженою відповідальністю "Аветра"
про стягнення 23 534 475,87 грн.
за участю представників:
позивача - Гураль С.П.,
відповідача 1 - не з'явився,
відповідача 2 - не з'явився,
Рішенням господарського суду
Волинської області від 12.02.2014 року у
справі №903/1479/13 частково задоволено
позов публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль" до
ТОВ "Аветра", ТОВ "Себек" про стягнення
23534475,87 грн. заборгованості за
кредитними договорами.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
ТОВ "Аветра" звернулось із апеляційною
скаргою, в якій просить його скасувати
та прийняти нове рішення про відмову в
позові повністю.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 07.03.2014 року
зазначену апеляційну скаргу прийнято
до провадження.

Відповідно до ухвали Рівненського
апеляційного господарського суду від
01.04.2014 року, у зв'язку з призначенням
судово-економічної експертизи,
провадження у справі №903/1479/13 зупинено.

20.05.2014 року до Рівненського
апеляційного господарського суду
надійшло клопотання експерта про
погодження термінів проведення
судово-економічної експертизи №7434 та
повідомлено, що у разі відмови від
запропонованого терміну, матеріали
справи будуть повернуті без виконання
з пропозицією призначити експертизу
іншим суб'єктом судово-експертної
діяльності.

Так, судовий експерт Андрощук О.П.
просив погодити початок виконання
судово-економічної експертизи за
матеріалами справи №903/1479/13 у ІІІ
кварталі 2015 року.

Листом від 21.05.2014 року Рівненський
апеляційний господарський суд залишив
клопотання експерта без розгляду, з
огляду на те, що п.1.13 Інструкції про
порядок призначення та проведення
судових експертиз та експертних
досліджень (далі - Інструкція) визначає
строки проведення експертизи, а не
початок її виконання.

Натомість, Волинське відділення
Львівського науково-дослідного
інституту судових експертиз повернуло
матеріали справи №903/1479/13 без виконання
ухвали суду від 01.04.2014 року з посланням
на 1.13 Інструкції, з огляду на
непогодження строків початку
проведення експертизи у запропоновані
експертом терміни.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 01.07.2014 року
провадження у справі №903/1479/13 було
поновлено.

Представник ТОВ "Аветра" подав повторну
заяву про призначення судової
економічної експертизи, в якій з метою
додержання об'єктивності та
неупередженості, просив проведення
експертизи доручити Львівському
науково-дослідному інституту судових
експертиз.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 15.07.2014 року
провадження у справі № 903/1479/13 повторно
зупинено та призначено
судово-економічну експертизу,
проведення якої доручено Львівському
науково-дослідному інституту судових
експертиз.

Поряд з тим, 22.08.2014 року до суду надійшло
аналогічне за змістом клопотання
експерта Андрощук О.П. про погодження
початку виконання судово-економічної
експертизи за матеріалами справи
№903/1479/13 у ІІІ кварталі 2015 року

Згідно листа від 15.09.2014 року,
Рівненський апеляційний господарський
суд погодив проведення
судово-економічної експертизи у строк
понад 60 календарних днів.

У подальшому, незважаючи на погодження
Рівненським апеляційним господарським
судом проведення експертизи у строк
понад 60 календарних днів та отримання
такого погодження експертом, Волинське
відділення Львівського
науково-дослідного інституту судових
експертиз повторно повернуло
матеріали справи №903/1479/13 та повторно
залишило без виконання ухвалу суду від
15.07.2014 року.

Як вбачається з матеріалів справи,
ухвали про призначення експертизи від
01.04.2014 року, від 15.07.2014 року у даній
справі не оскаржувалися та набрали
законної сили.

Відповідно до ст.45 Господарського
процесуального кодексу України
господарські суди здійснюють
правосуддя шляхом прийняття
обов'язкових до виконання на усій
території України рішень, ухвал,
постанов. Невиконання вимог рішень,
ухвал, постанов господарських судів
тягне відповідальність, встановлену
цим Кодексом та іншими законами
України.

За приписами ч.5 ст.124 Конституції
України судові рішення є обов'язковими
для виконання на всій території
України.

Аналогічне положення містить ст.115 ГПК
України, яка встановлює, що рішення,
ухвали, постанови господарського суду,
що набрали законної сили, є
обов'язковими на всій території
України.

Обов'язковість судових рішень (до яких
належать і ухвали суду) встановлена і
ч.3 ст.129 Конституції України як одна з
основних засад судочинства.

У той же час, як встановлено судовою
колегією, державною експертною
установою ухвали суду у даній справі не
виконані, Волинське відділення
Львівського науково-дослідного
інституту судових експертиз двічі
повернуло матеріали справи без
виконання ухвал суду.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно із ст.2 Закону України "Про
судову експертизу" законодавство
України про судову експертизу
складається з цього закону, інших
законодавчих актів, міжнародних
договорів та угод про взаємну правову
допомогу і співробітництво, що
регулюють правовідносини у сфері
судово-експертної діяльності.

За приписами ст. 12 Закону України "Про
судову експертизу" незалежно від виду
судочинства судовий експерт
зобов'язаний провести повне
дослідження і дати обґрунтований та
об'єктивний письмовий висновок.

Пунктом 1.8 Інструкції передбачено, що
підставою для проведення експертиз
відповідно до чинного законодавства є
процесуальний документ (постанова,
ухвала) про призначення експертизи,
складений уповноваженою на те особою
(органом), або письмове звернення
потерпілого чи сторони захисту
кримінального провадження (далі -
документ про призначення експертизи
(залучення експерта), у якому
обов'язково зазначаються реквізити,
перелік питань, поставлених експерту, а
також об'єкти, що підлягають
дослідженню.

Строк проведення експертизи
встановлюється п.1.13 Інструкції залежно
від складності дослідження з
урахуванням експертного навантаження
фахівців керівником експертної
установи (або заступником керівника чи
керівником структурного підрозділу) у
межах: 10 календарних днів - щодо
матеріалів з невеликою кількістю
об'єктів і простих за характером
досліджень; 30 календарних днів - щодо
матеріалів із середньою кількістю
об'єктів або середньої складності за
характером досліджень; 60 календарних
днів - щодо матеріалів з великою
кількістю об'єктів або складних за
характером досліджень; понад 60
календарних днів - щодо матеріалів із
дуже великою кількістю об'єктів або
особливо складних за характером
досліджень (досліджень з використанням
криміналістичного обладнання
(лазерного, оптичного, електронного),
проведення експериментальних
досліджень, застосування декількох
методів, при цьому строк виконання не
повинен перевищувати 90 календарних
днів.

Якщо експертиза є особливо складною,
потребує вирішення більше десяти
питань або вирішення питань, які
потребують декількох досліджень, чи
налічує понад п'ять томів матеріалів
справи або є комплексною чи потребує
залучення фахівців з інших установ (у
тому числі судово-медичних),
підприємств, організацій і не може бути
виконана в зазначені строки, більший
розумний строк установлюється за
письмовою домовленістю з органом
(особою), який (яка) призначив(ла)
експертизу (залучив(ла) експерта), після
попереднього вивчення експертом
наданих матеріалів.

Строк проведення експертизи
починається з робочого дня, наступного
за днем надходження матеріалів до
експертної установи, і закінчується у
день складання висновку експерта
(повідомлення про неможливість надання
висновку). Якщо закінчення
встановленого строку проведення
експертизи припадає на неробочий день,
то днем закінчення строку вважається
наступний за ним робочий день.

При цьому, наведені у листах
Волинського відділення Львівського
науково-дослідного інституту судових
експертиз №454 від 02.06.2014 року та №736 від
24.09.2014 року підстави повернення не
містять жодного правового
обґрунтування, зводяться до надмірного
завантаження експерта, непогодження
початку проведення судової експертизи
у ІІІ кварталі 2015р. та пропозиції
призначити експертизу іншим експертам.

На викладене апеляційний суд зауважує,
що чинним законодавством не
передбачено погодження судом початку
виконання експертизи. Так, п.1.13
Інструкції визначено строки
проведення експертизи, а не початок її
виконання. Початок виконання
експертизи імперативно встановлено
нормами ч.3 п.1.13 Інструкції, а саме - з
робочого дня, наступного за днем
надходження матеріалів до експертної
установи. Тому такий строк не потребує
погодження судом чи іншим органом, який
призначив експертизу.

Більше того, відповідно до п.1.13
Інструкції надмірне навантаження
експерта враховується керівником
експертної установи при встановленні
строку проведення експертизи, а
визначення державної спеціалізованої
установи, якій доручається проведення
експертизи, у даній справі входить
виключно до компетенції суду, вказівки
якого є обов'язковими для виконання
такою установою.

Колегія суддів також наголошує, що
після першого повернення матеріалів
справи №903/1479/13 без виконання судової
експертизи, суд врахував
завантаженість експерта та листом від
15.09.2014 року погодив проведення
експертизи у строк понад 60 календарних
днів.

Поряд з тим, у відповідь на зазначений
лист суду від 15.09.2014 року та після
погодження строку проведення
експертизи, експерт повторно
відмовився від виконання ухвали суду.

Враховуючи зазначені обставини,
колегія суддів вважає відмову
Волинського відділення Львівського
науково-дослідного інституту судових
експертиз від проведення експертизи,
необґрунтованою і невмотивованою.

Крім того, нехтування експертною
установою вимог суду щодо проведення
призначеної господарським судом
судової експертизи по даній справі
призводить до безпідставного
затягування судового процесу, створює
перешкоди у вирішенні спору по суті
протягом встановленого законодавством
процесуального строку та суперечить
вимогам статті 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод 1950
року, учасником якої є Україна,
стосовно права кожного на розгляд його
справи упродовж розумного строку.

Варто також відмітити, що виконання
первісної експертизи було доручено
безпосередньо Волинському відділенню
Львівського науково-дослідного
інституту судових експертиз та після
фактично відмови від виконання
експертизи, з метою недопущення
порушення прав сторін на розгляд спору
упродовж розумного строку, виконання
експертизи було доручено Львівському
науково-дослідному інституту судових
експертиз, який, у свою чергу, скерував
ухвалу на виконання до Волинського
відділення.

Відтак, суд вжив всіх залежних від
нього заходів для недопущення
затягування судового процесу,
натомість внаслідок бездіяльності
експертної установи, фактично з 01.04.2014
року провадження у даній справі
зупинено.

Таким чином, повернувши матеріали
справи без виконання ухвал суду,
Волинське відділення Львівського
науково-дослідного інституту судових
експертиз порушило вимоги Інструкції
"Про призначення і проведення судових
експертиз та експертних досліджень",
Закон України "Про судоустрій та статус
суддів", Конституцію України.

Колегія суддів звертає увагу, що ст.1856
КУпАП передбачає адміністративну
відповідальність, а ч.ч. 1, 2 ст.382 КК
України встановлює покарання за умисне
невиконання вироку, рішення, ухвали,
постанови суду, що набрали законної
сили, або перешкоджання їх виконанню.

Відповідно до ст.90 ГПК України
господарський суд, виявивши при
вирішенні господарського спору
порушення законності або недоліки в
діяльності підприємства, установи,
організації, державного чи іншого
органу, виносить окрему ухвалу.

За приписами цієї норми окрема ухвала
являє собою засіб реагування
господарського суду на виявлені під
час судового розгляду порушення
законності або суттєвих недоліків у
діяльності підприємства, установи,
організації, державного чи іншого
органу, їх працівників чи посадових
осіб. В окремій ухвалі має бути
зазначено закон чи інший
нормативно-правовий акт (у тому числі
його стаття, пункт тощо), вимоги яких
порушено, і в чому саме полягає
порушення. Вказівки, що містяться в
окремій ухвалі, повинні бути
максимально конкретними і реальними
для виконання. При винесенні окремої
ухвали слід ураховувати, що вказівки
щодо усунення порушень законності чи
недоліків у діяльності підприємств і
організацій не повинні виходити за
межі компетенції господарського суду.

Згідно із ст. 8 Закону України "Про
судову експертизу" організація науково
методичного забезпечення
судово-експертної діяльності та
організаційно-управлінські засади
діяльності державних спеціалізованих
установ покладаються на міністерства
та інші центральні органи виконавчої
влади, до сфери управління яких
належать державні спеціалізовані
установи, що здійснюють
судово-експертну діяльність.

За приписами п. 62 ст. 4 Постанови КМУ N228
від 02.07.2014 року Міністерство юстиції
України відповідно до покладених на
нього завдань організовує експертне
забезпечення правосуддя та проведення
науково-дослідних робіт у галузі
судової експертизи.

Наказом Міністерства юстиції України
N86/5 від 09.08.2005 року затверджено
Положення про
експертно-кваліфікаційні комісії та
атестацію судових експертів, згідно з
п.3.1 якого основними завданнями
експертно-кваліфікаційних комісій,
які діють у науково дослідних
установах судових експертиз Мін'юсту є
розгляд питань дисциплінарної
відповідальності судових експертів.

Правове, методичне і
матеріально-технічне забезпечення
діяльності науково-дослідних установ
судових експертиз здійснюється
Департаментом судової роботи та
експертного забезпечення правосуддя
Міністерства юстиції України, з огляду
на що суд вважає за необхідне направити
окрему ухвалу для прийняття
відповідних мір реагування.

Крім того, пунктом 5.9 Постанови Вищого
господарського суду від 26.12.2011р. №18 "Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції"
передбачено, що ст. 90 ГПК України не
встановлює обов'язку підприємства,
установи, організації, посадової особи,
на адресу яких надіслано окрему ухвалу,
повідомляти господарський суд про
виконання вказівок цієї ухвали, однак
ч.2 ст.13 Закону України "Про судоустрій і
статус суддів" передбачає
обов'язковість виконання судових
рішень. Керуючись цією нормою, з метою
забезпечення виконання вказівок, що
містяться в окремій ухвалі, суд
встановлює у ній строк для надання
відповіді в залежності від змісту
вказівок та терміну, необхідного для їх
виконання.

Враховуючи викладене, суд вважає за
необхідне встановити строк виконання
окремої ухвали та зобов'язати
Департамент судової роботи та
експертного забезпечення правосуддя
Міністерства юстиції України протягом
одного місяця з дня отримання даної
окремої ухвали повідомити Рівненський
апеляційний господарський суд про
вжиті заходи реагування.

Керуючись ст.ст. 86, 90, 115 Господарського
процесуального кодексу України,
Рівненський апеляційний господарський
суд

УХВАЛИВ:

1. Окрему ухвалу надіслати керівнику
Департаменту судової роботи та
експертного забезпечення правосуддя
Міністерства юстиції України з метою
інформування про недоліки в діяльності
Волинського відділення Львівського
науково-дослідного інституту судових
експертиз та вжиття
організаційно-правових заходів,
спрямованих на усунення допущених
Волинським відділення Львівського
науково-дослідного інституту судових
експертиз порушень вимог Законів щодо
проведення судової економічної
експертизи у справі №903/1479/13 та
недопущення подібних порушень у
подальшому.

2. Про результати розгляду окремої
ухвали повідомити Рівненський
апеляційний господарський суд
протягом одного місяця з дня отримання
даної ухвали.

3. Ухвалу направити Департаменту
судової роботи та експертного
забезпечення правосуддя Міністерства
юстиції України (м. Київ, вул.
Городецького, 13) - для виконання,
сторонам - для відома.

Головуючий суддя
Мельник О.В.

Суддя
Сініцина Л.М.

Суддя
Гулова А.Г.