м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Форум - менеджмент
до товариства з обмеженою
відповідальністю "ЮНІВЕРСАЛ АСІСТАНС"
про стягнення 272 025,68 грн.
Суддя Головатюк Л.Д.
Від позивача - Зорич Г.А.(дов. від 01.06.2014)
Від відповідача: Лебедєв Д.А.(дов. від
ОБСТАВИНИ СПРАВИ :
Позивач звернувся до господарського
суду м. Києва з позовною заявою про
стягнення з відповідача
заборгованості у зв"язку з неналежним
виконанням умов договору суборенди №
101-К від 31.01.2013 у розмірі 272 025,68 грн.
Ухвалою господарського суду м. Києва
від 26.09.2014 порушено провадження у
розгляду на 14.10.2014.
Представник відповідача в судове
засідання 14.10.2014 не з'явився,
витребувані судом докази не подав,
причин неявки суд не повідомив, хоча
про час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином.
В судове засідання 14.10.2014 прибув
представник позивача та дав пояснення
по справі.
Розгляд справи відкладено на 30.10.2014.
В судовому засіданні 30.10.2014 судом
оголошено перерву на 06.11.2014 для подання
додаткових доказів по справі.
06.11.2014 в судове засідання прибув
представник позивача і дав додаткові
пояснення по справі та подав
клопотання про здійснення
процесуального правонаступництва у
господарському процесі, а саме:
замінити позивача - TOB «Форум -
Менеджмент Груп» на Товариство з
обмеженою відповідальністю «Офіс
уступки права вимоги від 14.10.2014.
Відповідач заперечував проти даного
клопотання позивача, зазначивши, що мав
господарські відносини тільки з
товариством з обмеженою
відповідальністю "Форум - менеджмент
груп", а про товариство з обмеженою
відповідальністю «Офіс Менеджмент
Груп» він взагалі ніколи не чув і
відносин з ним не мав.
Суд відмовив в даному клопотанні
позивача, оскільки ГПК України не
передбачено заміни позивача під час
судового розгляду, більше того розгляд
справи вже дійшов свого завершення, а
позивач лише зараз "згадав" про
необхідність заміни, що на думку суду є
дивним і в подальшому може призвести до
порушень прав та законних інтересів
сторін у даній справі.
Суд зазначає, що замінити сторону можна
на стадії виконавчого провадження, а
відтак позивач має право подати
відповідне клопотання державному
виконавцю під час виконання рішення.
Представник позивача свої позовні
вимоги підтримав та просив їх
задовольнити в повному обсязі.
В судове засідання 06.11.2014 представник
відповідача також з'явився, письмових
заперечень на позов не подав.
В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

У судовому засіданні складався
протокол згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, заслухавши пояснення
представників позивача та відповідача,
господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

31.01.2013 між товариством з обмеженою
відповідальністю «ФОРУМ- МЕНЕДЖМЕНТ
ГРУП» (надалі за текстом - Позивач,
Орендар) та товариством з обмеженою
відповідальністю «ЮНІВЕРСАЛ АСІСТАНС»
(надалі за текстом - Відповідач,
Суборендар) було укладено Договір
суборенди № 101-К (надалі за текстом -
Договір).

Відповідно до умов п.1.1 договору
орендар зобов'язується передати в
суборенду, а Суборендар зобов'язується
прийняти, згідно з умовами Договору,
нежитлове приміщення площею 616,10 кв.м.
(надалі за текстом - приміщення),
розташоване за адресою: Україна, місто
Київ, просп. Московський, 9 (будівля під
літерою «Ф» далі по тексту будівля).

Пунктом 1.2.1. Договору встановлено строк
суборенди, а саме «з 01 лютого 2013 року
(дата початку строку суборенди) до 18
листопада 2013 року (дата закінчення
строку суборенди)».

01.02.2013 сторонами підписано акт
прийому-передачі приміщення, укладений
згідно з Договором, який підтверджує,
що Орендар (Позивач) передав, а
Суборендар (Відповідач) прийняв
нежитлове приміщення визначені
умовами Договору. Зазначене приміщення
було передано Суборендареві для
розміщення офісу.

Згідно з умовами п.2.1. Договору,
різновидами платежів по Договору, є
зокрема орендна плата та плата за
сервісне обслуговування (надані
послуги).

Пунктом 1.4.3. Договору встановлено, що
орендна плата сплачується авансом
щомісячно в строк з 1 (Першого) по 10
(Десяте) число поточного
(розрахункового) місяця.

Пунктом 3.1. Договору встановлено, що
вартість спожитих послуг сплачується
щомісячно з 1 (Першого) по 10 (десяте)
число наступного за поточним
(розрахунковим) місяцем.

Як свідчать матеріали справи, до жовтня
2014 року Суборендар належним чином
виконував усі зобов'язання по Договору.
Починаючи з жовтня 2014р., Суборендар
порушив взяті на себе зобов'язання,
сплачував суборендну плату та плату за
сервісне обслуговування не у повному
обсязі. Позивач направляв листи
Відповідачу щодо необхідності
відновлення належного виконання
зобов'язань, проте, ситуація не
змінювалась.

У жовтні місяці Позивачем був
підготовлений лист, в якому Позивач
нагадував Відповідачу про закінчення
строку дії Договору - 18.1.1.2013 та
необхідність виконання зобов'язань
відповідно до умов Договору, зокрема
здійснення оплати усіх грошових
зобов'язань встановлених цим
Договором, до моменту повернення
приміщення за актом-приймання передачі
(повернення).

Відповідно до вимог п. 7.3. та п.п. 7.3.2.
Договору, «у випадку припинення дії
договору, суборендар зобов'язаний
протягом 3 (трьох) календарних днів
повернути Орендарю приміщення в
первинному стані (відповідно до
базового ремонту приміщення) ....
Приміщення вважається повернутим, з
моменту підписання акту
прийому-передачі приміщення. Орендна
плата та плата за сервісне
обслуговування приміщення
нараховується до дати повернення
приміщення (включаючи день підписання
акту прийому-передачі).

До моменту належного повернення
приміщення Орендарю, Суборендар
повинен здійснити оплату усіх грошових
зобов'язань, встановлених цим
Договором».

21.11.2013 сторонами був підписаний акт
приймання-передачі (повернення)
приміщення відповідно до умов
Договору, при цьому за Відповідачем
залишилась непогашена заборгованість
по оплаті суборендних послуг за
жовтень та листопад 2013р. в розмірі - 143
657,14 грн. та наданого сервісного
обслуговування у жовтні та листопаді
2013р. на суму - 101 491, 89 грн.

Пунктом 16.10. Договору встановлено, що
припинення дії цього Договору не
скасовує будь-які невиконані
зобов'язання жодної зі Сторін, які мали
бути виконані під час дії Договору чи у
випадку його припинення, та не звільняє
жодну зі Сторін від відповідальності
за невиконання своїх Договірних
зобов'язань.

Згідно з п. 12.1. Договору, за невиконання
або неналежне виконання зобов'язань за
цим Договором Сторони несуть
відповідальність згідно з чинним
законодавством України законодавством
України та вимогам цього Договору.

Станом на всрссень місяць 2014року
Відповідач заборгував Позивачу по
орендній платі 131 161,34 грн., наданим
сервісним послугам -101 491, 89 грн.

Таким чином, основний борг відповідача
перед позивачем складає 232 653,23 грн.

Внаслідок укладення договору оренди,
між сторонами, згідно ст. 11 ЦК України,
виникли цивільні права та обов'язки.
Оскільки між сторонами по справі
склалися господарські правовідносини,
то до них слід застосовувати положення
ГК України як спеціального акту
законодавства, що регулює
правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193
ГК України до виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення ЦК України з урахуванням
особливостей, передбачених цим
кодексом.

Статтею 626 ЦК України визначено поняття
договору, яким є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні
обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором. Зміст договору
становлять умови (пункти) визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства (ст.
628 ЦКУ) Відповідно до ст.629 ЦКУ договір є
обов'язковим до виконання сторонами, а
отже умови договору, укладеного між
сторонами є юридично обов'язковими.

Згідно ст. 173 ГК України один суб'єкт
господарського зобов'язання повинен
вчинити певну дію на користь іншого
суб'єкта, а інший суб'єкт має право
вимагати від зобов'язаної сторони
виконання її обов'язку.

Частиною першою статті 193
Господарського кодексу України
встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Відповідно до частини
сьомої зазначеної статті не
допускаються одностороння відмова від
виконання зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ч. 1 ст. 629 ЦК України).

У відповідності до ст.ст. 202, 203, 205, 206 ЦК
України правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Правочини можуть бути
односторонніми та дво- чи
багатосторонніми (договори). Зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства. Правочин може
вчинятися усно або в письмовій формі.
Сторони мають право обирати форму
правочину, якщо інше не встановлено
законом. Усно можуть вчинятися
правочини, які повністю виконуються
сторонами у момент їх вчинення, за
винятком правочинів, які підлягають
нотаріальному посвідченню та (або)
державній реєстрації, а також
правочинів, для яких недодержання
письмової форми має наслідком їх
недійсність.

Зазначене також кореспондується зі
ст.ст.525, 526 ЦК України відповідно до
яких зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно умов ч.1 ст. 6 ЦК України сторони
мають право укласти договір, який не
передбачений актами цивільного
законодавства, але відповідає
загальним засадам цивільного
законодавства.

Згідно ст.173 Господарського кодексу
України один суб'єкт господарського
зобов'язання повинен вчинити певну дію
на користь іншого суб'єкта, а інший
суб'єкт має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

У відповідності до ст.610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 ЦК України).

На підставі ст. 3 ЦК України, яка
закріплює свободу договору, сторони
мають право як врегулювати у договорі
свої відносини, які не врегульовані
цими актами, так і відступити від
положень актів цивільного
законодавства і врегулювати свої
відносини на власний розсуд.

Відповідно до ст. 632 ЦК України ціна в
договорі встановлюється за
домовленістю сторін. Зміна ціни після
укладення договору допускається у
випадках і на умовах, встановлених
договором.

Згідно ст. 527 Цивільного кодексу
України боржник зобов'язаний виконати
всій обов'язок, а кредитор -прийняти
виконання особисто, якщо інше
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності і
справедливості.

Згідно ст. 774 ЦК України передання
наймачем речі у користування іншій
особі (піднайм) можливе лише за згодою
наймодавця, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Строк договору піднайму не може
перевищувати строку договору найму.

До договору піднайму застосовуються
положення про договір найму.

Відповідно до ст. 759 ЦК України, за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк.

Згідно ст.. 762 ЦК України за
користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму.

Статтею 283 ГК України встановлено, що за
договором оренди одна
сторона(орендодавець) передає другій
стороні(орендареві) за плату на певний
строк у користування майно для
здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст. 286 ГК України орендна
плата - це фіксований платіж, який
орендар сплачує орендодавцю незалежно
від наслідків своєї господарської
діяльності.

За таких обставин, суд вимоги позивача
в частині стягнення основного боргу в
сумі 232 653,23 грн. вважає обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню та
стягненню з відповідача.

У зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем своїх зобов'язань за
договором, позивач просить суд
стягнути з відповідача на свою користь
пеню за прострочення грошового
зобов'язання, яка згідно розрахунку
позивача становить 8924,88 грн., а також
штраф у розмірі 30 447,57 грн.

Відповідно до умов п. 12.2. Договору, у
випадку неналежної або несвоєчасної
сплати Орендної плати, встановленої
цим Договором, більше ніж на 5
календарних днів. Суборендар
зобов'язується сплатити Орендарю
неустойку в розмірі 1% від суми
простроченого платежу за кожний день
такого прострочення, включаючи день
фактичної оплати.

Відповідно до підпункту «в» пункту 12.3.
договору, у випадку несвоєчасної
сплати Суборендарем плати за сервісне
обслуговування приміщення, Суборендар
сплачує Орендарю штраф в розмірі: 30% від
суми заборгованості по оплаті
сервісних послуг за прострочення
сплати більше десяти календарних днів
від встановленого строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 218 Господарського
кодексу України учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання. У разі, якщо інше не
передбачено законом або договором,
суб'єкт господарювання за порушення
господарського зобов'язання несе
господарсько-правову
відповідальність, якщо не доведе, що
належне виконання зобов'язання
виявилося неможливим внаслідок дії
непереборної сили, тобто надзвичайних
і невідворотних обставин за даних умов
здійснення господарської діяльності.

Частиною 2 статті 193 Господарського
кодексу України встановлено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Згідно із ст. 599 Цивільного Кодексу
України, зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Штрафними санкціями у Господарському
кодексі України визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного або неналежно виконаного
зобов'язання (ч.4 ст. 549 ЦК України).

Статтею 3 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
встановлено, що розмір пені не може
перевищувати подвійну облікову ставку
Національного Банку, що діяла в період,
за який сплачується пеня.

Отже, згідно з розрахунком позивача
підлягає стягненню з відповідача на
користь позивача пеня в сумі 8924,88 грн.
та штраф в розмірі 30 447,57 грн. З цими
сумами суд погоджується, так як
позивачем вони розраховані
арифметично вірно.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд дійшов
висновку, що заявлені позивачем вимоги
є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, з
відповідача на користь позивача
стягуються понесені позивачем витрати
по сплаті держмита та
інформаційно-технічного забезпечення
судового процесу пропорційно
задоволеним позовним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись
Цивільним Кодексом України, ст.ст. 33, 34,
49, 64, 75, 82, 83, 84, 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні клопотання про заміну
позивача у справі № 910/20029/14 з
товариства з обмеженою
відповідальністю «Форум - Менеджмент
Груп»(код ЄДРОУ 35847749) на товариство з
обмеженою відповідальністю «Офіс
Менеджмент Груп» (04073, м. Київ, провулок
Куренівський, 12, р/р 8800 в ПАТ
«УкрСиббанк» МФО 351005, ,
ІПН 42) - відмовити.

2. Позовні вимоги задовольнити
повністю.

3. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "ЮНІВЕРСАЛ АСІСТАНС"
(02156, м. Київ, вул. Братиславська, буд. 16,
) на користь товариство
з обмеженою відповідальністю "Форум -
менеджмент груп" (04073, м. Київ, проспект
Московський, буд. 9, )
заборгованість з орендної плати в сумі
131 161 (сто тридцять одна тисяча сто
шістдесят одна) грн. 34 коп.,
заборгованість по наданих сервісних
послугах в сумі 101 491(сто одна тисяча
чотириста дев'яносто одна) грн. 89 коп.,
пеню в сумі 8924(вісім тисяч дев'ятсот
двадцять чотири) грн. 88 коп., штраф в
розмірі 30 447(тридцять тисяч чотириста
сорок сім) грн. 57 коп., судовий збір в
розмірі 5 440(п'ять тисяч чотириста сорок)
грн. 51 коп.

4. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

5. Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання, оформленого
відповідно до ст. 84 Господарського
процесуального кодексу України, та
може бути оскаржене в порядку та
строки, визначені Господарським
процесуальним кодексом України.

6. Копію рішення розіслати сторонам.

Суддя
Головатюк Л.Д.

Дата підписання повного тексту рішення
- 12.11.2014