ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" листопада 2014 р.Справа № 924/1595/14

Господарський суд Хмельницької
області у складі судді Гладюка Ю. В.,
розглянувши матеріали справи

за позовом міського комунального
підприємства
"Хмельницьктеплокомуненерго", м.
Хмельницький

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Професійний
футбольний клуб "Динамо", м.
Хмельницький

про стягнення 3 340, 12 грн.,
заборгованості

за участю представників сторін:

від позивача - Прокопова Т.В. за
довіреністю

від відповідача - не з'явився

встановив:

Позивач у позовній заяві просить суд
стягнути з відповідача заборгованість,
що утворилася через неналежне
виконання договору № 3201 / 1316 від 9
квітня 2012 року в розмірі 3 340, 12 грн. з
яких: 2 659, 20 грн. основна
заборгованість, 428, 22 грн. інфляційні, 73,
68 грн. річні, 179, 02 грн. пеня.

Обгрунтовуючи позов, позивач вказує на
порушення відповідачем умов договору
щодо строків проведення розрахунків.
Нарахування пені обумовлено наявністю
відповідної умови договору щодо її
застосування. Стягнення річних та
інфляційних здійснено з посиланням на
ст. 625 ЦК України.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав, наполягав
на його задоволенні.

Відповідач свого представника в судове
засідання не направив, письмового
відзиву на позов не подав, причин
невиконання вимог суду не повідомив.
Повідомляючи відповідача про судовий
розгляд справи йому направлено ухвалу
про порушення провадження у справі, за
адресою, вказаною у позові. Вказана
кореспонденція повернута поштою, з
відміткою - „За даною адресою не
знаходиться". Проте, згідно
спеціального витягу з Єдиного
Державного реєстру ЮО та ФОП,
зробленого судом в силу ст. ст. 17, 22 - 1
Закону України „Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців" вищевказана адреса
відповідача є його реєстраційною
адресою, повідомлення за якою є
належним повідомленням про час та
місце судового засідання.

Про належність повідомлення в такий
спосіб свідчить правова позиція,
викладена у п. 3.9.1. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26 грудня 2011 року № 18, де вказано, що в
разі, якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в ЄДРПОУ) і не повернутою
підприємством зв'язку, або повернуто з
посиланням на відсутність адресата,
відмову від одержання, закінчення
строку зберігання поштового
відправлення тощо, то вважається, що
адресат повідомлений про час і місце
розгляду справи.

Таким чином, суд, з урахуванням ст. 75 ГПК
України розглядає справу за наявними
матеріалами.

З матеріалів справи вбачається.

9 квітня 2012 року відповідач подав
позивачу заяву про реєстрацію його
абонентом на послуги теплопостачання.

9 квітня 2012 року між сторонами укладено
договір № 3201 / 1316, за яким виконавець
(позивач) зобов'язується своєчасно
надавати споживачеві (відповідачу)
відповідної якості послуги з
централізованого опалення та
підігріву води, а споживач
зобов'язується своєчасно оплачувати
надані послуги за встановленими
тарифами у строки і на умовах, що
передбачені договором.

Приміщення у яке постачається теплова
енергія знаходиться за адресою: м.
Хмельницький, вул. Проскурівська, б. 81
(п. 3.1.). Тарифи на послуги становлять - 44.
32 грн. за кв. м. (п. 5.1.1.). Тариф на
постачання теплової енергії та порядок
розрахунків які вказані в договорі,
вказані на день укладення договору і
можуть змінюватись за рішенням
компетентних органів держави (п. 6.7.).

За розділом „Оплата спожитих послуг"
розрахунок за спожиту енергію
проводиться в грошовій формі
відповідно до встановлених тарифів;
розрахунковим періодом є календарний
місяць; оплата використаної теплової
енергії здійснюється споживачем
наступним чином: - попередня оплата в
розмірі 50% розрахункової місячної
норми споживання теплової енергії до 15
числа поточного місяця
(розрахункового); остаточні розрахунки
- до 10 числа місяця, наступного за
розрахунковим; за несвоєчасне внесення
плати із споживача стягується пеня у
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла в період, за який
сплачується пеня, від суми
простроченого платежу за кожен день
прострочення платежу (п. 11). Споживач
зобов'язаний сплачувати послуги в
установлений договором строк (п. 14.1).

Договір набуває чинності з 9 квітня 2012
року та дає до 9 квітня 2013 року. Договір
вважається щороку продовженим, якщо за
місяць до закінчення строку його дії
однією із сторін не буде письмово
заявлено про його розірвання або
необхідність перегляду за умов
передбачених п. 29. (28). Договір
підписаний обома сторонами та
скріплений їх печатками.

У період з вересня по листопад 2013 року
позивач надав відповідачу послуги з
підігріву води на загальну суму 2 659, 20
грн., що вбачається з рахунків № 1316 від
17 вересня 2013 року за вересень 2013 року
(як вказано у рахунку) на суму 1 595, 52
грн., від 18 жовтня 2013 року за жовтень 2013
року на суму 576, 16 грн., від 15 листопада
2013 року за листопад 2013 року на суму 487,
52 грн.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши надані докази та
давши їм оцінку в сукупності, судом
враховується таке.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу
України, цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.
Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Правовідносини, які виникли між
сторонами за своїм характером
являються господарськими, виходячи зі
змісту ст.ст. 173, 174 ГК України, як такі,
що виникли з господарського договору, і
відповідно до ст. 1 Господарського
кодексу України є предметом його
регулювання.

Відповідно до ч.2 ст. 175 Господарського
кодексу України майнові зобов'язання,
які виникають між учасниками
господарських відносин, регулюються
Цивільним кодексом України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

У відповідності із ст. 173
Господарського кодексу, господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно ст. 174 Господарського кодексу
України господарські зобов'язання
можуть виникати, зокрема, з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також з угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач та відповідач уклали договір
про надання послуг теплопостачання й
підігріву води, визначивши умови, права
та обов'язки сторін, які є обов'язковими
для них.

Згідно ст. 901 ЦК України за договором
про надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковий для виконання сторонами.

З позовних матеріалів вбачається, що
позивач на виконання умов договору у
період з вересня по листопад 2013 року
надав відповідачу послуги з підігріву
води на суму 2 659, 20 грн., що
підтверджується поданими рахунками за
відповідний період.

Обов'язок оплати (остаточний
розрахунок) за гарячу воду виникає у
відповідача щомісячно (п. 7.1. у договорі)
до 10 числа місяця, наступного за
розрахунковим, тобто 10 жовтня 2013 року
за вересень 2013 року, 10 листопада 2013 року
за жовтень 2013 року та 10 грудня 2013 року
за листопад 2013 року. Починаючи з 11 числа
вказаних місяців, у разі відсутності
оплати виникає прострочення. Як
вбачається з матеріалів справи
(розрахунок) оплата за вказані місяці
не проводилась. Докази оплати в повному
обсязі, в зазначені у договорі строки у
справі відсутні.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1
ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Відповідно до ст. 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Статтею 525
Цивільного кодексу України обумовлено,
що одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено законом або договором.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Враховуючи, що строк оплати пропущено
(докази оплати відсутні), у відповідача
виникла заборгованість, розмір якої
підтверджується документально та
становить 2 659, 20 грн., що є сумою
вартості надання послуг за
виставленими рахунками у період з
вересня по листопад 2013 року - № 1316 від 17
вересня 2013 року за вересень 2013 року на
суму 1 595, 52 грн., від 18 жовтня 2013 року за
жовтень 2013 року на суму 576, 16 грн., від 15
листопада 2013 року за листопад 2013 року
на суму 487, 52 грн. Також, вказана сума
підтверджується поданим розрахунком.

За таких обставин, позов, в частині
стягнення основного боргу підлягає
задоволенню.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу
України, боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Таким чином, вимоги в частині стягнення
річних і інфляційних відповідають
чинному законодавству, та підлягають
задоволенню в заявленому розмірі, який
підтверджується розрахунком.

Згідно ст. ст. 1, 3 Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
платники грошових коштів сплачують
на користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін;
розмір пені, передбачений статтею 1
цього Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу
України, неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо
предметом неустойки є грошова сума, її
розмір встановлюється договором або
актом цивільного законодавства.

Враховуючи вказані законодавчі
положення, пеня є договірними способом
забезпечення зобов'язання, а тому
наявність у договорі п. 11., що
передбачає застосування пені є
підставою для задоволення позову, в
частині стягнення останньої. Розмір
пені підтверджується поданим
розрахунком.

Судові витрати покладаються на
відповідача.

Керуючись ст. ст . 44, 49, 82, 84
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю „Професійний
футбольний клуб „Динамо" (м.
Хмельницький, вул. Молодої гвардії, 5 / 1,
р/р 5189 у ВАТ „Державний експортно
- імпортний банк України", МФО 315609, код
36325973) на користь міського комунального
підприємства
„Хмельницьктеплокомуненерго" (м.
Хмельницький, вул. Пересипкіна, 5, р/р
3924, МФО 315784 в Хмельницькому
обласному управлінні ПАТ „Ощадбанк",
код 03356571) 2 659, 20 грн. основної
заборгованості, 428, 22 грн. інфляційних,
73, 68 грн. річних, 179, 02 грн. пені та 1 827
грн. судового збору.

Суддя
Ю.В. Гладюк

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу

3 - відповідачу (м. Хмельницький,
Молодої Гвардії, 5/1).