Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
тел. (0412) 48-16-20,
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "06" листопада 2014 р.
Справа № 906/1332/14

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Гансецького В.П.

за участю представників сторін:

від позивача - Житомирської РДА:
Трифонов М.Л., дов. від 20.05.14р. № 18-5/750

від позивача - Кам'янської сільської
ради: не з'явився

від відповідача: ОСОБА_2 - підприємець,
паспорт НОМЕР_3

прокурор: Кузьменко Н.О., посв. № 029523 від
08.10.14р.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м.Житомирі справу

за позовом Прокурора Житомирського
району в інтересах держави в особі:

1) Житомирської районної державної
адміністрації (м.Житомир)

2) Кам'янської сільської ради
Житомирського району (с.Кам'янка
Житомирського району Житомирської
області)

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2
(с.Кам'янка Житомирського району
Житомирської області)

про розірвання договору оренди
земельної ділянки водного фонду від
29.10.07р.

Прокурор звернувся з позовом про
розірвання договору оренди земельної
ділянки водного фонду від 29.10.07р.,
укладеного між Житомирською районною
державною адміністрацією та фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_2

Прокурор та представник Житомирської
РДА в судовому засіданні позов
підтримали у повному обсязі з підстав,
викладених у позовній заяві.

Позивач - Кам'янська сільська рада
свого представника в судове засідання
не направила, про причини неявки суд не
повідомила, хоча про час та місце
розгляду справи повідомлена своєчасно
та належним чином.

Відповідач відзиву на позов не подав, в
судовому засіданні позов визнав та не
заперечував щодо розірвання договору
оренди земельної ділянки водного фонду
від 29.10.07р., укладеного з Житомирською
районною державною адміністрацією, про
що подав письмову заяву від 06.11.14р.
(а.с.43).

Відповідно до ст.75 ГПК України справа
розглядалась за наявними в ній
матеріалами.

Заслухавши представника позивача,
відповідача та прокурора, дослідивши
матеріали справи, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи,
29.10.07р. між Житомирською районною
державною адміністрацією (позивачем 1)
та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2
(відповідачем) укладено договір оренди
земельної ділянки водного фонду
(а.с.14-17).

Згідно договору, позивач (орендодавець)
надав, а відповідач (орендар) прийняв у
строкове платне користування терміном
на десять років земельну ділянку
загальною площею 5,1733 га для
рибогосподарських потреб, яка
знаходиться на території Кам'янської
сільської ради Житомирського району та
області за межами населеного пункту, у
тому числі під водою - 3,0000 га, під
прибережною смугою 2,1733 га в т.ч.: під
сінокосом - 1,2730 га, під болотом з
чагарником - 0,9003 га, нормативна грошова
оцінка якої становить 18212,00 грн., що
підтверджується актом прийому
передачі об'єкта оренди від 29.10.07р.
(а.с.18).

Згідно п.9 договору, орендна плата
вноситься у грошовій формі у розмірі -
1062,75 грн. в рік, в тому числі: - 1056,00 грн. -
10% від нормативної грошової оцінки
земель під водою, 6,75 грн. - 0,1 % від
нормативної оцінки земель під
прибережною смугою.

Орендна плата вноситься щомісячно
рівними частками (п.11 договору).

Відповідно до п.28 договору, до прав
орендодавця відноситься, зокрема,
право вимоги від орендаря своєчасного
внесення орендної плати.

Згідно позовної заяви, відповідач свої
договірні зобов'язання по сплаті
орендної плати в період з жовтня 2013
року виконав неналежним чином,
внаслідок чого утворилась
заборгованість перед позивачем за 2014
рік в сумі - 777,49 грн., за 2013 рік - 577,83 грн.,
що підтверджується податковою
декларацією з плати за землю ФОП ОСОБА_2
за 2014 рік (а.с.20-22), листом Житомирської
ОДПІ про наявність заборгованості по
орендній платі за землю (а.с.19) та іншими
матеріалами справи.

Відповідно до ч.1 ст.93 Земельного
кодексу України та ст.1 Закону України
"Про оренду землі" від 06.10.98р. № 161-XIV,
право оренди земельної ділянки - це
засноване на договорі строкове платне
володіння і користування земельною
ділянкою, необхідною орендареві для
провадження підприємницької та іншої
діяльності.

Відповідно до п.в ч.1 ст.96 Земельного
кодексу України, землекористувачі
зобов'язані своєчасно сплачувати
земельний податок або орендну плату.

Згідно з частинами 1-3 ст.21 Закону
України "Про оренду землі", орендна
плата за землю - це платіж, який орендар
вносить орендодавцеві за користування
земельною ділянкою.

Розмір, форма і строки внесення
орендної плати за землю встановлюються
за згодою сторін у договорі оренди
(крім строків внесення орендної плати
за земельні ділянки державної та
комунальної власності, які
встановлюються відповідно до
Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за
землю здійснюється з урахуванням
індексів інфляції, якщо інше не
передбачено договором оренди.

Відповідно до ч.1 ст.759 ЦК України, за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк.

Згідно ч.1 ст.762 ЦК України, за
користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму.

Відповідно до ст.509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь
другої сторони (кредитора) певну дію
(передати майно, виконати роботу,
надати послугу, сплатити гроші тощо)
або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.1 ст.173 ГК України,
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ст.610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України,
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору.

Згідно п.38 договору оренди земельної
ділянки водного фонду від 29.10.07р., дія
договору припиняється шляхом його
розірвання за: взаємною згодою сторін;
рішенням суду на вимогу однією із
сторін внаслідок невиконання другою
стороною обов'язків, передбачених
договором та внаслідок випадкового
знищення, пошкодження орендованої
земельної ділянки, яке істотно
перешкоджає її використанню, а також з
інших підстав, визначених законом.

Відповідно до п.39 даного договору
передбачено, що розірвання договору
оренди в односторонньому порядку
допускається. Умовами розірвання
договору в односторонньому порядку є:
невиконання однією із сторін взятих на
себе зобов'язань, згідно цього
договору.

Згідно п.41 договору, за невиконання або
неналежне виконання договору сторони
несуть відповідальність відповідно до
закону та цього договору.

Частиною 3 ст.31 Закону України "Про
оренду землі" встановлено, що договір
оренди землі може бути розірваний за
згодою сторін. На вимогу однієї із
сторін договір може бути достроково
розірваний за рішенням суду в порядку
встановленому законом.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.651 ЦК
України, зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом. Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом. Істотним є таке
порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при
укладенні договору.

Згідно ст.629 ЦК України, договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п.31 договору, відповідач,
як орендар, зобов'язався, зокрема,
своєчасно і в повному обсязі вносити
орендну плату.

Відповідно до ст.193 ГК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.ст.525, 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Таким чином, матеріалами справи
підтверджується порушення
відповідачем визначених
законодавством та укладеним договором
зобов'язань, що є підставою для
розірвання даного договору.

Відповідач позов визнав.

Враховуючи викладене, господарський
суд вважає позовні вимоги
обґрунтованими, заявленими відповідно
до чинного законодавства і укладеного
договору та такими, що підлягають
задоволенню в повному обсязі - договір
оренди земельної ділянки водного фонду
від 29.10.07р., укладений між Житомирською
районною державною адміністрацією та
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2
судом розривається.

Сплата судового збору покладається на
відповідача, оскільки неналежне
виконання ним договірних зобов'язань
стало підставою для подання прокурором
даного позову.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Розірвати договір оренди земельної
ділянки водного фонду від 29.10.07р.,
укладений між Житомирською районною
державною адміністрацією та фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_2.

3. Стягнути з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
зареєстрований за адресою: 12400, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний НОМЕР_2:

- в доход державного бюджету України (№
доходного рахунку щодо сплати судового
збору 3002, МФО 811039, Банк одержувача
ГУДКСУ у Житомирській області,
одержувач УДКСУ у м.Житомирі
(м.Житомир), 22030001, код ЄДРПОУ суду 03499916,
код одержувача 38035726, призначення
платежу - судовий збір, код 03499916 - 1218,00
грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення. У разі якщо в судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 07.11.14

Суддя
Гансецький В.П.

Друк: 5 прим.:

1 - у справу,

2-4 - сторонам (рек. з повід. про вруч.),

5 - прокуратура м.Житомира.