ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" жовтня 2014 р.
Справа № 917/1011/14

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Здоровко Л.М., суддя
Плахов О.В., суддя Шутенко І.А.,

при секретарі Міракові Г.А.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився,

відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
"Автокразбанк", м. Кременчук (вх. №2379П/2)
на рішення господарського суду
Полтавської області від 29.07.2014р. у
справі № 917/1011/14

за позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, м. Кременчук

до Публічного акціонерного товариства
"Автокразбанк", м. Кременчук

про стягнення 21 372,09 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського Полтавської
області від 29.07.2014р. у справі №917/1011/14
(суддя Бунякіна Г.І.) позов фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено
частково, стягнуто з Публічного
акціонерного товариства "Автокразбанк"
на користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 18 276, 02грн. внесеної до каси
банку-відповідача, як обслуговуючого
банку клієнта-позивача, для переказу
ТОВ ТТЦ "Електроприлад"
грошової суми, яка не була перерахована
банком за призначенням, 127, 93грн. -
вартості банківської послуги у вигляді
комісії за перерахунок коштів та 1 827,
60грн. пені відповідно до статті 32
Закону України "Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні" та 1 729, 48грн.
судового збору; відмовлено у
задоволенні позовних вимог в частині
стягнення 1 025, 58грн. інфляційних
збитків та 114, 96грн. 3% річних.

Не погодившись з рішенням місцевого
господарського суду від 29.07.2014р.,
відповідач звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій,
посилаючись на порушення та
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального і
процесуального права, просить
оскаржуване рішення скасувати та
прийняти нове рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що
в ПАТ "Автокразбанк" з 30.05.2014р. введена
тимчасова адміністрація за рішенням
виконавчої дирекції Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб від
30.05.2014р. №40 "Про виведення з ринку та
здійснення тимчасової адміністрації",
під час якої не здійснюються
задоволення вимог вкладників та інших
кредиторів банку.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 01.09.2014р. у
справі №917/1011/14 апеляційну скаргу
прийнято до провадження.

24.10.2014р. від позивача на адресу
Харківського апеляційного
господарського суду надійшов відзив на
апеляційну скаргу (вх.№9456), просить
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Автокразбанк"
залишити без задоволення, а рішення
господарського суду Полтавської
області від 29.07.2014р. у справі №917/1011/14
залишити без змін. Також позивач
просить апеляційний розгляд справи
провести без участі фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 та його
представника.

У судове засідання Харківського
апеляційного господарського суду
27.10.2014р. представники сторін не
з'явились.

Враховуючи, що наявних у справі
матеріалів достатньо для розгляду
апеляційної скарги по суті, зважаючи на
те, що сторони про час та місце розгляду
апеляційної скарги повідомлені
належним чином (а.с.83-84), та що явка
представників у судове засідання не
була визнана обов'язковою, зважаючи на
строки розгляду апеляційної скарги на
рішення суду, передбачені статтею 102
Господарського процесуального кодексу
України, колегія суддів вважає за
можливе розглянути скаргу в даному
судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи №917/1011/14,
викладені в апеляційній скарзі доводи
апелянта, перевіривши правильність
застосування господарським судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, а також повноту
встановлення обставин справи та
відповідність їх наданим доказам,
колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду
встановила наступне.

Згідно наявної у матеріалах справи
квитанції №ПН323, 24.02.2014р. фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 в касу ПАТ
"Автокразбан" внесено грошову суму у
розмірі 18 276, 02грн., отримувач коштів
ТОВ ТТЦ "Електроприлад", банк
отримувача АТ "Райффайзен Банк Аваль" у
м. Києві (а.с.8).

Згідно квитанції №ПН323РКО від 24.02.2014р.,
комісія банку за переказ зазначених
коштів без відкриття рахунку згідно
тарифів банку становить 127,
93грн. (а.с.9).

Як зазначає позивач та відповідчаем не
спростовується, грошові кошти
відповідач у встановленому порядку та
строки не перерахував.

Позивачем на адресу відповідача була
направлена претензія-вимога за
вих.№318/п від 18.04.2014р. (а.с.12) про
перерахунок (повернення) сплачених
коштів та вимога за вих.№327/п від
22.04.2014р. (а.с.13) про сплату пені у розмірі
1 827, 60грн.

На вимоги позивача ПАТ "Автокразбанк"
надав відповідь за вих.№35-6/217-03 від
07.05.2014р. (а.с.14), в якому зазначає, що
надані позивачем платіжні доручення
будуть виконані найближчими днями.

Проте, грошові кошти позивача
відповідач не перерахував, що
підтверджується листом ПАТ "Райффайзен
Банк Аваль" №103-1374/30-365 від 03.07.2014р. (а.с.47)
та не спростовується відповідачем.

Як вбачається із матеріалів справи,
Правлінням Національного банку
України прийнято постанову №320 від
30.05.2014р. "Про віднесення Публічного
акціонерного товариства "Автокразбанк"
до категорії неплатоспроможних". Як
зазначено у даній постанові, за
результатами аналізу даних
статистичної звітності, що подається
до Національного банку України,
установлено, що в ПАТ "АКБ Банк"
недостатньо коштів для виконання своїх
зобов'язань перед кредиторами і
вкладниками, адже залишки коштів на
кореспондентському рахунку банку в
Національному банку України
становлять 4, 3 млн. грн., або 0, 3% від
загальних зобов'язань.

Згідно рішення Виконавчої дирекції
Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб №40 від 30.05.2014р. "Про виведення з
ринку та здійснення тимчасової
адміністрації" (а.с.29-30), розпочато
процедуру виведення ПАТ "Автокразбанк"
з ринку та здійснення в ньому
тимчасової адміністрації з 30 травня 2014
року по 29 серпня 2014 року включно,
тимчасова адміністрація
запроваджується строком на три місяці
з 30 травня 2014р. по 29 серпня 2014 року
включно, призначено уповноваженою
особою Фонду на тимчасову
адміністрацію в ПАТ "АКБ Банк"
заступника директора департамент
моніторингу діяльності банків Третяка
Володимира Олександровича.

Колегія суддів зазначає, що відповідно
до статті 99 Господарського
процесуального кодексу України в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.

Стаття 101 Господарського
процесуального кодексу України
визначає, що у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за
наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.

Згідно з частиною 1 статті 175
Господарського кодексу України
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

Стаття 509 Цивільного кодексу України
визначає, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно пункту 1.24 статті 1 Закону
України "Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні" переказ
коштів - рух певної суми коштів з метою
її зарахування на рахунок отримувача
або видачі йому у готівковій формі.
Ініціатор та отримувач можуть бути
однією і тією ж особою.

Відповідно до статті 16 Закону України
"Про платіжні системи та переказ коштів
в Україні" до документів на переказ
відносяться розрахункові документи,
документи на переказ готівки,
міжбанківські розрахункові документи,
клірингові вимоги та інші документи, що
використовуються в платіжних системах
для ініціювання переказу.

Відповідно до статті 21 Закону України
"Про платіжні системи та переказ коштів
в Україні" ініціювання переказу
проводиться шляхом подання платником
до будь-якого банку документа на
переказ готівки і відповідної суми
коштів у готівковій формі.

Як вбачається із матеріалів справи,
24.02.2014р. позивачем було подано в касу
ПАТ "Автокразбанк" грошову суму у
розмірі 18 276, 02грн. для перерахування
її на рахунок АТ "Райффайзен Банк Аваль"
в м. Києві, що належить
ТОВ ТТЦ "Електроприлад",
відповідачем переказ грошових коштів
здійснено не було.

Таким чином, у розумінні наведених норм
законодавства України відповідач є
боржником перед позивачем, оскільки
зобов'язаний вчинити на його користь
певну дію по здійсненню переказу
грошових коштів, а позивач відповідно
вважається кредитором відповідача.

Стаття 2 Закону України "Про банки і
банківську діяльність" також визначає,
що кредитором банку є юридична або
фізична особа, яка має документально
підтверджені вимоги до боржника щодо
його майнових зобов'язань.

Стаття 1 Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб"
визначає, що цим Законом
встановлюються правові, фінансові та
організаційні засади функціонування
системи гарантування вкладів фізичних
осіб, повноваження Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб (далі - Фонд),
порядок виплати Фондом відшкодування
за вкладами, а також регулюються
відносини між Фондом, банками,
Національним банком України,
визначаються повноваження та функції
Фонду щодо виведення
неплатоспроможних банків з ринку і
ліквідації банків. Відносини, що
виникають у зв'язку із створенням і
функціонуванням системи гарантування
вкладів фізичних осіб, виведенням
неплатоспроможних банків з ринку та
ліквідації банків, регулюються цим
Законом, іншими законами України,
нормативно-правовими актами Фонду та
Національного банку України.

Отже, норми наведеного закону
стосуються не лише вкладів фізичних
осіб, але і регулюють будь-які
відносини, які виникають у зв'язку із
виведенням неплатоспроможних банків з
ринку та ліквідації банків, в тому
числі відносини з клієнтами - фізичними
особами, юридичними особами, іншими
учасниками господарської діяльності
банку.

Статті 1, 34 Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб"
встановлюють, що тимчасова
адміністрація - це процедура виведення
банку з ринку, що запроваджується
Фондом стосовно неплатоспроможного
банку в порядку, встановленому цим
Законом. Фонд розпочинає процедуру
виведення неплатоспроможного банку з
ринку та здійснення тимчасової
адміністрації в банку на наступний
робочий день після офіційного
отримання рішення Національного банку
України про віднесення банку до
категорії неплатоспроможних.

Відповідно до частини 5 статті 36 Закону
України "Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб" під час
тимчасової адміністрації не
здійснюється: задоволення вимог
вкладників та інших кредиторів банку;
примусове стягнення коштів та майна
банку, звернення стягнення на майно
банку, накладення арешту на кошти та
майно банку; нарахування неустойки
(штрафів, пені), інших фінансових
(економічних) санкцій за невиконання чи
неналежне виконання зобов'язань щодо
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів), а також зобов'язань перед
кредиторами, у тому числі не
застосовується індекс інфляції за весь
час прострочення виконання грошових
зобов'язань банку; зарахування
зустрічних однорідних вимог, якщо це
може призвести до порушення порядку
погашення вимог кредиторів,
встановленого цим Законом; нарахування
відсотків за зобов'язаннями банку
перед кредиторами.

З огляду на вищезазначене та з
урахуванням норм Закону України "Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб", під час дії тимчасової
адміністрації вимоги позивача
задоволенню не підлягають, оскільки
вони є кредиторськими вимогами.

Окрім вищенаведеного, колегія суддів
апеляційної інстанції зазначає, що на
даний час відповідно до постанови
Правління Національного банку України
від 28.08.2014р. №537 "Про відкликання
банківської ліцензії та ліквідацію
Публічного акціонерного товариства
"Автокразбанк" виконавчою дирекцією
Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб прийнято рішення від 29.08.2014р. №76
"Про початок процедури ліквідації ПАТ
"АКБ Банк" та призначення уповноваженої
особи Фонду на ліквідацію банку",
згідно з яким було розпочато процедуру
ліквідації Публічного акціонерного
товариства "Автокразбанк" та
призначено уповноваженою особою Фонду
на ліквідацію ПАТ "АКБ Банк" заступника
директора департамент моніторингу
діяльності банків Третяка Володимира
Олександровича строком на 1 рік з
29.08.2014р. по 29.08.2015р.

Стаття 44 Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб"
визначає порядок ліквідації і
призначення уповноваженої особи Фонду.
Зокрема, Національний банк України
приймає рішення про відкликання
банківської ліцензії та ліквідацію
банку за пропозицією Фонду та з інших
підстав, передбачених Законом України
"Про банки і банківську діяльність".

Стаття 46 Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб"
визначає наслідки призначення
уповноваженої особи Фонду. Так, з дня
призначення уповноваженої особи Фонду:
припиняються всі повноваження органів
управління банку (загальних зборів,
спостережної ради і правління (ради
директорів)) та органів контролю
(ревізійної комісії та внутрішнього
аудиту). Якщо в банку, що ліквідується,
здійснювалася тимчасова
адміністрація, з дня прийняття рішення
про відкликання банківської ліцензії
та ліквідацію банку тимчасова
адміністрація банку припиняється.
Керівники банку звільняються з роботи
у зв'язку з ліквідацією банку;
банківська діяльність банку
завершується закінченням
технологічного циклу конкретних
операцій у разі, якщо це сприятиме
збереженню або збільшенню
ліквідаційної маси; строк виконання
всіх грошових зобов'язань банку та
зобов'язання щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів)
вважається таким, що настав;
припиняється нарахування відсотків,
неустойки (штрафу, пені) та
застосування інших санкцій за всіма
видами заборгованості банку, а також не
застосовується індекс інфляції за весь
час прострочення виконання грошових
зобов'язань банку; нарахування
відсотків, комісійних, штрафів, інших
очікуваних доходів за активними
операціями банку може припинятися у
терміни, визначені договорами з
клієнтами банку у разі, якщо це
сприятиме збереженню або збільшенню
ліквідаційної маси; відомості про
фінансове становище банку перестають
бути конфіденційними чи становити
банківську таємницю; укладення
правочинів, пов'язаних з відчуженням
майна банку чи передачею його майна
третім особам, допускається в порядку,
передбаченому статтю 51 цього Закону;
втрачають чинність публічні обтяження
чи обмеження на розпорядження (у тому
числі арешти) будь-яким майном (коштами)
банку. Накладення нових обтяжень чи
обмежень на майно банку не
допускається.

Під час здійснення ліквідації у банку
не виникає жодних додаткових
зобов'язань (у тому числі зі сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів), крім витрат, безпосередньо
пов'язаних із здійсненням
ліквідаційної процедури.

Стаття 52 Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб"
визначає черговість та порядок
задоволення вимог до банку, оплата
витрат та здійснення платежів. Кошти,
одержані в результаті ліквідації та
реалізації майна банку, спрямовуються
уповноваженою особою Фонду на
задоволення вимог кредиторів у такій
черговості: зобов'язання, що виникли
внаслідок заподіяння шкоди життю та
здоров'ю громадян; грошові вимоги щодо
заробітної плати, що виникли із
зобов'язань банку перед працівниками
до прийняття рішення про відкликання
банківської ліцензії та ліквідацію
банку; вимоги Фонду, що виникли у
випадках, визначених цим Законом, у
тому числі щодо повернення цільової
позики банку, наданої протягом
здійснення тимчасової адміністрації з
метою забезпечення виплат відповідно
до пункту 1 частини шостої статті 36
цього Закону, та щодо покриття витрат
Фонду, передбачених у пункті 17 частини
п'ятої цього Закону; вимоги вкладників -
фізичних осіб у частині, що перевищує
суму, виплачену Фондом; вимоги
Національного банку України, що
виникли в результаті зниження вартості
застави, наданої для забезпечення
кредитів рефінансування; вимоги
фізичних осіб, платежі яких або платежі
на ім'я яких заблоковано (крім фізичних
осіб - суб'єктів підприємницької
діяльності); інші вимоги, крім вимог за
субординованим боргом; вимоги за
субординованим боргом.

Отже, у будь-якому випадку в період
здійснення ліквідаційної процедури
ПАТ "Автокразбанк" задоволення вимог
позивача має здійснюватись виключно у
порядку задоволення вимог кредиторів
до банку та черговості, передбачених
статтею 52 Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб", у
зв'язку з чим у задоволенні позовних
вимог необхідно відмовити, які
фактично є погашенням вимог кредитора
в порушення порядку статті 52 Закону
України "Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб", що не припускає
задоволення вимог окремих кредиторів
поза межами ліквідаційної процедури.

З огляду на викладене, враховуючи, що
місцевий господарський суд не
забезпечив дотримання вимог чинного
законодавства щодо всебічного, повного
та об'єктивного дослідження усіх
фактичних обставин справи, колегія
суддів апеляційної інстанції
приходить до висновку задовольнити
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
"Автокразбанк", рішення господарського
суду Полтавської області від 29.07.2014р. у
справі №917/1011/14 скасувати та прийняти
нове рішення, яким у задоволені позову
відмовити у повному обсязі.

Враховуючи, що спір виник внаслідок
неналежного виконання зобов'язання ПАТ
"Автокразбанк" перед позивачем по
перерахуванню внесеної позивачем до
каси Банку грошових коштів у розмірі 18
276, 02грн., за результатами розгляду
апеляційної скарги колегія суддів
апеляційного господарського суду
покладає обов'язок по сплаті судового
збору відповідно до приписів статті 49
Господарського процесуального кодексу
України на відповідача.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101, 102, п. 2 ч. 1 ст. 103,
п. 1 ч. 1 ст. 104, ст. 105 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Автокразбанк"
задовольнити.

Рішення господарського суду
Полтавської області від 29.07.2014р. у
справі №917/1011/14 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позову фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 відмовити у
повному обсязі.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Автокразбанк" (, МФО 331100, місцезнаходження 39631,
Полтавська обл., м. Кременчук, вул.
Київська, буд. 8, к/р 0 в Управлінні
НБУ в Полтавській області) на користь
державного бюджету України (отримувач
коштів - УДКСУ у Дзержинському районі м.
Харкова Харківської області, код
отримувача 37999654, банк отримувача -
ГУДКСУ у Харківській області, код банку
отримувача 851011, рахунок отримувача
2003, код класифікації доходів
бюджету 22030001 "Судовий збір (Державна
судова адміністрація України, 050)")
судовий збір у розмірі 913, 50грн.

Доручити господарському суду
Полтавської області видати
відповідний наказ.

Дана постанова набирає законної сили з
дня її прийняття та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
господарського суду України.

Повний текст постанови складено 31.10.2014
року.

Головуючий суддя
Здоровко Л.М.

Суддя
Плахов О.В.

Суддя
Шутенко І.А.