КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2014 р. Справа№ 910/11225/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гарник Л.Л.

суддів: Доманської М.Л.

Пантелієнка В.О.

за участю представників:

від позивача: Григоренко А.О.
(довіреність б/н від 01.01.2014);

від відповідача : ОСОБА_3 (довіреність
б/н від 01.02.2014),

ОСОБА_4 (довіреність від
14.01.2014 №320);

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

фізичної-особи підприємця ОСОБА_5

на рішення господарського суду міста
Києва від 03.10.2014

у справі № 910/11225/14 (суддя Блажівська
О.Є.)

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Маша і Мєдвєдь"

до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_5

про захист виключних
авторських прав на самостійну частину
твору

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 03.10.2014 у справі №910/11225/14 за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Маша і Мєдвєдь" до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про
захист виключних авторських прав на
самостійну частину твору позов
задоволено частково, зобов'язано
стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_5 на користь товариства з
обмеженою відповідальністю "Маша і
Мєдвєдь" 12 180 грн. компенсації за
порушення виключних майнових
авторських прав, 609 грн. витрат по
сплаті судового збору, у задоволенні
решти позовну відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
фізична-особа підприємець ОСОБА_5
звернувся до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
оскаржуване рішення та прийняти нове
рішення, яким позов залишити без
задоволення.

Скарга мотивована порушенням місцевим
господарським судом статті 51 Закону
України «Про авторське право і суміжні
права», статей 34, 80 Господарського
процесуального кодексу України,
неповним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи, невідповідністю
викладених в оскарженому рішенні
висновків дійсним обставинам справи.

Скаржником заперечується правильність
висновку місцевого господарського
суду про наявність у товариства з
обмеженою відповідальністю "Маша і
Мєдвєдь" права на звернення до суду з
даним позовом, доведеність факту
реалізації фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_5 товару із
зображенням фрагменту
аудіовізуального твору, навколо
обставин використання якого склалися
спірні правовідносини сторін.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції представники фізичної-особи
підприємця ОСОБА_5 апеляційну скаргу
підтримали, представник товариства з
обмеженою відповідальністю "Маша і
Мєдвєдь" висловився за відхилення
апеляційної скарги.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши правильність застосування
господарським судом при прийнятті
оскарженого рішення норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку про те,
що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає виходячи з наступного.

Товариством з обмеженою
відповідальністю "Маша і Мєдвєдь" (далі
- позивач) пред'явлено позов до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5 (далі -
відповідач) про стягнення 36 540 грн.

Причиною спору є намагання позивача
отримати компенсацію за порушення
виключних майнових авторських прав.

Позов мотивовано тим, що відповідачем
без дозволу позивача реалізовано товар
із зображенням персонажу «Маша»
мультиплікаційного серіалу "Маша и
Медведь".

Відповідно до статті 440 Цивільного
кодексу України (далі -ЦК України)
майновими правами інтелектуальної
власності на твір є: право на
використання твору; виключне право
дозволяти використання твору; право
перешкоджати неправомірному
використанню твору, в тому числі
забороняти таке використання; інші
майнові права інтелектуальної
власності, встановлені законом.
Майнові права на твір належать його
авторові, якщо інше не встановлено
договором чи законом.

Згідно з статтею 443 ЦК України
використання твору здійснюється лише
за згодою автора, крім випадків
правомірного використання твору без
такої згоди, встановлених цим Кодексом
та іншим законом.

Статтею 445 ЦК України встановлено, що
автор має право на плату за
використання його твору, якщо інше не
встановлено цим Кодексом та іншим
законом.

Статтею 7 Закону України "Про авторське
право і суміжні права" від 23.12.1993 №
3792-ХІІ "Про авторське право і суміжні
права" (далі - Закон № 3792) передбачено,
що суб'єктами авторського права є
автори творів, зазначених у частині
першій статті 8 цього Закону, їх
спадкоємці та особи, яким автори чи їх
спадкоємці передали свої авторські
майнові права.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 цього ж Закону,
автор (чи інша особа, яка має авторське
право) може передати свої майнові
права, зазначені у статті 15 цього
Закону, будь-якій іншій особі повністю
чи частково. Передача майнових прав
автора (чи іншої особи, яка має
авторське право) оформляється
авторським договором.

Майнові права, що передаються за
авторським договором, мають бути у
ньому визначені. Майнові права, не
зазначені в авторському договорі як
відчужувані, вважаються такими, що не
передані.

Згідно ч. 3 ст. 15 Закону № 3792 виключне
право автора (чи іншої особи, яка має
авторське право) на дозвіл чи заборону
використання твору іншими особами
передбачає право дозволяти або
забороняти, зокрема: - відтворення
творів; - публічне виконання і публічне
сповіщення творів; - будь-яке повторне
оприлюднення творів, якщо воно
здійснюється іншою організацією, ніж
та, що здійснила перше оприлюднення.

Факти відсутності у відповідача
правової підстави використання
об'єктів інтелектуальної власності,
зокрема персонажів "Маша" і "Медведь"
мультиплікаційного серіалу "Маша и
Медведь", а також наявності у
відповідача статусу суб'єкта, що має
виключне право на дозвіл чи заборону
використання таких творів іншими
особами відповідно до ст. 15 Закону
України "Про авторське право і суміжні
права", а також порушення відповідачем
майнових авторських прав позивача
шляхом продажу папки для зошитів
"Поніка-М" із зображенням персонажів
"Маша" і "Медведь" аудіовізуального
твору мультиплікаційного серіалу "Маша
и Медведь" встановлено рішенням
господарського суду міста Києва від
07.07.2014 у справі № 910/444/14, яке є чинним та
обов'язковим для виконання і
відповідно до приписів статті 35 ГПК
України має преюдиціальне значення для
вирішення даної справи.

Оскільки суд попередньої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку щодо
наявності у позивача права на
звернення до суду з даним позовом,
заслуговує на увагу та обставина, що
31.07.2014 у магазині відповідача "Стиль
офіс", що знаходиться за адресою: м.
Київ, вул. Богдана Хмельницького, 33/34,
здійснено продаж товару - папки А-5 на
липучці з малюнками, на яких зображено
персонаж "Маша" з аудіовізуального
твору мультиплікаційного серіалу "Маша
и Медведь", що підтверджується товарним
чеком від 31.07.2013 та фотокопією
придбаного товару.

Колегія суддів відхиляє доводи
заявника апеляційної скарги з приводу
того, що позовні вимоги про стягнення
компенсації за назване порушення були
предметом під час розгляду
вищезазначеної справи № 910/444/14.

У цьому зв'язку визначальною є та
обставина, що папка для зошитів
«Поніка-М» В5 та папка А-5 на липучці із
зображенням персонажу "Маша"
аудіовізуального твору
мультиплікаційного серіалу "Маша и
Медведь", надані позивачем в
обґрунтування позовних вимог у справі
№ 910/444/14 та у даній справі відповідно, є
різними об'єктами, що підтверджується
наданими в судовому засіданні
апеляційної інстанції представником
позивача фотокопіями цих папок.

Отже, кожен окремий факт протиправного
використання об'єктів авторського
та/або суміжних прав, в тому числі
неодноразове використання одного й
того самого об'єкта, становить
самостійне порушення і може бути
підставою для застосування
відповідальності у вигляді стягнення
компенсації.

Відповідно до частин другої і третьої
статті 15 та пункту "а" статті 50 Закону №
3792 використання твору без дозволу
особи, яка має авторське право, є
порушенням авторського права.

Відповідачем не подано доказів
наявності у нього права на
використання спірного твору, а також не
спростовано доводи позивача щодо
використання ним цього твору.

Згідно статті 1 Закону України "Про
авторське право і суміжні права":

- аудіовізуальний твір - твір, що
фіксується на певному матеріальному
носії (кіноплівці, магнітній плівці чи
магнітному диску, компакт-диску тощо) у
вигляді серії послідовних кадрів
(зображень) чи аналогових або
дискретних сигналів, які відображають
(закодовують) рухомі зображення (як із
звуковим супроводом, так і без нього), і
сприйняття якого є можливим виключно
за допомогою того чи іншого виду екрана
(кіноекрана, телевізійного екрана
тощо), на якому рухомі зображення
візуально відображаються за допомогою
певних технічних засобів. Видами
аудіовізуального твору є кінофільми,
телефільми, відеофільми, діафільми,
слайдофільми тощо, які можуть бути
ігровими, анімаційними
(мультиплікаційними), неігровими чи
іншими;

- контрафактний примірник твору,
фонограми, відеограми - примірник
твору, фонограми чи відеограми,
відтворений, опублікований і (або)
розповсюджуваний з порушенням
авторського права і (або) суміжних прав,
у тому числі примірники захищених в
Україні творів, фонограм і відеограм,
що ввозяться на митну територію
України без згоди автора чи іншого
суб'єкта авторського права і (або)
суміжних прав, зокрема з країн, в яких
ці твори, фонограми і відеограми ніколи
не охоронялися або перестали
охоронятися.

Згідно пункту "г" частини першої статті
52 Закону № 3792 при порушеннях будь-якою
особою авторського права, передбачених
статтею 50 цього Закону, суб'єкти
авторського права мають право подавати
позови про виплату компенсацій; суд має
право постановити рішення про виплату
компенсації, що визначається судом, у
розмірі від 10 до 50 000 мінімальних
заробітних плат, замість відшкодування
збитків або стягнення доходу.

З огляду на наведене суд першої
інстанції, правильно встановивши факт
порушення відповідачем майнових
авторських прав шляхом використання
спірного твору без необхідного
дозволу, з урахуванням фактичних
обставин порушення, правомірно взяв до
уваги розмір мінімальної заробітної
плати на момент подачі даного позову та
дійшов правильного висновку щодо
обґрунтованості заявлених позовних
вимог в частині стягнення компенсації
в сумі 12 180 грн. (без порушення приписів
пункту "г" частини другої статті 52
Закону № 3792 стосовно розміру
компенсації).

Судове рішення в частині відмови у
задоволенні решти позову місцевим
господарським судом також прийнято в
межах наданих йому повноважень та без
порушення приписів чинного
законодавства.

Доводи, викладені у апеляційній скарзі,
не впливають на правильність висновків
суду.

За таких обставин, рішення місцевого
господарського суду постановлено при
повному з'ясуванні обставин справи,
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які могли
призвести до зміни чи скасування
рішення по справі відсутні, а мотиви з
яких подано апеляційну скаргу, не
можуть бути підставою для його зміни чи
скасування.

Керуючись статями 99, 101-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без
задоволення, рішення господарського
суду міста Києва від 03.10.2014 у справі
№910/11225/14 залишити без змін.

Справу № 910/11225/14 повернути до
господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя
Л.Л. Гарник

Судді
М.Л. Доманська

В.О. Пантелієнко