ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

"24" жовтня 2014 р.
Справа № 911/4745/13

За позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Рекламна агенція
"Самміт", м.Київ

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Укр-Пак Сервіс",
Київська обл., м.Бровари

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача товариство з
обмеженою відповідальністю "Ост-Вест
Експрес", м. Київ

про стягнення 112516,00 грн

Головуючий суддя: Третьякова О. О.

судді: Ейвазова А.Р.

Конюх О.В.

Представники сторін:

Позивача - Снідевич О. С., довіреність
б/н від 27.01.2014; Дубінін В.Л., директор,

Відповідача - Рудь А.В., довіреність б/н
від 11.02.2014,

Третьої особи - Порхун С.В., довіреність
№34 від 02.01.2014.

Обставини справи:

До Господарського суду Київської
області з позовною заявою вих. №125 від
11.12.2013 (за вх. суду №4706 від 20.12.2013)
звернулось товариство з обмеженою
відповідальністю «Рекламна агенція
«Самміт» (далі - Позивач) до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Укр-Пак Сервіс»
(далі - Відповідач) про стягнення 112516,00
грн.

Позивач в обґрунтування позовних вимог
посилається на безпідставне утримання
Відповідачем грошових коштів в розмірі
112516,00 грн, які були сплачені Позивачем у
якості попередньої оплати за Договором
постачання продукції №25 від 28.04.2011
(далі - Договір).

Під час попереднього розгляду справи
№911/4745/13 рішенням Господарського суду
Київської області від 03.02.2014 позов
задоволено повністю та стягнуто з
товариства з обмеженою
відповідальністю «Укр-Пак Сервіс» на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Рекламна агенція
«Самміт» заборгованість у сумі 112516,00
(сто дванадцять тисяч п'ятсот
шістнадцять гривень) грн та 2250,32 (дві
тисячі двісті п'ятдесят гривень 32 коп.)
грн судового збору.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 15.04.2014 у справі
№911/4745/13 апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
«Укр-Пак Сервіс» задоволено частково,
рішення Господарського суду Київської
області від 03.02.2014 у справі №911/4745/13
скасовано частково, прийнято нове
рішення, яким позов задоволено
частково та стягнуто з товариства з
обмеженою відповідальністю «Укр-Пак
Сервіс» на користь товариства з
обмеженою відповідальністю «Рекламна
агенція «Самміт» заборгованість в сумі
17284,50 грн, 337,50 грн судових витрат за
розгляд справи Господарським судом
Київської області та 957,10 грн судового
збору за розгляд справи в Київському
апеляційному господарському суді та
зобов'язано Господарський суд
Київської області видати відповідні
накази. В задоволенні решти позову
відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду
України від 26.06.2014 у справі №911/4745/13
касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Рекламна
агенція «Самміт» задоволено частково,
рішення Господарського суду Київської
області від 03.02.2014 та постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 15.04.2014 у справі
№911/4547/13 скасовано, а справу передано на
новий розгляд до Господарського суду
Київської області.

Ухвалою Господарського суду Київської
області від 11.07.2014 справу №911/4745/13
прийнято до провадження судді
Третьякової О.О. в порядку нового
розгляду та призначено розгляд справи
на 02.09.2014 о 15:20 год.

Ухвалою Господарського суду Київської
області від 02.09.2014 на підставі ст.69 ГПК
України строк вирішення спору у справі
№911/4745/13 за клопотанням Позивача б/№
від 02.09.2014 (вх. суду №18095/14 від 02.09.2014)
продовжено по 29.09.2014, розгляд справи
відкладено на 16.09.2014.

В судовому засіданні 16.09.2014 згідно з
ст.77 ГПК України оголошено перерву до
23.09.2014.

Ухвалою Господарського суду Київської
області від 23.09.2014 залучено до участі у
справі товариство з обмеженою
відповідальністю «Ост-Вест Експрес» в
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні Позивача, у зв'язку з чим
розгляд справи відкладено на 29.09.2014.

Ухвалою Господарського суду Київської
області від 29.09.2014 у справі №911/4745/13
призначено колегіальний розгляд.

Ухвалою Господарського суду Київської
області від 01.10.2014 справу №911/4745/13
прийнято до провадження колегією
суддів у складі: головуючого судді -
Третькової О.О., суддів: Конюх О.В. та
Ейвазової А.Р., розгляд справи
призначено на 21.10.2014.

В судовому засіданні 21.10.2014 згідно з
ст.77 ГПК України оголошено перерву до
24.10.2014.

Позивач в ході судового розгляду
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі.

Відповідач проти позову заперечував з
мотивів, викладених у відзиві від 16.09.2014
(вх.№суду 19444/14 від 16.09.2014), що міститься
в матеріалах справи.

Третя особа в своїх письмових
поясненнях від 21.10.2014 (вх.№суду 22710/14 від
21.10.2014) підтримала позицію Позивача.

В порядку ст.85 ГПК України у судовому
засіданні 24.10.2014 оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши наявні в ній докази,
оцінивши їх в сукупності та врахувавши
пояснення представників сторін та
третьої особи, суд

встановив:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Рекламна агенція
«Самміт» звернулось до Господарського
суду Київської області з позовом про
стягнення з товариства з обмеженою
відповідальністю «Укр-Пак Сервіс»
112516,00 грн передплачених коштів за
Договором постачання продукції №25 від
28.04.2011, на які продукцію не було
поставлено.

Як вбачається з матеріалів справи, між
товариством з обмеженою
відповідальністю «Рекламна агенція
«Самміт» (Позивачем) та товариством з
обмеженою відповідальністю «Укр-Пак
Сервіс» (Відповідачем) укладено
Договір постачання продукції №25 від
28.04.2011 (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору
Постачальник (Відповідач) постачає і
передає у власність Замовника
(Позивача) поліетиленову продукцію,
надалі іменовану «продукція», згідно
видаткових накладних на кожну окрему
партію продукції, і оригінал-макетові,
затверджуваному для кожної окремої
партії продукції, які є невід'ємними
додатками до даного Договору.
Найменування Продукції, її асортимент,
кількість та інші умови визначається
сторонами у додатках до даного
Договору, які є невід'ємними частинами
даного Договору.

Згідно з п.2.1. Договору Замовник
зобов'язується передати
Постачальникові затверджений
оригінал-макет.

Відповідно до п.3.2. Договору оплата
продукції здійснюється в
безготівковому порядку шляхом
передоплати 50% вартості продукції.

Як зазначається в п.2.4. Договору термін
виготовлення і постачання продукції:
протягом 24 (двадцять чотирьох) робочих
днів з моменту виконання умов,
передбачених п.2.1. і п.3.2. даного
Договору, тобто передачі
оригінал-макету та передплати.

Відповідно до п.п.2.9.,2.10. Договору
оформлення приймання-передачі
продукції здійснюється шляхом
підписання представниками сторін
видаткових накладних та інших
товаросупроводжувальних документів.
Перехід права власності та всіх
ризиків на продукцію відбувається у
момент підписання представником
Замовника видаткової накладної.

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що при
постачанні продукції загальна
кількість визначається в додатках або
специфікаціях, що підлягає оплаті
Замовником.

Відповідачем було виставлено Позивачу
рахунки-фактури: №У-00039 від 28.04.2011 на
суму 185900,00 грн за продукцію в кількості
220000 шт., №У-00044 від 04.05.2011 на суму 46475,00
грн за продукцію в кількості 55000 шт.

Після затвердження оригіналу-макету,
на виконання вимог Договору Позивач
здійснив на користь Відповідача
попередню оплату за постачання
продукції в загальній сумі 113107,50 грн, що
підтверджується платіжними
дорученнями №3298 від 29.04.2011 на суму 89870,00
грн та №3409 від 01.06.2011 на суму 23237,50 грн.

Договір постачання продукції №25 від
28.04.11 за своєю правовою природою є
змішаним, оскільки містить елементи як
договору підряду так і договору
поставки. В частині регулювання
відносин щодо поставки-прийняття
продукції і правових наслідків
порушення зобов'язань в цій частині,
суд вважає за доцільне застосовувати
положення чинного законодавства, що
регулюють правовідносини з поставки.

За договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк товар у власність покупця для
використання його у підприємницькій
діяльності або в інших цілях, не
пов'язаних з особистими, сімейними,
домашніми або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму,
як це передбачено ч.1 ст.712 ЦК України.

Згідно з ч.2 ст.712 ЦК України до договору
поставки застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж, якщо інше
не встановлено договором, законом або
не виникає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч.1 ст.193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Приписам статей 525, 526 ЦК України
встановлено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Факт поставки Відповідачем та
прийняття Позивачем продукції на суму
591,50 грн згідно з підписаною сторонами
та скріпленою їх печатками видатковою
накладною №У-00066 від 17.06.2011, копія якої
додана до матеріалів справи, Позивачем
визнається.

В той же час, як стверджує Позивач,
решту замовленої та передплаченої в
сумі 112516,00 грн продукції належної
якості Відповідач не поставив, вимоги
щодо приведення продукції у
відповідність до вимог Договору не
виконав, виявлені недоліки продукції
не усунув. Такі дії Відповідача крім
іншого, також свідчать про порушення п.
6.6. Договору щодо строків поставки
продукції, що є підставою для
розірвання Договору.

Відповідач в ході розгляду спору
позовні вимоги заперечував, зазначив,
що поставив на адресу Позивача партію
продукції на суму 94640,00 грн (з ПДВ) за
видатковою накладною №У-00066 від 07.07.2011.
І, оскільки, така продукція не
повернута Позивачем, вона вважається
прийнятою останнім, що також свідчить
про належне виконання умов Договору зі
сторони Відповідача.

Під час попереднього розгляду спору
рішенням Господарського суду
Київської області від 03.02.2014 позов
задоволено повністю з посиланням на те,
що передплата Відповідачем отримана,
але товар не поставлений.

За результатами апеляційного
перегляду справи Київський
апеляційний господарський суд
постановою від 15.04.2014 рішення
Господарського суду Київської області
від 03.02.2014 частково скасував та
відмовив у позові в частині стягнення
95231,50 грн у зв'язку з тим, що товар на
відповідну суму був поставлений
Відповідачем та отриманий Позивачем. В
решті позову рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

Скасовуючи рішення попередніх судових
інстанцій та направляючи справу на
новий розгляд до суду першої інстанції,
Вищий господарський суду України в
постанові від 26.06.2014 у справі №911/4745/13
зауважив, що судами не дослідженні всі
обставини які мають значення для
правильного вирішення спору, зокрема,
питання якості продукції, та не надано
належної правової оцінки акту №1407, в
контексті п.2.13 Договору.

Відповідно до ст. 11112 Господарського
процесуального кодексу України
вказівки, що містяться у постанові
касаційної інстанції, є обов'язковими
для суду першої інстанції під час
нового розгляду справи.

Отже, Відповідач стверджує, що поставив
на склад за адресою, визначеною у
п.5.2. Договору: м. Київ, вул. Вікентія
Хвойки, 18/14 наступну партію продукції
(пакет для АТТ укр/Bag ukr) в кількості 112000
шт. на суму 94640,00 грн (з ПДВ), про що склав
видаткову накладну№ У-00066 від 07.07.2011.

Однак, Позивач зазначає, що в момент
приймання зазначеної продукції, було
встановлено, що поставлена продукція
виявилась неякісною і не придатною для
використання, про що Позивач вказав у
листі вих. №126 від 13.07.2011 та
запропонував направити представника
Відповідача для участі в прийманні
продукції.

Як зазначає Позивач в листі вих. №126 від
13.07.2011 року, під час приймання продукції
було виявлено її невідповідність
умовам Договору щодо якості. Зокрема,
переглянуто 10 одиниць (10 коробів)
загальною кількістю пакетів - 7000 шт. та
встановлено їх невідповідність
затвердженому зразку, зокрема,
невідповідність затвердженого
матеріалу, кольорів, якості верхніх
зрізів, неспівпадання логотипів з обох
сторін, неоднорідність структури
матеріалу, неякісний друк.

У зв'язку з чим, Позивач (Замовник) у
відповідності до вимог п.2.11. Договору
повідомив Відповідача (Постачальника)
про призупинення приймання продукції
та необхідність прибуття представника
Постачальника для складення Акту
недоліків 14.07.2011.

14.07.2011 було складено Акт-претензія №1407
за участю представників Замовника та
представника Постачальника, в якому
перелічені недоліки якості
поставленої продукції. Однак,
представник Постачальника, який був
обізнаний з переліком недоліків,
зробив на Акті відмітку про незгоду з
переліком вказаних недоліків.

В той же час, представником
Постачальника в Акті не викладено
ознак в спростування наведених
Замовником недоліків чи інших
обґрунтованих підстав незгоди з
виявленими недоліками. Крім того,
необґрунтована незгода з виявленими
Замовником недоліками свідчить про
заперечення необхідності та
відсутність наміру їх усувати.

За таких обставин, оскільки сторони не
врегулювали питання щодо належної
якості поставленої продукції,
прийняття відповідної партії
продукції було призупинено Замовником,
що відповідає п.2.11. Договору. Доказів
подальшого врегулювання питання щодо
якості поставленої продукції та
відновлення її прийняття Відповідачем
суду не надано.

За змістом до п.2.11.-2.13. Договору №25 від
28.04.11, у випадку виявлення недоліків
поставленого товару сторонами
складається акт, який є підставою для
заміни товару Постачальником власними
силами та за власний рахунок, або за
власний рахунок забрати неякісну
продукцію та компенсувати її вартість.

Зокрема, згідно з п.2.11. Договору у разі
виявлення у момент передачі
невідповідності кількості фактично
переданої продукції кількості,
зазначеній у видатковій накладній або
іншому товаросупроводжувальному
документі, а також у разі виявлення
невідповідності якості переданої
продукції якості, зазначеній у
документах, що підтверджують якість
продукції, Замовник повинен
призупинити приймання продукції та
скласти за участю повноважного
представника Постачальника відповідно
до вимог чинного законодавства Акт про
виявлені недоліки.

Якщо у момент виявлення недоліків
представник Постачальника відсутній
або не має повноважень на підписання
Акту, Замовник повинен протягом 3
робочих днів повідомити Постачальника
про недоліки продукції та дочекатись
повноважного представника
Постачальника за участю якого скласти
Акт.

Якщо представник Постачальника не
з'явиться протягом 5 робочих днів після
повідомлення про недоліки продукції,
Замовник має право самостійно скласти
Акт про недоліки та направити його
копію Постачальнику.

Пунктом 2.13. Договору передбачено, що на
підставі Акту, визначеного в п. 2.11., 2.12.
Договору та письмової вимоги Замовника
Постачальник зобов'язаний власними
силами та за власний рахунок в строки,
визначені Замовником замінити
неякісну продукцію на продукцію
належної якості або власними силами та
за власний рахунок забрати неякісну
продукцію та компенсувати Замовнику її
вартість.

Таким чином, з огляду на п. 2.13. Договору,
Відповідач мав замінити неякісну
продукцію на продукцію належної якості
або власними силами та за власний
рахунок забрати неякісну продукцію та
компенсувати Замовнику її вартість.

Листом вих.№94 від 14.10.2013 (докази
надіслання долучені до матеріалів
справи) Позивач звернувся до
Відповідача з повідомленням про
розірвання Договору на підставі п. 6.6.
Договору у зв'язку з простроченням та
непоставкою передплаченої за
Договором продукції в сумі 112516,00 грн та
вимогою про повернення відповідної
передплаченої суми, яка безпідставно
утримується Відповідачем.

У відповідь Відповідач направив лист
вих. №21 від 13.12.2013, де зазначив про
готовність поставити продукцію в
повному обсязі з проханням надати
реквізити для прийому продукції.

Однак, таке повідомлення про
готовність продукції відбулось з
простроченням більш ніж на два роки.

Відповідач в ході нового розгляду
спору заперечував проти недоліків
продукції, втім, доказів зворотного
(належної якості продукції) не надав.
Крім того, у відзиві Відповідач
зазначає, що поставлену продукцію, про
недоліки якої вказує Позивач, останнім
Відповідачу не повернуто, а отже
відсутні підстави для задоволення
позовних вимог.

Як свідчать наявні у справі докази,
поставлена Відповідачем продукція на
склад за адресою, визначеною у п.5.2.
Договору: м. Київ, вул. Вікентія Хвойки,
18/14 за видатковою накладною №У-00066 від
17.06.2011 отримана не Позивачем, а
працівником товариства з обмеженою
відповідальністю «Ост-Вест Експрес»,
яке є відповідальним зберігачем
Позивача.

В ході судового розгляду судом
встановлено, що між товариством з
обмеженою відповідальністю «Рекламна
агенція «Самміт» та товариством з
обмеженою відповідальністю «Ост-Вест
Експрес» було укладено Договір №346 від
27.08.2007 на відповідальне зберігання, у
зв'язку з чим до участі у справі
залучено товариство з обмеженою
відповідальністю «Ост-Вест Експрес» в
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні Позивача.

Відповідно до п.2.1. Договору №346 від
27.08.2007 на відповідальне зберігання
товар Замовника приймається
Виконавцем на зберігання виключно в
кількості та найменуванню місць, без
перевірки відповідності якості товару,
що міститься всередині, етикеткам та
написам, нанесеним на упаковку цих
місць.

Таким чином, товариство з обмеженою
відповідальністю «Ост-Вест Експрес» не
уповноважене на здійснення перевірки
товару, що поставлений Відповідачем, не
є належним отримувачем і не може
ідентифікувати товар, переданий на
зберігання як товар, що поставлений
саме за видатковою накладною №У-00066 від
07.07.2011.

Крім того, внутрішня накладна №4/Київ
від 08.07.2011 про передачу товариством з
обмеженою відповідальністю
«Ост-Вест-Експрес» товариству з
обмеженою відповідальністю «Рекламна
агенція «Самміт» товарно-матеріальних
цінностей, на яку посилається
Відповідач як на доказ належної
поставки товару Позивачу, не містить
достатньої інформація для
ідентифікації продукції, оскільки
спірна партія продукції, якість якої
заперечується Позивачем, як зазначено
у видатковій накладній №У-00066 від
07.07.2011, складалась з пакетів для АТТ
укр/Bag ukr в кількості 112000 шт. на суму 94640,00
грн, виготовлена за Договором
постачання продукції №25 від 28.04.11, а у
внутрішній накладній №4/Киев від 08.07.2011
зазначено інші товарно-матеріальні
цінності без визначення їх ціни та
перев'язки до Договору.

Щодо посилань Відповідача на факт
передачі спірної партії продукції
Позивачу через товариство з обмеженою
відповідальністю «Ост-Вест Експрес»,
навіть у разі що така передача мала
місце, відмітка останнього не свідчить
про прийняття продукції уповноваженою
особою Замовника, а отже належну
поставку.

При цьому, з наявних у справі доказів
вбачається, що видаткова накладна
№У-00066 від 07.07.2011 містить відмітку про
закреслення та анулювання підпису
Відповідача і не містить підпису чи
жодної відмітки Замовника.

Також, суду не надано доказів
уповноваження будь-яких осіб,
відмінних від Замовника, на отримання
зазначених в ній товарно-матеріальних
цінностей.

Тому відмітка з боку отримувача не
свідчить про прийняття продукції
Замовником і з врахування вимог ст.241 ЦК
України сторонами не надано доказів
наступного схвалення відповідного
правочину уповноваженою особою -
безпосередньо Замовником. Натомість,
матеріали справи містять докази
відмови Замовника (призупинення)
приймання відповідної партії
продукції у зв'язку з виявленими
недоліками.

Згідно з п. 2.10 Договору перехід права
власності та всіх ризиків на продукцію
відбувається в момент підписання
представником Замовника видаткової
накладної.

Однак, як встановлено судом, спірна
видаткова накладна, за якою
поставлялась спірна продукція, не
підписана зі сторони Замовника.

Крім того, факт передачі продукції не
свідчить про її прийняття, і у випадку
виявлення недоліків продукції, що
відбулося у даному спорі, Замовник має
право не приймати неякісну продукцію.

Згідно зі ст. 673 ЦК України продавець
повинен передати покупцеві товар,
якість якого відповідає умовам
договору купівлі-продажу. У разі
відсутності в договорі купівлі-продажу
умов щодо якості товару продавець
зобов'язаний передати покупцеві товар,
придатний для мети, з якою товар такого
роду звичайно використовується. Якщо
продавець при укладенні договору
купівлі-продажу був повідомлений
покупцем про конкретну мету придбання
товару, продавець повинен передати
покупцеві товар, придатний для
використання відповідно до цієї мети. У
разі продажу товару за зразком та (або)
за описом продавець повинен передати
покупцеві товар, який відповідає
зразку та (або) опису.

Статтею 678 ЦК України визначено правові
наслідки передання товару неналежної
якості. Зокрема, покупець, якому
переданий товар неналежної якості, має
право, незалежно від можливості
використання товару за призначенням,
вимагати від продавця за своїм вибором:
1) пропорційного зменшення ціни; 2)
безоплатного усунення недоліків
товару в розумний строк; 3)
відшкодування витрат на усунення
недоліків товару. У разі істотного
порушення вимог щодо якості товару
(виявлення недоліків, які не можна
усунути, недоліків, усунення яких
пов'язане з непропорційними витратами
або затратами часу, недоліків, які
виявилися неодноразово чи з'явилися
знову після їх усунення) покупець має
право за своїм вибором: 1) відмовитися
від договору і вимагати повернення
сплаченої за товар грошової суми; 2)
вимагати заміни товару. Якщо продавець
товару неналежної якості не є його
виготовлювачем, вимоги щодо заміни,
безоплатного усунення недоліків
товару і відшкодування збитків можуть
бути пред'явлені до продавця або
виготовлювача товару.

В той же час, питання щодо повернення
продавцю партії неякісної продукції не
впливає на результат вирішення спору.
Зокрема, чинне законодавство
передбачає необхідність поставки
якісної продукції та правові наслідки
недотримання відповідних вимог, які не
пов'язуються з фактом повернення
неякісної продукції. Крім того, як
умови Договору (п.2.11-2.13), так і приписи
законодавства (ст.ст.678,690 ЦК України), не
вимагають від Позивача фактичного
повернення неякісного товару
Постачальнику, відносячи це на рахунок
Відповідача (п.2.13 Договору).

Таким чином, саме Відповідач мав вжити
заходів по вивезенню неякісної
продукції та її заміну на якісну.

Також, суд звертає увагу на
суперечливість пояснень Відповідача
щодо тверджень про те, що Позивачем
продукція не була повернута. Зокрема, з
листа Відповідача вих. № 21 від 13.12.2013
року вбачається, що Відповідач сам
підтверджує факт знаходження
(зберігання) всієї продукції у повному
обсязі на території його підприємства.
Зазначена обставина додатково
свідчить про те, що продукція
Відповідачу повернута і відповідно
Позивачу на умовах Договору не
поставлена.

Відповідач не надав жодних доказів
вжиття з його боку активних дій по
передачі передплаченої продукції, в
тому числі і продукції, яка не була
прийнята Позивачем за видатковою
накладною №У-00066 від 07.07.2011.

Також, суд враховує ту обставину, що
Позивачем сумою 113107,50 грн (платіжні
доручення №3298 від 29.04.2011 на суму 89870,00
грн та №3409 від 01.06.2011 на суму 23237,50 грн)
була передплачена у розмірі 50% від
вартості продукція на загальну суму
226215,00 грн. Доказом того, що сума 113107,50
грн була сумою передоплати слугують
рахунки фактури, виставлені
Відповідачем Позивачу для оплати, на
загальну суму 232375,00 грн.

Отже, відповідно до умов Договору,
враховуючи дати перерахування
Позивачем коштів, в строк до 08.06.2011
Відповідач був зобов'язаний поставити
продукцію на суму 179740,00 грн, а до 08.07.2011 -
на суму 46475,00 грн.

А фактично поставив з прострочкою на 9
днів лише продукцію на суму 591,50 грн.

Поставка решти продукції на суму 225623,50
грн (передплаченої Позивачем), в тому
числі на суму 94640,00 грн згідно спірної
видаткової накладної №У-00066 від 07.07.2011,
не відбулася, і прострочка, станом на
момент звернення Позивача до
Відповідача з повідомленням про
розірвання Договору, склала понад два
роки.

При цьому, суд зазначає, що станом на
07.07.2011 Відповідач був таким, що
прострочив на 28 днів поставку
передплаченої (у розмірі 50% від
вартості) 29.04.2011 продукції за Договором,
та мав намір поставити Позивачу лише
частину продукції на суму 94640,00 грн, в
той час як, з урахуванням положень п.2.4.
та п.3.2. Договору, поставка мала
відбутися на суму 179148,50 грн.

Відповідно до ст.610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 612 ЦК України визначено, що
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Таким чином, враховуючи, що Відповідач
зобов'язання в повному обсязі не
виконав у строк, визначений Договором,
він вважається таким, що прострочив
виконання за Договором.

Якщо продавець передав покупцеві меншу
кількість товару, ніж це встановлено
договором купівлі-продажу, покупець
має право вимагати передання кількості
товару, якої не вистачає, або
відмовитися від переданого товару та
його оплати, а якщо він оплачений, -
вимагати повернення сплаченої за нього
грошової суми, як це встановлено ч.1
ст.670 ЦК України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.693 ЦК України
якщо договором встановлений обов'язок
покупця частково або повністю оплатити
товар до його передання продавцем
(попередня оплата), покупець повинен
здійснити оплату в строк, встановлений
договором купівлі-продажу, а якщо такий
строк не встановлений договором, - у
строк, визначений відповідно до статті
530 цього Кодексу. Якщо продавець, який
одержав суму попередньої оплати
товару, не передав товар у встановлений
строк, покупець має право вимагати
передання оплаченого товару або
повернення суми попередньої оплати.

Згідно з ч.1 ст.611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору.

Частиною 3 ст.612 ЦК України визначено, що
якщо внаслідок прострочення боржника
виконання зобов'язання втратило
інтерес для кредитора, він може
відмовитися від прийняття виконання і
вимагати відшкодування збитків.

Як передбачено нормами ст.615 ЦК України,
у разі порушення зобов'язання однією
стороною друга сторона має право
частково або в повному обсязі
відмовитися від зобов'язання, якщо це
встановлено договором або законом.
Внаслідок односторонньої відмови від
зобов'язання частково або у повному
обсязі відповідно змінюються умови
зобов'язання або воно припиняється.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.651 ЦК України
зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом. У разі односторонньої відмови
від договору у повному обсязі або
частково, якщо право на таку відмову
встановлено договором або законом,
договір є відповідно розірваним або
зміненим.

Згідно з п. 6.6. Договору, в разі
прострочення поставки, замовленої та
оплаченої відповідно до п. 3.2. Договору,
Продукції більше ніж на 30 (тридцять)
днів, Замовник вправі розірвати
Договір в односторонньому порядку,
повідомивши про це Постачальника
письмово. В такому разі сума
передоплати повертається Замовнику в
подвійному обсязі як штраф за
неналежне виконання умов даного
Договору.

З урахуванням наведених положень
законодавства та положень п.6.6.
Договору, Позивач правомірно
скористався правом на відмову від
Договору, шляхом направлення
повідомлення про його розірвання
Відповідачу.

Частина 2 ст. 653 ЦК України встановлює,
що у разі розірвання договору
зобов'язання сторін припиняються.

Оскільки зобов'язання сторін за
Договором припинені, підстави
збереження Відповідачем коштів в
розмірі 112516,00 грн, сплачених Позивачем
в якості передоплати за продукцію, яка
фактично на вказану суму йому
поставлена не була, відпали, а відтак
Відповідач утримує зазначені кошти
безпідставно, що надає право Позивачу
вимагати їх повернення згідно з
вимогами ст.1212 ЦК України.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.1212 ЦК України
особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події.

Згідно зі ст.33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Враховуючи, що Відповідач спірні кошти
в сумі 112516,00 грн не повернув, розмір
заявлених до стягнення коштів
відповідає фактичним обставинам
справи, факти отримання коштів та їх
безпідставного утримання
Відповідачем, а також порушення
зобов'язання щодо своєчасної передачі
продукції за Договором Відповідачем
належним чином не спростовано, суд
вважає, що вимога Позивача про
стягнення з Відповідача 112516,00 грн
безпідставно утриманих коштів є
правомірною, обґрунтованою,
документально підтвердженою та
підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.49 ГПК України
відшкодування понесених Позивачем
витрат по сплаті судового збору
покладається судом на Відповідача в
повному обсязі.

Керуючись статтею 124 Конституції
України, статтями 2, 43, 33, 34, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Укр-Пак Сервіс» (07400,
Київська обл., м. Бровари, вул.
Київська, буд.221, код 36706612) на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю «Рекламна агенція
«Самміт» (01135, м. Київ, Шевченківський
район, вул. Павлівська, буд. 29, код 34494413)
112516,00 грн (сто дванадцять тисяч п'ятсот
шістнадцять гривень) безпідставно
утриманих коштів та 2250,32 грн (дві тисячі
двісті п'ятдесят гривень тридцять дві
копійки) витрат по сплаті судового
збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено "28" жовтня 2014
року

Головуючий суддя:
О. О. Третьякова

Судді:
А. Р. Ейвазова

О. В. Конюх

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня його
належного оформлення та підписання, і
може бути оскаржено в апеляційному
порядку.