ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2014 р.
Справа № 914/4443/13

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії:

головуючого-судді
Кравчук Н. М.

суддів
Гнатюк Г.М.

Якімець Г.Г.

розглянувши апеляційну скаргу
Галицької районної адміністрації
Львівської міської ради № 31 вих.-1066 від
17.07.2014р.

на рішення господарського
суду Львівської області від 03.06.2014р.

у справі № 914/4443/13

за позовом: Галицької
районної адміністрації Львівської
міської ради, м. Львів

до відповідача: товариства з
обмеженою відповідальністю «Камелія»
(надалі ТзОВ «Камелія»), м. Львів

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача:ЛМКП «Айсберг», м.
Львів

про зобов'язання
відповідача вчинити дії,

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: не з'явився

Клопотання про технічну фіксацію
судового процесу від сторін не
поступало, заяв про відвід суддів не
надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Львівської області від 03.06.2014р. у справі
№ 914/4443/13 (суддя Запотічняк О.Д.)
відмовлено у задоволенні позовних
вимог Галицької районної
адміністрації Львівської міської ради
до ТзОВ «Камелія», з участю третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні позивача
ЛМКП «Айсберг» про зобов'язання
відповідача відновити перегородку та
закладені дверні прорізи в приміщенні
магазину.

Відмовляючи в позові, суд першої
інстанції виходив з того, що демонтаж
дерев'яної (гіпсокартонної)
перегородки між приміщеннями під
Літ.11-1 і 11-2 та закладення
гіпсокартонною плитою дверного отвору
між приміщеннями під Літ. 11-4 і 11-1 не є
переобладнанням, які належать до
самочинного будівництва, а тому не
потребують дозволу на їх проведення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
Галицька районна адміністрація
Львівської міської ради подала
апеляційну скаргу, в якій рішення суду
першої інстанції вважає прийнятим з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, з неповним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи, просить його скасувати та
прийняти нове рішення, яким задоволити
позовні вимоги повністю. Зокрема,
скаржник зазначає, що відповідачем без
дозволу виконавчого комітету місцевої
ради здійснено самовільне
перепланування нежитлових приміщень у
будинку №4 по вул. Театральній у м.
Львові, який перебуває у власності
Львівської міської ради та
обслуговується ЛМКП "Айсберг", що є
порушенням Правил утримання жилих
будинків та прибудинкових територій.

22.07.2014р. автоматизованою системою
документообігу суду дану справу
розподілено до розгляду
судді-доповідачу Кравчук Н.М.

Розпорядженням голови Львівського
апеляційного господарського суду від
23.07.2014р. в склад колегії суддів для
розгляду справи №914/4443/13 введено суддів
Гнатюк Г.М. та Мирутенка О.Л.

Ухвалами Львівського апеляційного
господарського суду від 24.07.2014р.
поновлено строк на подання апеляційної
скарги та прийнято її до провадження і
призначено до розгляду на 14.08.2014р.

В зв'язку з перебуванням судді Гнатюк
Г.М. у відпустці, розпорядженням в.о.
голови суду від 13.08.2014р. у склад колегії
суддів для розгляду справи № 914/4443/13
внесено зміни, замість судді Гнатюк Г.М.
введено суддю Якімець Г.Г.

Ухвалою суду від 14.08.2014р. розгляд справи
відкладено на 11.09.2014р.

В зв'язку з перебуванням судді
Мирутенка О.Л. у відпустці,
розпорядженням голови суду від 11.09.2014р.
у склад колегії суддів для розгляду
справи № 914/4443/13 внесено зміни, замість
судді Мирутенка О.Л. введено суддю
Гнатюк Г.М.

Ухвалою суду від 11.09.2014р. розгляд справи
відкладено на 29.09.2014р.

Ухвалою суду від 29.09.2014р. розгляд справи
відкладено на 14.10.2014р.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 14.10.2014р. було
зобов'язано позивача подати суду
докази встановлення у спірному
приміщенні відповідача витяжної
системи, а відповідача зобов'язано
подати докази відсутності у спірному
приміщенні витяжної системи.

Учасники судового процесу явку
уповноважених представників в судове
засідання на 30.10.2014р. не забезпечили,
причини неявки не повідомили, хоча
належним чином були повідомлені про
дату, час і місце розгляду справи, вимог
ухвали суду від 14.10.2014р. не виконали, а
тому колегія суддів розглядає справу
за наявними в ній матеріалами згідно
ст. 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи,
апеляційну скаргу та відзив на неї,
заслухавши пояснення представників
сторін, колегія суддів Львівського
апеляційного господарського суду
дійшла висновку про залишення рішення
місцевого господарського суду без змін
з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ТзОВ
"Камелія" являється власником
приміщення магазину площею 76,3 м2 за
адресою: вул. Театральна,4 у м. Львові, що
підтверджується свідоцтвом на
власність від 13.01.1997р. №59-А (а.с. 38).

Сам будинок за адресою: вул.
Театральна,4 у м. Львові є власністю
Львівської міської ради та перебуває
на обслуговуванні у ЛМКП "Айсберг".

Відповідно до пп. 4.2.2, 4.2.3 Положення про
Галицьку районну адміністрацію
Львівської міської ради, затвердженого
рішенням виконкому Львівської міської
ради № 4 від 06.01.2012р., завданням
Галицької районної адміністрації є
здійснення контролю за станом
благоустрою житлового фонду; нагляд за
станом благоустрою відомчого і
приватного житлового фонду,
житлово-будівельних кооперативів та
об'єднань співвласників житла (а.с. 68).

18.09.2012р. комісією в складі працівників
ЛМКП «Айсберг»: ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5
було проведено обстеження нежитлових
приміщень розташованих на першому
поверсі будинку №4 по вул. Театральній
в результаті якого встановлено факт
демонтажу відповідачем без дозвільних
документів гіпсокартонної перегородки
між приміщеннями під літ.11-1 і 11-2 та
закладення гіпсокартонною плитою
дверний отвір між приміщеннями під літ.
11-4 і 11-1, а також влаштовано витяжну
систему, що суперечить поверхневому
плану магазину (а.с. 10, 15).

18.09.2012р. головним інженером ЛМКП
"Айсберг" ОСОБА_3 було складено протокол
№ 31 про адміністративне
правопорушення за ст. 150 КУпАП, в якому
зазначено, що директором ТзОВ "Камелія"
ОСОБА_6 здійснено самовільне
перепланування нежитлових приміщень у
будинку № 4 по вул. Театральній, а саме:
демонтовано дерев'яну перегородку між
приміщеннями під Літ.11-1 та 11-2;
замуровано дверний отвір між
приміщеннями під Літ. 11-4 та 11-1; без
дозвільних документів влаштовано
витяжну систему. Таке перепланування
було здійснено у травні 2012 року (а.с. 9).

Розпорядженням голови Галицької
районної адміністрації ЛМР № 557 від
08.11.2012р. затверджено висновок
міжвідомчої комісії Галицького району,
яким зобов'язано ТзОВ «Камелія»
відновити перегородку та закладені
дверні прорізи в приміщенні магазину в
термін до 25.12.2012р. (а.с. 11).

13.11.2012р. Галицької районної
адміністрації ЛМР відповідачу
скеровано лист № 31вих.6053 з копією
вищевказаного розпорядження для
відома та виконання (а.с. 12).

26.12.2012р. працівниками ЛМКП «Айсберг»
було складено акт про те, що
відповідачем вказане розпорядження
Галицької районної адміністрації ЛМР
№ 557 від 08.11.2012р. не виконано (а.с. 13).

03.01.2013р. ЛМКП «Айсберг» надіслало
відповідачу попередження про
відновлення за власні кошти
перегородки та закладені дверні
прорізи в приміщенні магазину на вул.
Театральній,4 (а.с. 14).

Враховуючи, що відповідачем не було
виконано вимоги Галицької районної
адміністрації ЛМР № 557 від 08.11.2012р.,
позивач звернувся до суду з позовом про
приведення приміщення магазину до
попереднього стану.

Позовні вимоги обґрунтовані статті 152
Житлового кодексу України відповідно
до якої, переобладнання і
перепланування жилого будинку
(квартири), що належить громадянинові
на праві приватної власності,
провадяться з дозволу виконавчого
комітету місцевої Ради народних
депутатів.

При винесенні постанови колегія суддів
керувалася наступним:

Як зазначалося вище, підставою
звернення позивача до суду стало
самовільне здійснення відповідачем
перепланування нежитлових приміщень у
будинку №4 по вул. Театральній у м.
Львові. В протоколі про
адміністративне правопорушення від
18.09.2012р. зазначено, що дані
перепланування було здійснено у травні
2012 року (а.с. 9).

Однак, в матеріалах справи наявний акт
від 05.06.2012р., з якого вбачається, що
комісією ЛМКП "Айсберг" в складі ОСОБА_5,
ОСОБА_3, ОСОБА_7 за присутності
директора ТзОВ "Камелія" ОСОБА_6 було
проведено обстеження нежитлових
приміщень розташованих на першому
поверсі будинку № 4 по вул. Театральній
в результаті якого встановлено факт
проведення поточного ремонту
приміщення, заміну сантехнічних
приладів та облицювальної плитки в
санвузлі, замінено покриття підлоги,
проведення оздоблювальних робіт стін
та стелі. Під час ремонтних робіт
несучі стіни та перегородки не
порушені. Переобладнання приміщення не
виявлено, перепланування на момент
обстеження не проведено (а.с. 44).

В той же час, уже 02.08.2012р. ЛМКП "Айсберг"
направило ТзОВ "Камелія" листа № 460, в
якому зобов'язало останнього терміново
надати документацію на самовільно
здійснене перепланування та
влаштування вентиляційної системи у
нежитлових приміщеннях в будинку №4 на
вул. Театральній (а.с. 8).

Тобто, наведені вище документи, на які
покликається позивач, суперечать один
одному та є взаємовиключаючими.

Позивач також посилається на те, що
факт вчинення відповідачем
самовільного перепланування
підтверджується постановою від 25.10.2012р.
№31/9 про закриття справи про
адміністративне правопорушення. Однак,
зі змісту постанови не вбачається що
предметом спору про адміністративне
правопорушення було вчинення
директором ТзОВ "Камелія" ОСОБА_6
самовільного перепланування саме
нежитлових приміщень у будинку №4 по
вул. Театральній (а.с. 45).

Слід зазначити, що факт здійснення
перепланування нежитлових приміщень у
будинку № 4 по вул. Театральній не
заперечується самим відповідачем.

Умови і порядок переобладнання,
перебудови, перепланування будинків,
жилих і нежилих приміщень у житлових
будинках встановлені Правилами
утримання жилих будинків та
прибудинкових територій,
затвердженими наказом Державного
комітету України з питань
житлово-комунального господарства №
76від 17.05.2005р.

Згідно з пунктом 1.4.1 Правил
переобладнання і перепланування жилих
будинків, жилих і нежилих приміщень у
будинках дозволяється робити після
одержання дозволу виконавчого
комітету місцевої ради.

Визначення термінів «переобладнання»
і «перепланування» міститься в
зазначених Правилах утримання жилих
будинків та прибудинкових територій.

Перепланування - до елементів
перепланування жилих приміщень
належать: перенесення і розбирання
перегородок, перенесення і влаштування
дверних прорізів, улаштування і
переустаткування тамбурів, прибудова
балконів на рівні перших поверхів
багатоповерхових будинків.

Переобладнання - улаштування в окремих
квартирах багатоквартирних будинків
індивідуального опалення та іншого
інженерного обладнання, перенесення
нагрівальних, сантехнічних і газових
приладів; влаштування і
переустаткування туалетів, ванних
кімнат, вентиляційних каналів.

Відповідно до п.1.4.6 вищевказаних Правил
власник, наймач (орендар) жилого
будинку, жилого чи нежилого у жилому
будинку приміщення, що припустив
самовільне переобладнання або
перепланування, що призводить до
порушення конструктивних елементів
або засобів протипожежного захисту,
зобов'язаний за свій рахунок привести
це приміщення до попереднього стану.

У листі від 01.07.2013р. Верховного суду
України «Аналіз деяких питань
застосування судами законодавства про
право власності при розгляді цивільних
справ». звернено увагу на те, що
окремими нормативними правовими
актами визначено переобладнання, які
не належать до самочинного будівництва
і, відповідно, не потребують дозволу на
їх проведення.

Так, згідно з п. 3.2 Інструкції про
порядок проведення технічної
інвентаризації об'єктів нерухомого
майна (затверджено наказом Державного
комітету будівництва, архітектури та
житлової політики України № 127 від
24.05.2001р.; зареєстровано в Міністерстві
юстиції України № 582/5773 від 10.07.2001р.), не
є самочинним будівництвом, зокрема:

- для одноквартирних (садибних), дачних
та садових будинків: зведення на
земельній ділянці тимчасових будівель
та споруд, навісів, альтанок, теплиць,
вбиралень, погребів та ін.;

- для квартир багатоквартирних
житлових будинків, гуртожитків:
перепланування, пов'язані зі
збільшенням житлової або підсобної
площі за рахунок демонтажу перегородок
без порушення капітальних несучих
стін, несучих конструкцій, опор, балок
за рахунок площ коридорів та
допоміжних приміщень, влаштування чи
закриття дверних (віконних) прорізів у
внутрішніх некапітальних стінах;
демонтування або влаштування шаф,
антресолей, комор тощо.

- для громадських та виробничих
будівель (приміщень): перепланування,
пов'язані зі зміною загальної, основної
та допоміжної площі за рахунок
демонтування та влаштування
перегородок (без порушення несучих
конструкцій); улаштування чи закриття
віконних або дверних прорізів у
внутрішніх не капітальних стінах.

Отже, для переобладнання,
перепланування, перебудови чи добудови
належного на праві власності
нерухомого майна, крім переобладнань,
які не вважаються самочинним
будівництвом, його власнику достатньо
попередньо звернутися до органу
місцевого самоврядування за
одержанням дозволу на проведення
конкретних робіт і в разі отримання
відмови оскаржити її до суду.

Враховуючи вищенаведене, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що демонтаж гіпсокартонної
перегородки між приміщеннями під
літ.11-1 і 11-2 та закладення
гіпсокартонною плитою дверного отвору
між приміщеннями під літ. 11-4 і 11-1 не є
самочинним будівництвом, оскільки під
час виконання цих робіт не було
порушено капітальні несучі стіни,
відтак, у відповідача не було потреби
отримувати дозволу у виконавчого
комітету на проведення вказаних робіт.

Згідно з ч.1 ст. 320 ЦК України власник має
право використовувати своє майно для
здійснення підприємницької
діяльності, крім випадків,
встановлених законом.

Що стосується влаштування без
дозвільних документів витяжної
системи у спірному приміщенні
відповідача, яке зафіксоване у акті
від 18.09.2012р.(а.с. 10), то суд апеляційної
інстанції зазначає наступне.

Так, відповідно до п.1.4.6 Правил
утримання жилих будинків та
прибудинкових територій, затверджених
наказом Державного комітету України з
питань житлово-комунального
господарства № 76від 17.05.2005р. власник, що
припустив самовільне переобладнання,
що призводить до порушення
конструктивних елементів або засобів
протипожежного захисту, зобов'язаний
за свій рахунок привести це приміщення
до попереднього стану.

Як зазначалося вище, ухвалою
Львівського апеляційного
господарського суду від 14.10.2014р. було
зобов'язано позивача надати суду
докази встановлення у спірному
приміщенні відповідача витяжної
системи, а відповідача зобов'язано
подати докази відсутності у спірному
приміщенні витяжної системи. Проте, ні
позивач, ні відповідач жодного разу в
судові засідання не з»явились, вимог
суду не виконали.

Статтею 33 ГПК України визначено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно з частиною 2 статті 34 ГПК України
обставини справи, які повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Отже, Законом саме на позивача
покладено обов»язок довести належними
засобами доказування підставність
позовних вимог.

Як зазначалося вище, позивач як на
доказ влаштування відповідачем
витяжної системи покликається лише на
акт від 18.09.2012 р. Проте, у протоколі про
адміністративне правопорушення від
18.09.2012р. у поясненнях відповідача
зазначається, що «Витяжну систему не
встановлювали. Є система
кондиціювання» (а.с. 9).

Інших доказів здійснення відповідачем
переобладнання, а саме влаштування без
дозвільних документів витяжної
системи позивачем не подано. Відтак,
колегія суддів вважає, що позивачем не
доведено належними та допустимими
доказами в розумінні ст. 34 ГПК України
сам факт влаштування витяжної системи
у нежитлових приміщеннях за адресою:
вул. Театральна,4 у м. Львові.

Так, відповідно ст. 4-2 ГПК України
правосуддя у господарських судах
здійснюється на засадах рівності всіх
учасників судового процесу перед
законом і судом.

Статтею 32 ГПК України встановлено, що
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Таким чином, доводи, наведені
скаржником в апеляційній скарзі, не
спростовують правомірність висновків,
викладених в оспорюваному рішенні суду
першої інстанції.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції вважає, що рішення місцевого
господарського суду слід залишити без
змін, а апеляційну скаргу без
задоволення.

Керуючись, ст.ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Львівський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Рішення господарського суду
Львівської області від 03.06.2014р. у справі
№ 914/4443/13 залишити без змін, апеляційну
скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили
з дня її прийняття, може бути оскаржена
в касаційному порядку згідно з
розділом ХІІ-1 ГПК України.

3. Справу передати до
господарського суду Львівської
області.

Головуючий суддя
Кравчук Н.М.

судді
Гнатюк Г.М.

Якімець Г.Г.