ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у прийнятті позовної заяви

31.10.14р.Справа № 904/8501/14

Суддя Мілєва І.В., розглянувши
матеріали

за позовом ОСОБА_1, м.Нікополь
Дніпропетровської області

до Нікопольського обласного
підприємства оптової торгівлі
Дніпропетровського ОПС, м.Нікополь
Дніпропетровської області

про відшкодування доходів від
безпідставно набутого майна у розмірі
396 000,00грн. та стягнення моральної шкоди
у розмірі 70 000,00грн.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до господарського
суду Дніпропетровської області з
позовною заявою до Нікопольського
обласного підприємства оптової
торгівлі Дніпропетровського ОПС про
відшкодування доходів від
безпідставно набутого майна у розмірі
396 000,00грн. та стягнення моральної шкоди
у розмірі 70 000,00грн.

Відповідно до ст. 21 ГПК України
сторонами в судовому процесі -
позивачами і відповідачами - можуть
бути підприємства та організації,
зазначені у статті 1 Кодексу, тобто
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи, громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність
без статусу юридичної особи і у
встановленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності, а
також, у випадках, передбачених
законодавчими актами України, до
господарського суду мають право також
звертатися державні та інші органи,
фізичні особи, що не є суб'єктами
підприємницької діяльності.

Частиною 2 статті 1 та статтею 12 ГПК
передбачено, що до господарського суду
можуть звертатися фізичні особи, які не
є суб'єктами підприємницької
діяльності. Однак, зазначене
стосується лише тих випадків, коли
справи виникають з корпоративних
відносин (спори між господарським
товариством та його учасником
(засновником, акціонером), в тому числі
учасником, який вибув, а також між
учасниками (засновниками, акціонерами),
що пов'язані зі створенням, діяльністю,
управлінням та припиненням діяльності
цього товариства; предметом
відповідних позовів можуть бути вимоги
про визнання недійсними актів органів
управління господарського товариства,
визнання недійсними установчих
документів товариства або договорів
про відчуження майна тощо; коли справа
пов'язана з банкрутством.

Позовна заява подана ОСОБА_1 як
фізичною особа без статусу суб'єкта
підприємницької діяльності, спір виник
не з корпоративних відносин, не
пов'язаний з банкрутством.

З огляду на вищенаведене, даний спір
підлягає вирішенню в порядку
цивільного судочинства, відповідно до
ст. 107 ЦПК України розглядається
районними, районними у містах, міськими
та міськрайонними судами.

Згідно з п. 1 ст. 62 ГПК України суддя
відмовляє у прийнятті позовної заяви,
якщо заява не підлягає розгляду в
господарських судах України.

Відповідно до п. 3.2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №18
від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" на підставі пункту 1
частини першої статті 62 ГПК суддя
відмовляє у прийнятті позовної заяви,
якщо спір непідвідомчий
господарському суду, зокрема, коли його
вирішення законодавством України
віднесено до компетенції іншого органу
або заява взагалі не підлягає
розглядові в судовому порядку.

З огляду на викладене, у прийнятті
позовної заяви належить відмовити.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст.7 Закону
України "Про судовий збір" сплачена
сума судового збору повертається в
разі відмови у відкритті провадження у
справі. Однак при подання позовної
заяви позивачем доказів сплати
судового збору не було подано.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст.62, ст.86
Господарського процесуального кодексу
України, суд

УХВАЛИВ:

У прийнятті позовної заяви відмовити.

Позовні матеріали повернути позивачу.

Додаток: позовна заява і додані до неї
документи.

Ухвала суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Дніпропетровської
області протягом п`яти днів з дня її
оголошення.

Суддя І.В. Мілєва