ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2014 р.
Справа № 914/3293/14

За позовом: Приватного акціонерного
товариства "Європейський страховий
альянс", м. Київ,

до відповідача: Львівське комунальне
підприємство "Львівелектротранс", м.
Львів

про стягнення суми в розмірі 15430,00 грн.,
як відшкодування шкоди в порядку
регресу.

В судове засідання з'явились:

від позивача: Басович В.Б.- представник

від відповідача: Батенчук М.Й. -
представник

Суддя
Березяк Н.Є.

Секретар судового засідання
Кравець О.І.

Представникам сторін роз'яснено
права та обов'язки, передбачені ст. ст.
20, 22 ГПК України.

Суть спору: Подано позов Приватним
акціонерним товариством "Європейський
страховий альянс" до Львівського
комунального підприємства
"Львівелектротранс" про стягнення суми
в розмірі 15430,00 грн., як відшкодування
шкоди в порядку регресу.

В судовому засіданні 27.10.2014 року судом
оглянуто оригінали документів,
долучених до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, просив позов
задоволити з підстав і мотивів,
викладених в позовній заяві,
матеріалах справи та наданих
поясненнях.

Відповідач проти позову заперечив,
посилаючись на ті обставини, що його
представник був відсутній під час
огляду автомобіля, огляд автомобіля
здійснювався по спливу значного строку
з моменту його пошкодження, а в довідці
ДАЇ не зазначено ряд пошкоджень,
встановлених експертом в протоколі
огляду транспортного засобу, а отже, на
думку відповідача, розмір завданих
збитків є значно завищеним.

В судовому засіданні 27.10.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

Суд заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, та оцінивши докази в
їх сукупності, встановив наступне:

08 квітня 2013 року між Приватним
акціонерним товариством "Європейський
страховий альянс" (надалі Страховик) та
ВАТ "Нижегородський
хіміко-фармацевтичний завод» було
укладено договір страхування ризиків,
пов'язаних з експлуатацією наземних
транспортних засобів № 1038194 ,
відповідно до якого Страховик
зобов'язувався відшкодувати збитки, що
могли настати у зв'язку з пошкодженням
, знищенням чи втратою автомобіля «Кіа»
д.н. НОМЕР_2 .

28 лютого 2014 року в зв'язку з падінням
розтяжки кабельної контактної мережі
на проїжджу частину ділянки дороги по
вул. Мечнікова,16 у м. Львові було
пошкоджено застрахований транспортний
засіб марки «Кіа» д.н. НОМЕР_2.

Відповідно до постанови Сихівського
районного суду м. Львова від 28.04.2014 року,
ОСОБА_3, будучи посадовою особою
Львівського комунального підприємства
"Львівелектротранс", не вжив всіх
заходів щодо належного утримання ККМ,
зокрема допустив падіння розтяжки
кабельної контактної мережі на
проїжджу частину ділянки дороги по вул.
Мечнікова,16 у м.Львові, що призвело до
пошкодження застрахованого автомобіля
марки «Кіа» д.н. НОМЕР_2, чим порушив ст. 9
Закону України «Про дорожній рух».

На підставі повідомлення
Страхувальника про подію з
застрахованим транспортним засобом,
заяви про виплату страхового
відшкодування, оформленого страхового
акту, Страховик на виконання умов
договору страхування виплатив
Страхувальнику суму страхового
відшкодування у розмірі 15430,00 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 2372 від 10.06.2014 року.

14.07.2014 року ПАТ "Європейський страховий
альянс" звернувся до Львівського
комунального підприємства
"Львівелектротранс" з вимогою про
відшкодування завданих збитків в
порядку регрессу, яка залишена
відповідачем без задоволення.

Проаналізувавши всі обставини та
матеріали справи, суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги підлягають
до задоволення.

При прийнятті рішення, суд виходив з
наступного:

Відповідно до ст. 979 ЦК України за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Як вбачається із матеріалів справи, на
виконання умов договору страхування №
1038194 від 08.04.2013 року, позивач 24.010.06.2014
року здійснив страхове відшкодування
на суму 15430,00 грн., що підтверджується
платіжним дорученням № 2372.

Зазначене страхове відшкодування ПАТ
"Європейський страховий альянс"
відшкодувало у зв'язку з пошкодженням
застрахованого автомобіля «Кіа» д.н.
НОМЕР_2 внаслідок падіння розтяжки
кабельної контактної мережі на
проїжджу частину ділянки дороги по вул.
Мечнікова,16 у м. Львові, яке відбулося
через порушення посадовою особою
Львівського комунального підприємства
"Львівелектротранс" ОСОБА_3 ст.9 Закону
України «Про дорожній рух», що
встановлено постановою Сихівського
районного суду м. Львова від 28.04.2014 року
по адміністративній справі № 464/3130/14-п,
яка набрала законної сили.

Згідно із ст. 27 Закону України "Про
страхування" передбачено, що до
Страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування в межах фактичних затрат,
переходить право вимоги, яке
Страхувальник має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Стаття 933 Цивільного кодексу України
передбачає перехід до страховика прав
страхувальника щодо особи,
відповідальної за завдані збитки, а
саме: "До страховика, який виплатив
страхове відшкодування за договором
майнового страхування, у межах
фактичних витрат переходить право
вимоги, яке страхувальник або інша
особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки".

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України
особа, яка відшкодувала шкоду, завдану
іншою особою, має право зворотної
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування,
якщо інший розмір не встановлений
законом.

Відповідно до ст. 1172 ЦК України ,
юридична або фізична особа відшкодовує
шкоду, завдану їхнім працівником під
час виконання ним своїх трудових (
службових) обов'язків.

Як вже зазначалося раніше, листом № 2512/8
від 14.07.2014 року позивач звернувся до
Львівського комунального підприємства
"Львівелектротранс" з вимогою про
відшкодування в порядку регресу суми
виплаченого Страховиком страхового
відшкодування, яка залишена
відповідачем без задоволення.

Посилання відповідача на завищення
суми матеріального збитку, що підлягає
відшкодуванню є необґрунтованим
припущенням.

Зокрема не підтверджено жодними
належними і допустимими доказами
доводи відповідача про можливість
пошкодження застрахованого
транспортного засобу протягом часу з
моменту пригоди до моменту проведення
експертизи.

Відповідно до ст. 32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Статтею 33 ГПК України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи,
заперечення відповідача стосовно
розміру завданої шкоди спростовуються
долученими до матеріалів справи:
звітом про оцінку автомобіля №434/14,
протоколом огляду транспортного
засобу №434/14 про огляд якого було
повідомлено ОСОБА_3, визнаного винним у
падінні розтяжки кабельної контактної
мережі на проїжджу частину ділянки
дороги по вул. Мечнікова,16 у м. Львові,
внаслідок чого було пошкоджено
застрахований транспортний засіб
марки «Кіа» д.н. НОМЕР_2.; Актом
узгодження робіт від 31.03.2014 року,
ремонтними калькуляціями,
сертифікатами суб'єкта оціночної
діяльності, кваліфікаційними
свідоцтвами оцінювача, договором та
актом виконаних робіт, а також
платіжним дорученням про виплату
страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідач в судове засідання доказів
які б спростовували чи заперечували
позовні вимоги суду не подав, а відтак
суд вважає що позовні вимоги
обґрунтовані та підлягають до
задоволення. в сумі 15430,00 грн.

Судові витрати слід віднести на
відповідача в порядку ст. 49 ГПК України.

Керуючись 3,4,41,42,43,
44;45,46,12,32,33,34,35,36,43,49,82,84,85 ГПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задоволити.

2. Стягнути з Львівського комунального
підприємства "Львівелектротранс" (79012,
м. Львів, вул. Сахарова,2 )
на користь Приватного акціонерного
товариства "Європейський страховий
альянс" (01135, м. Київ, вул.
Глибочицька,33-37, ) - 15430,00
грн. - шкоди, 1 827,00 грн. - судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено
протягом 10 днів до Львівського
апеляційного господарського суду.

Наказ видати у відповідності до ст. 116
ГПК України.

Повний текст рішення виготовлено
та підписано 29.10.2014 р.

Суддя
Березяк Н.Є.