ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
УХВАЛА

03 листопада 2014 року
Справа № 16/117/09

м. Миколаїв

скаржник - фізична особа - підприємець
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

Орган ДВС дії (бездіяльність) якого
оскаржуються: Відділ примусового
виконання рішень управляння
виконавчої служби Головного
управляння юстиції у Миколаївські
області (54020, Миколаївська область, м.
Миколаїв, вул. Декабристів, 41/23, оф. 800)

за позовом (стягувач): Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної
особи -ОСОБА_2 (АДРЕСА_2)

до відповідача (боржник): Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної
особи -ОСОБА_1 (АДРЕСА_3)

про: стягнення 95958,38 грн.

суддя Фролов В.Д.

Представники сторін:

Від скаржника (боржника): ОСОБА_1

Від стягувача: представник не
з'явився

Від органу ДВС: представник не
з'явився

ВСТАНОВИВ:

Від фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
02.09.2014 р. до Господарського суду
Миколаївської області надійшла скарга
на дії державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
управління виконавчої служби
головного управління юстиції у
Миколаївській області Кравчука А.О.

Крім того, разом зі скаргою 02 вересня 2014
р. ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду із
заявою про поновлення строку для
звернення зі скаргою.

03 листопада 2014 року до господарського
суду від скаржника надійшла заява про
уточнення вимог. Скаржник просить:

1. Визнати неправомірними та такими, що
порушують норми чинного законодавства
України, порушують права ОСОБА_1 як
сторони виконавчого провадження та
громадянина України, дії Відділу
примусового виконання рішень
управління виконавчої служби
Головного управління юстиції у
Миколаївській області, які виявились у
не знятті арешту з майна боржника та
коштів, та не припиненню розшуку майна
боржника після закінчення виконавчого
провадження.

2. Зобов'язати Відділ примусового
виконання рішень управління
виконавчої служби головного
управління юстиції у Миколаївській
області скасувати вжиті, при
примусовому виконанні рішення,
державним виконавцем заходи
стосовного оголошення розшуку майна
боржника (HONDA ACCORD 2.4 2007 року, ДНЗ НОМЕР_2),
арештів накладених на майно та кошти на
банківських рахунках належних
фізичній особі ОСОБА_1 та СПД ОСОБА_1
(іпн. НОМЕР_1).

Стягувач (позивач) у судове засідання
не з'явився, про причини неявки суд не
повідомив.

Скаржник (боржник) скаргу підтримав в
повному обсязі. В обґрунтування вимог
скарги посилається на те, що орган
відділу державної виконавчої служби,
який виконував наказ господарського
суду Миколаївської області №16/117/09 від
05.08.09 - Відділ примусового виконання
рішень управляння виконавчої служби
Головного управляння юстиції у
Миколаївські області, який при
винесенні постанови від 23.06.2014 про
повернення виконавчого документу
стягувачу не зняв накладений
постановою про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
ВП № 32634462 від 16.09.2013 арешт на все майно,
належне боржнику, та постановою від
24.01.2014 р. про арешт коштів боржника, не
припинив розшук майна боржника
оголошений постановою від 16.03.2013 р. В
той час, пункт 3.17 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень передбачає, що у разі повернення
виконавчого документу стягувану
державний виконавець у відповідній
постанові зазначає про наслідки
повернення виконавчого документу
(зняття арешту, тощо). Крім того,
скаржник посилався на частину 5 статті
60 Закону України "Про виконавче
провадження"

Представник відділу ДВС у судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив.

Розглянувши матеріали скарги,
заслухавши скаржника, господарський
суд встановив:

Рішенням Господарського суду
Миколаївської області 28.04.2009 р. у справі
№ 16/117/09 позовні вимоги
СПДФО ОСОБА_2 задоволено повністю та
стягнуто з СПДФО ОСОБА_1, грошові кошти
у сумі 95958 грн.38 коп. Постановою
Одеського апеляційного господарського
суду 16.07.2009 р. зазначене рішення змінено
та стягнуто з СПД ФО ОСОБА_1 грошові
кошти у сумі 64207 грн. 02 коп. Постановою
Вищого господарського суду України від
21.10.2009 р. зазначену постанову залишено
без змін.

На виконання постанови Одеського
апеляційного господарського суду
05.08.2009 р. видано наказ.

Державним виконавцем Відділу
примусового виконання рішень
управління виконавчої служби
головного управління юстиції у
Миколаївській області Кравчуком А.О.
винесено постанову від 16.09.2013 р. ВП №
32634462 про розшук майна боржника, а саме
автомобіля марки HONDA ACCORD, ДЗН НОМЕР_2.

Крім того, 16.09.2013 р. Державним
виконавцем Відділу примусового
виконання рішень управління
виконавчої служби головного
управління юстиції у Миколаївській
області Кравчуком А.О. винесено
постанову у ВП № 32634462 про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження.

24 січня 2014 р. у ВП № 32634462 Державним
виконавцем Відділу примусового
виконання рішень управління
виконавчої служби головного
управління юстиції у Миколаївській
області Кравчуком А.О. винесено
постанову про арешт коштів боржника.

23 червня 2014 року Державним виконавцем
Відділу примусового виконання рішень
управління виконавчої служби
головного управління юстиції у
Миколаївській області Кравчуком А.О.
винесено постанову про повернення
виконавчого документу стягувачу на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України
«Про виконавче провадження».

Пунктом 2 частини 1 статті 47 Закону
України "Про виконавче провадження"
передбачено, що виконавчий документ, на
підставі якого відкрито виконавче
провадження, за яким виконання не
здійснювалось, або здійснювалось
частково, повертається стягувачу у
разі, якщо у боржника відсутнє майно, на
яке може бути звернено стягнення, а
здійснені державним виконавцем
відповідно до цього Закону заходи щодо
розшуку такого майна виявились
безрезультатними.

Як зазначалось вище, відділом
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Миколаївській області 23.06.2014 було
винесено постанову про повернення
виконавчого документа стягувачу на
підставі пункту 2 частини 1 статті 47
Закону України "Про виконавче
провадження". У постанові державним
виконавцем зазначено, що у боржник
відкрито рахунки в ПАТ КБ «ПриватБанк»
на які постановою від 24.01.2014 р.
накладено арешт, проте кошти на
рахунках відсутні. Крім того,
зазначено, що згідно БД АШС Автомобіль
за боржником зареєстрований
транспортний засіб HONDA ACCORD 2.4, 2007 ДЗН
НОМЕР_2, який згідно витягу з Державного
реєстру обтяжень рухомого майна
перебуває у заставі ПАТ «Укрсоцбанк»,
що виключає можливість звернення на
нього стягнення за даним виконавчим
документом. Проте, накладений
постановою про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
ВП №32634462 та постановою про арешт
коштів боржника ВП №32634462 арешт на
майно, яке належить боржнику, не був
знятий, а також оголошення розшуку
транспортного засобу не було
припинено, з чим не погоджується
скаржник.

Скаржник звернувся до Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Миколаївській області із заявою, у якій
він просив скасувати вжиті примусові
виконання рішення заходи стосовно
оголошення розшуку майна боржника (HONDA
ACCORD 2.4, 2007 ДЗН НОМЕР_2), арештів
накладених на майно та кошти на
банківських рахунках належних фізичні
особі ОСОБА_1 та СПД ОСОБА_1. Але
відповідь не отримав.

Скаржник просить задовольнити його
вимогу про зняття арешту з майна та
припинення розшуку майна, посилаючись
на частину 5 статті 60 Закону України
"Про виконавче провадження", якою
передбачено, що у всіх інших випадках
незавершеного виконавчого провадження
арешт з майна чи коштів може бути
знятий за рішенням суду.

Також боржник посилається на те, що
згідно пункту 3.17 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 02.04.2012
№ 512/5, передбачено, що у постанові про
закінчення виконавчого провадження,
повернення виконавчого документа
стягувачу чи повернення виконавчого
документа до суду або іншого органу
(посадовій особі), який (яка) його
видав(ла), державний виконавець
зазначає підставу для цього з
посиланням на відповідну норму Закону,
результати виконання, а також наслідки
завершення відповідного виконавчого
провадження (зняття арешту тощо).

Суд зауважує, що наведені положення
Інструкції не суперечать статтям 47, 50, 60
Закону України "Про виконавче
провадження" і не дозволяють органу
державної виконавчої служби зняти
арешт з майна боржника у випадку
повернення виконавчого документа саме
стягувачу.

Але в той же час, норми Закону України
"Про виконавче провадження" не
виключають можливості зняття арешту з
майна, належного боржнику, при
поверненні виконавчого документа
стягувачу.

Так, стаття 60 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачає
порядок та випадки зняття арешту з
майна.

Частиною 3 статті 60 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачено, що
з майна боржника може бути знято арешт
за постановою начальника відповідного
відділу державної виконавчої служби,
якому безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, якщо виявлено
порушення порядку накладення арешту,
встановленого цим Законом.

Частиною 4 статті 60 вищезазначеного
Закону передбачено, що у разі наявності
письмового висновку експерта, суб'єкта
оціночної діяльності - суб'єкта
господарювання щодо неможливості чи
недоцільності реалізації арештованого
майна боржника у зв'язку із значним
ступенем його зносу, пошкодженням або в
разі якщо витрати, пов'язані із
зверненням на таке майно стягнення,
перевищують грошову суму, за яку воно
може бути реалізовано, арешт з майна
боржника може бути знято за постановою
державного виконавця, що
затверджується начальником відділу,
якому він безпосередньо
підпорядкований.

Оскільки, у даному випадку підстави для
зняття арешту з майна, передбачені
частинами 3,4 статті 60 Закону України
"Про виконавче провадження", відсутні,
арешт з майна боржника - ОСОБА_1 може
бути знятий в судовому порядку згідно
частини 5 статті 60 Закону України "Про
виконавче провадження", так як
виконавчий документ повернутий
стягувачу і необхідність забезпечення
виконання рішення суду шляхом
накладення арешту та оголошення розшук
майна відпала.

Отже, не зняття арешту та не припинення
розшуку майна Відділом примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Миколаївській
області скаржника порушує його
інтереси, так як виконавче провадження
після повернення виконавчого
документу не буде проводитись, а майно
боржника залишиться під арештом та в
розшуку. Викладене надає право суду
зобов'язати Відділ примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Миколаївській
області зняти арешт з майна боржника,
накладеного в межах виконавчого
провадження ВП № 32634462 та припинити
розшук майна боржника.

Крім того, слід зазначити, що з доданих
до матеріалів скарги квитанцій
вбачається, що ОСОБА_1 у добровільному
порядку сплачуються кошти стягувачу.
Так боржником надано квитанції на
загальну суму 24000 грн.

Згідно абзацу 1 пункту 9.13 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання
практики виконання рішень, ухвал,
постанов господарських судів України"
за результатами розгляду скарги
виноситься ухвала, в якій
господарський суд або визнає доводи
заявника правомірними і залежно від їх
змісту визнає постанову державного
виконавця щодо здійснення заходів
виконавчого провадження недійсною, або
визнає дії чи бездіяльність органу
державної виконавчої служби
незаконними, чи визнає недійсними
наслідки виконавчих дій, або зобов'язує
орган державної виконавчої служби
здійснити певні виконавчі дії, якщо він
ухиляється від їх виконання без
достатніх підстав, або визнає доводи
скаржника неправомірними і скаргу
відхиляє.

З огляду на зазначене, суд вважає, що
скаргу ОСОБА_1 в частинні зобов'язання
ВДВС скасувати заходи, вжитті при
примусовому виконанні рішення слід
задовольнити та зобов'язати Відділ
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Миколаївській області зняти арешт з
усього майна боржника, яке належить
йому та припини розшук майна.

Відносно вимоги скаржника про
визнання неправомірними, та такими що
порушують норми чинного законодавства
України, порушують права ОСОБА_1 як
сторони виконавчого провадження та як
громадянина України, дії Відділу
примусового виконання рішень
управління виконавчої служби
Головного управління юстиції у
Миколаївській області, які виявились у
не знятті арешту з майна боржника та
коштів, та не припиненню розшуку майна
боржника після закінчення виконавчого
провадження, з урахуванням
вищевикладеного, дана вимога
задоволенню не підлягає.

Щодо подання суду заяви про поновлення
строку для поновлення строку для
звернення зі скаргою, то слід зазначити
наступне.

Абзацом третім п. 9.7 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів України» передбачено, що у разі
якщо ж обов'язок органу Державної
виконавчої служби вчинити певну дію
прямо передбачено законом, але строк її
вчинення не зазначений, то
бездіяльність даного органу може бути
оскаржена в будь-який час, коли
скаржник дійде висновку про порушення
у зв'язку з цією бездіяльністю його
прав і охоронюваних законом інтересів,
оскільки правопорушення є таким, що
триває в часі.

Таким чином, строк для подання скарги
на дії ДВС скаржником не пропущено.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
86, 121-2 ГПК України , суд -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

2. Зобов'язати Відділ примусового
виконання рішень управління
виконавчої служби головного
управління юстиції у Миколаївській
області скасувати вжиті, при
примусовому виконанні наказу
господарського суду Миколаївської
області №16/117/09 від 05.08.2009 р. у
виконавчому провадженні №32634462,
державним виконавцем заходи
стосовного оголошення розшуку майна
боржника (HONDA ACCORD 2.4 2007 року, ДНЗ НОМЕР_2),
арештів накладених на майно та кошти на
банківських рахунках належних
фізичній особі ОСОБА_1 та СПД ОСОБА_1
(іпн. НОМЕР_1).

Суддя
В.Д.Фролов