ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2014 року Справа № 916/584/14

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого Грейц
К.В.,суддів:Бакуліної С.В., Глос
О.І.,розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Дочірнього
підприємства "Весстар Україна"на
постановуОдеського апеляційного
господарського суду від 29.07.2014у
справі№ 916/584/14 господарського суду
Одеської областіза позовомЗаступника
Білгород - Дністровського міжрайонного
прокурора Одеської області в інтересах
держави в особі Білгород -
Дністровської міської ради Одеської
областідо Дочірнього підприємства
"Весстар Україна"за участю третьої
особи,яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні позивача:
Відділу Держземагенства у м. Білгород -
Дністровському Одеської області,про
внесення змін до договору оренди
земельної ділянки

у судовому засіданні взяли участь
представники:

від Генеральної прокуратури: Гудименко
Ю.В. - прокурор відділу, посвідч. №014715;

від позивача: не звилися;

від відповідача:не звилися;

від третьої особи: не звилися;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Одеської
області від 12.06.2014 у справі №916/584/14
(судді: Рога Н.В., Д'яченко Т.Г., Погребна
К.Ф.), залишеним без змін постановою
Одеського апеляційного господарського
суду від 29.07.2014 (судді: Бєляновський В.В.,
Мишкіна М.А., Будішевська Л.О.), позовну
заяву задоволено повністю; внесено
зміни до договору оренди землі від
20.10.2009, укладеного між Білгород -
Дністровською міською радою та
Дочірнім підприємством "Весстар
Україна" на земельну ділянку площею 6,2233
га, яка розташована за адресою: м.
Білгород-Дністровський, вул. Шабська, 77,
для розміщення
виробничо-торгівельного комплексу
строком на 49 років, зареєстрованого у
Білгород-Дністровському районному
відділі ДП "ЦДЗК", про що у Книзі записів
державної реєстрації договорів оренди
землі вчинено запис за №04.09.515.00035 від
13.11.2009; викладено п. 5 договору оренди
землі від 20.10.2009 у наступній редакції:
"Нормативно-грошова оцінка земельної
ділянки складає: 10 197 499 грн. 38 коп.";
викладено п. 9 договору оренди землі від
20.10.2009 у наступній редакції: "Орендна
плата вноситься орендарем щомісяця у
сумі 42 489 грн. 58 коп."

У касаційній скарзі Дочірнє
підприємство "Весстар Україна" просить
скасувати рішення господарського суду
Одеської області від 12.06.2014 у справі
№916/584/14 та постанову Одеського
апеляційного господарського суду від
29.07.2014 у цій справі та прийняти нове
рішення, яким у повному обсязі
відмовити у задоволенні позовних
вимог, посилаючись на порушення та
неправильне застосування
господарськими судами норм
матеріального та процесуального права,
зокрема, ст. 19 Конституції України, ч. 2
ст. 651, ст. 652 Цивільного кодексу України,
ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України,
ст. 14, 18, 30 Закону України "Про оренду
землі", п. 3.5 Порядку нормативної
грошової оцінки земель
сільськогосподарського призначення та
населених пунктів, затвердженого
наказом Державного комітету України по
земельних ресурсах, Міністерства
аграрної політики України,
Міністерства будівництва, архітектури
та житлово-комунального господарства
України, Української академії аграрних
наук від 27.01.2006 N 18/15/21/11; ст.ст. 4, 33, 43
Господарського процесуального кодексу
України, оскільки: по-перше, підписання
сторонами додаткової угоди про
перерахунок розміру орендної плати від
06.02.2014 свідчить про відсутність
предмету спору до порушення
провадження у справі; по-друге, в
обгрунтування висновків про
нечинність додаткової угоди про
перерахунок розміру орендної плати від
06.02.2014 у зв'язку з відсутністю державної
реєстрації зазначеної угоди,
господарський суд апеляційної
інстанції послався на ст. 18 Закону
України "Про оренду землі", яку було
виключено ще 11.02.2010 згідно із Законом
України від 11.02.2010 N 1878-VI; по-третє,
господарським судом апеляційної
інстанції не було встановлено факт
використання відповідачем орендованої
земельної ділянки для обслуговування
магазину, кафе, бару, що впливає на
застосування позивачем коефіцієнту "7"
при вирахуванні середнього
коефіцієнту; по-четверте,
господарським судом апеляційної
інстанції при здійсненні розрахунку
розміру орендної плати не було
враховано площу окремих частин
орендованої земельної ділянки, які
використовуються для розміщення
торгового та виробничого комплексів,
тоді як відповідно до плану земельної
ділянки розмір земельної ділянки для
розміщення виробничого комплексу
складає 5,6013 га, а для розміщення
торгового комплексу - лише 0,6220 га;
по-п'яте, згідно з п. 3.5 Порядку
нормативної грошової оцінки земель
сільськогосподарського призначення та
населених пунктів коефіцієнт
функціонального використання для
земельних ділянок змішаного
використання визначається як
середньозважене (за площею) значення
коефіцієнтів функціонального
використання окремих частин земельної
ділянки змішаного використання;
підставою для виділення частин
земельної ділянки різного
функціонального використання є
виключно затверджені дані
інвентаризації земельної ділянки та
землеустрою, тоді як інвентаризація
земельної ділянки, що орендується ДП
"Весстар Україна", для встановлення її
змішаного використання не проводилась;
по-шосте, застосування "змішаного
коефіцієнту" чинним законодавством
передбачено лише при розрахунку
нормативної грошової оцінки землі, а не
орендної плати.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 28.10.2014 розгляд касаційної
скарги Дочірнього підприємства
"Весстар Україна" на постанову
Одеського апеляційного господарського
суду від 29.07.2014 у справі № 916/584/14
відкладено на 04.11.2014 на 11 год. 10 хв.

Позивач, відповідач та третя особа не
скористалися своїм процесуальним
правом на участь своїх представників в
судовому засіданні суду касаційної
інстанції.

Заслухавши у відкритому судовому
засіданні пояснення прокурора,
перевіривши матеріали справи,
правильність застосування
господарськими судами норм
матеріального та процесуального права,
повноту встановлення обставин справи
та правильність їх юридичної оцінки
господарськими судами першої та
апеляційної інстанцій, колегія суддів
Вищого господарського суду України
дійшла висновку, що касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Господарськими судами першої та
апеляційної інстанцій встановлено
наступне.

Рішенням Білгород-Дністровської
міської ради від 25.06.2009 № 749-V "Про
затвердження проектів відведення,
матеріалів інвентаризації земельних
ділянок та надання фізичним та
юридичним особам, суб'єктам
підприємницької діяльності в оренду
земельних ділянок на території м.
Білгород-Дністровського" було
затверджено матеріали інвентаризації,
проекти землеустрою щодо відведення
земельних ділянок та надано в оренду
Дочірньому підприємству "Весстар
Україна" земельну ділянку площею 6,2233 га
по вул. Шабська, 77 у м.
Білгород-Дністровському під
розміщення виробничо-торгівельного
комплексу.

20.10.2009 між Білгород-Дністровською
міською радою (орендодавець) та
Дочірнім підприємством "Весстар
Україна" (орендар) було укладено
договір оренди земельної ділянки, за
умовами якого орендодавець надав, а
орендар прийняв у строкове платне
користування на підставі п. 1.1
вищевказаного рішення
Білгород-Дністровської міської ради
від 25.06.2009 в оренду строком на 49 років
земельну ділянку загальною площею 6,2233
га, під розміщення
виробничо-торгівельного комплексу за
адресою м. Білгород-Дністровський, вул.
Шабська, 77, кадастровий номер земельної
ділянки :01:010:0008 (п.п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 3 договору на
вищезазначеній земельній ділянці
площею 6,2233 га розташований
виробничо-торгівельний комплекс.

Згідно з п. 5 договору оренди на момент
укладання договору нормативна грошова
оцінка земельної ділянки становила 5 690
290,50 грн.

Пунктом 9 договору сторони узгодили, що
орендна плата вноситься орендарем
щомісяця у сумі 14 225,73 грн.

Обчислення розміру орендної плати за
землю здійснюється з урахуванням
індексів інфляції (п. 10 договору).

Відповідно до п. 12 договору розмір
орендної плати щорічно переглядається
орендодавцем; розмір орендної плати
переглядається також у випадках: зміни
умов господарювання, передбачених
договором; зміни розмірів земельного
податку, підвищення цін і тарифів, у
тому числі внаслідок інфляції;
погіршення стану орендованої
земельної ділянки не з вини орендаря,
що підтверджено документами; в інших
випадках, передбачених законодавством
України.

Згідно з п.п. 4, 14 даного договору
земельна ділянка передається в оренду
під розміщення
виробничо-торгівельного комплексу.

Пунктом 15 договору оренди визначено, що
цільове призначення земельної ділянки
- розміщення виробничо-торгівельного
комплексу.

Відповідно до п. 29 даного договору
орендар зобов'язаний, зокрема,
забезпечити використання орендованої
земельної ділянки відповідно до
цільового призначення та умов її
надання, передбачених договором
оренди; сплачувати вартість орендної
плати земельної ділянки в розмірах та в
термін, що обумовлені цим договором.

20.09.2009 орендодавець надав, а орендар
прийняв за актом приймання-передачі в
тимчасове користування на умовах
оренди строком на 49 років земельну
ділянку несільськогосподарського
призначення, розташовану за адресою: м.
Білгород-Дністровський, вул. Шабська, 77.

Вищевказаний договір було
зареєстровано у встановленому законом
порядку.

17.04.2008 рішенням Білгород-Дністровської
міської ради № 473-V "Про визначення та
встановлення орендної плати за землю в
місті Білгород-Дністровському" додаток
№ 1 "Коефіцієнти, які характеризують
функціональне використання земельної
ділянки (КФ)" до рішення
Білгород-Дністровської міської ради
від 11.06.2004 №669-ХХІV "Про внесення змін до
рішення міської ради від 11.07.2003 року
№427-ХХІV "Про встановлення орендної
плати за землю в місті
Білгород-Дністровському" викладено в
новій редакції. Зокрема, для категорії
земель за функцією використання -
обслуговування магазину, кафе, бару,
більярдної, приміщення для розміщення
гральних автоматів визначено
коефіцієнт "7", для категорії земель за
функцією використання - виробнича
діяльність - визначено коефіцієнт "3".

31.05.2013 Білгород-Дністровська міська
рада прийняла рішення № 565-VI "Про
затвердження нормативної грошової
оцінки земель міста
Білгород-Дністровського", яким
затверджено технічну документацію з
нормативної грошової оцінки земель
міста Білгород-Дністровський Одеської
області; введено в дію нормативну
грошову оцінку земель міста
Білгород-Дністровського Одеської
області з 01.01.2014.

27.12.2013 рішенням Білгород-Дністровської
міської ради № 731-VІ "Про внесення змін
до рішення Білгород-Дністровської
міської ради №473-V від 17.04.2008 "Про
визначення та встановлення орендної
плати за землю в місті
Білгород-Дністровському" внесено зміни
в додаток до рішення
Білгород-Дністровської міської ради
від 17.04.2008 № 473-V: доповнено перелік
категорій земель за функціональним
використанням пунктом 15 "інші" (які не
входять до жодної зазначеної
категорії), з застосуванням значення
коефіцієнту подібної категорії та
пунктом 16 "змішаного використання", з
застосуванням середньозваженого
значення коефіцієнту (п. 1 рішення). Дане
рішення набрало чинності з 01.01.2014 (п. 2
рішення).

Господарськими судами попередніх
інстанцій встановлено, що відповідно
до витягу з технічної документації про
нормативну грошову оцінку земельної
ділянки від 24.01.2014 № 01-09/223, наданого
відділом Держземагенства у м.
Білгород-Дністровському Одеської
області, нормативна грошова оцінка
земельної ділянки площею 62233 кв.м, що
розташована за адресою: Одеська обл., м.
Білгород-Дністровський, вул. Шабська, 77,
землекористувачем якої є ДП "Весстар
Україна", становить 10 197 499,38 грн.

06.02.2014 між Білгород-Дністровською
міською радою (орендодавець) та ДП
"Весстар Україна" (орендар) було
укладено угоду про перерахунок розміру
орендної плати земельної ділянки,
згідно з п. 1.1 якої нормативна грошова
оцінка земельної ділянки площею 6,2233 га
за адресою: вул. Шабська, 77, під
розміщення виробничо-торгівельного
комплексу складає 10 197 499,38 грн., а
орендна плата складає 25 493,75 грн. в
місяць, 305 924,98 грн. - в рік з
використанням коефіцієнту "3".

05.03.2014 позивач звернувся до відповідача
з претензією № 33/663, в якій повідомив
відповідача про те, що в угоді про
перерахунок розміру орендної плати
земельної ділянки від 06.02.2014 помилково
зазначено, що річна орендна плата за
земельну ділянку площею 6,2233 га по вул.
Шабській, 77 у м.
Білгород-Дністровському складає 3% від
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки (10 197 499,38 грн.) і становить 305 924,88
грн., оскільки рішенням
Білгород-Дністровської міської ради №
731-VI від 27.12.2013 внесені зміни до рішення
№ 473-V від 17.04.2008, відповідно до якого у
випадках змішаного використання
земельної ділянки (як у даному випадку -
для розміщення
виробничо-торгівельного комплексу)
застосовується середньозважений
коефіцієнт, а саме: для об'єкту торгівлі
- 7%, для виробничих об'єктів - 3%,
відповідно середньозважений
коефіцієнт становить 5%. Разом з
претензією позивачем було направлено
три примірники угод про перерахунок
розміру орендної плати, здійсненого
відповідно до вищенаведеного рішення.

У зв'язку з недосягненням між сторонами
згоди щодо внесення змін до договору
оренди землі від 20.10.2009 та зверненням до
прокурора Білгород-Дністровської
міської ради заступник
Білгород-Дністровського міжрайонного
прокурора Одеської області звернувся
до господарського суду Одеської
області з позовом в інтересах держави в
особі Білгород-Дністровської міської
ради Одеської області до Дочірнього
підприємства "Весстар Україна", за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача Відділу
Держземагенства у м.
Білгород-Дністровському Одеської
області про внесення змін до договору
оренди землі від 20.10.2009 , укладеного між
Білгород-Дністровською міською радою
та Дочірнім підприємством "Весстар
Україна" на земельну ділянку площею 6,2233
га, яка розташована за адресою: м.
Білгород-Дністровський, вул. Шабська, 77,
для розміщення
виробничо-торгівельного комплексу
строком на 49 років, зареєстрованого у
Білгород-Дністровському міському
відділі Одеської регіональної філії ДП
"ЦДЗК"; викладення п. 5 у наступній
редакції: "Нормативно-грошова оцінка
земельної ділянки складає: 10197499,38грн.";
викладення п. 9 у наступній редакції:
"Орендна плата вноситься орендарем
щомісяця у сумі 42489,58 грн. на
розрахунковий рахунок № 0011,
одержувач - Управління Державної
казначейської служби в
Білгород-Дністровському районі
Одеської області, код: 23215016, банк: УДК в
Одеській області м. Одеса, МФО: 828011, код
платежу - 13050200", обгрунтовуючи позовні
вимоги ст. 144 Конституції України, ст.
ст. 632, 654, 759, 762 Цивільного кодексу
України, ст. 188 Господарського кодексу
України, ст.ст. 15, 21, 30 Закону України
"Про оренду землі", п.п. 34, 35 ст. 26 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні".

Задовольняючи позовні вимоги,
господарські суди виходили з того, що:
по-перше, відповідачу правомірно
встановлено річну орендну плату в
розмірі 5% від нормативної грошової
оцінки орендованої земельної ділянки,
як середньозважений коефіцієнт (для
об'єкту торгівлі - 7%, для виробничих
об'єктів - 3%, середньозважений
коефіцієнт - 7+3=10/2=5%), оскільки
відповідно до умов договору оренди
землі цільовим призначенням
орендованої відповідачем земельної
ділянки є розміщення
виробничо-торгівельного комплексу, і
відповідач зобов'язаний забезпечити
використання орендованої земельної
ділянки відповідно до цільового
призначення та умов її надання,
передбачених договором оренди;
по-друге, враховуючи, що орендна плата
за земельні ділянки державної та
комунальної власності є регульованою
ціною, а сторонами у договорі оренди
землі від 20.10.2009 передбачено можливість
перегляду орендної плати, зміна
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки є підставою для зміни розміру
орендної плати за користування цією
земельною ділянкою; по-третє,
підписання сторонами 06.02.2014 угоди про
перерахунок розміру орендної плати до
договору оренди земельної ділянки від
20.10.2009 не свідчить про відсутність
предмета спору на момент звернення
заступника прокурора до
господарського суду з даним позовом,
оскільки чинним законодавством
України не встановлено заборони на
внесення нових змін до договору оренди
землі; крім того, в порушення ст. 18
Закону України "Про оренду землі"
(згідно з якою договір оренди землі
набирає чинності після його державної
реєстрації) державну реєстрацію
підписаної сторонами 06.02.2014 угоди не
було проведено.

Однак, зазначені висновки
господарських судів не є такими, що
ґрунтуються на правильному
застосуванні норм матеріального та
процесуального права та всебічному,
повному та об'єктивному розгляді в
судовому процесі всіх обставин справи
в їх сукупності, керуючись законом, як
це передбачено ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України з
огляду на наступне.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про
оренду землі" договір оренди землі -
це договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Згідно з ст. 15 Закону України "Про
оренду землі" істотною умовою договору
оренди землі є, зокрема орендна плата
із зазначенням її розміру,
індексації, форм платежу, строків,
порядку її внесення і перегляду
та

відповідальності за її несплату.

Статтею 21 Закону України "Про оренду
землі" визначено, що орендна плата за
землю - це платіж, який орендар
вносить орендодавцеві за користування
земельною ділянкою.

Відповідно до п.п. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України плата за
землю - загальнодержавний податок, який
справляється у формі земельного
податку та орендної плати за земельні
ділянки державної і комунальної
власності.

Згідно з п.п. 288.1, 288.4 ст. 288 Податкового
кодексу України підставою для
нарахування орендної плати за земельну
ділянку є договір оренди такої
земельної ділянки; розмір та умови
внесення орендної плати
встановлюються у договорі оренди між
орендодавцем (власником) і орендарем.

Пунктом 289.1 ст. 289 Податкового кодексу
України встановлено, що для визначення
розміру податку та орендної плати
використовується нормативна грошова
оцінка земельних ділянок.

Відповідно до статті 13 Закону України
"Про оцінку земель" нормативна грошова
оцінка земельних ділянок
проводиться, зокрема, у разі визначення
розміру орендної плати за земельні
ділянки державної та комунальної
власності.

Відповідно до ст. 632 Цивільного кодексу
України ціна в договорі встановлюється
за домовленістю сторін; у випадках,
встановлених законом, застосовуються
ціни (тарифи, ставки тощо), які
встановлюються або регулюються
уповноваженими органами державної
влади або органами місцевого
самоврядування.

Розмір орендної плати за землю
визначається сторонами у договорі, в
т.ч. може визначатися шляхом
встановлення відсоткового відношення
до нормативної грошової оцінки
земельної ділянки, що відповідає
чинному законодавству України,
зокрема, приписам частини першої
статті 15, статті 21 Закону України "Про
оренду землі".

Виходячи з аналізу зазначених
законодавчих приписів, орендна плата
за користування земельними ділянками
державної та комунальної власності є
регульованою ціною, яка розраховується
від нормативної грошової оцінки
земель, а її розмір встановлюється в
договорі.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про
оренду землі" зміна умов договору
оренди землі здійснюється за взаємною
згодою сторін; у разі недосягнення
згоди щодо зміни умов договору оренди
землі спір вирішується в судовому
порядку.

Згідно зі ст. 651 Цивільного кодексу
України зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом; договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Таким чином, оскільки нормами чинного
законодавства передбачена можливість
зміни умов договору за рішенням суду на
вимогу однієї із сторін у випадках,
встановлених договором або законом, а
орендна плата за земельні ділянки
державної та комунальної власності є
регульованою ціною, яка, до того ж
відповідно до п. 12 договору оренди
земельної ділянки від 20.10.2009 підлягає
перегляду при зміні індексації
грошової оцінки земельної ділянки (у
разі зміни розмірів земельного
податку, підвищення цін, тарифів, у тому
числі внаслідок інфляції), колегія
суддів погоджується з висновками
господарських судів про те, що зміна
нормативної грошової оцінки земель
міста Білгород-Дністровський та зміна
коефіцієнтів, які характеризують
функціональне використання земельної
ділянки, є підставою для перегляду
розміру орендної плати, встановленої
умовами договору.

Що стосується визначення позивачем
середньозваженого коефіцієнту в
розмірі 5% для земель змішаного
використання (якими позивач вважає
орендовану відповідачем земельну
ділянку), слід зазначити наступне.

При визначенні середньозваженого
коефіцієнту "5" для орендованої
відповідачем земельної ділянки,
господарські суди виходили з того, що
цільовим призначенням орендованої
відповідачем земельної ділянки є
розміщення виробничо-торгівельного
комплексу, а рішенням
Білгород-Дністровської міської ради
від 17.04.2008 №473-V було встановлено
коефіцієнт "7" для обслуговування
магазину, кафе, бару, та коефіцієнт "3" -
для виробничої діяльності, у зв'язку з
чим середньозваженим коефіцієнтом для
орендованої відповідачем земельної
ділянки буде "5" (7+3=10/2=5).

Однак, зазначені висновки
господарських судів є передчасними,
оскільки господарськими судами не
встановлено обставини, що входять до
предмету доказування у даній справі, не
надано оцінки наявним у справі доказам
і доводам відповідача.

Так, господарськими судами не надано
оцінки доводам відповідача про те, що з
умов договору оренди не вбачається
використання земельної ділянки для
обслуговування магазину, кафе чи бару
(для яких передбачено коефіцієнт "7").

Крім того, господарськими судами не
надано оцінки наявному в матеріалах
справи (а.с. 30 т. 1) акту встановлення
(відновлення) в натурі меж земельної
ділянки, що надається у довгострокову
оренду терміном на 49 років Дочірньому
підприємству "Весстар Україна", під
розміщення виробничо-торгівельного
комплексу за адресою: вул. Шабська, 77, м.
Білгород-Дністровський, Одеської
області від 08.07.2009, згідно з яким
відповідно до українського
класифікатора цільового використання
землі (УКЦВЗ) визначено код цільового
використання земельної ділянки 1.11.16
(землі іншої комерційної діяльності);
не надано оцінки додатку до акту
встановлення в натурі меж земельної
ділянки від 08.07.2009 (плану земельної
ділянки), згідно з яким площа земельної
ділянки для розміщення виробничого
комплексу складає 5,6013 га, а площа
земельної ділянки для розміщення
торгового комплексу - лише 0,6220 га.

Також, господарськими судами не взято
до уваги, що відповідно до п. 3.5 Порядку
нормативної грошової оцінки земель
сільськогосподарського призначення та
населених пунктів, затвердженого
наказом Державного комітету України по
земельних ресурсах, Міністерства
аграрної політики України,
Міністерства будівництва, архітектури
та житлово-комунального господарства
України, Української академії аграрних
наук від 27.01.2006 N 18/15/21/11 коефіцієнт
функціонального використання для
земельних ділянок змішаного
використання визначається як
середньозважене (за площею) значення
коефіцієнтів функціонального
використання окремих частин земельної
ділянки змішаного використання;
підставою для виділення частин
земельної ділянки різного
функціонального використання є
виключно затверджені дані
інвентаризації земельної ділянки та
землеустрою.

Однак, матеріали справи не містять
доказів проведення інвентаризації
орендованої відповідачем земельної
ділянки для виділення частин земельної
ділянки різного функціонального
використання.

Дійшовши висновку, що цільовим
призначенням орендованої відповідачем
земельної ділянки є розміщення
виробничо-торгівельного комплексу,
господарський суд апеляційної
інстанції не взяв до уваги, що
відповідно до ст. 1 Закону України "Про
землеустрій" цільове призначення
земельної ділянки - це використання
земельної ділянки за призначенням,
визначеним на підставі документації із
землеустрою у встановленому
законодавством порядку.

З огляду на вищевказані положення
земельного законодавства, передбачене
договором використання орендованої
відповідачем земельної ділянки для
розміщення виробничо-торгівельного
комплексу не є її цільовим
призначенням, а лише умовами її
використання відповідно до договору
оренди.

Крім того, господарськими судами не
взято до уваги, що сторони до звернення
прокурора з вказаним позовом до
господарського суду дійшли згоди щодо
визначення в договорі нової
нормативної грошової оцінки землі -
10197499,38 грн. (про що свідчить угода про
перерахунок розміру орендної плати
земельної ділянки від 06.02.2014), у зв'язку
з чим підстави для внесення цих же змін
до п. 5 договору оренди земельної
ділянки від 20.10.2009 були відсутні.

Викладене свідчить, що судами зроблено
висновки при неповно встановлених
обставинах справи.

Відповідно до частини першої статті 4-7
ГПК судове рішення приймається за
результатами обговорення усіх
обставин справи, а частиною першою
статті 43 названого Кодексу
передбачено всебічний, повний і
об'єктивний розгляд в судовому процесі
всіх обставин справи в їх сукупності.
Недодержання судом першої або
апеляційної інстанції цих норм
процесуального права, якщо воно
унеможливило встановлення фактичних
обставин, які мають значення для
правильного вирішення спору, є
підставою для скасування судового
рішення з передачею справи на новий
розгляд до відповідного суду (пункт 3
частини першої статті 111-9 ГПК),
оскільки касаційна інстанція не має
права сама встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні або постанові
місцевого чи апеляційного
господарського суду чи відхилені ним,
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими, збирати нові
докази або додатково перевіряти
докази.

У зв'язку з наведеним та врахуванням
меж повноважень касаційної інстанції,
встановлених ч. 2 ст. 111-5 та ст. 111-7 ГПК
України, постановлені у справі судові
рішення підлягають скасуванню, а
справа - передачі на новий розгляд до
господарського суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи суду
першої інстанції слід взяти до уваги
викладене у зазначеній постанові,
вжити всі передбачені чинним
законодавством засоби для всебічного,
повного та об'єктивного встановлення
обставин справи, прав та обов'язків
сторін і, в залежності від
встановленого та у відповідності з
вимогами закону вирішити спір.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
111-5, 111-7, п. 3 ст. 111-9, ст.ст. 111-10, 111-11
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Дочірнього
підприємства "Весстар Україна" на
постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 29.07.2014 у справі
№ 916/584/14 задовольнити частково.

Постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 29.07.2014 у справі
№ 916/584/14 та рішення господарського суду
Одеської області від 12.06.2014 у справі №
916/584/14 скасувати, а справу передати на
новий розгляд до господарського суду
Одеської області.

Головуючий
К. Грейц

Судді
С. Бакуліна

О. Глос