Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/19210/14 29.10.14

За позовом Публічного акціонерного
товариства «Європейський газовий
банк»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «УНІ-ПАК»

про стягнення 1 235 949,84 грн.

Суддя Якименко М.М.

Представники сторін:

від позивача: Олефіренко О.В. -
довіреність №216-юр від 20.10.2014 року;

від відповідача: Чередніченко В.П. -
довіреність №24 від 14.10.2014 року;
Кузюткіна Л.О. - довіреність №24 від
14.10.2014 року;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство
«Європейський газовий банк»
звернулося до господарського суду м.
Києва з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю «БК
«УНІ-ПАК» про стягнення 1 235 949,84 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач не виконав умови Кредитного
Договору №83 від 08.08.2013 року, щодо
повернення позивачу кредитних коштів
та процентів за користування
кредитними коштами.

З цих підстав позивач просив
задовольнити позов, стягнувши з
відповідача на свою користь 1 200 000,00 грн.
- непогашеної заборгованості по
основній сумі кредиту, 15 879,46 грн. -
непогашеної строкової заборгованості
по процентах, 1 800,00 грн. - строкової
заборгованості по сплаті комісії, 1 800,00
грн. - простроченої заборгованості по
комісії, 16 438,40 грн. - пені за несвоєчасне
повернення основної суми кредиту, 31,98
грн. - пені за несвоєчасну сплату
комісії.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 15.09.2014 року порушено провадження у
справі та призначено розгляд справи на
15.10.2014 року.

15.10.2014 року через канцелярію суду
представник відповідача подав відзив
на позовну заяву та клопотання про
залишення позовної заяви без розгляду.

В судовому засіданні 15.10.2014 року
оголошено перерву о 22.10.2014 року.

В судовому засіданні 22.10.2014 року
оголошено перерву о 29.10.2014 року.

В судовому засіданні 29.10.2014 року судом
відмовлено в задоволенні клопотання
про залишення позовної заяви без
розгляду.

В судовому засіданні 29.10.2014 року
представник позивача позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та просив
суд їх задовольнити.

В судовому засіданні 29.10.2014 року
представник відповідача позовні
вимоги не визнав та просив суд в
задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до статті 85 ГПК України в
судовому засіданні 29.10.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в
їх сукупності, та заслухавши пояснення
представників позивача та відповідача,
господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

08.08.2013 року Публічним акціонерним
товариством «Європейський газовий
банк» (далі по тексту - Банк, позивач) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «УНІ-ПАК» (далі по
тексту - Позичальник, відповідач)
укладено Кредитний Договір №83 (далі по
тексту - Договір), за умовами якого (п. 1.1.
Договору) Банк надає Позичальнику
строковий кредит в сумі 1 200 000 (один
мільйон двісті тисяч) гривень 00 копійок
(надалі - Кредит) Під терміном
«строковий кредит» розуміється
юридично оформлене зобов'язання банку
перед позичальником надати на певний
строк обумовлену суму кредиту на
визначених в цьому договорі умовах.
Кредит надається одноразово тобто при
отриманні позичальником повної суми
кредитних коштів подальша видача
кредитних коштів позичальнику
припиняється незалежно від фактичної
суми заборгованості за кредитом
упродовж дії кредитного договору.

Відповідно до п. 1.2. Договору, кредит
надається на строк з 08 серпня 2013 р. по 11
серпня 2014 р. (включно).

Згідно з п. 2.1. Договору, плата за кредит
(під терміном "плата за кредит" у
Договорі розуміються як проценти так і
комісії).

Відповідно до п. 2.2. Договору, за
користування кредитними коштами у
межах встановленого в п.1.2. строку
кредитування процентна ставка
встановлюється в розмірі 23,00% річних.

Згідно з п. 2.3. Договору, сплата
процентів здійснюється з останнього
банківського робочого дня звітного
місяця по 5 число місяця, наступного за
місяцем нарахування вашої процентів, в
день закінчення строку, на який надано
кредит, у відповідності до п.1.2.
Договору, в день дострокового
погашення заборгованості або його
частини, або в день дострокового
розірвання Договору. Моментом (днем)
сплати процентів визначається день
зарахування коштів на відповідний
рахунок Банку.

Відповідно до п. 2.4. Договору, щомісячна
комісія за користування кредитом
становить 0,15 (п'ятнадцять сотих) % від
суми кредиту або ліміту кредитної
лінії, що визначено в п. 1.1. цього
договору.

Позивачем виконано умови Договору щодо
надання Позичальнику (відповідачу)
кредитних коштів в розмірі 1 200 000,00 грн.,
що підтверджується випискою банку з
особового рахунку відповідача (копія
виписки міститься в матеріалах справи.

Спір виник в зв'язку з тим, що на думку
позивача відповідачем порушено
зобов'язання щодо своєчасності та
повноти повернення кредитних коштів та
сплати процентів за користування
кредитними коштами та сплати комісії,
згідно умов Договору, а тому позивач
просить суд стягнути з відповідача 1 200
000,00 грн. - непогашеної заборгованості
по основній сумі кредиту, 15 879,46 грн. -
непогашеної строкової заборгованості
по процентах, 1 800,00 грн. - строкової
заборгованості по сплаті комісії, 1 800,00
грн. - простроченої заборгованості по
комісії.

Листом від 26.08.2014 року вих.. №. 2562-6.1-20
позивач звернувся до відповідача з
вимогою про повернення кредитних
коштів та заборгованості по комісії.

Вищевказаний лист залишився без
відповіді, а заборгованість
відповідачем не сплаченою.

Суду не надано жодних доказів
повернення відповідачем позивачу суми
кредиту. На підтвердження іншого суду
не надано жодних доказів.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що Договір який
уклали сторони за своєю юридичною
природою є кредитним договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України
Позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором. Якщо договором
не встановлений строк повернення
позики або цей строк визначений
моментом пред'явлення вимоги, позика
має бути повернена позичальником
протягом тридцяти днів від дня
пред'явлення позикодавцем вимоги про
це, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин 1, 2, 7 статті 193 ГК
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором. Не
допускаються одностороння відмова від
виконання зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

За змістом ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок, а
кредитор - прийняти виконання особисто,
якщо інше не встановлено договором або
законом, не випливає із суті
зобов'язання чи звичаїв ділового
обороту.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено,
що якщо у зобов'язанні встановлений
строк (термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

З наданих позивачем доказів
вбачається, що позивач взяті на себе
зобов'язання виконав належним чином,
надав відповідачу грошові кошти в
розмір 1 200 000,00 грн., згідно умов
Договору, а відповідач в порушення
умовами Договору не виконав своїх
зобов'язань щодо повернення кредитних
коштів, сплати відсотків за
користування кредитними коштами та
сплати комісії.

Судом встановлено, що Позичальник
(відповідач) належним чином не виконує
покладені на нього зобов'язання за
Договором, а саме в обумовлені строки
не здійснює повернення Банку кредиту,
процентів та комісії у розмірах та
термінах, що передбачено п.п. 1.2., 2.1.-2.7.
Договору.

Відзив відповідача на позовну заяву не
приймається судом в якості належного
та допустимого доказу та
спростовується наявними в матеріалах
справи документами та чинним
законодавством.

Відповідно до статті 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Зважаючи на встановлені обставини
справи та вимоги правових норм
викладених вище, а також на те, що
відповідач в установленому порядку
обставини, які повідомлені позивачем,
не спростував, розміру позовних вимог
не оспорив, господарський суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги в частині стягнення 1 200 000,00 грн. -
непогашеної заборгованості по
основній сумі кредиту, 15 879,46 грн. -
непогашеної строкової заборгованості
по процентах, 1 800,00 грн. - строкової
заборгованості по сплаті комісії, 1 800,00
грн. - простроченої заборгованості по
комісії, нормативно та документально
доведені, а тому підлягають
задоволенню.

Відповідач припустився прострочення
платежу, а тому позивач, керуючись п. 6.2.
Договору просить суд стягнути з
відповідача на свою користь 16 438,40 грн. -
пені за несвоєчасне повернення
основної суми кредиту, 31,98 грн. - пені за
несвоєчасну сплату комісії.

Згідно з п. 6.2. Договору, за порушення
строків повернення кредитних коштів
та/або сплати процентів, та комісій за
користування кредитними коштами,
Позичальник зобов'язаний сплатити
Банку пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла у період
за який стягується пеня за кожен день
прострочки. У відповідності до ч. 6 ст.232
Господарського кодексу України
сторони домовляються, що нарахування
пені за прострочення виконання
зобов'язання (повернення кредиту та/або
сплати процентів за користування
кредитом) припиняється через один рік
від дня, коли зобов'язання мало бути
виконано. Сплата штрафних санкцій за
Договором не звільняє Позичальника від
відшкодування збитків, завданих Банку.

Відповідно до ч. 1 статті 546, статті 549 ЦК
України виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором (згідно ч. 6 ст. 231 ГК України).

Згідно п. 6 ст. 232 ГК України нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що вимоги позивача в частині
стягнення з відповідача 16 438,40 грн. -
пені за несвоєчасне повернення
основної суми кредиту, 31,98 грн. - пені за
несвоєчасну сплату комісії, нараховані
відповідно до законодавства, тому
підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України
судові витрати покладаються судом на
відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
32, 33, 49, 82-85, 121 ГПК України, суддя -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «УНІ-ПАК» (03150, м. Київ,
ВУЛИЦЯ ПРЕДСЛАВИНСЬКА, будинок 25,
квартира 5, ) на користь
Публічного акціонерного товариства
«Європейський газовий банк» (04073, м.
Київ, ПРОСПЕКТ МОСКОВСЬКИЙ, будинок 16,
) 1 200 000 (один мільйон
двісті тисяч) грн. 00 коп. - непогашеної
заборгованості по основній сумі
кредиту, 15 879 (п'ятнадцять тисяч
вісімсот сімдесят дев'ять) грн. 46 коп. -
непогашеної строкової заборгованості
по процентах, 1 800 (одну тисячу вісімсот)
грн. 00 коп. - строкової заборгованості
по сплаті комісії, 1 800 (одну тисячу
вісімсот) грн. 00 коп. - простроченої
заборгованості по комісії, 16 438
(шістнадцять тисяч чотириста тридцять
вісім) грн. 40 коп. - пені за несвоєчасне
повернення основної суми кредиту, 31
(тридцять одну) грн. 98 коп. - пені за
несвоєчасну сплату комісії

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «УНІ-ПАК» (03150, м. Київ,
ВУЛИЦЯ ПРЕДСЛАВИНСЬКА, будинок 25,
квартира 5, ) на користь
Державного бюджету України 24 719
(двадцять чотири тисячі сімсот
дев'ятнадцять тисяч) грн. 00 коп. -
судового збору.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя
Якименко М.М.

Дата складання (підписання) повного
тексту рішення: 31.10.2014 року.