ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

0,2

05.11.14 № 910/24074/14. Суддя Гумега О.В.,
розглянувши

позовну заяву Інститута проблем
моделювання в енергетиці ім. Г.Є. Пухова
НАН України

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
об'єднання "Промтехзбут"

про стягнення 9 068,02 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява № б/н від 14.10.2014 р. і
додані до неї документи повертаються
позивачу без розгляду з наступних
підстав:

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо позовну заяву підписано особою,
яка не має права її підписувати, або
особою, посадове становище якої не
вказано.

У відповідності до ч. 1 ст. 54
Господарського процесуального кодексу
України, позовна заява подається до
господарського суду в письмовій формі
і підписується повноважною посадовою
особою позивача або його
представником, прокурором,
громадянином-суб'єктом
підприємницької діяльності або його
представником.

Юридична особа відповідно до ст. 92
Цивільного кодексу України набуває
цивільних прав та обов'язків і здійснює
їх через свої органи, які діють
відповідно до установчих документів і
закону. Отже, від імені юридичної особи
позовну заяву підписує повноважна
посадова особа, повноваження якої
ґрунтуються на установчих документах
чи приписах закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Господарського
процесуального кодексу України справи
юридичних осіб у господарському суді
ведуть їх органи, що діють у межах
повноважень, наданих їм законодавством
та установчими документами, через
свого представника.

Керівники підприємств та організацій,
інші особи, повноваження яких
визначені законодавством або
установчими документами, надають
господарському суду документи, що
посвідчують їх посадове становище (ч. 2
ст. 28 Господарського процесуального
кодексу України).

Таким чином, право на представництво
юридичної особи пов'язане з наявністю
акта органу управління юридичної
особи, котрим ця юридична особа наділяє
посадову особу повноваженнями вчиняти
певні юридичні дії.

Керівник підприємств та організацій,
інші особи, повноваження яких
визначено законодавством або
установчими документами, подають
господарському суду документи, що
посвідчують їхнє посадове становище.
Повноваження керівників юридичних
осіб підтверджується:

а) документами, що посвідчують їхнє
посадове чи службове становище. До
таких документів відносять накази (чи
інші аналогічні документи) про
призначення на посаду, протоколи
зборів про обрання на посаду;

б) установчими документами юридичної
особи, в яких містяться повноваження
посадових чи службових осіб, що беруть
участь у справі як представники цих
осіб.

З поданої позовної заяви вбачається, що
її підписано Директором ІПМЕ ім. Г.Є.
Пухова НАН України ОСОБА_1.

Натомість серед документів, доданих до
позовної заяви, відсутні докази, які б
станом день подання позову до суду
підтверджували посадове становище
ОСОБА_1 як керівника позивача, як-то:
наказ про призначення на посаду,
установчі документи юридичної особи,
довідка з ЄДРПОУ, виписка з Єдиного
державного реєстру юридичних та
фізичних осіб-підприємців, де було б
зазначено керівника тощо.

За таких обставин суд не може дійти
висновку про те, що подану позовну
заяву Інститута проблем моделювання в
енергетиці ім. Г.Є. Пухова НАН України
підписано уповноваженою на те особою.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо у позовній заяві не вказано
повного найменування сторін, їх
поштових адрес.

В ст. 54 Господарського процесуального
кодексу України викладено вимоги щодо
форми і змісту позовної заяви. Згідно з
пунктом 2 частини 2 названої статті
позовна заява повинна містити, зокрема,
найменування (для юридичних осіб)
сторін.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 90
Цивільного кодексу України юридична
особа повинна мати своє найменування,
яке містить інформацію про її
організаційно-правову форму.
Найменування установи має містити
інформацію про характер її діяльності.
Юридична особа може мати крім повного
найменування скорочене найменування.
Найменування юридичної особи
вказується в її установчих документах
і вноситься до єдиного державного
реєстру.

Наказом Держспоживстандарту України №
55 від 07.04.2003 р. було затверджено
"Уніфіковану систему
організаційно-розпорядчої
документації. Вимоги до оформлювання
документів ДСТУ 4163-2003" (далі - стандарт).
Вказаний стандарт поширюється на
організаційно-розпорядчі документи -
постанови, розпорядження, накази,
положення, рішення, протоколи, акти,
листи тощо, створювані в результаті
діяльності органів державної влади
України, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій та їх об'єднань усіх форм
власності (п. 1.1 стандарту).

В п. 5.7 стандарту передбачено, що назва
організації - автора документа повинна
відповідати назві, зазначеній у його
установчих документах. Скорочену назву
організації зазначають тоді, коли її
офіційно зафіксовано в статуті
(положенні про організацію). Скорочену
назву подають у дужках (або без них)
нижче повної, окремим рядком у центрі.

Фактично у позовній заяві вказано лише
скорочене найменування позивача
(Інститут проблем моделювання в
енергетиці ім. Г.Є. Пухова НАН України).

При цьому до позовної заяви додано
свідоцтво про державну реєстрацію
юридичної особи (серія А00 № 069558),
відповідно до якого вбачається, що
повним найменуванням позивача є
Інститут проблем моделювання в
енергетиці ім. Г.Є. Пухова Національної
академії наук України.

Разом з тим, посилання на установчі
документи позивача, можливі зміни до
них, офіційні документи та відповідні
довідки (витяги) з Єдиного державного
реєстру щодо офіційно зареєстрованого
у Єдиному державному реєстрі
скороченого найменування відповідача
саме як Інститут проблем моделювання в
енергетиці ім. Г.Є. Пухова НАН України в
позовній заяві відсутні, а як свідчать
додатки до позовної заяви, до останньої
такі документи і не додавались.

Наведене свідчить про недодержання
вимог статті 54 Господарського
процесуального кодексу України та, в
свою чергу, є підставою для повернення
позовної заяви і доданих до неї
документів без розгляду згідно з п. 2 ч. 1
ст. 63 Господарського процесуального
кодексу України, оскільки в наведеній
нормі чітко вказано, що суддя повертає
позовну заяву і додані до неї документи
без розгляду, якщо у позовній заяві не
вказано повного найменування сторін.

При цьому судом враховано правову
позицію Вищого господарського суду
України, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3
постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", згідно якої
недодержання вимог статей 54, 56 та
пунктів 2 і 3 частини першої статті 57
ГПК щодо форми, змісту і додатків до
позовної заяви тягне за собою наслідки,
передбачені статтею 63 ГПК.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо не
подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Згідно ч. 1 ст. 56 ГПК України позивач,
прокурор зобов'язані при поданні
позову надіслати сторонам копії
позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України до
позовної заяви додаються документи,
які підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Як випливає з вимог ч.1 ст. 56 ГПК України,
обов'язок позивача направити
відповідачу копії доданих до позовної
заяви документів не залежить від того
чи є у наявності у відповідача дані
документи.

Належним доказом відправлення
відповідачеві позовної заяви та
доданих до неї документів є опис
вкладень в поштовий конверт та
документ, що підтверджує надання
поштових послуг (касовий чек,
розрахункова квитанція тощо), надані в
оригіналі або належним чином
засвідченій копії.

На підтвердження надіслання
відповідачу копії позовної заяви та
доданих до неї документів листом з
описом вкладення, позивач залучив до
позовної заяви фіскальний чек № 8877 від
31.10.2014 р. з описом вкладення у цінний
лист № 08883773 від 31.10.2014 р.

Натомість, суд звертає увагу, що в описі
вкладення у цінний лист № 08883773 від
31.10.2014 р. зазначено про вкладення у
цінний лист "1. Позовна заява з
додатками (про стягнення
заборгованості Кількість предметів 62",
однак при цьому перелік додатків в
описі вкладення у цінний лист не
наводиться, що позбавляє суд
можливості перевірити дотримання
позивачем вимог ст. 56 ГПК України
стосовно його обов"язку надіслати
відповідачу копії позовної заяви та
всіх доданих до неї документів. В той же
час, до позовної заяви додані вказані в
ній додатки №№ 1-47, направлення яких
відповідачу фактично позивачем не
підтверджується.

Крім того, не підтверджується
отримання відповідачем додатків до
позовної заяви № б/н від 14.10.2014 р.
доданою до позовної заяви розпискою
від 14.10.2014 р. представника ТОВ НВО
"Промтехзбут" в особі директора
Бабієнко В.М. Відповідно до наведеної
розписки вбачається, що представник
відповідача одержав тільки претензію
№ 1 від 01.09.2014 р. та позовну заяву
Інституту проблем моделювання в
енергетиці ім. Г.Є. Пухова НАН України
до ТОВ НВО "Промтехзбут" про стягнення
заборгованості за договором оренди, в
той час як про одержання додатків до
позовної заяви не зазначається.

Таким чином, у суду відсутні підстави
вважати фіскальний чек № 8877 від 31.10.2014
р., опис вкладення у цінний лист № 08883773
від 31.10.2014 р., розписку від 14.10.2014 р. в
якості належних доказів виконання
позивачем вимог ч. 1 ст. 56, п. 2 ч. 1 ст. 57
ГПК України.

При цьому суд приймає до уваги правову
позицію Вищого господарського суду
України, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3
постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", згідно якої
недодержання вимог статей 54, 56 та
пунктів 2 і 3 частини першої статті 57
ГПК щодо форми, змісту і додатків до
позовної заяви тягне за собою наслідки,
передбачені статтею 63 ГПК. Крім того, в
абз. 7 п.п. 3.5 п. 3 наведеної постанови
Пленуму ВГСУ визначено, що у разі коли
до позовної заяви додано докази
надсилання відповідачеві копії лише
самої заяви, але відсутні докази
надсилання йому копій доданих до неї
документів, така заява підлягає
поверненню на загальних підставах
згідно з пунктом 6 частини першої
статті 63 ГПК України.

За таких обставин, позовна заява № б/н
від 14.10.2014 р.не може бути прийнята до
розгляду та підлягає поверненню
позивачеві для усунення допущеного
порушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України,
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

Керуючись п.п. 1, 2, 6 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути позивачу
без розгляду.

Суддя
О.В. Гумега