ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2014 р. Справа № 909/1139/14
Господарський суд Івано-Франківської
області у складі судді Булки В.І., при
секретарі судового засідання Вакалюк
А.М., розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації

"Івано - Франківськгаз",

вул. Ленкавського, 20,
м.Івано-Франківськ, 76010,

до відповідача: Приватного підприємця
ОСОБА_2,

АДРЕСА_1,

АДРЕСА_2,

про стягнення заборгованості в сумі 2
779,48грн., з яких 2 454,44грн. -
заборгованість за надані послуги з
газопостачання; 281,37грн. - інфляційних
втрат та 43,67 грн. - 3% річних,

за участю представників сторін:

від позивача: Фігель Т.М. - юрисконсульт
першої категорії, (довіреність №08.1-19/671
від 26.03.2014 р.);

від позивача: Цимбаліста О.С. -
провідний спеціаліст, (довіреність
№08-19/1055 від 20.05.14);

від відповідача: не з'явилися;

встановив: Публічне акціонерне
товариство по газопостачанню та
газифікації "Івано - Франківськгаз"
звернулось до господарського суду
Івано-Франківської області з позовною
заявою до відповідача Приватного
підприємця ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості в сумі 2 779,48грн., з яких 2
454,44грн. - заборгованість за надані
послуги з газопостачання; 281,37грн. -
інфляційних втрат та 43,67 грн. - 3% річних.

Представники позивача позовні вимоги
підтримують, просять суд позов
задоволити, свої обґрунтування виклали
у позовній заяві.

Відповідач двічі в судові засідання не
з'явився, про причини неявки суд не
повідомив, відзив на позов не направив,
вимоги суду, вказані в ухвалах суду від
07.10.14 та 21.10.14 не виконав. Відповідач
належним чином був повідомлений про
дату, час та місце розгляду справи, що
підтверджується ухвалами суду: від
07.10.14 (вих.№9465/14 від 08.10.14), від 21.10.14
(вих.№10046-048 від 21.10.14). Крім того, ухвали
суду від 07.10.14 та 21.10.14 направлялись
відповідачу на дві адреси: юридичну та
фактичну. Факт отримання відповідачем
ухвали суду від 21.10.14 підтверджується
повідомленнями про вручення поштових
відправлень (вх.№14021/14 від 29.10.14 та
вх.№14022/14 від 29.10.14), які знаходяться в
матеріалах справи.

Згідно з пунктом 3.9.2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
26.12.2011 N 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" зі змінами, внесеними
згідно з Постановою Вищого
господарського суду N 3 від 23.03.2012, у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи викладене суд вважає, що
вжив всі залежні від нього заходи для
повідомлення відповідача належним
чином про час і місце розгляду судової
справи і забезпечення явки останнього
в судове засідання для реалізації ним
права на судовий захист своїх прав та
інтересів.

Беручи до уваги той факт, що неявка в
засідання суду відповідача або його
представника, належним чином та
відповідно до законодавства
повідомленого про дату, час та місце
судового засідання, не перешкоджає
розгляду справи суд дійшов висновку
про розгляд справи за наявними у ній
матеріалами, згідно ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши матеріали справи,
враховуючи вимоги чинного
законодавства та ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, заслухавши пояснення
представників позивача, з'ясувавши
фактичні обставини на яких ґрунтується
позов, оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті судом
встановлено наступне.

Між Публічним акціонерним товариством
"Івано-Франківськгаз" та приватним
підприємцем ОСОБА_2 укладено договір
№Кш-12-2060-П/к на постачання природного
газу за регульованим тарифом (для
промислових підприємств та комунально
- побутових організацій) від 30.12.11.

Згідно п. п.1.1 вказаного вище договору,
позивач (постачальник) постачає
природній газ відповідачу (споживачу) в
обсягах і порядку, передбачених
договором для забезпечення потреб
відповідача (споживача), а відповідач
(споживач) - оплачує позивачу
(постачальнику) вартість газу і наданих
послуг у розмірах, строках, порядку та
на умовах, передбачених договором.

Пунктом 2.6. договору передбачено, що
послуги з постачання газу
підтверджуються підписаним сторонами
актом приймання-передачі газу, що
оформляється згідно з даними вузлів
обліку, визначених у додатку 2 до
договору.

Згідно п. 2.9. договорів, акти
приймання-передачі газу є підставою
для остаточних розрахунків
відповідача і позивача.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем за період з листопада 2012
року по січень 2013 року спожито
природній газ в обсязі 520 м.куб. на суму
2 454,44грн., про що свідчать акти
приймання-передачі природного газу, а
саме: №Кш-2060/01 від 10.01.13 та №Кш-2060/01 від
30.11.12. Копії актів знаходяться в
матеріалах справи і є додатками до
позовної заяви.

Розрахунки за реалізований
споживачеві газ здійснюються за
цінами, що встановлюються національною
комісією, яка здійснює державне
регулювання у сфері енергетики (п.4.1
договору).

Крім того, між Публічним акціонерним
товариством "Івано-Франківськгаз" та
приватним підприємцем ОСОБА_2 укладено
договір №Кш-12-2060-Р/к на розподіл
природного газу (на транспортування
природного газу газорозподільними
мережами) від 30.12.11.

Відповідно до п.4.1 даного договору,
розрахунки за послуги з
транспортування природного газу
розподільними трубопроводами
здійснюються за тарифами
затвердженими національною комісією,
яка здійснює державне регулювання у
сфері електроенергетики (НКРЕ).

Приписами п.4.4 договору №Кш-12-2060-П/к на
постачання природного газу за
регульованим тарифом (для промислових
підприємств та комунально - побутових
організацій) від 30.12.11 встановлено, що
сторони домовились, що ціна газу,
розрахована відповідно до п.4.1 та 4.2
договору є обов'язковою для сторін з
дати набрання нею чинності. Визначена
на її основі вартість газу буде
застосовуватись сторонами при
складанні актів приймання - передачі
газу та розрахунках за газ згідно з
умовами договору.

Ціна за газ:

- у листопаді 2012 року становила 4
696,66грн. за 1 000 м. куб. газу (в тому числі
4 336,06грн. - постачання та
360,6грн. - транспортування);

- у січні 2013 року становила 4 727,26грн. за 1
000 м. куб. газу (в тому числі 4 366,66грн. -
постачання та 360,6грн. -
транспортування).

Розділами 4 - ми договорів сторони
визначили вартість послуг, тарифи та
порядок розрахунків, відповідно до
яких оплата вартості послуг з
постачання газу здійснюється
відповідачем (споживачем) авансовими
платежами у розмірі 100 відсотків
попередньої оплати вартості
запланованих місячних обсягів газу на
розрахунковий рахунок постачальника
(позивача) не пізніше ніж за 5
банківських днів до початку місяця
поставки газу. У випадку недоплати
вартості послуг з постачання газу за
розрахунковий період споживач
(відповідач) проводить остаточний
розрахунок не пізніше 10 числа,
наступного за розрахунковим.

Однак, відповідач свої зобов'язання за
договороами не виконав, борг за надані
позивачем послуги за період з
листопада 2012 року по січень 2013 року
становить 2 454,44грн.

Крім того, представники позивача в
засіданні зазначили, що позивачем 03.01.14
направлено відповідачу повідомлення
№11-15/13 про припинення газопостачання,
оскільки відповідач не проводить
розрахунки за газ.

Відповідач відповіді не надав, борг не
погасив.

Як наслідок, 10.01.13 газопостачання до
об'єктів відповідача було припинено,
про що складено акт №3 про припинення
(обмеження) газопостачання та
пломбування вхідної засувної арматури
газопроводу або газорозподільного
пункту (за його наявності). Як
вбачається із акту відповідач
відмовився від його підписання, про що
зафіксовано в акті. Показник
вимірювальних приладів обліку газу на
момент відключення становив 25 936 м. куб.

Представники позивача звернули увагу
суду на те, що акти приймання-передачі
природного газу №Кш-2060/01 від 10.01.13 та
№Кш-2060/01 від 30.11.12 відповідачем також не
підписані, про що складено акти
відмови від підпису. Даний пакет
документів та акт звірки взаємних
розрахунків станом на 01.09.14 позивачем
повторно направлений відповідачу, про
що свідчить лист №05-14/1610 від 10.09.14.

Позивач направив відповідачу
претензію №05-13/575 від 21.03.14 та вимогу про
сплату боргу №05-09/1611 від 10.09.14. Докази
направлення оглянуті в судовому
засіданні (копії знаходяться в
матеріалах справи).

Відповідач жодної відповіді не надав,
борг в розмірі 2 454,44грн. не погасив.

За порушення грошового зобов'язання, на
підставі ст.625 Цивільного кодексу
України, позивач нарахував відповідачу
43,67- 3% річних та 281,37грн. інфляційних
втрат.

Станом на день звернення позивача до
господарського суду
Івано-Франківської області борг
відповідача перед позивачем становить
2 779,48грн., з яких 2 454,44грн. -
заборгованість за надані послуги з
газопостачання; 281,37грн. - інфляційних
втрат та 43,67 грн. - 3% річних.

Беручи до уваги викладене вище суд
вважає за правильне позов задоволити
та виходить з наступних підстав.

В силу ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу
України між сторонами на підставі
договору виникли зобов'язальні
відносини.

Договір є обов'язковим для
виконання сторонами (ст.629 Цивільного
кодексу України).

Приписами ст.712 Цивільного кодексу
України встановлено, що за договором
поставки продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Частиною 1 ст.530 Цивільного кодексу
України встановлено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст.525,526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

В силу ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. При цьому, до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Відповідно до ст.628 Цивільного кодексу
України, зміст договору становлять
умови (пункти), визначені на розсуд
сторін і погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Однак, відповідач в супереч умовам
договору не оплатив грошові кошти за
надані послуги з постачання та
транспортування природного газу,
внаслідок чого утворилась
заборгованість у розмірі 2 454,44грн.,
яка підтверджується матеріалами
справи.

Відповідно до вимог ст. 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
неналежне виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання.

Згідно зі ст.611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають наслідки, передбачені
договором або законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного
кодексу України, боржник, що прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної
норми, наслідки прострочення боржником
грошового зобов'язання у вигляді
інфляційного нарахування на суму боргу
та 3% річних виступають способом
захисту майнового права та інтересу,
який полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів та отриманні
компенсації (плати) від боржника за
користування утримуваними ним
грошовими коштами, належними до сплати
кредиторові. Причому, вимагати сплати
суми боргу з врахуванням індексу
інфляції та три проценти річних є
правом кредитора, яке він може
реалізувати, а може від нього
відмовитися.

Господарським судом встановлено
факт прострочення грошового
зобов'язання відповідачем та здійснено
перевірку поданого позивачем
розрахунку 3 % річних та інфляційних
втрат. Згідно з арифметичним
розрахунком, проведеним судом за
допомогою ІПС «Законодавство», з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню 3% річних в розмірі
43,67грн. та 281,37грн. інфляційних втрат.
Позивач вірно провів розрахунок.

Відповідач взяті на себе
зобов'язання за договором не виконав,
тобто не виконав визначені на розсуд
сторонами і погоджені ними умови
договору, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства. Відповідач порушив
договірні зобов'язання що стосуються
оплати за надані послуги з постачання
та транспортування природного газу.
Позивачем доведено обставини, на які
він посилався. Відповідачем позовні
вимоги доказами не спростовано. На
момент звернення до суду відповідач
борг не погасив.

Відповідно до ст.33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

З огляду на фактичні обставини
справи суд прийшов до висновку про
наявність правових підстав для
задоволення позову.

Судові витрати відповідно до ст.49
Господарського процесуального кодексу
слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.124 Конституції
України, ст. 6 Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод,
ст.ст.11,202,509,525,526,530,610,611,625,628,712
Цивільного кодексу України, ст.193
Господарського кодексу України,
ст.ст.33,49, 82 -85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

задоволити позов Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації "Івано -
Франківськгаз" до відповідача
Приватного підприємця ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості в сумі 2
779,48грн., з яких 2 454,44грн. -
заборгованість за надані послуги з
газопостачання; 281,37грн. - інфляційних
втрат та 43,67 грн. - 3% річних.

Стягнути з Приватного підприємця
ОСОБА_2, АДРЕСА_1; юридична адреса:
АДРЕСА_2(код ЄДРПОУ НОМЕР_1, ІПН НОМЕР_2,
р/рНОМЕР_3 Калуське відділення АППБ
"Аваль", МФО 380805) на користь Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Івано-Франківськгаз", вул.
Ленкавського,20, м. Івано-Франківськ (
, р/р 3001 в ПАТ КБ
"Надра", МФО 380764) 2 454,44грн. (дві тисячі
чотириста п'ятдесят чотири грн. 44коп.)
заборгованості за надані послуги з
газопостачання, 281,37грн. (двісті
вісімдесят одну грн. 37коп.) інфляційних
втрат, 43,67грн. (сорок три грн. 67коп.) 3%
річних, 1 827,00грн. (одну тисячу вісімсот
двадцять сім грн. 00коп.) судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 03.11.14.

Суддя
Булка В.І.

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

Помічник судді Гандера М.В. 03.11.14