ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30 жовтня 2014 року
Справа №12/322

Господарський суд Черкаської області у
складі головуючого судді Грачова В.М.
при секретарі судового засідання
Лавріненку С.І., за участю
представників:

від скаржника - Кобякова В.Є. за
довіреністю

від боржника - Ніколаєва О.В. за
довіреністю

від відділу ДВС - Бондаря В.Г. державний
виконавець за довіреністю

розглянувши у відкритому судовому
засіданні скаргу стягувача -
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю "Ломовате"
на дії відділу державної виконавчої
служби Черкаського районного
управління юстиції при виконанні
рішення суду у справі № 12/322 за позовом
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю "Ломовате"
до приватного підприємства "Черкаський
консервний завод" про стягнення 518256,39
грн.,

ВСТАНОВИВ:

18.08.2014 року від сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "Ломовате" (позивач у
справі, стягувач у виконавчому
провадженні) до господарського суду
Черкаської області надійшла скарга на
дії відділу державної виконавчої
служби Черкаського районного
управління юстиції (далі - відділ ДВС), у
якій він просить визнати протиправною
та скасувати постанову від 27 червня 2014
року старшого державного виконавця
Бондаря Віталія Григоровича відділу
державної виконавчої служби
Черкаського районного управління
юстиції про повернення виконавчого
документа стягувачеві (наказ
господарського суду Черкаської
області в справі №12/322).

В обґрунтування скарги позивач
зазначив, що:

08.08.2014 року стягувач отримав постанову
відділу ДВС від 27.06.2014 року про
повернення виконавчого документа без
виконання з посиланням на те, що у
боржника відсутнє майно, на яке може
бути звернуто стягнення, а здійснені
державним виконавцем заходи щодо
розшуку такого майна виявились
безрезультатними;

Після ознайомлення з матеріалами
виконавчого провадження стягувачем
встановлено, відділом ДВС не здійснено
всіх можливих та передбачених Законом
України "Про виконавче провадження"
заходів по розшуку майна боржника та
звернення на нього стягнення, не
вчинені дії по встановленню наявності
активів (майна) у боржника, не
здійснювалось жодної перевірки каси
боржника, території та приміщень, що
використовуються останнім для
здійснення господарської діяльності,
не здійснено заходів з метою
встановлення наявних у боржника
рахунків і вкладів, не накладено арешту
на всі рахунки боржника, не здійснено
заходів по встановленню місця
знаходження трактора ХТЗ 17221 д.н. 13361СА,
який зареєстрований за боржником, не
стягнуто коштів з рахунків боржника.

Ухвалою суду від 09.09.2014 року скаргу
прийнято призначено до розгляду на
23.09.2014 року.

Згідно ст.77 ГПК України у судовому
засіданні оголошувалась перерва з 23
вересня по 28 жовтня 2014 року та з 28 по 30
жовтня 2014 року.

Представник позивача (скаржника) у
судових засіданнях підтримав скаргу,
просив її задовольнити, оскільки
державним виконавцем не були вчинені
всі необхідні виконавчі дії щодо
розшуку майна боржника, пояснив, що у
боржника є сільськогосподарська
техніка та рахунки у банку, на які не
було накладено арешт, а майно не було
реалізовано.

Відповідач (боржник) письмових
заперечень на скаргу не подав,
представник боржника у судовому
засіданні 23.09.2014 року вирішення скарги
поклав на розсуд суду. Після перерви
представник боржника у судове
засідання не з'явився, неявка
представника боржника в судове
засідання, згідно ч. 2 ст. 121-2 ГПК
України, не перешкоджає розгляду
скарги.

Від відділу державної виконавчої
служби Черкаського районного
управління юстиції надійшло
заперечення на скаргу. Із відзиву та
пояснень представника відділу ДВС в
судовому засіданні вбачається, що
скаргу відділ ДВС не визнає з підстав,
викладених у запереченні, просить суд в
задоволенні скарги відмовити з мотивів
її безпідставності та
необґрунтованості, оскільки відділом
ДВС були вжити всі передбачені Законом
України "Про виконавче провадження"
заходи з примусового виконання рішення
суду.

Вислухавши пояснення представників
стягувача та відділу ДВС, дослідивши
матеріали скарги, справи № 12/322 та
оцінивши їх у сукупності, суд скаргу
задовольняє повністю з наступних
підстав.

Рішенням господарського суду
Черкаської області від 22.04.2010 року у
справі № 12/322 частково задоволено
позовні вимоги сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "Ломовате", стягнуто з
відповідача на користь позивача 450000
грн. боргу, 24010 грн. 27 коп. пені, 4955 грн. 95
коп. судових витрат.

Постановою Київського міжобласного
апеляційного господарського суду від
02.08.2010 апеляційну скаргу приватного
підприємства "Черкаський консервний
завод" залишено без задоволення,
вищевказане рішення без змін.

На виконання рішення господарського
суду Черкаської області від 22.04.2010 року
судом 26.08.2010 року видано наказ та за вих.
№ 6371 направлено стягувачу.

Із листа стягувача (заявника) від 30.07.2013
року № 113 (а.с. 122) вбачається, що
стягувач двічі в серпні 2010 і червні 2011
року звертався до відділу ДВС
Черкаського РУЮ з заявами про
відкриття виконавчих проваджень з
примусового виконання наказу
господарського суду, проте відділом
ДВС зазначений виконавчий документ
кожного разу повертався з постановою
державного виконавця про повернення
виконавчого документа з підстав не
виявлення майна, належного боржнику, на
яке можливо звернути стягнення. 12.03.2013
року стягувач втретє звернувся до
відділу ДВС Черкаського РУЮ щодо
примусового стягнення заборгованості
з боржника.

11.04.2013 року старшим державним
виконавцем Відділу державної
виконавчої служби Черкаського
районного управління юстиції Бондарем
В. Г. відкрито виконавче провадження
№37534901 з примусового виконання наказу
суду від 25.08.2010 року у справі № 12/322, про
стягнення з ПП "Черкаський консервний
завод" на користь ТОВ "Ломовате" коштів
в розмірі 450000 грн. заборгованості, 24010
грн. 27 коп. пені, 4955 грн. 95 коп. судових
витрат, що разом складає 478966 грн. 22 коп.
(а. с. 185).

19.04.2013 року старшим державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Черкаського
районного управління юстиції Бондарем
В. Г. винесено постанову про об'єднання
виконавчих проваджень №37534901 та №37535751
в зведене виконавче провадження №38916611
(а.с.186).

Згідно повідомлення державної
інспекції сільського господарства в
Черкаській області за боржнкиом
зареєстровано: комбайн
кукурудзозбиральний NEWIDEA 803c, комбайн
горошку Ploeger ER-530, трактор ХТЗ-172221,
трактор ХТХ-200 McCormick (а.с.188).

08.05.2013 року за заявою стягувача старшим
державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Черкаського районного управління
юстиції Бондарем В. Г. винесено
постанову про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження, у тому числі на трактор
ХТЗ-17221 д.н. 13361СА (а. с. 189).

08.05.2013 року старшим державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Черкаського
районного управління юстиції Бондарем
В. Г. винесено постанову про розшук
майна боржника (а. с. 190).

Згідно листа Червонослобідської
сільської ради від 17.05.2013 року ПП
"Черкаський консервний завод" за
адресою с.Червона Слобода, вул.50 років
Перемоги, 18 не зареєстроване (не
перебуває) (а.с.188).

Відповідно до витягу з ЄДР
місцезнаходженням ПП "Черкаський
консервний завод" є: 19640, Черкаська
область, Черкаський район, с.Леськи,
провулок Жовтневий, 7 (а.с.212-214).

10.06.2013 року старшим державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Черкаського
районного управління юстиції Бондарем
В.Г. винесено постанови про арешт
коштів боржника, копії яких 10.06.2013 року
за вих. № 4628/4-1, 4628/4-2 та № 4628/4-3
направлено Черкаському ГРУ ПАТ
"Приватбанк" в м. Черкаси, ПАТ КБ
"Правекс-Банк" в м. Києві, ПАТ АБ
"Укргазбанк" в м. Києві для виконання та
боржнику - до відома. Також видане
розпорядження №37534901/4 про стягнення
коштів в сумі 893409,09 грн. платіжною
вимогою (а. с. 130-134, 192-195).

Листом від 21.06.2013 року ПАТ "КБ
"Приватбанк" повідомив державному
виконавцю, що постанова не може бути
виконана, оскільки зазначені в ній
рахунки не обслуговуються (а.с.189).

Згідно повідомлення відділу ДВС
головного управління юстиції у
Черкаській області від 26.06.2013 року за
боржником не зареєстровані
автотранспортні засоби (а.с.187).

Листом від 10.07.2013 року ПАТ КБ
"Правексбанк" повідомив державному
виконавцю про невідповідність
постанови про арешт коштів п.1.5.1
Інструкції з організації примусового
виконання рішень (а.с.200).

16.07.2013 року старшим державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Черкаського
районного управління юстиції Бондарем
В.Г. винесено постанову про арешт
коштів боржника на рахунку в ПАТ КБ
"Правеексбанк" (а.с.196).

Листом від 07.08.2013 року ПАТ КБ
"Правексбанк" повернув постанову від
16.07.2013 року без виконання, оскільки ПП
"Черкаський консервний завод", вказаний
у постанові рахунок змінено, в зв'язку
із реорганізацією в межах банку (а.с.201).

Згідно витягу з Державного реєстру
обтяжень рухомого майна на запит
органу державної влади, виданого 05.12.2013
року за №42767625, 12.02.2013 року
зареєстрована застава рухомого майна
на підставі договору застави від 12.02.2013
року з АБ "Укргазбанк" на наступні
об'єкти: комбайн Ploeger ER-530, д.н. 13362СА,
комбайн NEWIDEA 803С д.н. 16667СА, комбайн NEWIDEA
803С д.н. 16668СА, трактор ХТХ-200 McCormick д.н.
16669СА, культиватор паровий прицепний
КПП-8, культиватор КРНВ-5 (а.с.197-198).

Обтяження на трактор ХТЗ-172221 д.н. 13361СА,
який належить боржнику, у реєстрі не
зареєстровані.

09.12.2012 року старшим державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Черкаського
районного управління юстиції Бондарем
В.Г. направлено лист до ПАТ АБ
"Укргазбанк", у якому він просив надати
дозвіл на проведення прилюдних торгів
з реалізації наступного майна: комбайн
Ploeger ER-530, д.н. 13362СА, комбайн NEWIDEA 803С д.н.
16667СА, комбайн NEWIDEA 803С д.н. 16668СА, трактор
ХТХ-200 McCormick д.н. 16669СА, трактор ХТЗ-172221
д.н. 13361СА (а.с.202).

09.12.2012 року старшим державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Черкаського
районного управління юстиції Бондарем
В.Г. направлено лист до ПАТ КБ
"Правек-Банк", у якому він просив
терміново надати інформацію про
наявність рахунків, відкритих
боржником у ПАТ КБ "Правекс-Банк" (а.с.203).

Листом від 27.01.2014 року ПАТ АБ
"Укргазбанк" повідомив державному
виконавцю, що майно: 1. комбайн Ploeger ER-530,
д.н. 13362СА, 2. комбайн NEWIDEA 803С д.н. 16667СА, 3.
комбайн NEWIDEA 803С д.н. 16668СА, 4. трактор
ХТХ-200 McCormick д.н. 16669СА, виступає в якості
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором, згідно якого
надано кредит ПП "Леськівський
консервний завод", станом на 18.12.2013 року
заборгованість за кредитом становить 4
000 000 грн., заставна вартість вказаного
майна становить 2 249 400 грн., тому
відсутні підстави для звернення
стягнення на це майно для задоволення
вимог стягувачів (а.с.204).

У вказаному листі відсутні відомості
про трактор ХТЗ-172221 д.н. 13361СА.

14.12.2012 року старшим державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Черкаського
районного управління юстиції Бондарем
В.Г. направлено лист до ПАТ КБ
"Правек-Банк", у якому він повторно
просив терміново надати інформацію про
наявність рахунків, відкритих
боржником у ПАТ КБ "Правекс-Банк" (а.с.206
зворот).

Листом від 28.02.2014 року ПАТ КБ
"Правекс-Банк" повідомило про номер
поточного рахунку боржника у вказаному
банку (а.с.206).

11.03.2014 року державний виконавець
направив у ПАТ "КБ Правекс-Банк"
постанову про арешт коштів на рахунках
боржника від 06.03.2014 року (а.с.207 зворот).

Листом від 21.03.2014 року ПАТ КБ
"Правекс-Банк" повідомив про
відсутність грошових коштів на рахунку
(а.с.208).

27.06.2014 року старшим державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Черкаського
районного управління юстиції Бондарем
В.Г. винесено постанову №37534901 про
повернення виконавчого документа
стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст.47
Закону України "Про виконавче
провадження", оскільки у боржника
відсутнє майно, на яке може бути
звернуто стягнення, а здійснені
державним виконавцем заходи щодо
розшуку такого майна виявилися
безрезультатними. Постанова
направлена стягувачу з листом від
04.07.2014 року (а.с.210). Згідно штемпелю
пошти на конверті - фактично постанова
надіслана стягувачу 31.07.2014 року (а.с.168).

Отже, враховуючи вищевикладені
обставини суд вважає, що спірні
правовідносини сторін перебувають у
сфері регулювання законів України "Про
виконавче провадження", Господарського
процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 124 Конституції
України та ст. 115 Господарського
процесуального кодексу України,
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому Законом України
"Про виконавче провадження.

Законом України "Про виконавче
провадження" передбачено, що:

виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення)
(ст. 1);

державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб. Державний виконавець
роз'яснює особам, які беруть участь у
виконавчому провадженні або
залучаються до проведення виконавчих
дій, їхні права згідно з вимогами цього
Закону. Рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця можуть бути
оскаржені в порядку, встановленому цим
Законом (ч. ч. 1-3 ст. 6);

державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснює
заходи, необхідні для своєчасного і в
повному обсязі виконання рішення,
зазначеного в документі на примусове
виконання рішення (далі - виконавчий
документ), у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом, роз'яснює сторонам їхні
права і обов'язки (ст. 11 ч. 1, ч. 2 абз. 1, 5);

примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом;
відповідно до цього Закону підлягають
виконанню державною виконавчою
службою такі виконавчі документи:
судові накази (ст. 17 ч. 1, ч. 2 абз. 3);

державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа, зазначеного в
статті 17 цього Закону: за заявою
стягувача або його представника про
примусове виконання рішення (ст. 19 ч. 1
абз. 1);

державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби; державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження; за
заявою стягувача державний виконавець
одночасно з винесенням постанови про
відкриття виконавчого провадження
може накласти арешт на майно та кошти
боржника, про що виноситься відповідна
постанова; копії постанови про
відкриття виконавчого провадження
надсилаються не пізніше наступного
робочого дня стягувачу та боржникові
(ст. 25 ч.ч. 1, 2, 5);

державний виконавець провадить
виконавчі дії з виконання рішення до
завершення виконавчого провадження у
встановленому цим Законом порядку, а
саме: закінчення виконавчого
провадження - згідно із статтею 49 цього
Закону;

повернення виконавчого документа
стягувачу - згідно із статтею 47 цього
Закону; повернення виконавчого
документа до суду чи іншого органу
(посадовій особі), який його видав, -
згідно із статтею 48 цього Закону;
державний виконавець зобов'язаний
провести виконавчі дії з виконання
рішення протягом шести місяців з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження, а з виконання
рішення немайнового характеру - у
двомісячний строк (ст. 30 ч.ч. 1, 2);

заходами примусового виконання рішень
є: звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб; звернення стягнення на заробітну
плату (заробіток), доходи, пенсію,
стипендію боржника; вилучення в
боржника і передача стягувачу певних
предметів, зазначених у рішенні; інші
заходи, передбачені рішенням (ст. 32);

виконавчий документ, на підставі якого
відкрито виконавче провадження, за
яким виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо: у боржника
відсутнє майно, на яке може бути
звернуто стягнення, а здійснені
державним виконавцем відповідно до
цього Закону заходи щодо розшуку
такого майна виявилися
безрезультатними (ст. 47 ч. 1 абз. 2);

звернення стягнення на майно боржника
полягає в його арешті, вилученні та
примусовій реалізації (ст. 52 ч. 1);

арешт майна боржника застосовується
для забезпечення реального виконання
рішення; проведення опису майна
боржника і накладення на нього арешту,
порушення заборони державного
виконавця розпоряджатися або
користуватися майном, на яке накладено
арешт, тягне за собою передбачену
законом відповідальність зберігача
майна (ст. 57 ч.ч. 1, 2 абз. 4, 6);

Статтею 121-2 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що скарги на дії чи
бездіяльність органів Державної
виконавчої служби щодо виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів можуть бути подані стягувачем,
боржником або прокурором протягом
десяти днів з дня вчинення
оскаржуваної дії, або з дня, коли
зазначеним особам стало про неї відомо,
або з дня, коли дія мала бути вчинена.
Скарга на дії органів Державної
виконавчої служби розглядаються
господарським судом, про час і місце
якого повідомляються ухвалою стягувач,
боржник чи прокурор та орган виконання
судових рішень.

Відповідно до п. п. 9.1, 9.2. постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 17.10.2012 року № 9 "Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України", скарги на дії чи
бездіяльність органів державної
виконавчої служби щодо виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів розглядає виключно місцевий
господарський суд, яким відповідну
справу розглянуто у першій інстанції,
тобто той господарський суд, що видав
виконавчий документ (наказ чи ухвалу),
незалежно від того, якою саме особою
подано скаргу, і в тому ж складі суду.

З наявних у справі матеріалів
виконавчого провадження вбачається, що
в порушення Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець не вжив заходів для
встановлення наявності у боржника,
який є суб'єктом господарювання,
доходів, запити щодо цього до органу
податкової інспекції не подавались, не
здійснено заходів для встановлення
наявності майна боржника за адресою
державної реєстрації - с.Леськи,
пров.Жовтневий, 7, не здійснено
примусову реалізацію трактору ХТЗ-172221
д.н. 13361СА, який належить боржнику та не
перебуває в заставі.

Отже, доводи виконавчої служби про те,
що нею вжиті всі заходи по примусовому
виконанню судового рішення, не
відповідають фактичним обставинам
справи.

Таким чином повернення виконавчого
документа є передчасним, тому
постанова старшого державного
виконавця Бондаря Віталія Григоровича
відділу державної виконавчої служби
Черкаського районного управління
юстиції від 27 червня 2014 року у
виконавчому провадженні №37534901 про
повернення виконавчого документа
стягувачеві (наказу господарського
суду Черкаської області в справі №12/322)
є протиправною та підлягає скасуванню.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного
Суду України "Про практику розгляду
судами скарг на рішення, дії або
бездіяльність органів і посадових осіб
державної виконавчої служби та
звернень учасників виконавчого
провадження" при розгляді справ за
скаргами на рішення, дії або
бездіяльність органів і посадових осіб
державної виконавчої служби та за
зверненнями учасників виконавчого
провадження суди мають керуватися
положеннями ст. 55 Конституції України,
ст. 6 Конвенції про захист прав і
основних свобод людини (Рим, 04.11.50;
ратифікована Законом України від 17.07.97 N
475/97-ВР) (далі - Конвенція), Закону
України "Про державну виконавчу
службу", Цивільного процесуального
кодексу України, Господарського
процесуального кодексу України, іншого
законодавства, яким врегульовано ці
питання.

Законом України "Про ратифікацію
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року, Першого
протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до
Конвенції" від 17 липня 1997 року №475/97-ВР
із змінами і доповненнями
ратифікована Конвенція про захист прав
людини і основоположних свобод 1950 року,
підписана від імені України 9 листопада
1995 року, Перший Протокол, протоколи №4 і
№7 до Конвенції, підписані від імені
України 19 грудня 1996 року та Протоколи
№2 і №11 до Конвенції, підписані від
імені України 9 листопада 1995 року у м.
Страсбурзі із застереженнями.

Статтею 6 Конвенції встановлено, що
кожен має право на справедливий і
публічний розгляд його справи упродовж
розумного строку незалежним і
безстороннім судом, встановленим
законом, який вирішить спір щодо його
прав та обов'язків цивільного
характеру або встановить
обґрунтованість будь-якого висунутого
проти нього кримінального
обвинувачення.

Відповідно до статті 1 Протоколу №1 до
Конвенції кожна фізична або юридична
особа має право мирно володіти своїм
майном.

Згідно ст.17 Закону України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини" від 23 лютого 2006 року №3477-IV суди
застосовують при розгляді справ
Конвенцію та практику Суду як джерело
права.

У своїх рішеннях Європейський суд з
прав людини неодноразово зазначав, що
право на доступ до суду включає право
на своєчасне виконання рішення (див.
рішення у справі "Трихліб проти
України", заява N 58312/00, пп. 25 - 32, від 20
вересня 2005 року, у справі "Іммобіліаре
Саффі проти Італії", заява N 22774/93, ЄСПЛ
1999-V, п. 66).

В рішенні у справі "Анацький проти
України" Європейський суд з прав
людини вказав, що з огляду на
невиконання рішення з грудня 2002 року,
приблизно два роки та одинадцять
місяців, та неспроможність здійснити
необхідні заходи для виконання рішення
на користь заявника державні органи
позбавили п. 1 ст. 6 Конвенції та ст. 1
Протоколу N 1 їх практичного змісту.
Таким чином, у цій справі п. 1 статті 6
Конвенції та стаття 1 Протоколу N1 були
порушені. ("Анацький проти України", N
10558/03, пп. 22 - 23, рішення від 13 грудня 2005
року).

Отже, внаслідок тривалого невиконання
рішення господарського суду
Черкаської області у справі №12/322
органами державної виконавчої служби,
порушені права позивача (стягувача у
виконавчому провадженні) та вимоги ст.
124 Конституції України, Закону України
"Про виконавче провадження", ст. 6
Конвенції, ст. 1 Протоколу №1 до
Конвенції, що може призвести до
завдання збитків державі.

З огляду на викладене, скарга СТОВ
"Ломовате" являється обґрунтованою і
підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 86, 121-2 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити скаргу
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю "Ломовате"
на дії відділу державної виконавчої
служби Черкаського районного
управління юстиції.

Визнати протиправною та скасувати
постанову старшого державного
виконавця Бондаря Віталія Григоровича
відділу державної виконавчої служби
Черкаського районного управління
юстиції від 27 червня 2014 року у
виконавчому провадженні № 37534901 про
повернення виконавчого документа
(наказу господарського суду Черкаської
області в справі №12/322) стягувачеві.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного господарського суду
через господарський суд Черкаської
області протягом п'яти днів з дня її
оголошення.

Суддя
В.М.
Грачов