ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30.10.2014 Справа № 920/1538/14

За позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю «АС-Пиво», м. Суми

до відповідача: Публічного
акціонерного товариства
«Брокбізнесбанк», м. Київ

про визнання договору іпотеки
недійсним

СУДДЯ С.О.МИРОПОЛЬСЬКИЙ

Секретар судового засідання Р.Б. Малюк

За участю представників:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

Суть спору: відповідно до вимог
позовної заяви позивач просить суд
визнати недійсним іпотечний договір №
120/1 від 27 лютого 2008 року, укладений між
Товариством з обмеженою
відповідальністю «АС-Пиво» та
Акціонерним банком «Брокбізнесбанк»,
посвідчений приватним нотаріусом
Сумського міського нотаріального
округу ОСОБА_2 та зареєстрований в
реєстрі за № 654.

Відповідач подав відзив на позовну
заяву, відповідно до якого просить суд
відмовити в задоволенні позовної заяви
в повному обсязі, оскільки відсутні
законні підстави для визнання договору
недійсним.

30.10.2014 від позивача надійшло клопотання
про залучення до справи третьої особи -
Дочірнього підприємства
«Промтехпостач» ТОВ «АС-Пиво»,
оскільки саме дочірнє підприємство є
стороною у кредитному договорі № 120-Ю
від 27.02.2008 року, на забезпечення
виконання якого і був укладений
оспорюваний договір іпотеки.

Розглянувши матеріали справи,
господарський суд встановив:

27 лютого 2008 року між АБ
«Брокбізнесбанк» та ДП
«Промтехпостач» був укладений
кредитний договір № 120-ю, відповідно до
умов якого, позичальнику надавався
кредит у вигляді відкличної
відновлюваної кредитної лінії з
лімітом заборгованості у розмірі 4 000
000,00 грн. Термін користування кредитом
до 07 лютого 2013 року.

27 лютого 2008 року з метою забезпечення
виконання ДП «Промтехпостач»
основного зобов'язання за кредитним
договором № 120-ю, між АБ
«Брокбізнесбанк» та ТОВ «АС-Пиво»
укладений іпотечний договір № 120/1,
згідно якого позивач передав
відповідачу у даній справі в іпотеку
нежиле приміщення, пивоварний комплекс
з баром та адміністративними
приміщеннями, загальною площею 644,5
кв.м., що знаходиться за адресою: м. Суми,
вул. Псільська, 26, яке належить на праві
власності ТОВ «АС-Пиво». Згідно п. 1.4
договору іпотеки узгоджена сторонами
вартість предмета іпотеки становить 7
207 600,00 грн.

Позивач вважає, що іпотечний договір №
120/1 від 27.02.2008 року може бути визнаний
недійсним в судовому порядку, виходячи
з того, що він не містить умов щодо
змісту та розміру основних зобов'язань,
строку і порядку їх виконання, а
містить лише відсильну норму щодо
визначення основних зобов'язань у
кредитних договорах. Отже, вказаний
договір не відповідає ст. 18 Закону
України «Про іпотеку».

Суд не погоджується з твердженнями
позивача, що даний договір іпотеки не
відповідає вимогам чинного
законодавства України, виходячи з
наступного.

Частиною 1 ст. 215 ЦК України,
передбачено, що підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 215 ЦК України,
передбачено, що якщо недійсність
правочину прямо не встановлена
законом, але одна із сторін або інша
заінтересована особа заперечує його
дійсність на підставах, встановлених
законом, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним (оспорюваний
правочин).

Частина 1 ст. 203 ЦК України визначає, що
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам (на що посилається позивач в
обґрунтування своїх вимог).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України
«Про іпотеку» Іпотечний договір
укладається між одним або декількома
іпотекодавцями та іпотекодержателем у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню. Іпотечний
договір повинен містити такі істотні
умови:

1) для іпотекодавця та іпотекодержателя
- юридичних осіб відомості про:

для резидентів - найменування,
місцезнаходження та ідентифікаційний
код в Єдиному державному реєстрі
юридичних та фізичних осіб -
підприємців;

для нерезидентів - найменування,
місцезнаходження та державу, де
зареєстровано особу;

для іпотекодавця та іпотекодержателя -
фізичних осіб відомості про:

для громадян України - прізвище, ім'я, по
батькові, місце проживання із
зазначенням адреси та індивідуальний
ідентифікаційний номер у Державному
реєстрі фізичних осіб - платників
податків та інших обов'язкових
платежів;

для іноземців, осіб без громадянства -
прізвище, ім'я, по батькові (за
наявності), адресу постійного місця
проживання за межами України;

2) зміст та розмір основного
зобов'язання, строк і порядок його
виконання та/або посилання на правочин,
у якому встановлено основне
зобов'язання;

3) опис предмета іпотеки, достатній для
його ідентифікації, та/або його
реєстраційні дані, у тому числі
кадастровий номер. У разі іпотеки
земельної ділянки має зазначатися її
цільове призначення;

4) посилання на видачу заставної або її
відсутність.

У разі відсутності в іпотечному
договорі однієї з вказаних вище
істотних умов він може бути визнаний
недійсним на підставі рішення суду.

У розділі «Терміни та їх тлумачення»
іпотечного договору № 120/1 зазначено на
забезпечення якого саме кредитного
договору укладається іпотечний
договір та зазначене основне
зобов'язання, його розмір та
передбачено, що строк та порядок
виконання передбачений кредитним
договором та додатками до нього.

Пункт 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про
іпотеку» передбачає, що договір
іпотеки не обов'язково повинен містити
основне зобов'язання, можливе
посилання на правочин, в якому
міститься основне зобов'язання.

В договорі іпотеки № 120/1 від 27.02.2008 року
є посилання на кредитний договір, що
містить основне зобов'язання, його
зміст та розмір, строк і порядок його
виконання.

Таким чином, суд вважає, що укладаючи
договір іпотеки його сторони дійшли
згоди щодо всіх істотних умов договору
і підстав для визнання цього договору
недійсним немає.

Суд відмовляє у задоволенні клопотання
позивача про залучення третьої особи,
так як рішення в даній справі не вплине
на права чи обов'язки щодо однієї з
сторін.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 32, 33, 35, 44, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складене 03.11.2014

Суддя
С.О. Миропольський