ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

06 листопада 2014 р.

Справа № 902/815/14

Господарський суд Вінницької області у
складі:

Головуючий суддя В. Білоус

Секретар судового засідання Д.Нестеров

за участю представників:

позивача : Князь С.С. - за довіреністю,

відповідача : Гончарук Ю.В. - за
довіреністю,

Місце розгляду справи : приміщення
суду,кімн.№1114

за позовом: Публічного акціонерного
товариства "Закарпатнафтопродукт -
Мукачево" (89600, Закарпатська область,
м.Мукачеве, вул.Берегівська - об'їздна,
11) до:Приватного підприємства "ТАУ -
Поділля" (21007, м.Вінниця, вул.Фрунзе,
буд.4, кім.307) про звернення, в рахунок
погашення заборгованості Приватного
підприємства "ТАУ-Поділля" (21007,
Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Фрунзе,
буд. 4, кім. 307, ) перед
Публічним акціонерним товариством
"Закарпатнафтопродукт-Мукачево" (89600
Закарпатська 5л., м. Мукачеве, вул.
Берегівська-об'їздна, 11, ) у розмірі 1 600 002,63 грн. за договором
поставки №339 від 07.11.2011р., стягнення на
предмет іпотеки комплекс, АЗС,
розташований за адресою: Вінницька
обл., м. Вінниця, вул. Арабея Генерала,
будинок 3а, що належить Приватному
підприємству "ТАУ-Поділля" на праві
власності, оціночною вартістю 6 000 000
грн. без ПДВ та земельну ділянку
кадастровий номер :02:100:0003, площею
0,1274 га, цільове призначення - для
комерційного використання, за адресою
м. Вінниця, вул. Арабея Генерала, буд. 3а,
що належить Приватному підприємству
"ТАУ-Поділля" на праві власності,
оціночною вартістю 250 000 грн. без ПДВ,
шляхом набуття права власності
Публічним акціонерним товариством
"Закарпатнафтопродукт - Мукачево" (89600
Закарпатська обл., м. Мукачеве, вул.
Берегівська-об'їздна, 11, ) на комплекс, АЗС, розташований за
адресою: Вінницька обл., м. Вінниця, вул.
Арабея Генерала, будинок 3а, що належить
Приватному підприємству "ТАУ-Поділля"
на праві власності згідно договору
купівлі-продажу від 28.03.2011р. № 1963,
посвідченому приватним нотаріусом
Вінницького міського нотаріального
округу ОСОБА_4, витяг з Реєстру прав на
нерухоме майно №32094787 від 18.11.2011р.,
виданий Комунальним підприємством
"Вінницьке міське бюро технічної
інвентаризації", реєстраційний номер
майна 29565025, та земельну ділянку
кадастровий номер :02:100:0003, площею
0,1274 га, цільове призначення - для
комерційного використання, за адресою
м. Вінниця, вул. Арабея Генерала, буд. 3а,
що належить Приватному підприємству
"ТАУ-Поділля" на праві власності згідно
державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯК №149319 від
08.11.2011р.; про передачу Публічному
акціонерному товариству
"Закарпатнафтопродукт-Мукачево" 59600
Закарпатська обл., м. Мукачеве, вул.
Берегівська-об'їздна, 11, ) в управління предмет іпотеки -
комплекс, АЗС, розташований за адресою:
Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Арабея
Генерала, будинок 3а, що належить
Приватному підприємству "ТАУ- Поділля"
(21007, Вінницька обл., м. Вінниця, вул.
Фрунзе, буд. 4, кім. 307, ) на
праві власності згідно договору
купівлі-продажу від 28.03.2011р. №1963,
посвідченому приватним нотаріусом
Вінницького міського нотаріального
округу ОСОБА_4, витяг з Реєстру прав на
нерухоме майно №32094787 від 18.11.2011р.,
виданий Комунальним підприємством
"Вінницьке міське бюро технічної
інвентаризації", реєстраційний номер
майна 29565025, та земельну ділянку
кадастровий номер :02:100:0003, площею
0,1274 га, цільове призначення - для
комерційного використання, за адресою
м. Вінниця, вул. Арабея Генерала, буд. 3а,
що належить Приватному підприємству
"ТАУ-Поділля" на праві власності згідно
державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯК №149319 від
08.11.2011р. до його реалізації в порядку,
встановленому Законом України "Про
іпотеку".

ВСТАНОВИВ :

В листі № 641 від 22.10.2014 р. позивач заявив
клопотання, яке підтримане
представником позивача в судовому
засіданні, про зміну предмету та
підстав позову в якій просить:

1. В рахунок погашення заборгованості
Приватного підприємства «ТАУ-Поділля»
(21007, Вінницька обл., м. Вінниця, вул.
Фрунзе, буд. 4, кім. 307, )
перед Публічним акціонерним
товариством
«Закарпатнафтопродукт-Мукачево» (89600
Закарпатська обл., м. Мукачеве, вул.
Берегівська-об'їздна, 11, ) у розмірі 3 620 585, 65 грн. за
договором поставки № 339 від 07.11.2011р. та
іпотечним договором (без застави) від
16.12.2011р. реєстраційний № 406 звернути
стягнення на предмет іпотеки,
оціночною вартістю 4799 999,00 гри., яке є
предметом іпотечного договору (без
застави) від 16.12.2011р. реєстраційний № 406,
шляхом набуття права власності
Публічним акціонерним товариством
«Закарпатнафтопродукт-Мукачево» (89600
Закарпатська обл., м. Мукачеве, вул.
Берегівська- об'їздна, 11, ) на комплекс, АЗС, розташований за
адресою: Вінницька обл., м. Вінниця, вул.
Арабея Генерала, будинок За, що
належить Приватному підприємству
«ТАУ-Поділля» на праві власності
згідно договору купівлі-продажу від
28.03.2011р. № 1963, посвідченому приватним
нотаріусом Вінницького міського
нотаріального округу ОСОБА_4, витяг з
Реєстру прав на нерухоме майно № 32094787
від 18.11.2011р., виданий Комунальним
підприємством «Вінницьке міське бюро
технічної інвентаризації»,
реєстраційний номер майна 29565025,
оціночною вартістю 3 993 731,00 грн. без ПДВ,
та земельну ділянку кадастровий номер
:02:100:0003, площею 0,1274 га, цільове
призначення - для комерційного
використання, за адресою м. Вінниця,
вул. Арабея Генерала, буд. За, що
належить Приватному підприємству
«ТАУ-Поділля» на праві власності
згідно державного акту на право
власності на земельну ділянку серія ЯК
№ 149319 від 08.11.2011р., оціночною вартістю 806
268,00 грн. без ПДВ.

Визнати за Публічним акціонерним
товариством
«Закарпатнафтопродукт-Мукачево» (89600
Закарпатська обл., м. Мукачеве, вул.
Берегівська-об'їздна, 11, ) право власності на комплекс, АЗС,
розташований за адресою: Вінницька
обл., м. Вінниця, вул. Арабея Генерала,
будинок За, що належить Приватному
підприємству «ТАУ-Поділля» на праві
власності згідно договору
купівлі-продажу від 28.03.2011р. № 1963,
посвідченому приватним нотаріусом
Вінницького міського нотаріального
округу ОСОБА_4, витяг з Реєстру прав на
нерухоме майно № 32094787 від 18.11.2011р.,
виданий Комунальним підприємством
«Вінницьке міське бюро технічної
інвентаризації», реєстраційний номер
майна 29565025.

Визнати за Публічним акціонерним
товариством
«Закарпатнафтопродукт-Мукачево» (89600
Закарпатська обл., м. Мукачеве, вул.
Берегівська-об'їздна, 11, ) право власності на земельну
ділянку кадастровий номер :02:100:0003,
площею 0,1274 га, цільове призначення - для
комерційного використання, за адресою:
м. Вінниця, вул. Арабея Генерала, буд. За,
що належить Приватному підприємству
«ТАУ-Поділля» на праві власності
згідно державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯК
№ 149319 від 08.11.2011р.

2. Передати Публічному акціонерному
товариству
«Закарпатнафтопродукт-Мукачево» (89600
Закарпатська обл., м. Мукачеве, вул.
Берегівська-об'їздна, 11, ) в управління предмет іпотеки -
комплекс, АЗС, розташований за адресою:
Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Арабея
Генерала, будинок За, що належить
Приватному підприємству «ТАУ- Поділля»
(21007, Вінницька обл., м. Вінниця, вул.
Фрунзе, буд. 4, кім. 307, ) на
праві власності згідно договору
купівлі-продажу від 28.03.2011р. № 1963,
посвідченому приватним нотаріусом
Вінницького міського нотаріального
округу ОСОБА_4, витяг з Реєстру прав на
нерухоме майно № 32094787 від 18.11.2011р.,
виданий Комунальним підприємством
«Вінницьке міське бюро технічної
інвентаризації», реєстраційний номер
майна 29565025, та земельну ділянку
кадастровий номер :02:100:0003, площею
0,1274 га, цільове призначення - для
комерційного використання, за адресою
м. Вінниця, вул. Арабея Генерала, буд. За,
що належить Приватному підприємству
«ТАУ-Поділля» на праві власності
згідно державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯК
№ 149319 від 08.11.2011р. до його реалізації в
порядку, встановленому Законом України
«Про іпотеку».

Заявою стверджується, що сума 3 620 585 грн.
65 коп., вказана в цій заяві складається
із 455916, 91 грн. основного боргу, 251 020, 45
грн. - інфляційних втрат, 726 148, 29 грн. - 24 %
річних за несвоєчасну оплату товару з
17.09.2013 р. по 08.09.2014 р., 2187500, грн. - 35% штрафу
за неподання інформації про судовий
процес щодо предмета іпотеки. Вказана
заява мотивована простроченням
відповідачем виконання грошових
зобов"язань і неподанням інформації
про судовий процес щодо предмету
іпотеки, тим, що отриману від
відповідача 08.09.2014 р. суму 1540002, 63 грн.
позивач, на підставі ст.534 ЦК України,
зарахував в першу чергу в погашення
пені в сумі 455 916, 91 грн., в другу чергу
погасив 1084085,72 грн. боргу. в зв"язку з
поданням заяви № 641 від 22.10.2014 р.
представник позивача просив не
розглядати заяву про уточнення вимог
від 18.07.2014 р. № 426/1.

Представник відповідача проти цього
клопотання від 22.10.2014 р. заперечив.
Покликався на те, що вказані в заяві
позивача вимоги щодо пені, інфляційних
втрат, річних, штрафу є предметом
розгляду в іншій судові справі
господарського суду Вінницької
області - № 902/1221/14.

Заслухавши пояснення представників
сторін, розглянувши клопотання
позивача від 22.10.2014 р. про зміну
предмету і підстав позову, суд прийшов
до висновку про те, що воно не підлягає
задоволенню з огляду на таке.

Заява від 22.10.2014 р. є одночасною зміною
предмету і підстав позову, не
збільшення позовних вимог, а заявлення
нових додаткових позовних вимог, які
позивач для захисту своїх прав має
заявляти в порядку і спосіб
встановленого процесуальним законом,
тобто шляхом пред"явлення іншого
позову в установленому порядку.

Такий висновок суду також ґрунтується
на тому, що позивач в позовній заяві від
06.06.2014 р. просив звернути стягнення на
предмет іпотеки в рахунок погашення
заборгованості за договором поставки,
визнати право власності за позивачем
на предмет іпотеки, переданням
позивачеві права управління предметом
іпотеки. Обставинами, які позивач
обґрунтовував ці позовні вимоги були
тільки посилання на те, що відповідач
оплатив товар на 1 600002 грн.63 коп. менше,
як отримав, тобто мав боргу зі сплати за
товар у названій сумі. При цьому в
позовній заяві не обґрунтував свої
позовні вимоги тим, в які строки, в яких
сумах відповідач мав виконати грошові
зобов"язання, з яких дат, в яких сумах і
на підставі чого виникло прострочення
виконання грошових зобов"язань, на
протязі якого періоду тривало
порушення відповідачем виконання
грошових зобов"язань. Тобто, саме тих
обставин в зв"язку з незазначенням і
невстановленням яких суд касаційної
інстанції постановою від 14.10.2014 р.
скасував рішення суду першої інстанції
і постанову суду апеляційної інстанції
і направив справу на новий розгляд.

Суд касаційної інстанції в названій
постанові зазначив, що суди не
врахували, що надані документи не
підтверджують заборгованість. Разом з
тим, в заяві від 22.10.2014 р. про зміну
предмету і підстав позову позивач
застосовуючи положення ст.534 ЦК
України, додатково пред"являє вимоги
про стягнення 251020, 45 грн. - інфляційної
суми, 726148, 29 грн. - 24 % річних, 2187500 грн. 35 %
штрафу за ненадання інформації про
наявність судових чи інших процесів чи
спорів щодо предмету іпотеки,
обґрунтовуючи ці вимоги новими
обставинами, підставами: простроченням
виконання грошових зобов"язань на
протязі певного періоду , неподанням
інформації про наявність судових чи
інших процесів, спорів щодо предмету,
тобто додаткових обставин, підстав, які
не вказувалися у позовній заяві. Тим
самим, позивач в заяві від 22.10.2014 р.
одночасно змінив і підстави - змінив
обставини на яких ґрунтується позов і
змінив вимоги - тобто предмет, пред"явив
додаткові вимоги.

Тому заява позивача про зміну предмету
і підстав позову від 22.10.2014 р.
розцінюється судом як одночасна зміна
предмету і підстав позову,
пред"явленням додаткових позовних
вимог, а не збільшення позовних вимог,
що суперечить вимогам ст.22 ГПК України,
а відтак названа заява не підлягає
задоволенню. Це узгоджується із
правовою позицією Вищого
господарського суду України в
постанові № 29/200-10 від 18.01.2011 р.

Пред"явлення додаткових вимог не
допускається ст.22 ГПК України.
Пред"явлення додаткових вимог може
бути реалізоване тільки шляхом подання
іншого позову. І цим правом позивач
скористався, що стверджується ухвалами
від 21.08.2014 р., 03.11.2014 р. в справі № 902/1221/14 і
змістом позовної заяви в ній.

Суд звертає увагу також на те, що
позивач неправильно застосував
положення ст.534 ЦК України, зарахувавши
із 1540002, 63 грн. отриманих від
відповідача 08.09.2014 р. згідно
призначення платежу в рахунок
погашення заборгованості за
нафтопродукти за договором № 339 від
07.11.2011 р. на підставі акта звірки в першу
чергу в погашення додатково
нарахованих 455916, 91 грн. - пені, оскільки
згідно ст.534 ЦК України черговість
погашення вимог за грошовим
зобов"язанням, встановлена цією нормою
закону, застосовується при умові: "У
разі недостатності проведеного
платежу для виконання грошового
зобов"язання у повному обсязі...",а
платежу в сумі 1540002, 75 грн. згідно
платіжного доручення № 12826 від 08.09.2014 р.
було достатньо для виконання грошового
зобов"язання у повному обсязі, оскільки
до проведення 08.09.2014 р. цієї оплати
заборгованість відповідача перед
позивачем становила саме 1540002, 63 грн.
Тому позивач не вправі застосовувати
положення ст.534 ЦК України щодо
черговості погашення вимог і
зараховувати частину коштів отриманих
08.09.2014 р. в рахунок погашення пені.

Предметом позову є певна
матеріально-правова вимога позивача до
відповідача. Предмет позову
кореспондує зі засобами захисту права,
які визначені, наприклад, у ст. 16 ЦК
України. Під засобами захисту прав слід
розуміти заходи, прямо передбачені
законом з метою припинення оспорювання
або порушення суб'єктивних цивільних
прав та (або) усунення наслідків такого
порушення.

Підстава позову - це фактичні
обставини, на яких ґрунтується вимога
позивача.

Зміна предмета позову означає зміну
вимоги, з якою позивач звернувся до
відповідача. Зміна підстав позову - це
зміна обставин, на яких ґрунтується
вимога позивача.

Тому клопотання від 22.10.2014 р. позивача
про зміну предмета і підстав позову не
підлягає задоволенню.

В зв"язку з відмовою судом в
задоволенні клопотання позивача від
22.10.2014 р. про зміну предмету і підстав
позову представник позивача в судовому
засіданні відмовився від свого
клопотання не розглядати заяву
позивача про уточнення позовних вимог
№ 426/1 від 18.07.2014 р. і просив суд її
розглянути.

Представник відповідача проти заяви
про уточнення позовних вимог від 18.07.2014
р. заперечив, покликаючись на ті ж
доводи, що й при заперечені проти заяви
позивача від 22.10.2014 р. про зміну
предмету та підстав позову.

Заслухавши пояснення представників
сторін з приводу поданого позивачем
клопотання від 18.07.2014 р. про уточнення
позовних вимог, розглянувши його, суд
прийшов до висновку про те, що воно не
підлягає задоволенню з тих же підстав,
що й клопотання позивача від 22.10.2014 р.
про зміну предмету і підстав позову з
огляду на таке.

Положеннями пункту 3.11 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" роз'яснено, що ГПК
України, зокрема статтею 22 цього
Кодексу, не передбачено права
позивача на подання заяв (клопотань)
про "доповнення" або "уточнення"
позовних вимог, або заявлення
"додаткових" позовних вимог і т.п. Тому
в разі надходження до господарського
суду однієї із зазначених заяв
(клопотань) останній, виходячи з її
змісту, а також змісту раніше поданої
позовної заяви та конкретних обставин
справи, повинен розцінювати її як:
подання іншого (ще одного) позову, чи
збільшення або зменшення розміру
позовних вимог, чи об'єднання позовних
вимог, чи зміну предмета або підстав
позову. У будь-якому з таких випадків
позивачем має бути додержано правил
вчинення відповідної процесуальної
дії, а недотримання ним таких правил
тягне за собою процесуальні наслідки,
передбачені ГПК та зазначені в цій
постанові. Збільшено (чи зменшено) може
бути лише розмір вимог майнового
характеру. Якщо в заяві позивача
йдеться про збільшення розміру
немайнових вимог (наприклад, про
визнання недійсним ще одного акта крім
того, стосовно якого відповідну вимогу
вже заявлено), то фактично також
йдеться про подання іншого позову.

Із поданої до суду позовної заяви № 354
від 06.06.14 р. (вх.№ канцелярії суду 842/14)
предметом позову є: звернення
стягнення на предмет іпотеки в рахунок
погашення основної заборгованості у
розмірі 1600002,63 грн.; а підставою: правове
та фактичне несвоєчасне невиконання
відповідачем взятих на себе
зобов'язань, а за результатами подання
заяви про "уточнення" позовних вимог
предметом позову додатково є:
звернення стягнення на предмет іпотеки
в рахунок погашення основної
заборгованості у розмірі 1600002,63 грн. та
додатково нарахованих позивачем пені,
втрат від інфляції та річних за весь
час прострочення на загальну суму
4971314,67 грн.; підставою: правові та
фактичні обставини з посиланням на
інші норми права - які регулюють
стягнення пені, інфляційних та річних.

З викладеного, можна прийти до
висновку, що позивач таким чином
збільшує позовні вимоги, додатково
просивши суд стягнути з відповідача
пеню, інфляційні втрати та річні.

Під збільшенням або зменшенням розміру
позовних вимог слід розуміти
відповідно збільшення або зменшення
кількісних показників за тією ж самою
вимогою, яку було заявлено в позовній
заяві (п.3.10. Постанови Пленуму ВГСУ №18
від 26.12.11 р.)

Тому збільшення розміру позовних вимог
не може бути пов'язано з пред'явленням
додаткових позовних вимог, про які не
йшлося в позовній заяві.

З викладеного вбачається, що позивач
неправомірно збільшив заборгованість
згідно предмету спору, оскільки ним,
фактично, змінено як предмет, так і
підстави позовних вимог, що виключає
можливість задоволення зазначеної
заяви про збільшення розміру позовних
вимог в частині визначення додаткового
боргу нарахованих пені, інфляційних та
річних. Так, під предметом позову
розуміється певна матеріально-правова
вимога позивача до відповідача,
стосовно якої позивач просить прийняти
судове рішення. Підставу позову
становлять обставини, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги щодо захисту
права та охоронюваного законом
інтересу.Відтак зміна предмета позову
означає зміну вимоги, з якою позивач
звернувся до відповідача, а зміна
підстав позову - це зміна обставин, на
яких ґрунтується вимога позивача.
Одночасна зміна і предмета, і підстав
позову не допускається. У разі подання
позивачем заяви, направленої на
одночасну зміну предмета і підстав
позову, господарський суд повинен
відмовити в задоволенні такої заяви і,
приєднавши її до матеріалів справи та
зазначивши про цю відмову в описовій
частині рішення (або в ухвалі, якою
закінчується розгляд справи),
розглянути по суті раніше заявлені
позовні вимоги, якщо позивач не
відмовляється від позову. Позивач при
цьому не позбавлений права звернутися
з новим позовом у загальному порядку.

Враховуючи, що зі змісту заяви позивача
"про уточнення позовних вимог" від
18.07.2014 р. вбачаться, що Публічне
акціонерне товариство
"Закарпатнафтопродукт-Мукачево"
фактично змінює як предмет так і
підстави позову, пред"являє додаткові
вимоги, суд зазначену заяву відхиляє.

Відтак суд прийшов до висновку про
розгляд справи в межах пред"явлених
позовних вимог в позовній заяві № 354
від 06.06.2014 р.

Представник позивача позовні вимоги
викладені в позовній заяві № 354 від
06.06.2014 р. підтримав.

Представник відповідача в клопотанні
поданому суду 06.06.2014 р. просить
припинити провадження у справі згідно
п.1-1 ст.80 ГПК України за відсутністю
предмету спору в зв"язку із погашенням
повністю основної суми заборгованості
1600002, 63 грн. В обгрунтування цього
клопотання відповідач надав копії акту
звірки розрахунків (т.2 а.с.4-5) за період
01.02.2014 р. - 10.06.2014 р. за договором № 339 від
07.11.2011 р., підписаному позивачем і
відповідачем, згідно якому (акту
звірки) борг відповідача перед
позивачем станом на 10.06.2014 р. становив
1600002, 63 грн., докази перерахування
позивачеві боргу: платіжні доручення №
12234 від 11.06.2014 р. на суму 20 000 грн., № 12266
від 17.06.2014 р. на суму 25000 грн., № 12374 від
02.07.2014 р. на суму 15 000 грн., № 12826 від 08.09.2014
р. на суму 1540002, 75 грн.).

Представник позивача заперечив проти
клопотання відповідача про припинення
провадження у справі.

Заслухавши пояснення представників
сторін з приводу заявленого
відповідачем клопотання про
припинення провадження у справі,
розглянувши це клопотання, суд прийшов
до висновку про часткове задоволення в
частині припинення, на підставі п.1-1 ч.1
ст.80 ГПК України, провадження у справі
щодо позовних вимог про звернення
стягнення на предмет іпотеки, шляхом
набуття права власності за позивачем
на предмет іпотеки в рахунок погашення
заборгованості відповідача перед
позивачем за нафтопродукти в сумі 1580002,
63 грн. в зв"язку із перерахуванням
відповідачем цієї суми після порушення
провадження у справі 13.06.2014 р., а саме, в
період з 17.06.2014 р. по 08.09.2014 р. та про
відхилення клопотання відповідача про
припинення провадження у справі щодо
решти позовних вимог з огляду на таке.

Згідно п.4.4. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
р. № 18 господарський суд припиняє
провадження у справі у зв'язку з
відсутністю предмета спору (пункт 1-1
частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у
випадку припинення існування предмета
спору (наприклад, сплата суми боргу,
знищення спірного майна, скасування
оспорюваного акта державного чи іншого
органу тощо), якщо між сторонами у
зв'язку з цим не залишилося
неврегульованих питань. При цьому
господарському суду слід мати на увазі,
що оскільки відповідний орган не має
права скасовувати та вносити зміни до
раніше прийнятих ним індивідуальних
правових рішень, тобто ненормативних
правових актів, що є актами
одноразового застосування і
вичерпують свою дію фактом їхнього
виконання (стосовно відповідних актів
органів місцевого самоврядування про
це зазначено також у Рішенні
Конституційного Суду України від 16.04.2009
N 7-рп/2009 у справі N 1-9/2009), то такі дії не
свідчать про припинення існування
предмета спору. Водночас юридична
оцінка актів державних та інших
органів, прийнятих з питань скасування
та внесення змін до згаданих
індивідуальних правових рішень, має
здійснюватися господарським судом з
урахуванням частини другої статті 4
ГПК. Припинення провадження у справі на
підставі зазначеної норми ГПК можливе
в разі, коли предмет спору існував на
момент виникнення останнього та
припинив існування в процесі розгляду
справи. Якщо ж він був відсутній і до
порушення провадження у справі, то
зазначена обставина тягне за собою
відмову в позові, а не припинення
провадження у справі.

Позовну заяву № 354 від 06.06.2014 р. позивач
здав до канцелярії господарського суду
12.06.2014 р., вх.№ 842/14, що стверджується
відповідним календарним штемпелем
канцелярії Господарського суду
Вінницької області на першій сторінці
названої позовної заяви (т.1 а.с.4).
Ухвалою Господарського суду
Вінницької області провадження у
справі № 902/815/14 порушено 13.06.2014 р.
Обопільно підписаним сторонами актом
звірки розрахунків від 10.06.2014 р.
заборгованість відповідача перед
позивачем за нафтопродукти станом на
10.06.2014 р. складала 1600002,63 грн. 11.06.2014 р.,
тобто до порушення судом провадження у
справі 13.06.2014 р., відповідач перерахував
позивачеві 20 000 грн., що стверджується
копією платіжного доручення № 12234 від
11.06.2014 р. Таким чином, борг у відповідача
перед позивачем на дату порушення
судом провадження у даній справі -
13.06.2014 р., був не 1600002, 63 грн., як позивач
зазначив у позовних вимогах, а 1580002, 63
грн., який відповідач погасив перед
позивачем з 17.06.2014 р. по 08.09.2014 р., тобто
після порушення провадження у справі.
Позовні вимоги про визнання права
власності на предмет іпотеки (нерухоме
майно - комплекс АЗС, земельну ділянку),
про передання позивачеві права
управління предметом іпотеки -
комплексом АЗС, хоча є і похідними від
суми заборгованості за нафтопродукти,
але розцінюється судом в даній справі,
як самостійні позовні вимоги, які не
можуть бути ототожнені із сумою
заборгованості за нафтопродукти, а
відтак щодо них не може бути припинено
провадження у справі за відсутності
предмету спору згідно п.1-1 ст.80 ГПК
України.

Тому на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК
України, беручи до уваги п.4.4. Постанови
Пленуму ВГСУ "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" від 26.12.2011 р. № 18, суд
прийшов до висновку про ухвалення
припинити провадження у справі тільки
щодо позовних вимог про звернення
стягнення на предмет іпотеки: комплекс
АЗС і земельну ділянку, шляхом набуття
позивачем права власності на вказані
предмети іпотеки в рахунок погашення
заборгованості за нафтопродукти в сумі
1580002,63 грн., а щодо решти вимог вирішити
спір по суті.

Суд не бере до уваги заперечення
представника позивача проти
клопотання відповідача про припинення
провадження у справі, оскільки сплата
відповідачем позивачеві після
порушення судом провадження у справі
1580002, 63 грн., зобов"язує суд на підставі
п.1-1 ст.80 ГПК України припинити
провадження у справі в частині вимог,
які були пред"явлені в рахунок
погашення цієї суми.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав.

Представник відповідача проти
позовних вимог заперечив, покликаючись
на повне погашення боргу в сумі 1600002, 63
грн.

Заслухавши пояснення представників
позивача, відповідача, повно, всебічно,
об"єктивно і в сукупності дослідивши
подані в справу докази, надавши їм
юридичну оцінку, суд на підставі п.1-1 ч.1
ст.80 ГПК України, ст. 712, 655, 534, ч.1 ст.574 ЦК
України, ст.33, 34 ЗУ "Про іпотеку", суд
прийшов до висновку про припинення
провадження у справі за відсутністю
предмету спору щодо позовних вимог про
звернення стягнення на предмет
іпотеки (комплекс АЗС, земельну
ділянку), шляхом набуття позивачем
права власності на нього в рахунок
погашення заборгованості за
нафтопродукти в сумі 1580002, 63 грн. і про
відмову в позовних вимогах:1)про
звернення стягнення на предмет іпотеки
шляхом набуття позивачем права
власності на нього в рахунок погашення
заборгованості за нафтопродукти в сумі
20 000 грн.; 2) про визнання права власності
за позивачем на предмет іпотеки
(комплекс АЗС, земельну ділянку); 3) про
передання позивачеві права управління
предметом іпотеки - комплексом АЗС.

До такого висновку суд прийшов з таких
підстав.

07.11.2011р. між Публічним акціонерним
товариством
"Закарпатнафтопродукт-Мукачево"
(позивач, в договорі - "Постачальник") та
Приватним підприємством "ТАУ-Поділля"
(відповідач, в договорі - "Покупець")
укладено договір поставки № 339,
відповідно до положень якого
постачальник (позивач) зобов'язувався
передати, а покупець (відповідач)
прийняти та оплатити нафтопродукти на
умовах вказаного договору та додатків
до нього, які є його невід'ємною
частиною. В подальшому, сторонами до
договору вносились зміни, про що
свідчать додаткові угоди, які
містяться в матеріалах справи.

Позивач свої обов'язки по поставці
товару виконав належним чином, без
жодних зауважень та претензій з боку
відповідача, що підтверджується
видатковими накладними за період з
06.02.14 р. по 02.04.14 р. (а.с. 35-38), оборотним
рахунком за лютий та червень 2014р. (т.1,
а.с. 40-43) та оборотним рахунком з 01.01.2014р.
по 26.08.2014р. (т.1, а.с. 235-237).

Відповідач порушив встановлені
вказаним вище договором та додатковими
угодами до нього строки проведення
розрахунків за отримані нафтопродукти,
в результаті чого, за ним виникла
заборгованість в розмірі 1600002,63 грн.
станом на 10.06.2014р.

07.02.14 р. на адресу відповідача було
направлено вимогу вих. №107 про усунення
порушень основного зобов'язання з
вимогою погасити заборгованість ПП
"ТАУ - Поділля" перед позивачем. При
цьому, відповідача було попереджено, що
в разі невиконання останнім умов
укладеного договору, позивач змушений
буде звернутись до суду з метою
звернення стягнення на заставлене
майно.

Листом за № 60 від 03.03.14 р. ПП "ТАУ -
Поділля" борг визнало та просило
позивача припинити претензійне
провадження по даній ситуації та не
вчиняти заходів, спрямованих на
стягнення звернення на заставлене
майно, пояснюючи свої доводи тим, що
затримки в оплаті виникли у зв'язку з
нестабільною соціально - економічною
та суспільно - політичною ситуацією в
Україні, що вплинуло на зменшення
реалізації пального на
автозаправочних станціях та
виникнення дебіторської
заборгованості.

16.11.2011 р., 29.12.2012 р., 31.12.2012 р. між позивачем
і відповідачем були укладені додаткові
угоди № 1, б/н, б/н (т.1 а.с.21-24) до договору
поставки № 339 від 07.11.2011 р.

За договором поставки позивач брав
зобов"язання передати, а відповідач
прийняти і оплатити нафтопродукти
(товар) на умовах договору і додатків до
нього. В п.1.3. додаткової угоди № 1 від
16.12.2011 р. сторони змінили умови п.6.1.
договору поставки щодо строків оплати
товару і виклали його в такій редакції:
"п.6.1. В зв"язку із укладенням сторонами
іпотечного договору покупець оплачує
постачальнику товар на протязі 15
календарних днів від таких дат: ... при
базисі FCA нафтобаза постачальника - з
моменту завантаження товару в ємності
(автоцистерні) покупця.".

04.02.2014 р., 11.02.2014 р., 18.03.2014 р., 28.03.2014 р.,
02.04.2011 р. між позивачем і відповідачем
були укладені Додатки № 90, 91, 92, 93, 94 до
договору поставки № 339 (т.1 а.с.25-34)
згідно яких позивач зобов"язувався
передати відповідачеві самовивозом на
умовах FCA - нафтобаза за адресою:
Новоград - Волинський Житомирської
області, вул. Шепетівська, 29, партії
нафтопродуктів на суми 318 283, 60 грн., 326 450,
50 грн., 345 595, 40 грн., 383 642, 60 грн., 409 007,40
грн., а відповідач зобов"язався
отримати їх і оплатити в строки
встановлені додатковою угодою № 1 і
Додатків.

Видатковими накладними № В00000385 від
06.02.2014 р., № В00000438 від 11.02.2014 р., № В00000930
від 19.03.2014 р., № В00001303 від 25.03.2014 р., №
В00001469 від 02.04.2014 р., довіреністю на
відповідача № 000000064 від 02.04.2014 р. на
Закревського С.С. (т.1 а.с.39)
стверджується належне виконання
позивачем відповідачеві
нафтопродуктів відповідно на суми 318 283,
60 грн., 326 450,50 грн., 345 595,40 грн., 383 642, 60 грн.,
409 007,40 грн., а всього позивачем в період
з 06.02.2014 р. по 02.04.2014 р. було передано
відповідачеві самовивозом на умовах FCA
- нафтобаза в м. Новограді - Волинському
Житомирської області нафтопродуктів
на загальну суму 1 782 979, 50 грн.

Відповідно до п.6.1 договору , з
урахуванням змін, внесених п.1.3
додаткової угоди № 1 від 16.12.2011 р. та п.2.1.
додатку № 92 від 18.03.2014 р. відповідач мав
здійснити позивачеві оплату за вказані
нафтопродукти в такі строки: 318 283, 60 грн.
до 22.02.2014 р., 326 450, 50 грн. до 27.02.2014 р., 345 595,
40 грн. до 22.03.2014 р., 383 642, 60 грн. до 15.04.2014 р.
(з урахуванням вихідних днів), 409 007, 40
грн. до 18.04.2014 р.

Актом звірки від 10.06.2014 р. підписаному
сторонами (т.2 а.с.4-5) станом на 03.02.2014 р.
початкове сальдо у вигляді
заборгованості відповідача перед
позивачем становило 3473188, 70 грн. За
період з 06.02.2014 р. по 02.04.2014 р. позивач
передав відповідачеві нафтопродукти
на суму 1782979, 50 грн., що також
підтверджується такими належними
доказами як видаткові накладні. Таким
чином, загальні грошові зобов"язання
відповідача перед позивачем за
отриманий товар становили 5 256 168, 20 грн.
(3473188,70 грн.+1782979,50 грн.). Відповідач, як
вказано в цьому акті звірки
розрахувався з позивачем за товар
станом на 10.06.2014 р. в сумі 3 656 165, 57 грн.
Борг відповідача перед позивачем
станом на 10.06.2014 р. становив 1 600 002, 63 грн.
(5 256 168, 20 грн. - 3 656 165, 57 грн.). Цей акт
звірки підписаний повноважними
представниками сторін, їх підписи
скріплені печатками підприємств. Тому
вказана сума грошових зобов"язань
відповідача, сплачена ним сума за товар
і сума боргу 1 600 002,63 грн. станом на 10.06.2014
р., як обставини визнані позивачем,
відповідачем в названому акті звірки,
не суперечать іншим матеріалам справи,
а відтак згідно п.5.1. ст.35 ГПК України, не
потребують доведенню.

З метою забезпечення належного
виконання відповідачем зобов'язань по
договору поставки № 339 від 07.11.2011р.
сторони по справі уклали іпотечний
договір (без заставної) від 16.12.2011р.
реєстр. № 406, посвідчений ОСОБА_6,
приватним нотаріусом Мукачівського
міського нотаріального округу.

На забезпечення виконання основного
зобов'язання відповідач
(іпотекодавець) передав позивачу в
іпотеку нерухоме майно: комплекс, АЗС,
розташований за адресою: Вінницька
обл., м. Вінниця, вул. Арабея Генерала,
буд. 3а, реєстраційний номер 29565025, та
земельну ділянку кадастровий номер
:02:100:0003, площею 0,1274 га, цільове
призначення - для комерційного
використання, за адресою м. Вінниця,
вул. Арабея Генерала, буд. 3а.

Згідно п. 1.5. іпотечного договору (без
заставної) від 16.12.2011 р. реєстр. №406 за
домовленістю сторін на дату укладення
цього договору вартість предмету
іпотеки складає 6 250 000 грн. без ПДВ, з
яких 250 000 грн. без ПДВ - вартість
земельної ділянки, 6 000 000 грн. без ПДВ -
вартість комплексу АЗС.

Відповідно до п.п. 2.1.9. іпотечного
договору (без заставної) від 16.12.2011р.
реєстр. №406 Іпотекодержатель має право
звернути стягнення на предмет іпотеки
у порядку, передбаченому чинним
законодавством України та цим
договором.

Відповідно до частин 1 та 3 ст. 33 Закону
України "Про іпотеку" у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно з
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя.

Відповідно до ст. 35 Закону України "Про
іпотеку" у разі порушення основного
зобов'язання та/або умов іпотечного
договору іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмову
вимогу про усунення порушення. В цьому
документі зазначається стислий зміст
порушених зобов'язань, вимога про
виконання порушеного зобов'язання у не
менш ніж тридцятиденний строк та
попередження про звернення стягнення
на предмет іпотеки у разі невиконання
цієї вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи
позивачем надсилалася на адресу
відповідача вимога від 07.02.2014р. про
сплату заборгованості за договором
поставки.

Статтею 37 Закону України "Про іпотеку"
передбачено, що іпотекодержатель може
задовольнити забезпечену іпотекою
вимогу шляхом набуття права власності
на предмет іпотеки. Правовою підставою
для реєстрації права власності
іпотекодержателя на нерухоме майно,
яке є предметом іпотеки, є договір про
задоволення вимог іпотекодержателя
або відповідне застереження в
іпотечному договорі, яке прирівнюється
до такого договору за своїми правовими
наслідками та передбачає передачу
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки в рахунок виконання
основного зобов'язання.

Іпотекодержатель набуває предмет
іпотеки у власність за вартістю,
визначеною на момент такого набуття на
підставі оцінки предмета іпотеки
суб'єктом оціночної діяльності.

Відповідно до п.п. 5.2.3.1. іпотечного
договору (без заставної) від 16.12.2011р.
реєстр. №406 задоволення вимог
здійснюється шляхом передачі
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки в рахунок виконання
основного зобов'язання у порядку,
встановленому ст. 37 Закону України "Про
іпотеку". Відповідно до статті 37 Закону
України "Про іпотеку" у випадку
задоволення вимог іпотекодержателя
шляхом використання процедури,
передбаченої в цьому підпункті,
договір про задоволення вимог
іпотекодержателя, укладений шляхом
здійснення цього застереження, є
підставою для реєстрації права
власності іпотекодержателя на предмет
іпотеки. При цьому вважається, що
предмет іпотеки набувається у
власність іпотекодержателя за
вартістю, що буде визначена після
прийняття іпотекодержателем рішення
про обрання передбаченого цим
підпунктом способу звернення
стягнення на предмет іпотеки, на
підставі висновку незалежного
експерта - суб'єкта оціночної
діяльності, правоздатність якого
підтверджена сертифікатом суб'єкта
оціночної діяльності. При цьому
сторони домовляються, що кандидатура
суб'єкта оціночної діяльності
визначається іпотекодержателем. При
оцінці предмета іпотеки незалежний
експерт повинен використовувати всі
методи оцінки, які будуть передбачені
чинним законодавством на момент
оцінки.

Якщо фактичний розмір заборгованості
іпотекодавця за основним зобов'язанням
менший за вартість, що вказана у
висновку незалежного експерта -
суб'єкта оціночної діяльності,
іпотекодержатель перераховує
перевищення 90 (дев'яносто) відсотків
вартості предмета іпотеки над розміром
забезпечених іпотекою вимог
іпотекодержателя на поточний рахунок
іпотекодавця на протязі 90 (дев'яноста)
календарних днів з моменту набуття у
власність предмета іпотеки.

Платіжними дорученнями № 12234 від 11.06.2014
р., № 12266 від 17.06.2014 р., № 12374 від 02.07.2014 р.,
№ 12826 від 08.09.2014 р. стверджується
перерахування відповідачем позивачеві
за нафтопродукти за договором поставки
в таких сумах: 20 000 грн., 25 000 грн., 15 000,00
грн., 1 540 002, 75 грн., а всього, 1600602, 75 грн.,
при наявності згідно акту звірки
заборгованості станом на 10.06.2014 р. 1600002,
63 грн.

Вказане стверджує, що відповідач
провів розрахунки з позивачем за
нафтопродукти з порушенням 15 -ти
денного строку встановленого в
п.6.1.договору поставки, п.2.1. Додатку № 92.

Непроведення відповідачем розрахунків
в погоджені в договорі поставки
строки, наявність станом на 10.06.2014 р.
заборгованості у відповідача перед
позивачем в сумі 1600002, 63 грн., несплата
цієї суми згідно пред"явленої
позивачем претензії, невиконання
відповідачем своєї обіцянки у
відповіді на претензію погасити борг в
стислі строки, домовленість в договорі
іпотеки про задоволення вимог позивача
у спосіб звернення стягнення на
предмет іпотеки шляхом прийняття його
позивачем у власність, стало причиною
виникнення спору і звернення позивача
з позовом до господарського суду 12.06.2014
р. (дата подання позовної заяви № 354 від
06.06.2014 р. до канцелярії суду).

Взяті в договорі поставки, додаткових
угодах до них про зміну строку оплати і
строки дії договору поставки, договорі
іпотеки зобов"язання стверджують, що
між сторонами виникли правовідносини,
які регулюються ст.712, 655 ЦК України -
договір купівлі - продажу, поставки,
Законом України "про іпотеку".

Встановлені судом, на підставі
належних доказів, фактичні обставини
стверджують, що на день подання
позовної заяви до суду (12.06.2014 р.) і
порушення судом справи (13.06.2014 р.) борг
відповідача перед позивачем за
нафтопродукти був не 1600002, 63 грн., як
позивач вказав в позовній заяві від
06.06.2014 р., а 1580002, 63 грн., оскільки позивач
не врахував оплату здійснену
відповідачем 11.06.2014 р. в сумі 20 000 грн.
сплачених до порушення провадження в
справі (13.06.2014 р.). Решту суми
заборгованості 1580002, 63 грн. відповідач
погасив позивачеві з 17.06.2014 р. по 08.09.2014
р., тобто після порушення провадження в
справі. Тому судом ухвалено
провадження у справі щодо вимог про
звернення стягнення на предмет іпотеки
шляхом набуття позивачем права
власності на предмет іпотеки в рахунок
погашення заборгованості в сумі 1580002, 63
грн. за відсутності предмету спору та
про відмову у задоволенні позовних
вимог про звернення стягнення шляхом
набуття позивачем права власності на
предмет іпотеки в рахунок погашення
заборгованості в сумі 20 000 грн.,
оскільки вона була погашена до
порушення провадження в справі та в
зв"язку з погашенням під час розгляду
суми заборгованості 1580002, 63 грн. (після
порушення судом провадження) і повним
погашенням боргу і про відмову від
решти позовних вимог - про визнання
права власності за позивачем на
предмет іпотеки (комплекс АЗС, земельну
ділянку) про передання позивачеві в
управління предмету іпотеки (комплексу
АЗС) як похідних від заборгованості.

В силу приписів ст. 34 Закону України
"Про іпотеку" після прийняття рішення
про звернення стягнення на предмет
іпотеки і з метою отримання продукції,
плодів та доходів, забезпечення
належного господарського використання
переданого в іпотеку нерухомого майна
згідно з його цільовим призначенням,
предмет іпотеки на підставі договору
між іпотекодавцем і іпотекодержателем
або рішення суду може бути переданий
іпотекодержателю або іншій особі в
управління на період до його
реалізації у порядку, встановленому
цим Законом. Управління майном
здійснюється відповідно до
законодавства та умов, визначених
договором чи рішенням суду.

При цьому виходячи зі змісту
вищенаведеної правової норми, предмет
іпотеки може бути переданий в
управління іпотекодержателя тільки на
період до його реалізації.

Однак, обраний позивачем спосіб
звернення стягнення на предмет іпотеки
не передбачає подальшої реалізації
іпотечного майна, для задоволення
вимог іпотекодержателя, оскільки
вимоги останнього задовольняються за
рахунок набуття права власності на
майно на підставі рішення суду.
Передача судом даного майна лише в
управління власнику є обмеженням
правомочностей останнього щодо
володіння, користування та
розпорядження набутим у власність
майном, якими наділяється позивач в
силу закону (ст. 317 ЦК України).

Тому вимоги про передачу позивачеві
предмета іпотеки - комплексу АЗС в
управління не підлягають задоволенню
ще й з цих підстав.

Доводи позивача, які полягають в
посиланні на ст.534 ЦК України і
зарахування ним суми 1540002, 63 грн. в
рахунок погашення спочатку суми пені -
455916,91 грн., а потім 1084085, 72 грн. - боргу,
судом не беруться до уваги, оскільки
суперечать вимогам ст.534 ЦК України.
Цією нормою закону передбачено, що у
разі недостатності суми проведеного
платежу для виконання грошового
зобов"язання у повному обсязі ця сума
погашає вимоги кредитора у
черговості:1) в першу чергу на
відшкодування витрат кредитора на
одержання виконання; 2) проценти, пеню; 3)
суму основного боргу.

Оскільки сума 1540002, 75 грн. отримана
позивачем від відповідача 08.09.2014 р. в
повному обсязі погашала борг, вказаний
в позовній заяві від 06.06.2014 р., який до
08.09.2014 р. становив 1540002, 63 грн., то у
позивача відсутні правові підстави
зарахувати цю суму в рахунок сплати
пені, інфляції, іншого, як в позовній
заяві від 06.06.2014 р. не заявлені.

Сума 1540002, 73 грн. отримана позивачем
08.09.2014 р. підлягає зарахуванню тільки в
рахунок погашення суми боргу який
існував у відповідача станом на 10.06.2014
р.

В зв"язку з доведенням спору до
розгляду в суді внаслідок неправильних
дій (бездіяльності) відповідача,
несплати ним боргу згідно умов
договору, претензії, судові витрати
позивача на судовий збір в загальній
сумі 76125 (74298 грн. за подання позовної
заяви і 1827 грн. за подання заяви про
забезпечення позову від 19.06.2014 р.,
задоволеної ухвалою суду від 23.06.2014 р.),
на підставі ч.2 ст.49 ГПК України,
підлягають відшкодуванню позивачеві
за рахунок відповідача. Судові витрати
позивача в сумі 1827 грн. за подання заяви
про забезпечення позову від 06.06.2014 р.,
відхиленої ухвалою суду від 13.06.2014 р.
покласти на позивача. Судові витрати
відповідача в загальній сумі 73080 грн.
(36540 грн.+36540 грн.) за подання апеляційної
і касаційної скарг покласти на
відповідача.

Керуючись викладеним, ст.4-5, 22, 28, 32, 33, 34,
43, 49, п.1-1 ч.1 ст.80, ст.82-84, 85, 87, 115, 116, 117 ГПК
України, -

ВИРІШИВ :

1. Припинити провадження у справі щодо
вимог: "В рахунок погашення
заборгованості Приватного
підприємства "ТАУ-Поділля" (21007,
Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Фрунзе,
буд. 4, кім. 307, ) перед
Публічним акціонерним товариством
"Закарпатнафтопродукт-Мукачево" (89600
Закарпатська 5л., м. Мукачеве, вул.
Берегівська-об'їздна, 11, ) у розмірі 1580002,63 грн. за договором
поставки №339 від 07.11.2011р., звернути
стягнення на предмет іпотеки комплекс,
АЗС, розташований за адресою: Вінницька
обл., м. Вінниця, вул. Арабея Генерала,
будинок 3а, що належить Приватному
підприємству "ТАУ-Поділля" на праві
власності, оціночною вартістю 6 000 000
грн. без ПДВ та земельну ділянку
кадастровий номер :02:100:0003, площею
0,1274 га, цільове призначення - для
комерційного використання, за адресою
м. Вінниця, вул. Арабея Генерала, буд. 3а,
що належить Приватному підприємству
"ТАУ-Поділля" на праві власності,
оціночною вартістю 250 000 грн. без ПДВ,
шляхом набуття права власності
Публічним акціонерним товариством
"Закарпатнафтопродукт - Мукачево" (89600
Закарпатська обл., м. Мукачеве, вул.
Берегівська-об'їздна, 11, ) на комплекс, АЗС, розташований за
адресою: Вінницька обл., м. Вінниця, вул.
Арабея Генерала, будинок 3а, що належить
Приватному підприємству "ТАУ-Поділля"
на праві власності згідно договору
купівлі-продажу від 28.03.2011р. № 1963,
посвідченому приватним нотаріусом
Вінницького міського нотаріального
округу ОСОБА_4, витяг з Реєстру прав на
нерухоме майно №32094787 від 18.11.2011р.,
виданий Комунальним підприємством
"Вінницьке міське бюро технічної
інвентаризації", реєстраційний номер
майна 29565025, та земельну ділянку
кадастровий номер :02:100:0003, площею
0,1274 га, цільове призначення - для
комерційного використання, за адресою
м. Вінниця, вул. Арабея Генерала, буд. 3а,
що належить Приватному підприємству
"ТАУ-Поділля" на праві власності згідно
державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯК №149319 від
08.11.2011р.".

2. В решті позовних вимог відмовити.

3. Судові витрати на судовий збір в сумі
149205 грн. (76125 грн.+73080 грн.) покласти на
відповідача. Судові витрати на судовий
збір в сумі 1827 грн. покласти на
позивача.

4. Стягнути з Приватного підприємства
"ТАУ - Поділля", (21007,
м.Вінниця, вул.Фрунзе, буд.4, кім.307)на
користь Публічного акціонерного
товариства "Закарпатнафтопродукт -
Мукачево", (89600,
Закарпатська область, м.Мукачеве,
вул.Берегівська - об'їздна, 11) 76125 грн.
для відшкодування витрат на судовий
збір. Видати наказ в день набрання
рішенням законної сили.

Вступну та резолютивну частини рішення
оголошено 06.11.2014 р. Повний текст рішення
відповідно до ст.84 ГПК України
оформлено і підписано 10.11.2014 р. Рішення
набирає законної сили на протязі 10-ти
днів з дня повного його оформлення і
підписання.

Суддя Білоус В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи