ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2014 р.
Справа № 908/2907/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Камишева Л.М., суддя
Івакіна В.О., суддя Черленяк М.І.

при секретарі Пляс Л.Ф.

за участю представників:

позивача - не з'явився,

відповідача - Гуліян Т.Г. (довіреність
№679 від 05 грудня 2013р.),

розглянувши апеляційну скаргу
відповідача (вх. №2999 З/1-6) на рішення
господарського суду Запорізької
області від 04 вересня 2014 року у справі
№ 908/2907/14

за позовом Запорізької міської ради, м.
Запоріжжя

до Публічного акціонерного
товариства "Укрнафта", м. Київ

про внесення змін до договру оренди
земельної ділянки

ВСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду
Запорізької області від 04 вересня 2014
року у справі № 908/2907/14 (суддя Кагітіна
Л.П.) позовні вимоги задоволені у
повному обсязі.

Внесено зміни до договору оренди землі
від 22 серпня 2006 року, укладеного між
Запорізькою міською радою та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Укрнафта" щодо
земельної ділянки кадастровий номер
:04:015:0033, загальною площею 0,2356 га,
яка знаходиться за адресою:
м.Запоріжжя, вул. Кремлівська, 8а,
виклавши пункт 4 в такій редакції: " 4.
Нормативна грошова оцінка земельної
ділянки становить: 3 592 381 грн. 68 коп. (три
мільйони п'ятсот дев'яносто дві тисячі
триста вісімдесят одна грн. 68 коп.) в
цінах 2013 року"; внесено зміни до
договору оренди землі, укладеного між
Запорізькою міською радою та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Укрнафта" щодо
земельної ділянки кадастровий номер
:04:015:0033, загальною площею 0,2356 га,
яка знаходиться за адресою:
м.Запоріжжя, вул. Кремлівська, 8а,
виклавши пункт 8 в такій редакції: " 8.
Орендна плата вноситься орендарем у
грошовій формі та в розмірі 215 542 грн. 90
коп. (двісті п'ятнадцять тисяч п'ятсот
сорок дві грн. 90 коп.), що складає 6%
нормативної грошової оцінки за
календарний рік в цінах 2013 року".

Відповідач з рішенням суду першої
інстанції не погодився, подав до
Харківського апеляційного
господарського суду апеляційну скаргу,
в якій просить рішення господарського
суду Запорізької області від 04 вересня
2014 року по справі № 908/2907/14 скасувати та
прийняте нове рішення, яким відмовити
Запорізькій міській раді в задоволенні
позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована, зокрема,
тим, що під час прийняття рішення,
місцевий господарський суд неповно
дослідив матеріали справи, що призвело
до невірного застосування норм
матеріального та процесуального права;
висновок суду першої інстанції про
правильність та обґрунтованість
розрахунку Запорізької міської ради
щодо збільшення орендної плати не
відповідають фактичним обставинам
справи.

Позивач - Запорізька міська рада, в
судове засідання не з'явився, про час та
місце розгляди справи був повідомлений
належним чином, про що свідчить
зворотне повідомлення про вручення
поштового відправлення із судовою
кореспонденцією, яка міститься в
матеріалах справи (а.с.76); своїм правом
на участь у судовому засіданні при
розгляді апеляційної скарги не
скористався, відзив на апеляційну
скаргу не надав.

У зв'язку з відсутністю представника
позивача, який належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи, не повідомив про поважність
причин неявки, судова колегія дійшла
висновку про розгляд справи за
відсутності його представника.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, розглянувши справу відповідно
до вимог статті 101 Господарського
процесуального кодексу України,
вислухавши пояснення представника
відповідача, перевіривши повноту
встановлення місцевим господарським
судом обставин, що мають значення для
справи та правильність застосування
норм матеріального і процесуального
права, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги,
господарський суд Запорізької області
виходив з того, що оскільки сторонами в
договорі передбачена можливість
перегляду орендної плати у разі
прийняття орендодавцем рішення про
збільшення розміру орендної плати, а
орендна плата за земельні ділянки
державної та комунальної власності є
регульованою ціною, тому зміна
граничного розміру цієї плати, у
відповідності до рішення Запорізької
міської ради №37 від 26 червня 2012 року, є
підставою для перегляду розміру
орендної плати, встановленої умовами
договору. Таким чином, оскільки розмір
орендної плати не відповідає розміру,
затвердженому вищевказаним рішенням
Запорізької міської ради, то наявні
достатні підстави для внесення змін до
спірного договору оренди землі в
частині, що стосується розміру
орендної плати за користування
земельною ділянкою.

Колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується з висновками місцевого
господарського суду та зазначає
наступне.

Як убачається із матеріалів справи між
Запорізькою міською радою
(Орендодавець) та Відкритим
акціонерним товариством «Укрнафта»
(Орендар), правонаступником якого є
Публічне акціонерне
товариство«Укрнафта», 22 серпня 2006 року
укладений договір оренди землі, за
умовами якого Орендодавець, відповідно
до рішення тридцятої сесії четвертого
скликання Запорізької міської ради №
8/37 від 15 лютого 2006 року надав
Орендареві в строкове платне
користування земельну ділянку
загальною площею 0,2356 га, яка
знаходиться за адресою: м. Запоріжжя,
вул. Кремлівська, 8а, для розташування
автозаправної станції, який
зареєстровано в у Запорізькій
регіональній філії Державного
підприємства «Центр державного
земельного кадастру при державному
комітеті України по земельних
ресурсах», про що у Державному реєстрі
земель вчинено запис №88 від 04
жовтня 2006 року (а.с. 9-14).

Пунктом 4 Договору оренди землі
визначено, що нормативна грошова
оцінка земельної ділянки становить 1 162
214,80 грн. в цінах 2006 року.

Договір укладено на десять років (п.7
Договору).

В пунктах 8,9,10 Договору сторони
передбачили, що орендна плата
вноситься Орендарем у грошовій формі
та в розмірі: 11 622,15 грн. за календарний
рік в цінах 2006 року. Обчислення розміру
орендної плати за земельну ділянку
здійснюється з урахуванням індексів
інфляції. Орендна плата вноситься
щомісячно рівними частинами протягом 30
календарних днів, наступних за
останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця на розрахунковий
рахунок місцевого бюджету Ленінського
району.

Сторони у п. 11 Договору узгодили, що
розмір орендної плати переглядається
один раз на рік у разі: зміни умов,
передбачених договором оренди землі;
зміни розмірів земельного податку,
підвищення цін і тарифів, у тому числі
внаслідок інфляції; погіршення стану
орендованої земельної ділянки не з
вини Орендаря, що підтверджено
документами; прийняття Орендодавцем
рішення про збільшення або зменшення
орендної плати; в інших випадках,
передбачених законом.

Факт передачі позивачем в оренду
відповідачу зазначеної земельної
ділянки (кадастровий номер
:04:015:0033) підтверджується актом
прийому-передачі земельної ділянки від
04 жовтня 2006 року (а.с.13).

Запорізькою міською радою 03 березня 2008
року прийнято рішення № 79 "Про
затвердження нормативної грошової
оцінки земель міста Запоріжжя", яким
затверджено технічну документацію з
нормативної грошової оцінки земель
міста Запоріжжя, виконану Українським
ДНДІПМ "Дніпромісто"; затверджено
базову вартість 1 кв.м. землі у розмірі
190,18 грн. із врахуванням індексації
нормативної грошової оцінки станом на
01 січня 2008 року, впроваджено
оподаткування земель міста на підставі
нової нормативної грошової оцінки з 01
березня 2008 року; впровадити
оподаткування земель міста на підставі
нової нормативної грошової оцінки з 01
березня 2008 року.

Визнано рішення Запорізької міської
ради від 15 червня 2001 року № 17 «Про
затвердження грошової оцінки земель
міста Запоріжжя» таким, що втратило
чинність з моменту впровадження нової
нормативної грошової оцінки;
Управлінню земельних ресурсів у м.
Запоріжжі Запорізької області до 01
травня 2008 року необхідно розробити та
затвердити заходи щодо взаємодії
органів влади усіх рівнів по
проведенню перерахунків вартості
земельних ділянок у розрізі
землекористувачів та землевласників;
та інше (а.с.19).

27 липня 2011 року Запорізькою міською
радою прийнято рішення №16 «Про
затвердження розмірів орендної плати
за земельні ділянки певного
функціонального призначення у м.
Запоріжжі», згідно якого розмір
орендної плати за всі земельні ділянки
(за виключенням пунктів, зазначених у
додатку) здійснюється з урахуванням
коефіцієнту « 3» (а.с.21-22).

26 червня 2012 року Запорізькою міською
радою прийнято рішення № 37 «Про
внесення змін до рішення міської ради
№ 16 від 27 липня 2011 року «Про
затвердження розмірів орендної плати
за земельні ділянки певного
функціонального призначення у м.
Запоріжжя», згідно з яким розмір
орендної плати за земельну ділянку у
м. Запоріжжя, надану для розташування
автозаправних станцій, дорівнює
шестикратному розміру земельного
податку (а.с.23).

Нормативна грошова оцінка 1 кв.м.
земельної ділянки площею 2356,00 кв.м.
становить 190,18 грн., нормативна грошова
оцінка земельної ділянки під забудовою
становить - 3592381,68 грн. (а.с.18).

Запорізька міська рада, посилаючись на
приписи Податкового кодексу України,
повідомила відповідача про
необхідність внесення змін до договору
оренди землі, загальною площею 0,2356 га,
що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя,
вул. Кремлівська, 8а для розташування
автозаправної станції (а.с.14), проте між
сторонами згоди щодо внесення змін до
договору не досягнуто.

Відповідно до статті 651 Цивільного
кодексу України зміна або розірвання
договору допускається лише за згодою
сторін, якщо інше не встановлено
договором або законом. Договір може
бути змінено або розірвано за рішенням
суду на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом; а
також у разі істотної зміни обставин,
якими сторони керувалися при укладенні
договору (стаття 652 Цивільного кодексу
України).

Згідно статті 632 Цивільного кодексу
України ціна в договорі встановлюється
за домовленістю сторін. У випадках,
встановлених законом, застосовуються
ціни (тарифи, ставки тощо), які
встановлюються або регулюються
уповноваженими органами державної
влади або органами місцевого
самоврядування.

Статтею 21 Закону України "Про оренду
землі" визначено, що орендна плата за
землю - це платіж, який орендар вносить
орендодавцеві за користування
земельною ділянкою. Розмір, форма і
строки внесення орендної плати за
землю встановлюються за згодою сторін
у договорі оренди (крім строків
внесення орендної плати за земельні
ділянки державної та комунальної
власності, які встановлюються
відповідно до Податкового кодексу
України).

Зміна умов договору оренди землі
здійснюється за взаємною згодою
сторін. У разі недосягнення згоди щодо
зміни умов договору оренди землі спір
вирішується в судовому порядку (стаття
30 цього Закону).

У відповідності до статті 15 вказаного
Закону, орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за її
несплату є однією з істотних умов
договору.

Податковим кодексом України визначено,
що плата за землю зараховується до
відповідних місцевих бюджетів у
порядку, визначеному Бюджетним
кодексом України для плати за землю
(стаття 290 Податкового кодексу України);
розмір орендної плати встановлюється у
договорі оренди, але річна сума платежу
не може бути меншою: для земель
сільськогосподарського призначення -
розміру земельного податку, що
встановлюється цим розділом; для інших
категорій земель - трикратного розміру
земельного податку, що встановлюється
цим розділом (стаття 288 Податкового
кодексу України). Ставка податку за
земельні ділянки, нормативну грошову
оцінку яких проведено, встановлюється
у розмірі 1 відсотка від їх нормативної
грошової оцінки (стаття 274 Податкового
кодексу України).

Статтею 289 Податкового кодексу України
встановлено, що для визначення розміру
податку та орендної плати
використовується нормативна грошова
оцінка земельних ділянок.

Отже, нормами чинного законодавства
передбачено можливість зміни умов
договору за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у випадках,
встановлених договором або законом.

Оскільки сторонами в договорі оренди
передбачена можливість збільшення
розміру орендної плати (п.11 Договору), а
орендна плата за земельні ділянки
державної та комунальної власності є
врегульованою ціною, тому законодавча
зміна граничного розміру цієї плати є
підставою для перегляду розміру
орендної плати, встановленої умовами
договору.

Така правова позиція викладена у
постановах Верховного Суду України по
справам: № 2-1/10068-2008 від 06 грудня 2010 року,
№ 7/105-10(30/234-09) від 23 травня 2011 року, №
17/299-10 від 30 травня 2011 року, № 41/81пд від 04
липня 2011 року).

Як вбачається із витягу з технічної
документації, перевірений головним
спеціалістом відділу ринку та оцінки
земель Запорізької міської ради щодо
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки (кадастровий номер
:04:015:0033), яка складала 3592381,68 грн.
(а.с.18), вираховується орендна плата у
сумі 215 542,90 грн.

А тому доводи апеляційної скарги
відповідача щодо некоректного
розрахунку цих сум не спростовують
розрахунок розміру орендної плати за
користування земельною ділянкою,
зроблений Запорізькою міською радою.

Доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору (стаття 32 Господарського
процесуального Кодексу України).

Належністю доказів є спроможність
фактичних даних містити інформацію
щодо обставин, що входять до предмета
доказування, слугувати аргументами
(посилками) у процесі встановлення
об'єктивної істини.

З урахуванням наведеного, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про внесення змін до договору
оренди землі від 22 серпня 2006 року,
виклавши пункти Договору в наступній
редакції:

- «п. 4. Нормативна грошова оцінка
земельної ділянки становить: 3 592 381,68
грн. в цінах 2013 року»;

- «п. 8. Орендна плата вноситься
орендарем у грошовій формі та в розмірі
215 542,90 грн., що складає 6% нормативної
грошової оцінки за календарний рік в
цінах 2013 року».

Щодо посилань позивача в апеляційній
скарзі на те, що судом першої інстанції
не взято до уваги той факт, що Рішення
№37 від 26 червня 2012 року Запорізької
міської ради оскаржується в
адміністративному порядку, тобто його
правомірність піддана сумніву, а тому
господарський суд повинен був зупинити
провадження у цій справі до вирішення
іншого адміністративного спору.

Колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 79
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд зупиняє
провадження у справі в разі
неможливості розгляду даної справи до
вирішення пов'язаної з нею іншої
справи, що розглядалися іншим судом.

При цьому, пов'язаність справ полягає у
тому, що рішення іншого суду, який
розглядає справу, встановлює
обставини, що впливають на збирання та
оцінку доказів у даній справі, зокрема,
факти, що мають преюдиціальне значення.
Ці обставини повинні бути такими, що
мають значення для даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до
вирішення справи іншим судом полягає в
тому, що обставини, які розглядаються
іншим судом, не можуть бути встановлені
господарським судом самостійно у даній
справі. Йдеться про те, що
господарський суд не може розглянути
певну справу через обмеженість своєї
юрисдикції щодо конкретної справи
внаслідок: непідвідомчості;
обмеженості предметом позову;
неможливості розгляду тотожної справи;
певної черговості розгляду вимог.

Відповідачем не доведено наявності тих
обставин, які б вплинули на оцінку
доказів у даній господарській справі, а
також те, що рішення по
адміністративній справі вплине на
права та обов'язки відповідача, а тому
суд першої інстанції правомірно
відхилив клопотання про зупинення
провадження у даній справі.

Відповідно до частини 1 статті 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Згідно з частиною 2 статті 34
Господарського процесуального кодексу
України, обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Частинами 1-2 статті 43 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

Доводи апеляційної скарги Публічного
акціонерного товариства «Укрнафта» не
спростовують висновків господарського
суду Запорізької області, викладених у
рішенні від 04 вересня 2014 року.

Таким чином, колегія суддів зазначає,
що місцевий господарський суд,
приймаючи оскаржуване рішення,
повністю дослідив обставини, які мають
значення для справи, правильно
застосував норми матеріального та
процесуального права, а тому підстави
для скасування або зміни вказаного
рішення відсутні.

Керуючись статтями 99, 101, пунктом 1
статті 103, статтею 105 Господарського
процесуального кодексу України, судова
колегія

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Запорізької області від 04 вересня 2014
року у справі № 908/2907/14 залишити без
змін.

Постанова набирає законної сили з дня
прийняття та може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
протягом двадцятиденного строку.

Повна постанова складена 07.11.2014р.

Головуючий суддя
Камишева Л.М.

Суддя
Івакіна В.О.

Суддя
Черленяк М.І.