КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2014 р. Справа№ 910/5634/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Станіка С.Р.

Хрипуна О.О.

при секретарі судового засідання Вага
В.В.

за участю представників:

від позивача: Хожниченко Н.С.,

від відповідача: Князьський О.С.,

від третьої особи: не з'явились,

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Виробничо-комерційна фірма "Камелія"
на рішення Господарського суду м. Києва
від 13.08.2014р. у справі №910/5634/14
(Головуючий суддя Сташкін Р.Б., судді:
Отрош І.М., Шкурдова Л.М.)

за позовом Комунального підприємства
"Центр обслуговування споживачів
Шевченківського району"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Виробничо-комерційна фірма "Камелія"

третя особа Комунальне підприємство
"Житлово-експлуатаційна контора
"Покровська"

про стягнення 104092,72 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського
суду міста Києва з позовом до
Відповідача про стягнення 16275,93 грн.
основної суми боргу за договором №К-18
від 01.04.07р., а також за фактично спожиті
комунальні послуги за період з 30.11.10р.
по 28.02.14р. основний борг в сумі 104414,60
грн., інфляційні втрати в сумі 1221,60 грн.,
3% річних - 4880,00 грн.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 13.08.14р. позов задоволений
частково. Стягнуто з Відповідача на
користь Позивача 70457,43 грн.
заборгованості, 8158,75 грн. інфляційних,
4583,09 грн. 3% річних, а також 1663,99 грн.
судового збору.

Рішення суду мотивоване тим, що між
Позивачем та Відповідачем був
укладений договір надання послуг, за
якими Позивачем були надані послуги,
які Відповідачем не були оплачені.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
Відповідач звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення Господарського суду
Київської області від 17.06.14р., прийняти
нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
суд не дослідив всіх обставин справи,
чим порушив норми матеріального та
процесуального права, а відтак прийняв
необґрунтоване рішення.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 10.09.14р.
апеляційну скаргу Відповідача
прийнято до провадження, розгляд
скарги призначено на 30.09.14р.

30.09.14р. Позивач подав заперечення на
апеляційну скаргу, в яких просив
залишити рішення місцевого суду без
змін.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 30.09.14р. розгляд
апеляційної скарги було відкладена на
14.10.14р.

Розпорядженням заступника Голови
Київського апеляційного
господарського суду справу №910/5634/14 за
апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Виробничо-комерційна фірма «Камелія»
передано на розгляд колегії суддів у
складі Власов Ю.Л. (головуючий), Станік
С.Р., Хрипун О.О.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 14.10.14р.
відповідно до ст.77 Господарського
процесуального кодексу України
оголошено перерву на 28.10.14р.

Розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу, заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали
справи та зібрані у ній докази, суд
встановив:

07.07.1998р. між представництвом Фонду
державного майна України в
Шевченківському районі м. Києва та
Відповідачем був укладений договір
купівлі-продажу приміщення на
аукціоні, за умовами якого Відповідач
придбав, а представництво Фонду
державного майна України продало
нежиле вбудоване приміщення, яке
знаходиться за адресою м. Київ, вул.
Артема, 10-А. Згідно довідки
характеристики загальна площа
відчужуваного нежилого приміщення 62,8
кв.м.

07.09.04р. між регіональним відділенням
Фонду державного майна України та
Відповідачем укладений договір №1000
купівлі-продажу нежилого приміщення
комунальної власності шляхом викупу,
за умовами якого регіональне
відділення Фонду державного майна
України продало, а Відповідач купив
нежиле приміщення №110. загальною
площею 157,1 кв.м., яке розташоване за
адресою м. Київ, вул. Артема, 10-А.

01.04.07р. між Третьою особою, в особі
директора Михальчука Б.О., що діє на
підставі статуту, та Відповідачем, в
особі директора Ніколаєвої Л.Г., що діє
на підставі статуту, був укладений
договір №К-18 про нарахування та збір
платежів з власників (орендарів) за
спожиті комунальні послуги на користь
їх виробників, відповідно до якого
Третя особа зобов'язалась здійснювати
нарахування та збір платежів на
користь виробників послуг за спожиті
Відповідачем комунальні послуги
(теплова енергія, холодне
водопостачання, водовідведення, тощо)
в обсягах та за тарифами, визначеними в
додатку 1 до договору.

Відповідно до п.1.2. договору Відповідач
користується приміщенням загальною
площею 157,1 кв.м. за адресою вул. Артема, 10
на підставі договору купівлі-продажу
від 07.09.04р.

Згідно з п.2.1.2. договору Третя особа
зобов'язалась в 3-х денний термін з
моменту надходження від виробників
послуг розрахунків, надавати власнику
або орендарю платіжне доручення
(квитанцію) про суму сплати спожитих
ним комунальних послуг.

Відповідно до п.5.1. договору останній
діє з моменту укладення по 01.04.10р.

01.06.07р. між акціонерною
енергопостачальною компанією
«Київенерго» та Позивачем був
укладений договір №330004 на постачання
теплової енергії у гарячій воді,
відповідно до якого АЕК «Київенерго»
зобов'язалось виробити та поставити
теплову енергію Позивачеві для потреб
опалення та гарячого водопостачання, а
Позивач зобов'язався отримати її та
оплатити відповідно до умов викладених
в цьому договорі.

Згідно з п.2.2.2. договору №330004 АЕК
«Київенерго» зобов'язувалось
щомісячно оформляти Позивачеві
величину фактично спожитої теплової
енергії, визначену в гігакалоріях
(табуляграму), та її вартість за кожним
особовим рахунком Позивача за
розрахунковий період.

Відповідно до п.1.2. статуту Позивача,
затвердженого розпорядженням
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) від 12.04.12р., Позивач
відповідно до рішення Київської
міської ради від 22.09.11р. №24/6240 «Про
питання діяльності комунальних
підприємств, що належать до
комунальної власності територіальної
громади міста Києва» перейменоване з
Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Шевченківської районної у м. Києві
ради, зареєстрованого Шевченківською
районною у м. Києві державною
адміністрацією 31.10.01р.

01.04.13р. СВП «Київські теплові мережі»
ПАТ «Київенерго» проведено обстеження
(по листу споживача від 20.03.13р. №1124 про
зміни до договору) житлового будинку по
вул. Артема, 10, договір на
теплопостачання від 01.06.07р. №330004,
особовий рахунок 330036, за результатами
якого складено акт №1-04/104.

Відповідно до акту під час обстеження
встановлено, що у Відповідача
опалювальні прилади відсутні,
транзитні трубопроводи
загально-будинкової системи опалення
належним чином теплоізольовані. Площа
підвалу 157,1 кв.м. Гаряче водопостачання
відсутнє, споживачеві необхідно внести
зміни в додаток №6 та 7 до договору на
теплопостачання.

25.03.14р. Позивачем видано Відповідачеві
претензію, в якій Позивач повідомив про
наявність заборгованості в сумі 12690,54
грн., яку просив невідкладно сплатити.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
апеляційна скарга Відповідача
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно з ч.1 ст.32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст.33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно з ст.901 Цивільного кодексу
України за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до ст.16 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» порядок
надання житлово-комунальних послуг, їх
якісні та кількісні показники мають
відповідати умовам договору та вимогам
законодавства.

Згідно з ст.19 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» відносини
між учасниками договірних відносин у
сфері житлово-комунальних послуг
здійснюються виключно на договірних
засадах.

Відповідно до ст.29 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» договір на
надання житлово-комунальних послуг у
багатоквартирному будинку укладається
між власником квартири, орендарем чи
квартиронаймачем та
балансоутримувачем або уповноваженою
ним особою. У разі якщо
балансоутримувач не є виконавцем, він
укладає договори на надання
житлово-комунальних послуг з іншим
виконавцем.

Відповідно до ст.32 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» плата за
житлово-комунальні послуги
нараховується щомісячно відповідно до
умов договору в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України. Розмір
плати за комунальні послуги
розраховується виходячи з розміру
затверджених цін/тарифів та показань
засобів обліку або за нормами,
затвердженими в установленому порядку.

Підставою позову у даній справі,
визначеною Позивачем, є порушення
виконання Відповідачем своїх
зобов'язань щодо сплати вартості
наданих комунальних послуг за
укладеним договором №К-18.

Разом із тим, Позивачем не подано суду
належних доказів укладення з
Відповідачем договорів на надання
комунальних послуг, або навіть
пропозиції Відповідачу укласти такі
договори. Позивачем не подано суду
доказів споживання Відповідачем
комунальних послуг, кількості та
вартості цих послуг.

Так, договір №К-18, на невиконання якого
посилається Позивач, укладений
Відповідачем не з Позивачем, а з
Третьою особою. Позивач не є стороною
цього договору. Апеляційний суд не
приймає до уваги доводи Позивача, що
даний договір №К-18, був укладений
Третьою особою за дорученням Позивача
з посиланням на поданий суду договір
доручення №4, оскільки з тексту
договору №К-18 вбачається, що він був
укладений Третьою особою від власного
імені, укладаючи цей договір директор
Третьої особи діяв від імені Третьою
особи на підставі статуту, а не
доручення чи довіреності Позивача,
відповідно саме Третя особа є стороною
цього договору, а не Позивач. Також, п.1.2.
договору доручення №4, на який
посилається Позивач, передбачено
доручення Третій особі укладати
договори в межах об'єктів, вказаних у
додатку 1 до договору, проте вказаний
додаток №1 суду не поданий, отже
Позивачем не доведено суду, що вказаним
договором доручення Позивач доручив
Третій особі укласти договір саме з
Відповідачем.

Далі, договір №330004 на постачання
теплової енергії у гарячій воді від
01.06.07р., на який посилається Позивач,
укладений між Позивачем та АЕК
«Київенерго», Відповідач не є стороною
цього договору, відповідно у нього
відсутні зобов'язання щодо виконання
цього договору. Додаток №6 до вказаного
договору №330004, на який посилається
Позивач, є довідкою по будинках
Позивача, опалення та гаряче
водопостачання яких здійснюється від
теплових мереж АЕК «Київенерго», в якій
вказаний особовий рахунок 330036 для
всього будинку 10/1 по вул. Артема. При
цьому, даний додаток №6 не підписаний
сторонами договору. На підставі
договору №330004 на постачання теплової
енергії у гарячій воді від 01.06.07р. АЕК
«Київенерго» надавало Позивачу
облікові картки зі споживання теплової
енергії, які свідчать про отримання
Позивачем за договором №330004 теплової
енергії від АЕК «Київенерго», в тому
числі по особовому рахунку 330036, але не
підтверджують споживання Відповідачем
певної кількості теплової енергії.
Вказані облікові картки взагалі ніким
не підписані, в тому числі з боку
Відповідача.

З поданих Позивачем ніким не
підписаних розшифровок рахунків
абонента за січень 2011 - лютий 2014 року
вбачається, що абонент КП ЦОС КП ЖЕК
«Покровська» ОРЕН, субабонент
Відповідач, адреса вул. Артема, 10 (а не
вул. Артема, 10, літера «А», приміщення в
якому купив Відповідач, або вул. Артема,
10/1, яке вказано у додатку 6 до договору
№330004 з АЕК «Київенерго»), період
обслуговування, тариф, обсяг у кубічних
метрах та сума послуг, назва яких не
вказана. При цьому, які саме послуги
були спожиті у цих розшифровках не
вказано. Вказані розшифровки рахунків
не підписані ніким, в тому числі з боку
Відповідача, доказів надіслання цих
розшифровок Відповідачу суду не
подано. Також, ані Третьою особою, ані
Позивачем в порушення п.2.1.2. договору
№К-18 не направлялись Відповідачу
щомісячні платіжні доручення
(квитанції) про суму сплати спожитих
комунальних послуг. На підтвердження
іншого доказів суду не подано.

Разом з тим, поданий Позивачем акт
№1-04/104 від 01.04.13р., складений ПАТ
«Київенерго», свідчить про відсутність
опалювальних приладів в нежитловому
приміщенні Відповідача, транзитні
трубопроводи загально-будинкової
системи опалення належним чином
теплоізольовані, гаряче
водопостачання відсутнє, що спростовує
споживання Відповідачем теплової
енергії.

За вказаних обставин апеляційний суд
вважає, що Позивачем не доведено суду
належними та допустимими доказами
права Позивача на отримання коштів за
договором №К-18 від Відповідача,
обставин фактичного споживання
Відповідачем комунальних послуг, в
тому числі теплової енергії, у
заявленій Позивачем кількості та
вартості, відповідно наявності
заборгованості Відповідача, тому
місцевий суд помилково частково
задовольнив вимоги Позивача.

При цьому, апеляційний суд
погоджується з висновком місцевого
суду, що Позивачем не подано до
матеріалів справи документального
підтвердження постачання Відповідачу
передбачених умовами договору послуг у
період із квітня 2007 року по жовтень 2010
року, за недоплату по яким Позивач у
межах даного спору просить стягнути
заборгованість в розмірі 16275,93 грн., а
відтак в цій частині правомірно
відмовив у позові.

За вказаних обставин суд вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, рішення суду скасуванню
частково, а у позові слід відмовити.

Керуючись ст.ст.32-34, 36, 43, 49, 99, 101-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Виробничо-комерційна фірма "Камелія"
на рішення Господарського суду м. Києва
від 13.08.2014р. у справі №910/5634/14
задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду м. Києва
від 13.08.2014р. у справі №910/5634/14 в частині
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Виробничо-комерційна фірма "Камелія"
на користь Комунального підприємства
"Центр обслуговування споживачів
Шевченківського району" 70457 (сімдесят
тисяч чотириста п'ятдесят сім) грн. 43
коп. заборгованості, 8158 (вісім тисяч сто
п'ятдесят вісім) грн. 75 коп. інфляційних,
4583 (чотири тисячі п'ятсот вісімдесят
три) грн. 09 коп. 3% річних, а також 1663 (одну
тисячу шістсот шістдесят три) грн. 99
коп. судового збору скасувати.

3. В цій частині прийняти нове рішення,
яким у позові відмовити.

4. В іншій частині рішення
Господарського суду м. Києва від
13.08.2014р. у справі №910/5634/14 залишити без
змін.

5. Стягнути з Комунального підприємства
"Центр обслуговування споживачів
Шевченківського району" (03190, м. Київ,
вул. Кирпоноса, 10/8; ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Виробничо-комерційна фірма "Камелія"
(04050, м. Київ, вул. Артема, 10; ) судовий збір за розгляд
апеляційної скарги в сумі 913 (дев'ятсот
тринадцять) грн. 50 коп.

Повний текст постанови складено
05.11.2014р.

Головуючий суддя
Ю.Л. Власов

Судді
С.Р. Станік

О.О. Хрипун