номер провадження справи 27/77/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2014
Справа № 910/12424/14-908/3245/14

За позовом: Відкритого акціонерного
товариства Національна акціонерна
страхова компанія "Оранта" (02081 м. Київ,
вул. Здолбунівська, 7-Д)

до відповідача: Приватного
акціонерного товариства "Українська
акціонерна страхова компанія АСКА" (83052,
м. Донецьк, пр. Ілічча, буд. 100)

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача - ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

про стягнення 5 454 грн. 23 коп.

Суддя Дроздова С.С.

Представники сторін:

від позивача: Цимбаленко К.А., дов. №
08-03-29/13-14 від 14.01.2014р.

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: не з'явився

Відкрите акціонерне товариство
Національна акціонерна страхова
компанія "Оранта" звернулося до
господарського суду міста Києва з
позовом до Приватного акціонерного
товариства "Українська акціонерна
страхова компанія АСКА" в особі
регіонального представництва в місті
Києві, за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1
про стягнення 5 454 грн. 23 коп.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 04.08.2014 року справу № 910/12424/14
передано за підсудністю до
господарського суду Донецької області.

Відповідно до розпорядження Вищого
господарського суду України від
08.09.2014р. № 28-р "Про зміну територіальної
підсудності господарських справ", у
зв'язку з неможливістю здійснювати
правосуддя господарськими судами
Донецької і Луганської областей,
Донецьким апеляційним господарським
судом у районі проведення
антитерористичної операції, на
підставі подання Державної судової
адміністрації України від 26.08.2014р. №
8-4166/14 та від 29.08.2014р. № 8-4211/14, керуючись
статтею 1 Закону України "Про
здійснення правосуддя та
кримінального провадження у зв'язку з
проведенням анти терористичної
операції", статтею 34 Закону України "Про
судоустрій та статус суддів" визначено,
що розгляд господарських справи,
підсудних господарським судам,
розташованим в районі проведення
антитерористичної операції,
здійснюється зокрема: господарських
справ, підсудних господарському суду
Донецької області - господарським
судом Запорізької області.

08.09.2014р. супровідним листом
господарського суду міста Києва №
06-5/192/147 до господарського суду
Запорізької області надійшла справа №
910/12424/14, згідно ухвали від 04.08.2014р. за
підсудністю.

Відповідно до Положення про
автоматизовану систему документообігу
суду, затвердженого рішенням Ради
суддів України № 30 від 26.11.2010р.,
протоколом автоматичного розподілу
справи між суддями від 08.09.2014р., справу
№ 910/12424/14 передано на розгляд судді
Дроздовій С.С.

Ухвалою суду від 09.09.2014р. справу 3
9010/12424/14 прийнято до провадження суддею
Дроздовою С.С., присвоєно справі №
9010/12424/14-908/3245/14 та номер провадження
27/77/14 та призначено судове засідання на
06.10.2014р.

Ухвалами суду від 06.10.2014р. та 28.10.2014р.
розгляд справи відкладався, на
підставі ст. 77 ГПК України, у зв'язку з
неявкою у судове засідання
уповноважених представника сторін.

06.11.2014р. продовжено розгляд справи №
9010/12424/14-908/3245/14.

06.11.2014р. до початку розгляду справи
представник позивача заявив письмове
клопотання щодо відмови від здійснення
технічної фіксації судового процесу.

Головуючим суддею оголошено яка справа
розглядається, склад суду, та
роз'яснено представнику позивача, який
прибув в судове засідання, його права, у
тому числі право заявляти відводи.

Відводів складу суду не заявлено.

У судовому засіданні 06.11.2014р. позивач
підтримав позовні вимоги, на підставах,
викладених у позовній заяві та надав
письмові пояснення на відзив
відповідача (приєднані до матеріалів
справи).

Відповідач у судове засідання,
відкрите 06.11.2014р. не з'явився, в
матеріалах справи міститься письмовий
відзив, надісланий на адресу суду
03.10.2014р., відповідно до якого відповідач
просить суд відмовити позивачу у
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі.

31.10.2014р. на електрону адресу
господарського суду Запорізької
області відповідач надіслав
клопотання щодо розгляду справи без
участі представника ПрАТ "УАСК АСКА", у
зв'язку із знаходженням відповідача та
його представників у зоні проведення
АТО. Заперечення викладені у
письмовому відзиві (надісланий на
адресу суду 03.10.2014р.) підтримав у
повному обсязі.

Представник третьої особи у судові
засідання, відкриті 06.10.2014р. та 28.10.2014 р.
не з'явився, вимог суду не виконав,
письмових пояснень стосовно
заявленого позову не надав, про час та
місце розгляду справи був попереджений
належним чином. Клопотань про розгляд
справи без представника третьої особи
або про відкладення розгляду справи на
адресу суду не надходило.

Справу розглянуто в порядку ст. 75 ГПК
України за наявними в ній матеріалами,
оригінали яких судом оглянуті в
судовому засіданні 06.11.2014р.

Розглянувши матеріали та фактичні
обставини справи, оцінивши надані
докази, суд вважає вимоги позивача
такими, що підлягають задоволенню, з
наступних підстав.

Кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу, способами захисту цивільних
прав та інтересів може бути - визнання
права.

Згідно з ч. 1 ст. 13, ч. 1, 2 ст. 14 Цивільного
кодексу України цивільні права особа
здійснює у межах, наданих їй договором
або актами цивільного законодавства.

Цивільні обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства. Особа не
може бути примушена до дій, вчинення
яких не є обов'язковим для неї.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.
Відповідно до ст. 4-1 ГПК України
господарські суди вирішують спори у
порядку позовного провадження.

Позов - це вимога позивача про захист
порушеного або оспорюваного
суб'єктивного права чи охоронюваного
законом інтересу, яка здійснюється у
визначеній законом процесуальній
формі. Згідно з господарським
процесуальним законодавством предмет
позову це матеріально - правова вимога
позивача до відповідача, відносно якої
суд повинен винести рішення.
Матеріально-правова вимога позивача
повинна опиратися на певні обставини,
якими позивач обґрунтовує свої вимоги,
а саме на підставу позову.

Згідно з ст. 20 ГК України право на
захист особа здійснює на свій розсуд.

Господарським судом встановлено, що
06.04.2012р. між ТОВ «Домінанта» в особі
генерального директора Аврамчук О.І. та
ВАТ Національною акціонерною
страховою компанією «ОРАНТА»
укладений договір № 05-03-11/224-12
добровільного страхування ризиків,
пов'язаних з експлуатацією наземного
транспортного засобу, предметом якого
є страхування транспортного засобу
«HYUNDAI SANTA FE», державний реєстраційний
номер НОМЕР_1.

29.01.2013р. о 08 год. 40 хв. на перехресті
вулиць Т. Шамрила-Дорогожицької в м.
Києві сталася дорожньо-транспортна
пригода за участю транспортного засобу
«HYUNDAI SANTA FE», державний реєстраційний
номер НОМЕР_1, яким керував на законних
підставах водій ОСОБА_5 та автомобіля
«SKODA OCTAVIA», державний реєстраційний
номер НОМЕР_4, яким керував водій -
ОСОБА_1.

Постановою Шевченківського районного
суду м. Києва від 27.02.2013р. у справі №
761/3209/13-п було встановлено вину ОСОБА_1 у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП та притягнуто його до
адміністративної відповідальності у
вигляді стягнення штрафу на користь
держави в розмірі двадцяти
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян, становить 340 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу
України цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно ст. 981 Цивільного кодексу
України договір страхування
укладається в письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 статті 1166 Цивільного
кодексу України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1187 Цивільного кодексу
України джерелом підвищеної небезпеки
є діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного
кодексу України визначено, що шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки одній
особі, з вини іншої особи
відшкодовується винною особою.

Статтею 1191 Цивільного кодексу України
передбачено, що особа, яка відшкодувала
шкоду, завдану іншою особою, має право
зворотної вимоги (регресу) до винної
особи у розмірі виплаченого
відшкодування, якщо інший розмір не
встановлений законом. Відповідно до
статті 993 кодексу до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, у
межах фактичних витрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Господарським судом встановлено, що
дорожньо-транспортна пригода сталася з
вини водія, відповідальність якого
застрахована відповідачем.

Згідно ст. 16 Закону України "Про
страхування" договір страхування - це
письмова угода між страхувальником і
страховиком, згідно з якою страховик
бере на себе зобов'язання у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату страхувальнику або
іншій особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору.

Статтею 3 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності здійснюється з метою
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та/або майну
потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та
захисту майнових інтересів
страхувальників.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" об'єктом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності є майнові інтереси,
що не суперечать законодавству
України, пов'язані з відшкодуванням
особою, цивільно-правова
відповідальність якої застрахована,
шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну
потерпілих внаслідок експлуатації
забезпеченого транспортного засобу.

Згідно ст. 22 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 8 Закону Україна "Про
страхування" передбачено, що страховий
випадок - це подія, передбачена
договором страхування або
законодавством, яка відбулася і з
настанням якої виникає обов'язок
страховика здійснити виплату
страхової суми (страхового
відшкодування) страхувальнику,
застрахованій або іншій третій особі.

Позивачем дорожньо-транспортну
пригоду визнано страховою подією, з
настанням якої виник обов'язок
страховика виплатити страхове
відшкодування.

Частиною 1 ст.25 Закону України від
07.03.1996р. № 85/96 «Про страхування»
передбачено, що здійснення страхових
виплат і виплата страхового
відшкодування проводиться страховиком
згідно з договором страхування на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника або третіх осіб,
визначених умовами страхування) і
страхового акта (аварійного
сертифіката), який складається
страховиком або уповноваженою ним
особою (аварійним комісаром) у формі, що
визначається страховиком.

За приписами статті 979 Цивільного
кодексу України та 16 Закону України
«Про страхування» за договором
страхування одна сторона (страховик)
зобов'язується у разі настання певної
події (страхового випадку) виплатити
другій стороні (страхувальникові) або
іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 990 вказаного кодексу
страховик здійснює страхову виплату
відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника або
іншої особи, визначеної договором, і
страхового акта (аварійного
сертифіката).

На момент даної дорожньо-транспортної
пригоди цивільно-правова
відповідальність власника
транспортного засобу «SKODA OCTAVIA»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_4,
була застрахована у ПрАТ Страховій
компанії «АСКА» за полісом АВ номер
4480231, який діяв під час настання
вищезазначеної дорожньо-транспортної
пригоди. Ліміт майнової
відповідальності за даним полісом
складає 50 000 грн. 00 коп. Франшиза - 510 грн.
00 коп.

Строк дії полісу № АВ номер 4480231- з
01.09.2012р. по 31.08.2013р. включно.

Відповідно до звіту № АА2695ІХ_04.02-4 про
оцінку КТЗ «HYUNDAI SANTA FE», державний номер
НОМЕР_1, складеного суб`єктом оціночної
діяльності (Сертифікат № 12231/11 від 22
липня 2011р.) ТОВ "Гарант-АСІСТАНС",
вартість матеріального збитку
завданого власнику автомобіля «SKODA
OCTAVIA» в результаті його пошкодження
складає 10 514 грн. 66 коп.

Згідно ремонтної калькуляції № АА2695ІХ
від 01.02.2013р., вартість ремонту вказаного
транспортного засобу складає 7 064 грн. 23
коп.

Страховим актом № 33059-31-К від 13.02.2013р. та
розрахунком страхового відшкодування,
позивач визначив, що ДТП від 29.01.2013р. є
страховим випадком, а також визначив
загальний розмір страхового
відшкодування у сумі 5 964 грн. 23 коп.

Позивач за заявою страхувальника № 33
від 30.01.2013р., здійснив виплату
страхового відшкодування в розмірі 5 964
грн. 23 коп., що підтверджується
платіжним дорученням № 11295 від 01.03.2013р.

ВАТ НАСК «Оранта» розглянувши заяву
страхувальника ТОВ «Домінанта» та
виходячи із наступних матеріалів у
справі: офіційних довідок ВДАІ;
постанови Шевченківського районного
суду м. Києва; протоколу огляду
транспортного засобу страхування
транспортного засобу

«HYUNDAI SANTA FE», державний номер НОМЕР_1 від
31.01.2013 року; висновку звіту №АА2695ІХ_04.02-4
про оцінку КТЗ «HYUNDAI SANTA FE», державний
номер НОМЕР_1 від 04.02.2013 року, на
підставі страхового акту № 33059-31-К від 13
лютого 2013 року та розрахунку
страхового відшкодування до
вищезазначеного страхового акту
здійснено виплату страхового
шкодування страхувальнику ТОВ
«Домінанта» в сумі 5 964 грн. 23 коп., що
підтверджується платіжним дорученням
від 01.03.2013р. № 11295.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про
обов'язкове страхування цивільної
відповідальності власників
транспортних засобів" передбачено, що
при настанні страхового випадку
страховик відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Страховим випадком згідно ст. 6 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільної відповідальності власників
транспортних засобів" є подія,
внаслідок якої заподіяна шкода третім
особам під час дорожньо-транспортної
пригоди, яка сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу і
внаслідок якої настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором.

Статтею 8 Закону Україна "Про
страхування" передбачено, що страховий
випадок - це подія, передбачена
договором страхування або
законодавством, яка відбулася і з
настанням якої виникає обов'язок
страховика здійснити виплату
страхової суми (страхового
відшкодування) страхувальнику,
застрахованій або іншій третій особі.

Позивачем дорожньо-транспортну
пригоду визнано страховою подією, з
настанням якої виник обов'язок
страховика виплатити страхове
відшкодування.

Пунктом 37.4 ст. 37 Закону України "Про
обов'язкове страхування цивільної
відповідальності власників
транспортних засобів" передбачено
право страховика за договором
обов'язкового страхування цивільної
відповідальності власника
транспортного засобу в разі настання
страхового випадку здійснювати
виплату страхового відшкодування
безпосередньо потерпілим або
погодженим з ними підприємствам,
установам та організаціям, що надають
послуги, пов'язані з відшкодуванням
збитків.

На момент скоєння ДТП майнові інтереси
власника транспортного засобу «HYUNDAI SANTA
FE», державний номер НОМЕР_1 пов`язані з
володінням, користуванням і
розпорядженням транспортним засобом,
застраховані позивачем, згідно полісу
(договору № 05-03-11/224-12 від 06.04.2012р.
добровільного страхування ризиків,
пов'язаних з експлуатацією наземного
транспортного засобу. Строк дії
договору з 22.04.2012р. по 21.04.2013р.

Відповідно до договору, страхова сума
складає 12 760 грн. 00 коп.

Отже, поліс (договір № 05-03-11/224-12 від
06.04.2012р. добровільного страхування
ризиків, пов'язаних з експлуатацією
наземного транспортного засобу на
момент ДТП був чинним.

Відповідно до п.п. 2 п. 12.1 Закону України
"Про обов'язкове страхування цивільної
відповідальності власників
транспортних засобів", страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи, розрахованої за
правилами цього підпункту.

Відповідно до полісу № АВ 4480231 франшиза
складає - 510 грн. 00 коп., ліміт майнової
відповідальності за даним полісом
складає 50 000 грн. 00 коп.

Таким чином розмір страхового
відшкодування складає 5 454 грн. 23 коп.

28.05.2013р. № 13-215/09-06-06 позивач звернувся до
відповідача із заявою про
відшкодування шкоди, заподіяної
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди (в порядку регресу).

Відповідач отримав дану заяву 03.06.2013р.,
що підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення, відповіді не надав.

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу
України до страховика, який виплатив
страхове відшкодування за договором
майнового страхування, у межах
фактичних витрат переходить право
вимоги, яке страхувальник або інша
особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Згідно ст. 25 Закону України "Про
страхування" здійснення страхових
виплат і виплата страхового
відшкодування проводиться страховиком
згідно з договором страхування на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника або третіх осіб,
визначених умовами страхування) і
страхового акта (аварійного
сертифіката), який складається
страховиком або уповноваженою ним
особою (аварійним комісаром) у формі, що
визначається страховиком.

З приписів зазначених норм не
вбачається, що позивач мав обов'язково
звертатись до страховика, в якого
застрахована цивільно-правова
відповідальність особи, винної у
скоєнні ДТП, з вимогою щодо отримання
суми виплаченого страхового
відшкодування; натомість ними
передбачено перехід до позивача права
вимоги, яке страхувальник або інша
особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Отже, позивач отримує право вимагати
потерпілої особи після виплати
останній страхового відшкодування та
не зобов'язаний звертатися до особи,
відповідальної за заподіяний збиток,
або до особи, у якої застраховано її
цивільно-правову відповідальність, з
вимогою виплатити матеріальне
відшкодування. Відповідно до
зазначених законодавчих приписів
позивач може реалізувати своє право
шляхом подання позову до суду.

Таким чином, виходячи з аналізу
зазначених норм, до позивача у межах
фактичних витрат і суми страхового
відшкодування потерпілій особі
перейшло право зворотної вимоги до
особи, відповідальної за цими вимогами.

Відповідальною особою за завдані
збитки в даному випадку є відповідач,
оскільки, внаслідок укладення договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів страховик в межах страхової
суми бере на себе відповідальність за
свого страхувальника, що виникає
внаслідок заподіяння шкоди джерелом
підвищеної небезпеки, оскільки
застрахував такий страховий ризик, як
відповідальність за шкоду, заподіяну
джерелом підвищеної небезпеки.

Згідно зі ст.27 Закону України «Про
страхування» до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майного страхування, в межах
фактичних затрат переходить право
вимоги, яке страхувальник або інша
особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.
Крім того ст.1191 ЦК України передбачено,
що особа, яка відшкодувала шкоду,
завдану іншою особою, має право
зворотної вимоги (регресу) до винної
особи у розмірі виплаченого
відшкодування, якщо інший розмір не
встановлений законом. Аналогічні норми
містить ст. 228 Господарського кодексу
України, якими унормовано, що учасник
господарських відносин, який
відшкодував збитки, має право стягнути
збитки з третіх осіб у порядку регресу.

Таким чином, до позивача у межах
фактичних витрат і суми страхового
відшкодування потерпілій особі
перейшло право зворотної вимоги до
особи, відповідальної за регрес ними
вимогами.

За таких обставин у позивача виникло
право регресної вимоги до відповідача.

Відповідно до статті 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування, ст. 34 ГПК України.

За таких обставин, суд вважає за
необхідне задовольнити позовні вимоги
про стягнення 5 454 грн. 23 коп.
відшкодування шкоди (в порядку
регресу).

На підставі статті 85 ГПК України -
06.11.2014року прийнято рішення про
задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України
судовий збір покладається на
відповідача, оскільки спір до суду
доведений з його вини.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 44, 49, 75, 82, 84, 85 ГПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Відкритого
акціонерного товариства Національна
акціонерна страхова компанія "Оранта",
м. Київ до Приватного акціонерного
товариства "Українська акціонерна
страхова компанія АСКА", м. Донецьк
задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Українська акціонерна
страхова компанія АСКА" (83052 м. Донецьк,
пр. Ілічча, буд. 100, ) на
користь Відкритого акціонерного
товариства Національна акціонерна
страхова компанія "Оранта" (02081 м. Київ,
вул. Здолбунівська, 7-Д, )
5 454 (п'ять тисяч чотириста п'ятдесят
чотири) грн. 23 коп. шкоди (в порядку
регресу), 1 827 (одна тисяча вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.
Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
С.С. Дроздова

Рішення оформлено та підписано 11.11.2014р.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.