ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2014 року
Справа № 31/287-10

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Верхогляд Т.А. -
доповідача,

суддів: Кощеєва І.М.,
Паруснікова Ю.Б.

секретар судового засідання Малик С.О.

за участю представників сторін:

від Державної виконавчої служби
України: Белінська О.І.,представник,
довіреність №44-03/44/1714 від 25.12.13;

від відповідача: Ковш Д.В.,представник,
довіреність №26/08/2014 від 26.08.14;

представник позивача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кривбасасфальт"

на ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 22.09.2014
року у справі № 31/287-10 за скаргою
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кривбасасфальт" на
дії Відділу примусового виконання
рішень державної виконавчої служби
України

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Сведбанк", м. Київ в особі
Криворізького відділення, м. Кривий Ріг

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кривбасасфальт", с.
Мар'янівка, Криворізький район,
Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство
"Сведбанк" звернулося з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Асфальт ЛТД" про
стягнення заборгованості по
кредитному договору №70-КЛ/08 від
15.05.2008року.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 24.01.2012
року у справі №31/287-10 (суддя Єременко
А.В.), замінено відповідача у справі -
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Асфальт ЛТД" на
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Кривбасасфальт".
Позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кривбасасфальт" на
користь Публічного акціонерного
товариства "Сведбанк" в особі
Криворізького відділення 15 018 306,00 грн.
заборгованості за кредитом; 3 687 337,77 грн.
заборгованості по сплаті процентів, 91
225,71 грн. пені, 25 500,00 грн. витрат по
сплаті державного мита, 236,00 грн. витрат
з інформаційно-технічного
забезпечення судового процесу.

07.02.2012 року на виконання рішення
господарським судом Дніпропетровської
області був виданий наказ.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 07.04.2014
року поновлено строк пред'явлення до
виконання наказу у даній справі.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
29.04.2014 року у справі №31/287-10 апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кривбасасфальт" на
вищезгадану ухвалу залишено без
задоволення.

15.07.2014 року Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Кривбасасфальт" звернулося до
господарського суду Дніпропетровської
області зі скаргою на дії Відділу
примусового виконання рішень
державної виконавчої служби України, в
якій скаржник просив:

- на час розгляду скарги
зупинити виконавче провадження № 43754833,
шляхом прийняття відповідної ухвали;

- визнати дії головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Бойко О.М., що стосуються у не
надісланні Боржникові (Товариству з
обмеженою відповідальністю
"Кривбасасфальт") постанови про
відкриття виконавчого провадження №
43754833 неправомірними;

- визнати дії головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Бойко О.М., що стосуються у ненаданні
Боржникові (Товариству з обмеженою
відповідальністю "Кривбасасфальт")
строку на виконання в добровільному
порядку судового рішення по
виконавчому провадженню № 43754833
неправомірними;

- визнати дії головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Бойко О.М., що стосуються арешту майна
Боржника (Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кривбасасфальт") та
оголошення заборони на його відчуження
по виконавчому провадженню № 43754833
неправомірними;

- зобов'язати головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Бойко О.М. надіслати Боржникові
(Товариству з обмеженою
відповідальністю "Кривбасасфальт")
постанову про відкриття виконавчого
провадження № 43754833; надати Боржникові
(Товариству з обмеженою
відповідальністю "Кривбасасфальт")
строк на виконання в добровільному
порядку судового рішення по
виконавчому провадженню № 43754833; зняти
арешт, накладений на все нерухоме та
рухоме майно боржника 20.06.2014 року
постановою про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження.

Ухвалою господарського суду від
22.09.2014 року (суддя Назаренко Н.Г.) в
задоволені скарги відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що:

- суд першої інстанції не має
повноважень на зупинення виконавчого
провадження, оскільки таке право
відповідно до ст.121-1 Господарського
процесуального кодексу України надано
суду касаційної інстанції;

- з оглянутих судом матеріалів
виконавчого провадження по виконанню
наказу господарського суду
Дніпропетровської області вбачається,
що постанову про відкриття виконавчого
провадження від 20.06.2014 року № 43754833
разом із супровідним листом №
14-0-34-2994/5-487/1 від 23.06.2014 року (із
врахуванням вихідних днів 21 та 22
червня) було направлено боржнику за
його місцезнаходженням, зазначеним в
ЕДРЮО та ФОП (Дніпропетровська область,
Криворізький район, с. Мар'янівка вул.
Пісочна, 18), рекомендованою
кореспонденцією із повідомленням про
вручення поштового відправлення, що
підтверджує виконання Державним
виконавцем вимог ст.31 Закону України
"Про виконавче провадження";

- дії Державного виконавця по
накладенню арешту на все майно
боржника та оголошення заборони на
його відчудження вчинено відповідно до
абз.2 ч.2 ст.25 Закону України "Про
виконавче провадження" і будь-які
порушення в діях державного виконавця
вимог закону відсутні;

- доводи заявника про
недотримання вимог до наказу
господарського суду у зв'язку зі зміною
назви стягувача суд спростував
положеннями ст.25 Господарського
процесуального кодексу України,
зазначивши не на правонаступництво
юридичної особи, а на зміну
найменування, що було відомо сторонам
виконавчого провадження відповідно до
ухвали господарського суду про
поновлення стягувачу строку на
пред'явлення наказу до виконання;

Також суд звернув увагу на те,
що боржник не був позбавлений
можливості добровільно виконати
рішення суду ще з 07.02.2012 року до
теперішнього часу.

Не погодившись з ухвалою,
відповідач подав апеляційну скаргу.
Просить скасувати її та прийняти нове
рішення про повне задоволення вимог
скаржника.

Посилається на порушення
судом першої інстанції норм
процесуального права - ст.32
Господарського процесуального кодексу
України, ст.ст.18,25 Закону України "Про
виконавче провадження".

Позивач у судове засідання
23.10.2014 року не з'явився, про дату та час
розгляду апеляційної скарги був
повідомлений належним чином, про що
свідчить поштове повідомлення №17467/14.
Відзив на апеляційну скаргу не надав.

Представник Відділу
примусового виконання рішень
державної виконавчої служби України в
поясненнях суду спростовував доводи
апелянта, просив залишити оскаржувану
ухвалу без змін.

Обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
правильність наданої судом їх
юридичної оцінки, заслухавши пояснення
представників сторін, колегія суддів
дійшла висновку про те, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав:

З матеріалів справи вбачається,
що обґрунтування скарги зведено до
порушення головним державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Бойко О.М. порядку
вчинення дій по відкриттю виконавчого
провадження по виконанню Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Кривбасасфальт" наказу господарського
суду Дніпропетровської області від
07.02.2012 року у справі № 31/287-10, арешту
майна боржника (Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кривбасасфальт") та
оголошення заборони на його відчуження
по виконавчому провадженню № 43754833.

При розгляді даної скарги
господарським судом проаналізовано
матеріали виконавчого провадження та
їх копії залучено до матеріалів справи.
Колегія суддів поділяє висновки
оскаржуваної ухвали з наступних
підстав:

Закон України "Про виконавче
провадження" визначає умови і порядок
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), що відповідно
до закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку.

За змістом п.п.1.п.2 ст.17 Закону
України "Про виконавче провадження"
Державною виконавчою службою України
підлягають виконанню, зокрема,
виконавчі листи, що видаються
судами, і накази господарських судів,
у тому числі на підставі рішень
третейського суду та рішень
Міжнародного комерційного
арбітражного суду при
Торгово-промисловій палаті і
Морської арбітражної комісії при
Торгово-промисловій палаті;

Державний виконавець
відкриває виконавче провадження на
підставі виконавчого документа за
заявою стягувача про примусове
виконання рішення, зазначеного у
статті 3 цього Закону (пункт 1 частини 1
статті 19 цього Закону).

Відповідно до ст. 25 Закону
України "Про виконавче провадження"
Державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Державний виконавець
протягом трьох робочих днів з дня
надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний
виконавець вказує про необхідність
боржнику самостійно виконати рішення
у строк до семи днів з моменту
винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

Як зазначалось вище, 07.02.2012 року
на виконання рішення господарським
судом Дніпропетровської області був
виданий наказ у справі № 31/287-10 про
стягнення сум з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кривбасасфальт" на
користь Публічного акціонерного
товариства "Сведбанк" в особі
Криворізького відділення (том 2 а.с.82).

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 07.04.2014
року поновлено строк пред'явлення до
виконання наказу у даній справі (том 2
а.с.215 - 216).

Зі змісту зазначеної ухвали
вбачається, що Публічне акціонерне
товариство "Омега Банк" є
правонаступником прав і обов'язків
Публічного акціонерного товариства
"Сведбанк", отже доводи апелянта про
невідповідність виданого наказу
господарського суду вимогам ст.18
Закону України "Про виконавче
провадження" є необґрунтованими.

Господарський суд правомірно
зазначив, що відповідно до абз.2 ч. 5 ст. 8
Закону України "Про виконавче
провадження" у разі, якщо сторона
виконавчого провадження змінила
найменування (для юридичної особи) або
прізвище, власне ім'я чи по батькові
(для фізичної особи), державний
виконавець за наявності
підтверджуючих документів своєю
постановою, яка затверджується
начальником відділу, змінює назву
сторони виконавчого провадження.

Вказані дії відбуваються на
стадії виконавчого провадження.

В даному випадку зміна
найменування банку відбулася до
порушення виконавчого провадження та
банк звернувся до виконавчої служби із
заявою про відкриття виконавчого
провадження вже після зміни
найменування на

" ОМЕГА БАНК ", надавши разом із заявою
свій новий статут (том 3 а.с. 67-71).

Як встановлено в ході судового
розгляду скарги, за заявою ПАТ "Омега
Банк" (яке відповідно до статуту у новій
редакції, погодженого НБУ 24.05.2013 року та
зареєстрованого державним
реєстратором 28.05.2013 року є
правонаступником прав і обов'язків
Публічного акціонерного товариства
"Сведбанк" після зміни ним свого
найменування (а.с. 164 - 168 том 2)), головним
державним виконавцем Відділу
примусового виконання рішень
державної виконавчої служби України
20.06.2014 року відкрито виконавче
провадження ВП №43754833 з примусового
виконання наказу господарського суду
Дніпропетровської області у справі №
31/287-10 (т.3 а.с. 38-39, 46).

Доводи апелянта про
порушення Державним виконавцем вимог
ст.31 Закону України "Про виконавче
провадження" щодо направлення копії
постанови про відкриття виконавчого
провадження боржнику спростовуються
наявним в матеріалах виконавчого
провадження та оглянутого судом першої
інстанції доказами направлення
постанови боржнику за його
місцезнаходженням, зазначеним в ЕДРЮО
та ФОП (Дніпропетровська область,
Криворізький район, с. Мар'янівка вул.
Пісочна, 18), рекомендованою
кореспонденцією із повідомленням про
вручення поштового відправлення.

Конверт разом із супровідним
листом та постановою повернувся до
Державної виконавчої служби з
відміткою пошти "За закінченням
терміну зберігання".

В силу ч.1. ст. 31 Закону України
"Про виконавче провадження" боржник
вважається повідомленим про
відкриття виконавчого провадження,
якщо йому надіслано постанову про
відкриття виконавчого провадження за
адресою, зазначеною у виконавчому
документі. Доводи заявника про його
знаходження за іншою адресою не
приймаються колегією суддів, оскільки
діюче законодавство зобов'язує
державного виконавця вчиняти певні
дії згідно офіційно зареєстрованого
місцезнаходження боржника.

Щодо доводів скаржника про
неправомірність дій державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Бойко О.М., що стосуються
арешту майна Боржника (Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Кривбасасфальт") та оголошення
заборони на його відчуження по
виконавчому провадженню № 43754833, то суд
першої інстанції також надав належну
правову оцінку цим доводам.

Як вбачається з матеріалів
виконавчого провадження, стягувач
направив до Відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Державної виконавчої
служби України заяву від 05.06.2014 року, в
якій просив, крім відкриття
виконавчого провадження з примусового
виконання наказу у справі № 31/287-10, для
забезпечення виконання рішення суду
накласти арешт на все майно боржника та
оголосити про заборону його відчуження
(том 3 а.с. 38-39).

Абзацом 2 ч.2 ст.25 Закону України
"Про виконавче провадження"
встановлено, що за заявою стягувача
державний виконавець одночасно з
винесенням постанови про відкриття
виконавчого провадження може накласти
арешт на майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

В даному випадку постанова про арешт
майна боржника була винесена одночасно
з постановою про відкриття виконавчого
провадження - 20.06.2014року.

Отже, в діях державного виконавця
відсутні порушення норм чинного
законодавства щодо накладення арешту
на майно боржника.

Слід також звернути увагу, що
боржник з 07.02.2012 року знав про
необхідність виконання рішення суду.
При цьому доказів того, що він
намагався вчинити певні дії для його
добровільного виконання відсутні.
Отже, викладені в оскаржуваній ухвалі
висновки апелянтом жодним чином не
спростовано, доводи апеляційної скарги
безпідставні та задоволенню не
підлягають.

Суд першої інстанції надав
належну оцінку діям сторін у
виконавчому провадженні, діям
державного виконавця, нормам закону, що
регулюють правовідносини у даному
спорі, і підстав для висновку про
порушення судом норм права, на які
зазначає апелянт, не має.

За вказаних обставин
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, оскаржувану ухвалу - без
змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити
без задоволення.

Ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від від
22.09.2014 року у справі № 31/287-10 залишити
без змін.

Постанова набирає законної
сили з дня її прийняття та може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
господарського суду України.

Головуючий суддя:
Т.А. Верхогляд

Суддя:
І.М. Кощеєв

Суддя:
Ю.Б. Парусніков

Підписано в повному обсязі 31.10.2014 року.