ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

30 вересня 2014 року Справа № 920/2118/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого:Волковицької
Н.О.,суддів:Грейц К.В., Добролюбової Т.В.,
Запорощенка М.Д., Мачульського
Г.М.,розглянувши заяву Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_6про перегляд
Верховним Судом
УкраїнипостановиВищого
господарського суду України від 12.06.2014
у справі№ 920/2118/13за позовомФізичної
особи-підприємця ОСОБА_6доПублічного
акціонерного товариства "Укртелеком" в
особі Сумської філії Публічного
акціонерного товариства
"Укртелеком"провизнання недійсним
пункту 12.5 договору оренди нерухомого
майна,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_6
звернулась до господарського суду
Сумської області з позовом до
Публічного акціонерного товариства
"Укртелеком" в особі Сумської філії
Публічного акціонерного товариства
"Укртелеком" про визнання недійсним з
моменту укладення пункту 12.5 договору
оренди нерухомого майна.

Ухвалою господарського суду Сумської
області від 12.02.2014 припинено
провадження у справі № 920/2118/13, на
підставі пункту 2 частини першої статті
80 Господарського процесуального
кодексу України (далі - ГПК України).

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 01.04.2014 у справі
№ 920/2118/13 ухвалу господарського суду
Сумської області від 12.02.2014 - скасовано,
справу передано на розгляд до
господарського суду Сумської області.

Постановою Вищого господарського суду
України від 12.06.2014 у справі №920/2118/13
постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 01.04.2014
скасовано, ухвалу господарського суду
Сумської області від 12.02.2014 залишено
без змін.

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6
подано заяву про перегляд Верховним
Судом України постанови Вищого
господарського суду України від 12.06.2014
у справі №920/2118/13, в якій заявник
просить скасувати вказану постанову,
прийняти нове судове рішення.

Заяву, з посиланням на постанови Вищого
господарського суду України від 19.02.2013
у справі №9/5025/766/12 та від 09.03.2010 у справі
№3/210-3170(17/214-3974), мотивовано неоднаковим
застосуванням судом касаційної
інстанції положень статті 236
Цивільного кодексу України та статті 207
Господарського кодексу України,
внаслідок чого ухвалено різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, Вищий
господарський суд України не вбачає
підстав для допуску даної справи до
провадження Верховного Суду України з
огляду на таке.

Відповідно до статті 11116 ГПК України
заява про перегляд судових рішень
господарських судів може бути подана
виключно на таких підставах: 1)
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права,
внаслідок чого ухвалено різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах; 2) встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень (пункт 1 цієї статті) матиме
місце тоді, коли суд касаційної
інстанції при розгляді двох чи більше
справ за подібних предмета і підстав
позову, змісту позовних вимог та
встановлених судом фактичних обставин
і однакового матеріально-правового
регулювання спірних правовідносин
дійшов неоднакових правових висновків,
покладених в основу цих судових рішень.

Як вбачається зі змісту постанови
Вищого господарського суду України від
12.06.2014 у справі № 920/2118/13, про перегляд
якої подано заяву, суд касаційної
інстанції залишив в силі ухвалу
господарського суду Сумської області
від 12.02.2014 якою провадження у справі
припинено на підставі пункту 2 частини
першої статті 80 ГПК України у зв'язку з
наявністю рішення господарського суду,
який в межах своєї компетенції вирішив
господарський спір між тими ж
сторонами, про той же предмет і з тих же
підстав. Таким чином, відповідна
постанова не може бути предметом
перегляду в порядку, передбаченому
розділом XII2 ГПК України, оскільки Вищим
господарським судом України у даній
справі вирішувалось процесуальне
питання, а саме правильність
застосування господарським судом
першої інстанції пункту 2 частини
першої статті 80 ГПК України, щодо
наявності підстав для припинення
провадження у справі.

Крім того, колегія суддів звертає увагу
на те, що постанова Вищого
господарського суду України від 19.02.2013
у справі №9/5025/766/12 (в частині доводів
заявника) та від 09.03.2010 у справі
№3/210-3170(17/214-3974), якими рішення судів
попередніх інстанцій скасовано, а
справи передано на новий розгляд до
суду першої інстанції, не можуть бути
доказом неоднакового застосування
норм матеріального права у подібних
правовідносинах, оскільки прийняття
касаційною інстанцією постанов про
скасування судових рішень судів нижчих
інстанцій з передачею справи на новий
розгляд не означає остаточного
вирішення спору зі справи, а тому на
відповідні постанови не може бути
здійснено посилання на підтвердження
підстави, встановленої пунктом 1
частини першої статті 11116 ГПК України.

Враховуючи викладене, відсутні
передбачені статтею 11116 ГПК України
підстави для допуску даної справи до
провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 86, 11116, 11121 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

УХВАЛИВ:

Відмовити Фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_6 у допуску справи №920/2118/13 до
провадження Верховного Суду України.

Головуючий
суддя:Н.ВолковицькаСуддіК.Грейц
Т.Добролюбова М.Запорощенко
Г.Мачульський