ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Справа № 7/51-10
Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів: головуючого судді Широбокової
суддів: Орєшкіної Е.В.,
при секретарі судового засідання Валяр
за участю представників сторін:
від третьої особи-3: ОСОБА_1 представник,
дов. №8086 від 26.06.14;
представники позивача, відповідача та
третьої особи-1, 2 не з'явились, про час
та місце судового засідання
повідомлені належним чином.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву Фізичної особи ОСОБА_2
про прийняття додаткового рішення у
справі №7/51-10 за апеляційною
скаргою Фізичної особи ОСОБА_2 на
рішення господарського суду
Дніпропетровської області
від 11.03.2014р.

за позовом Відкритого акціонерного
товариства "УніКредит Банк", м. Київ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЛЕНДІС ЛТД",

м. Дніпропетровськ

за участю третіх осіб на стороні
Відповідача без самостійних вимог на
предмет спору:

Третя особа-1: Товариство з обмеженою
відповідальністю "Автоленд-

Дніпро", м.
Дніпропетровськ

Третя особа-2 - ОСОБА_2, м.
Дніпропетровськ

Третя особа-3 - ОСОБА_3, м.
Дніпропетровськ

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 11.03.2014р.
(суддя Манько Г.В.) позов задоволено
повністю. Звернуто стягнення шляхом
реалізації з прилюдних торгів у межах
процедури виконавчого провадження в
порядку ст. 41 Закону України „Про
іпотеку" на будівлі та споруди,
розташовані у м. Дніпропетровську по
вул. Шинній, 21, зареєстровані в
Комунальному підприємстві
„Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації" 20
березня 2008 року за реєстраційним
номером 10168267 як окремий виділений в
натурі об'єкт права власності,
власником якої є Товариство з
обмеженою відповідальністю „ЛЕНДІС
ЛТД" відповідно до договору
купівлі-продажу нерухомого майна,
посвідченого приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 від 03
березня 2008 року за реєстровим номером
2305, що були передані Товариством з
обмеженою відповідальністю „ЛЕНДІС
ЛТД" в іпотеку Відкритому акціонерному
товариству УніКредит Банк на підставі
іпотечного договору від 04 липня 2008
року, посвідченого приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_6
за реєстровим номером 726, за початковою
ціною - еквівалент 1893480,14 доларів США у
гривні за офіційним курсом
Національного Банку України на момент
винесення судом рішення у даній справі,
на користь Відкритого акціонерного
товариства УніКредит Банк в рахунок
погашення заборгованості в розмірі: 2
218 848 доларів США тіла кредиту; 12500000 грн
тіла кредиту; 127909,19 доларів США
прострочених відсотків за
користування кредитом; 2457917,81 грн
прострочених відсотків за
користування кредитом; 299,69 доларів США
комісії; 166238,97 доларів США штрафних
санкцій; 2707 069,13 грн штрафних санкцій
(неустойки), що загалом становить
2513295,85 доларів США, що складає 20 081
233,84 у грн за офіційним курсом
Національного Банку України на момент
подання цього позову та 17664986,94 грн.
Стягнуто з товариства з обмеженою
відповільністю "Лендіс ЛТД" на користь
Відкритого акціонерного товариства
"УніКредит Банк" державне мито 25500 грн,
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу в сумі
236,00 грн.

За наслідками перегляду зазначеного
судового рішення в апеляційному
порядку постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
15.10.2014р. було задоволено апеляційну
скаргу Фізичної особи ОСОБА_2.
Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 11.03.2014р.
у справі № 7/51-10 скасовано. Прийнято по
справі нове рішення про відмову у
задоволенні позову.

У прийнятій постанові апеляційний
суд дійшов висновку, що внаслідок
неповного з`ясування обставин справи,
судом першої інстанції були порушені
права третіх осіб -2,3 шляхом звернення
стягнення на майно, що перебуває у їх
власності. З огляду на викладене,
рішення суду першої інстанції визнано
неправомірним та скасовано на підставі
п. 1 ч.1 ст. 104 Господарського
процесуального кодексу України.

24.10.2014р. від Фізичної особи ОСОБА_2 до
суду надійшла заява про прийняття
додаткового рішення щодо вирішення
питання про розподіл господарських
витрат по справі та стягнення на його
користь сплаченого судового збору.

Заява прийнята до розгляду колегією
суддів у складі головуючого судді
Широбокової Л.П., суддів Пруднікова В.В.,
Орєшкіної Е.В. та призначена слуханням
у судове засідання на 12.11.2014р., про що
винесена ухвала від 03.11.2014р.

У судовому засіданні 12.11.2014р.
представник скаржника підтримав заяву,
просив її задовольнити. Інші сторони не
забезпечили явку повноважних
представників сторін у судове
засідання, причин неявки не повідомили,
не зважаючи на те, що належним чином
були повідомлені про час та місце
розгляду справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 88
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд має право за
заявою сторони, прокурора, який брав
участь в судовому процесі, або за своєю
ініціативою прийняти додаткове
рішення, ухвалу, якщо не вирішено
питання про розподіл господарських
витрат або про повернення державного
мита з бюджету.

Як вбачається з матеріалів справи, за
розгляд апеляційної скарги Фізичною
особою ОСОБА_2 було сплачено судовий
збір у сумі 36 540,00 грн, що
підтверджується квитанцією №48047.152.2
від 07.07.2014р. (а.с. 167, т.5). Вказані кошти
розраховані виходячи з оспорюваних
сум, в межах яких рішенням звернуто
стягнення на майно, з урахуванням
гранично встановленого Законом
України «Про судовий збір» розміру
судового збору (30 розмірів
мінімальних заробітних плат за розгляд
апеляційних скарг). Відповідно до листа
Управління Державної казначейської
служби України у Бабушкінському районі
м. Дніпропетровська № 02-12/918 від 29.07.2014р.
кошти у сумі 36 540,00 грн згідно
квитанції № 48047.152.2 від 07.07.2014р. повністю
зараховані до бюджету. Таким чином, суд
дійшов висновку, що судовий збір за
розгляд апеляційної скарги був
сплачений у встановленому законом
розмірі та зарахований до держбюджету.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат, господарський суд має виходити
з того, що у спорах, які виникають при
виконанні договорів та з інших підстав,
судовий збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог; при задоволенні позову
в повному обсязі відшкодування витрат
позивача, що пов`язані зі сплатою
судового збору, покладається на
відповідача; в разі відмови у позові
повністю ці витрати покладаються на
позивача. Такі правила розподілу
судового збору застосовуються у спорах
як майнового, так і немайнового
характеру. (п. 4.1. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №7
від 21.02.2013р. «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України»).

З урахуванням того, що постановою
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 15.10.2014р. у
справі №7/51-10 в задоволенні позовних
вимог було відмовлено, в мотивувальній
частині вказано, що судові витрати
покладаються на позивача, проте не
вирішено питання про їх стягнення в
резолютивній частині, колегія суддів
вважає за можливе прийняти додаткову
постанову, стягнувши судовий збір за
розгляд апеляційної скарги Фізичної
особи ОСОБА_2 з Позивача.

Керуючись ст. ст. 44-49, 88, 105
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву фізичної особи ОСОБА_2 про
прийняття додаткового рішення у справі
№7/51-10 за апеляційною скаргою Фізичної
особи ОСОБА_2 на рішення господарського
суду Дніпропетровської області від
11.03.2014р. задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Унікредит банк» - 01030,
м.Київ, Шевченківський р-н, вул.
Ярославів Вал, буд. 14А,
на користь Фізичної особи ОСОБА_2 - 49000,
АДРЕСА_1 (ІПН НОМЕР_1) судовий збір за
розгляд апеляційної скарги - 36 540,00 грн
(тридцять шість тисяч п`ятсот сорок грн
00 коп).

Виконання постанови щодо видачі
наказу доручити господарському суду
Дніпропетровської області.

Постанова набирає чинності з часу її
оголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України протягом
двадцятиденного строку з дати її
прийняття.

Головуючий суддя
Л.П. Широбокова

Суддя
В.В. Прудніков

Суддя
Е. В. Орєшкіна