ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" жовтня 2014 р.Справа № 924/1312/14

Господарський суд Хмельницької
області у складі:

судді Субботіної Л.О., розглянувши
матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю " Блок Майстер
Україна" м. Київ

до Приватного підприємства
"Хмельницькмонолітбуд" м. Хмельницький

про стягнення 56 237,47 грн., з яких 49 903,70
грн. - основного боргу, 6 333,77 грн. - пені

Представники сторін:

позивач: Конусь О.М. - представник за
довіреністю від 01.10.2014р.

Артерчук А.А. - представник за
довіреністю від 01.10.2014р.

відповідач: не з'явився

В судовому засіданні відповідно до ч. 2
ст. 85 ГПК України проголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Суть спору: позивач звернувся з позовом
до суду про стягнення з відповідача 56
237,47 грн., з яких 49 903,70 грн. - основного
боргу, 6 333,77 грн. - пені. В обґрунтування
позову зазначає, що 17.09.2013р. між
сторонами був укладений договір №26/13
на виготовлення продукції, згідно п. 1.1
якого відповідач доручає, а позивач
приймає на себе зобов'язання
виготовити продукцію та передати її
відповідачу, а відповідач
зобов'язується прийняти продукцію та
оплатити її на умовах визначених
договором.

Відповідно до п. 4.1 договору відповідач
зобов'язується не пізніше 18.09.2013р.
здійснити оплату авансу по договору у
розмірі 75 410,00 грн., а також провести
остаточний розрахунок за виготовлену
продукцію по факту повідомлення про
готовність конструкцій до
відвантаження.

На виконання умов договору, позивач
виготовив та передав у власність
відповідача продукцію по договору, що
підтверджується видатковими
накладними №БМ-0000355 від 10.10.2013р.,
№БМ-0000361 від 18.10.2013р., №БМ-0000366 від
23.10.2013р., №БМ-0000371 від 24.10.2013р. на
загальну суму 148 813,70 грн. Відповідач
лише частково розрахувався за отриману
продукцію на суму 98 910,00 грн. Станом на
дату складання позовної заяви
заборгованість відповідача становила
49 903,70 грн. Також відповідно до п. 8.1
договору позивач нарахував
відповідачу пеню в розмірі 6 333,77 грн.

Представники позивача позовні вимоги
підтримують в повному обсязі, вважають
їх правомірними та обґрунтованими,
подали в матеріали справи додаткові
докази.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки не повідомив, письмового
відзиву на позов не подав, хоча був
належним чином повідомлений про дату
та час судових засідань.

Судом під час розгляду матеріалів
справи встановлено наступне:

17.09.2013 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю " Блок Майстер
Україна" (далі - виконавець) та
Приватним підприємством
"Хмельницькмонолітбуд" (далі - замовник)
було укладено договір № 26/13 на
виготовлення продукції (далі - договір),
згідно п. 1.1 якого замовник доручає, а
виконавець приймає на себе
зобов'язання виготовити конструкції
бункера Бу 1 в к-ті 1 шт. по кресленням,
відпускного бункера з кришкою в к-ті 1
шт. (креслення 01/03/12-16-КМ (далі -
продукція) та передати її замовнику, а
замовник зобов'язується прийняти
виготовлену продукцію та здійснити її
оплату відповідно до умов цього
договору.

Ціна виготовлення однієї тони
продукції на момент підписання даного
договору складає 13300 грн. у т.ч. ПДВ 20% - 2
216,67 грн. з урахуванням вартості
металопрокату, розробки креслень КМД,
виготовлення, піскострумної очистки
2-го ступеня, ґрунтування ГФ 021 40 мкм (п.2.1
договору).

Згідно п. 2.2 договору орієнтовна
вартість договору на момент його
підписання з урахуванням п. 1.2 договору
становить - 89 775,00 грн., ПДВ 20% - 17 955,00 грн.,
усього з ПДВ - 107 730,00 грн. Остаточна сума
договору буде визначатися виходячи з
теоретичної ваги продукції (п. 1.2
договору) по кресленням КМД шляхом
підсумовування ваги, зазначеної у
видаткових накладних, помноженої на
ціну виготовлення однієї тони
продукції згідно п. 2.1 договору.

Відповідно до п. 4.1 договору розрахунок
за виготовлення продукції
здійснюється замовником шляхом
перерахування коштів на поточний
рахунок виконавця на наступних умовах:

- аванс в розмірі 75 410,00 грн. на придбання
металопрокату перераховується
замовником на поточний рахунок
виконавця на протязі 2-х днів з дати
підписання договору, але не пізніше
18.09.2013р. (п. 4.1.1).

- остаточний розрахунок за виготовлені
металоконструкції здійснюється
замовником по факту отримання
повідомлення про готовність
конструкцій до відвантаження (п. 4.1.2).

Згідно п. 8.1 договору за несвоєчасне
перерахування коштів відповідно до
умов даного договору з вини замовника,
він сплачує виконавцю пеню в розмірі 0,1
% від суми невиконаного платежу, за
кожний день прострочення. Пеня
нараховується за весь період
прострочки.

Даний договір набуває чинності з
моменту його підписання і діє до
повного виконання сторонами взятих на
себе зобов'язань (п. 11.7 договору).

Договір підписаний та скріплений
печатками сторін.

На виконання умов договору позивач
виготовив та передав у власність
відповідача продукцію на загальну суму
148 813,70 грн., що підтверджується
видатковими накладними № БМ-0000355 від
10.10.2013р., № БМ-0000361 від 18.10.2013р., № БМ-0000366
від 23.10.2013р., № БМ-0000371 від 24.10.2013р. та
довіреністю № 141 від 10.10.2013р.

Відповідач лише частково розрахувався
за поставлений товар на загальну суму
98 910,00 грн., що підтверджується
банківськими виписками.

У зв'язку з невиконанням відповідачем
своїх зобов'язань щодо оплати
отриманої продукції, позивач у
відповідності до п. 8.1 договору
нарахував відповідачу пеню за період з
25.10.2013р. по 12.08.2014р. в розмірі 6 333,77 грн.

Аналізуючи надані по справі докази,
оцінюючи їх в сукупності, судом до
уваги приймається наступне:

Згідно з абз.2 ч.1 ст.175 Господарського
кодексу України майнові зобов'язання,
які виникають між учасниками
господарських відносин, регулюються
Цивільним кодексом України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Відповідно до ст. 11 ЦК України та ст. 174
ГК України господарські зобов'язання
можуть виникати, зокрема з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також з угод,
не передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

Приписами ст.627 ЦК України визначено, що
відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України, зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст.629 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи,
позовні вимоги ґрунтуються на договорі
№ 26/13 на виготовлення продукції від
17.09.2013р., який за своєю правовою
природою є договором підряду.

Згідно ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором
підряду одна сторона (підрядник)
зобов'язується на свій ризик виконати
певну роботу за завданням другої
сторони (замовника), а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
виконану роботу.

Судом встановлено, що на виконання умов
договору № 26/13 від 17.09.2013р. позивач
виготовив та передав у власність
відповідача продукцію на загальну суму
148 813,70 грн., що підтверджується
видатковими накладними № БМ-0000355 від
10.10.2013р., № БМ-0000361 від 18.10.2013р., № БМ-0000366
від 23.10.2013р., № БМ-0000371 від 24.10.2013р. та
довіреністю №141 від 10.10.2013р.

Згідно ст. 854 ЦК України якщо договором
підряду не передбачена попередня
оплата виконаної роботи або окремих її
етапів, замовник зобов'язаний сплатити
підрядникові обумовлену ціну після
остаточної здачі роботи за умови, що
роботу виконано належним чином і в
погоджений строк або, за згодою
замовника, - достроково. Підрядник має
право вимагати виплати йому авансу
лише у випадку та в розмірі,
встановлених договором.

Умовами п. 4.1 договору визначено, що
розрахунок за виготовлення продукції
здійснюється замовником шляхом
перерахування коштів на поточний
рахунок виконавця на наступних умовах:

- аванс в розмірі 75 410,00 грн. на придбання
металопрокату перераховується
замовником на поточний рахунок
виконавця на протязі 2-х днів з дати
підписання договору, але не пізніше
18.09.2013р. (п. 4.1.1 договору).

- остаточний розрахунок за виготовлені
металоконструкції здійснюється
замовником по факту отримання
повідомлення про готовність
конструкцій до відвантаження (п. 4.1.2
договору).

Відповідач лише частково розрахувався
за поставлений товар на загальну суму
98 910,00 грн., що підтверджується
банківськими виписками.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України,
ст. 193 ГК України зобов'язання мають
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
виконання зобов'язань не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Невиконання зобов'язання або виконання
з порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання)
стаття 610 ЦК України визначає, як
порушення зобов'язання.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено,
що боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідачем не подано в матеріали
справи доказів оплати заборгованості,
що є предметом спору. Тому позовні
вимоги про стягнення 49 903,70 грн. (148 813,70
грн. - 98 910,00 грн.) заявлені обґрунтовано,
підтверджуються наявними в матеріалах
справи доказами та підлягають
задоволенню.

За приписами ч. 1 ст. 230 ГК України, п. 3 ч. 1
ст. 611 ЦК України у разі порушення
правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити штрафні
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня).

Пунктом 4 ст. 231 ГК України передбачено,
що у разі якщо розмір штрафних санкцій
законом не визначено, санкції
застосовуються в розмірі,
передбаченому договором. При цьому
розмір санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні до
суми невиконаної частини зобов'язання
або у певній, визначеній грошовій сумі,
або у відсотковому відношенні до суми
зобов'язання незалежно від ступеня
його виконання, або у кратному розмірі
до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Частиною другою ст. 551 ЦК України
визначено, якщо предметом неустойки є
грошова сума, її розмір встановлюється
договором або актом цивільного
законодавства.

Сторонами в пункті 8.1 договору
передбачено, що за несвоєчасне
перерахування коштів відповідно до
умов даного договору з вини замовника,
він сплачує виконавцю пеню в розмірі 0,1%
від суми невиконаного платежу, за
кожний день прострочення. Пеня
нараховується за весь період
прострочки.

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" розмір
пені обчислюється від суми
простроченого платежу, встановлюється
за згодою сторін та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України,
що діяла у період, за який сплачується
пеня.

З врахуванням вказаних норм позивачем
заявлено до стягнення пеню за період з
25.10.2013р. по 12.08.2014р. в розмірі 6 333,77 грн.

Проаналізувавши поданий позивачем
розрахунок, суд вважає, що позивачем
правомірно в межах можливих нарахувань
заявлено до стягнення 6 333,77 грн. пені.

Таким чином, позовні вимоги підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК
України покладаються на відповідача, в
зв'язку із задоволенням позову.

Керуючись ст.ст. 1, 12, 33, 34, 44, 49, 82, 84, 85, 115,
116 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "Блок Майстер
Україна" м. Київ до Приватного
підприємства "Хмельницькмонолітбуд" м.
Хмельницький про стягнення 56 237,47 грн., з
яких 49 903,70 грн. - основного боргу, 6 333,77
грн. - пені задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства
"Хмельницькмонолітбуд" (м.
Хмельницький, вул.Калнишевського, 34,
код 30621633) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Блок
Майстер Україна" (м. Київ,
вул.Червоноармійська, 72 А, група
приміщень № 177, код 36387055) 49 903,70 грн.
(сорок дев'ять тисяч дев'ятсот три
гривні 70 коп.) основного боргу, 6333,77
(шість тисяч триста тридцять три гривні
77 коп.) пені, 1827,00 грн. (одна тисяча
вісімсот двадцять сім гривень 00 коп.)
витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

Повне рішення складено 31.10.2014р.

Суддя
Л.О. Субботіна

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу (м. Київ, вул.
Червоноармійська, буд. 72, літера А,
група приміщень №177),

3 - відповідачу (м. Хмельницький,
вул. Калнишевського, 34) - простим.