ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2014 року
Справа № 925/1816/14

Господарський суд Черкаської
області в складі головуючого - судді
Гури І.І., при секретарі - Мирошниченко
Б.В., за участю представника позивача -
Гуцало І.В. за довіреністю, розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м.
Черкаси справу за позовом комунального
підприємства теплових мереж
"Черкаситеплокомуненерго" Черкаської
міської ради м. Черкаси до
Обслуговуючого кооперативу "Торговий
центр "Хрещатик" м. Черкаси про
стягнення 38084,41 грн. ,-

ВСТАНОВИВ :

Подано позов, у якому позивач просить
суд стягнути з відповідача 38084,41 грн., в
т. ч. 35000,41 грн. основного боргу, 2376,34 грн.
пені, 708,07 грн. 3 % річних.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 28
грудня 2012 року між сторонами укладено
договір № 451 на поставку теплової
енергії на забезпечення потреб
опалення приміщення підземної частини
торгового центру по вул. О. Дашковича, 19,
відповідно до умов якого позивач
поставляв відповідачу теплову енергію,
однак в порушення умов договору
відповідач ухиляється від сплати в
повному обсязі коштів за використану
теплову енергію, внаслідок чого
утворилась заборгованість в розмірі 35
000,00 грн.

Ухвалою суду від 13 жовтня 2014 року
порушено провадження у справі, судове
засідання призначено на 29 жовтня 2014
року, викликано в судове засідання
представників обох сторін та
зобов'язано надати суду до дня
засідання додаткові докази по справі.

29 жовтня 2014 року до суду представник
позивача подала до суду документи на
виконання вимог ухвали суду, а саме :
витяг з ЄДР щодо відповідача, копію
довідки про включення підприємства до
Єдиного державного реєстру, копію акту
звірки взаєморозрахунків та копію
довіреності на представника
підприємства.

Ухвалою суду від 29 жовтня 2014 року
розгляд справи відкладено на 13
листопада 2014 року, повторно
повідомлено відповідача про розгляд
справи рекомендованим листом з
повідомленням.

Відповідач у судові засідання не
з'являвся, представника не направляв,
відзив на позовну заяву не подав,
ухвала суду, яка направлялася
відповідачу на адресу, яка вказана в
позовній заяві, повернулася до суду
27.10.2014, з довідкою пошти : "за
закінченням терміну зберігання".

У судовому засіданні представник
позивача підтримала позов з підстав та
мотивів викладених у ній, не заперечила
проти того, що нарахування 3 % річних
необхідно починати з 10.02.2014.

Згідно ст.75 ГПК України справу
розглянуто за наявними в ній
матеріалами.

Відповідно до ст. 85 ГПК України у
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши докази, наявні у
матеріалах справи, судом встановлено
наступне.

28 грудня 2012 року між позивачем та
відповідачем укладено договір №451
купівлі-продажу теплової енергії (далі
- Договір), відповідно до умов якого
постачальник (позивач у справі)
зобов'язався поставити теплову енергію
споживачеві, який зобов'язаний
оплатити прийняту теплову енергію та
дотримуватися передбаченого договором
режиму її використання, а також
забезпечити безпечну експлуатацію
теплоспоживального обладнання, що ним
використовуються (п.1.1 Договору).

У пункті 1.2. Договору встановлено, що
постачальник зобов'язується поставити
споживачу теплову енергію для опалення
(вентиляції) на потреби підземної
частини торгівельного центру
«Хрещатик» за адресою м. Черкаси, вул. О.
Дашковича, 19.

Згідно п. 2.1. Договору теплова енергія
постачається споживачу в обсягах
згідно з додатком № 1, який є
невід'ємною частиною цього Договору на
такі потреби: опалення - в опалювальний
період, гаряче водопостачання -
протягом року.

У п. 5.4. Договору встановлено, що зняття
показників приладів обліку
проводиться споживачем за
встановленою формою; відомість обліку
теплової енергії та довідка про
спожиту гарячу воду надаються в
теплову інспекцію постачальника
згідно затвердженого графіка.

Відповідно до п. 6.2. Договору розрахунок
за теплову енергію, що споживається,
здійснюється у відповідності з
вимогами п. 7 ст. 276 ГК України, а саме у
формі попередньої оплати шляхом
перерахування коштів на розрахунковий
рахунок постачальника. Остаточний
розрахунок за спожиту теплову енергію
здійснюється до 10 числа місяця,
наступного за розрахунковим.

У п. 6.4. Договору встановлено, що за
відпущену теплову енергію споживач
сплачує постачальнику щомісячно 736,87
грн. за 1 Гкал без ПДВ.

Відповідно до п. 7.2.3. Договору споживач
несе відповідальність за порушення
строків виконання грошових
зобов'язань, передбачених п. 6.2.
Договору, споживач сплачує на користь
постачальника пеню в розмірі подвійної
облікової ставки Національного банку
України, що діяла у період, за який
сплачується пеня, від суми
простроченого платежу за кожен день
прострочення платежу, включаючи день
оплати.

Відповідно до п. 10.1., п. 10.2.
Договору вважати договір таким, що
набуває чинності з 01 грудня 2012 року та
діє до 1 грудня 2013 року. Договір
вважається продовженим на кожний
наступний рік, якщо за місяць до
закінчення строку дії договору про
його припинення не буде письмово
заявлено однією із сторін.

На виконання умов Договору
позивач регулярно поставляв
відповідачу теплову енергію, однак
відповідач розраховувався за
поставлену теплову енергію частково та
не в повному обсязі, внаслідок чого за
період з січня по серпень 2014 року
утворилась заборгованість в сумі 35000,00
грн., що підтверджується розрахунком
заборгованості за теплову енергію
позивача та актом звірки
взаєморозрахунків за відпущену
теплоенергію на 20.10.2014, підписану обома
сторонами.

Оцінюючи докази у справі в їх
сукупності, суд вважає позовні вимоги
підлягаючими частковому задоволенню, з
огляду на наступне.

Предметом спору у справі є стягнення
заборгованості за спожиту теплову
енергію для потреб опалення, яка
виникла при виконанні господарського
договору.

Відносини між суб'єктами діяльності у
сфері теплопостачання, до яких
відносяться сторони спірних
правовідносин, регулюються
спеціальним Законом України "Про
теплопостачання" від 2 червня 2005 року №
2633-IV (далі - ЗУ "Про теплопостачання") та
іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 24 ЗУ "Про
теплопостачання" основними обов'язками
споживача теплової енергії є, у тому
числі, додержання вимог договору та
нормативно-правових актів.

Відповідно до ч. 6 ст. 25 ЗУ "Про
теплопостачання" у разі відмови
споживача оплачувати споживання
теплової енергії заборгованість
стягується в судовому порядку.

Згідно зі статтями 193, 202
Господарського кодексу України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
чинного законодавства; одностороння
відмова від зобов'язання не
допускається, якщо інше не передбачено
договором або законом; зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Відповідно п. 18 "Правил надання послуг
з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення" затверджених
постановою Кабінету міністрів України
від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим
періодом для оплати послуг є
календарний місяць. Плата за послуги
вноситься не пізніше 20 числа місяця, що
настає за розрахунковим, якщо
договором не встановлено інший строк.

В порушення умов Договору та
зазначених норм ЗУ "Про
теплопостачання", Господарського
кодексу України, "Правил надання послуг
з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення", відповідач не виконав
свої зобов'язання щодо своєчасної та
повної оплати вартості спожитої
теплової енергії.

З огляду на викладене, суд вважає
доведеним право позивача на стягнення
з відповідача 35000,00 грн. основного боргу
з оплати за спожиту відповідачем
теплову енергію.

Відповідно до частини 2 статті 193 ГК
України кожна сторона повинна вжити
усіх заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Статтею 218 ГК України визначено, що
підставою господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.
Учасник господарських відносин
відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення.

Частиною 6 ст. 231 ГК України передбачено,
що штрафні санкції за порушення
грошових зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

З гідно ч. 5 ст. 25 ЗУ "Про
теплопостачання" у разі несвоєчасної
сплати платежів за споживання теплової
енергії споживач сплачує пеню за
встановленими законодавством або
договором розмірами.

У Договорі сторони визначили, що
споживач несе відповідальність за
порушення строків виконання грошових
зобов'язань, передбачених п. 6.2.
Договору, споживач сплачує на користь
постачальника пеню в розмірі подвійної
облікової ставки Національного банку
України, що діяла у період, за який
сплачується пеня, від суми
простроченого платежу за кожен день
прострочення платежу, включаючи день
оплати (п. 7.2.3).

Позивач нарахував відповідачу
2376,34 грн. пені за період з 08.04.2014 по
31.08.2014 у розмірі подвійної облікової
ставки НБУ. Розрахунок пені судом
перевірено, він зроблений вірно.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Сторони у Договорі не встановили інший
розмір процентів річних, тому
позивачем обґрунтовано нараховані три
проценти річних за період з 01.02.2014 по
31.08.2014 у сумі 708,07 грн.

Однак нарахування 3 % річних позивачем
зроблені невірно, оскільки нарахування
повинно здійснюватися з 10 числа
наступного за розрахунковим, тобто з
10.02.2014. Тому сума 3 % річних яка підлягає
стягненню становить 674,58 грн.

Враховуючи викладене, оцінюючи докази
у справі в їх сукупності, суд вважає
доведеним право позивача на стягнення
з відповідача: 35000,00 грн. основного
боргу, 2376,34 грн. - пені, 674,58 грн. - 3%
річних.

Відповідно до ст. 49 ГПК України з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір,
сплачений останнім при поданні позову,
а саме: 1827,00 грн.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Обслуговуючого кооперативу
"Торговий центр "Хрещатик" (18002, вул. О.
Дашковича, 19, м. Черкаси, ) на користь комунального
підприємства теплових мереж
"Черкаситеплокомуненерго" Черкаської
міської ради (1800, вул. О. Дашковича, 62, м.
Черкаси, ) - 35000,00 грн.
основного боргу, 2376,34 грн. - пені, 674,58
грн. - 3% річних та 1827,00 грн. судового
збору.

Відмовити в частині стягнення 3% річних
на суму 33,49 грн.

Рішення може бути оскаржено до
Київського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Черкаської області
протягом 10 днів з дня складення повного
рішення.

Суддя
І.І. Гура