м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/24915/13 14.10.14Суддя Мудрий С.М.,
розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Євро-Реконструкція"

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Еверест плюс"

про стягнення збитків в
розмірі 67 277,48 грн.

Представники сторін:

від позивача: Мельник Е.О. -
представник за довіреністю № 26 від
12.12.2013 року;

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду м. Києва
передані позовні вимоги товариства з
обмеженою відповідальністю
"Євро-Реконструкція" до товариства з
обмеженою відповідальністю "Еверест
плюс" про стягнення збитків в розмірі 67
277,48 грн.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що зона розташування
зовнішнього гідрозоловидалення
позивача є місцем інтенсивної житлової
забудови відповідача, яким не
виконуються технічні умови видані
теплоелектроцентраллю при погодженні
забудови, що призводити до руйнування
та постійних проривів трубопроводів.

У зв'язку з чим позивачем складені акти
№2/12 та №3/13.

Витрати на відновлення пошкоджених
трубопровід системи зовнішнього
гідрозовиловидалення є збитками
позивач, тому останній звернувся в суд
з вимогою про стягнення з відповідача
збитків в розмірі 67 288,48 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 24.12.2013 року порушено провадження у
справі, розгляд справи призначено на
21.01.2014 року.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 21.01.2014 року розгляд справи
відкладено на 03.02.2014 року, у зв'язку із
неявкою представника відповідача у
судове засідання.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 03.02.2014 року розгляд справи
відкладено на 18.02.2014 року, у зв'язку із
неявкою представника відповідача у
судове засідання.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 18.02.2014 року розгляд справи
відкладено на 04.03.2014 року, у зв'язку із
неявкою представника відповідача у
судове засідання.

У судове засідання 04.03.2014 року
представник відповідача не з'явився,
вимоги ухвали суду від 24.12.2013 року не
виконав, про поважні причини неявки суд
не повідомив, хоча про час та дату
судового засідання повідомлений
належним чином, що підтверджується
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення № 016.

Представник позивача подав заяву про
призначення судової експертизи, яку
підтримав та просив задовольнити.

Представник позивача не підтримав
клопотання про витребування доказів
від 18.02.2014 року та заяву про призначення
судової експертизи від 03.02.2014 року.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 04.03.2014 року зупинено провадження у
справі № 920/24915/13 до проведення судової
будівельної-технічної експертизи,
проведення якої доручено Київському
науково - дослідному інституту судових
експертиз.

Супровідним листом господарського
суду м. Києва від 11.03.2014 року матеріали
справи направлено до Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз.

27.08.2014 року до загального відділу
діловодства господарського суду м.
Києва від Київського науково -
дослідного інституту судових
експертиз надійшов висновок експертів
за результатами проведення судової
будівельно-технічної експертизи
№3243/14-43/11011/14-43/11-12/14-42 від 26.08.2014 року з
матеріалами справи № 910/24914/13.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 09.09.2014 року провадження у справі
№910/24914/13 поновлено, розгляд справи
призначено на 29.09.2014 року.

В судовому засіданні 29.09.2014 року
представник відповідача подав
клопотання про відкладення розгляду
справи, для можливого врегулювання
спору мирним шляхом.

Представник позивача виніс дане
питання на розсуд суду.

Судом оголошено перерву до 14.10.2014 року.

В судове засідання 14.10.2014 року
представник відповідача не з'явився,
вимоги ухвали суду від 24.12.2013 року не
виконав, про поважні причини неявки суд
не повідомив, хоча про час та дату
судового засідання повідомлений
належним чином, що підтверджується
протоколом судового засідання від
29.09.2014 року.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав, просив суд задовольнити
позов.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа
розглядається за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення представників
позивача, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні дані, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд вважає, що позовні вимоги
позивача підлягають задоволенню.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Євро-Реконструкція"
є власником цілісного майнового
комплексу (Дарницька ТЕЦ 4), який
здійснює діяльність з виробництва та
постачання електричної та теплової
енергії, що підтверджується наявним в
матеріалах справи договором
купівлі-продажу цілісного майнового
комплексу теплоелектроцентралі
розташованої за адресою: м. Київ, вул.
Червоногвардійська, 20 від 22.05.2012 року.

Підприємство забезпечує потреби в
тепловій енергій Дніпровського та
Дарницького районів міста Києва. Для
виробництва теплової та електричної
енергії підприємство використовує
вугілля. Процес видалення шлаків, що
утворюється після згорання вугілля,
передбачає його транспортування у
вигляді водо-золошлакової суміші до
золо відпалу, який знаходиться по вул.
Здолбунівській. Зазначене
транспортування здійснюється
трубопроводами системи зовнішнього
гідрозоловидалення, що належить
позивачу.

Зазначена обставина підтверджується
вищезазначеним договором
купівлі-продажу від 22.05.2012 року на
сторінці 5 якого передбачено, що до
складу об'єкту продажу включені
система зовнішнього
гідрозоловидалення.

Позивач зазначає, шо на сьогоднішній
день зона розташування системи
зовнішнього гідрозоловидалення
позивача є місцем інтенсивної житлової
забудови відповідача. Забудовником
(відповідачем) не виконуються технічні
умови видані теплоелектроцентраллю
при погодженні забудови, що
передбачали перенос трубопроводів
системи зовнішнього
гідрозоловидалення в безпечне для
забудови місце.

Листом №115 від 25.07.2006 відповідач
звертався до АК «Дарницьке ТЕЦ»
(попереднього власника комплексу - ЗАТ
«Енергетична компанія «Укр-Кан Пауер»)
з проханням погодити перенос траси
попілопроводу на ділянці по вул.
Лохвицькій.

У відповідь листом №14/1362 від 01.09.2006 року
АК «Дарницьке ТЕЦ» (ЗАТ «Енергетична
компанія «Укр-Кан Пауер») узгодили
перенос траси гідрозолошлакопроводів
на ділянці по вул. Лохвицькій за умови
спорудження гідрозолошлакопроводів
згідно проектних рішень АК «Дарницьке
ТЕЦ».

Проте, як зазначено позивачем,
фундаменти майбутніх житлових
будинків зводяться впритул до
зазначеного трубопроводу системи
зовнішнього гідрозоловидалення.
Процес будівництва проводиться таким
чином, що ґрунт стінок котлованів
зсувається і обвалюється, а
трубопроводи залишаються підвішеними
в повітрі. Трубопроводи не можуть
зберегти цілісність в такій ситуації і
це призводить до їх руйнування. Також
на самих трубопроводах працює важка
будівельна техніка. Зазначене також
призводить до руйнування та постійних
проривів трубопроводів.

В матеріалах справи наявні акти №2/12 та
№3/12 від 26.11.2012 року складені
представника позивача, в яких
встановлено факт прориву труб з вини
відповідача.

Зазначені вище акти направлені
позивачем відповідачу для підписання,
що підтверджується описом вкладення та
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення
№290, та отримані представником
відповідача 08.01.2013 року.

Проте, акти відповідачем не підписані
та будь-які заперечення на них не
надані.

Відповідно до договору підряду
№07/11-01-ЄР від 07.11.2012 року укладено
позивачем (замовник) з товариством з
обмеженою відповідальністю
«Теплоенергопостачбуд» (підрядник),
останній зобов'язався усувати аварійні
трубопровод гідрозоловидалення ТОВ
"Євро-Реконструкція".

Так, для усунення пошкоджень
трубопроводів, що зафіксовані у актах
№№ 2/13 та 3/13 від 26.11.2012 як позивач
передбачено п. 1.3 договору №07/11-01-ЄР від
07.11.2012 року, направив ТОВ
«Теплоенергопостачбуд» замовлення від
26.11.2012 №14/931. Вартість робіт по усуненню
зазначених пошкоджень трубопроводів
виконаних ТОВ «Теплоенергопостачбуд»,
відповідно до акту приймання виконаних
будівельних робіт за грудень 2012 року та
роз'яснень до нього, наданих ТОВ
«Теплоенергопостачбуд» в листі №30/01/01
від 30.01.2013 становить 67 277,48 грн.

Відповідно до платіжних доручень №249
від 01.02.2013 року та №3345 від 05.02.2013 року
позивачем сплачено ТОВ
«Теплоенергопостачбуд» за роботи
згідно договору №07/11-01-ЄР від 07.11.2012
року по акту виконаних робіт за грудень
2012 року в повному обсязі в розмірі 123
480,00 грн.

У висновку експертів за результатами
проведення судової
будівельно-технічної експертизи
№3243/14-43/11011/14-43/11-12/14-42 проведеної
Київським науково - дослідним
інститутом судових експертиз
зазначено, що відповідно до додатку 2
"Методики ідентифікації потенційно
небезпечних об'єктів" (затвердженої
наказом МНС України 23.02.2006 № 98 та
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 20.03.2006 за № 286/12160)
золошлакопровід є потенційно
небезпечним об'єктом.

Станом на момент проведення
дослідження відстань від фундаментів
об'єктів, що будуються відповідачем за
адресами: м. Київ, вул. Лохвицька, З, 5, 7,
відносно золошлакопроводу, що входить
до майнового комплексу «Дарницька ТЕЦ
4», що належить ТОВ «Євро -
Реконструкція» коливається в межах 0,43
м - 1,694 м, що не відповідає вимогам п. 3.10
СНиП П-58-75 "Электростанции тепловые",
відповідно до якого вздовж нього для
проїзду пожежних автомобілів повинна
бути влаштована дорога шириною 6 м.

Також слід зазначити, що по технічними
характеристикам (тиск, температура та
консистенція) суміші (пульпи))
золошлакопровід можна прирівняти до
мереж водопостачання, сміттєпроводу,
напірної каналізації та теплової
мережі.

Отже, станом на момент проведення
обстеження відстань від фундаментів
об'єктів, що будуються відповідачем за
адресами: м. Київ, вул. Лохвицька, 3, 5, 7,
відносно золошлакопроводу, що входить
до майнового комплексу «Дарницька ТЕЦ
4», що належить ТОВ «Євро -
Реконструкція» складає 0,43 - 1,694 м, що не
відповідає вимогам п. 8.56 та додатку 8.1
ДБН 360-92** "Містобудування. Планування і
забудова міських і сільських поселень",
відповідно до яких зазначена відстань
повинна становити 5 м.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути: 1) визнання
права; 2) визнання правочину недійсним;
3) припинення дії, яка порушує право; 4)
відновлення становища, яке існувало до
порушення; 5) примусове виконання
обов'язку в натурі; 6) зміна
правовідношення; 7) припинення
правовідношення; 8) відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; 9) відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; 10)
визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або
інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

Згідно з ч.1 статті 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України,
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.

Для застосування такої міри
відповідальності, як стягнення
збитків, необхідна наявність всіх
елементів складу цивільного
правопорушення:

- протиправної поведінки;

- збитків;

- причинного зв'язку між протиправною
поведінкою боржника і збитками;

- вини.

Згідно ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є:
втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки);
доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода).

Судом встановлено наявність всіх
елементів складу цивільного
правопорушення, а саме:

- протиправність поведінки відповідача
(не виконання технічних умов, а саме:
будівництво фундаментів майбутніх
житлових будинків без переносу
трубопроводів системи зовнішнього
гідро золовидалення в безпечне для
забудови місце);

- збитки, як результат протиправної
поведінки (вартість оплачених
проведених аварійних робіт по усуненню
пошкодження трубопроводів);

- причинний зв'язок між протиправною
поведінкою і завданими збитками (саме у
зв'язку з неналежним виконанням
технічних умов були завдані збитки
позивачу);

- вина особи, що заподіяла збитки
(встановлена актами №2/12 та №3/12 від
26.11.2012 року).

Таким чином, враховуючи вищезазначене
та беручи до уваги те, що наявний
причинний зв'язок між протиправною
поведінкою та збитками, тому вимоги
позивача щодо стягнення з відповідача
збитків в розмірі 67 277,48 грн. належним
чином доведені, документально
підтверджені і відповідачем не
спростовані, а тому визнаються судом
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до статті 44 ГПК України,
судові витрати складаються з судового
збору, сум, що підлягають сплаті за
проведення судової експертизи,
призначеної господарським судом,
витрат, пов'язаних з оглядом та
дослідженням речових доказів у місці
їх знаходження, оплати послуг
перекладача, адвоката та інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи. Розмір
судового збору, порядок його сплати,
повернення і звільнення від сплати
встановлюються законом.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем оплачено вартість
проведення судової експертизи в
розмірі 6 888,00 грн.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, витрати
по сплаті судового збору та витрат за
проведення судової експертизи
покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ч.1
ст.32, ч.1 ст. 33, ст. 44, ч. 5 ст. 49 ст.ст. 75, 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Еверест плюс" (02090, м.
Київ, провулок Лобачевського, будинок 7;
ідентифікаційний код: 32853498) на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "Євро-Реконструкція"
(01011, м. Київ, вулиця Панаса Мирного
будинок 28, офіс 20; ідентифікаційний код:
37739041) збитки в розмірі 67 277 (шістдесят
сім тисяч двісті сімдесят сім) грн. 48
коп., витрати за проведення судової
експертизи в розмірі 6 888 (шість тисяч
вісімсот вісімдесят вісім) грн. 00 коп.
та витрати по сплаті судового збору в
розмірі 1 720 (одна тисяча сімсот
двадцять) грн. 50 коп.

3. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК
України, рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата підписання рішення: 10.11.2014 року.

Суддя
С.М.Мудрий