КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2014 р. Справа№ 910/9037/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Баранця О.М.

суддів: Калатай Н.Ф.

Синиці О.Ф.

при секретарі Красножон
Н.А.

за участю від
позивача - Якусевич А.М.

представників сторін: від
відповідача - Буряк А.О.

розглянувши Товариства
з обмеженою відповідальністю

апеляційну скаргу "Ванея"

на рішення

господарського суду м. Києва

від 16.07.2014
року

у справі № 910/9037/14
(суддя: Зеленіна Н.І.)

за позовом
Київського міського територіального

відділення Антимонопольного комітету

України

до
Товариства з обмеженою
відповідальністю

"Ванея"

про стягнення
103 370,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 16.07.2014 року позов задоволено
повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ванея" (04050, м. Київ,
вул. провулок Герцена, 6; ) в доход Державного бюджету
України (код бюджетної класифікації:
21081100; р/р 0011, МФО 820019; в Управлінні Державної
казначейської служби України у
Шевченківському районі міста Києва) 51
685 (п'ятдесят одну тисячу шістсот
вісімдесят п'ять) грн. 00 коп. штрафу та 51
685 (п'ятдесят одну тисячу шістсот
вісімдесят п'ять) грн. 00 коп. пені.

Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ванея" (04050, м. Київ,
вул. провулок Герцена, 6; ) в доход Державного бюджету
України (одержувач Головне управління
Державної казначейської служби
України у м. Києві, , МФО
820019, р/р 3001) 2067 (дві тисячі
шістдесят сім) грн. 40 коп. судового
збору.

Не погодившись із вказаним рішенням,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Ванея" подало до
Київського апеляційного
господарського суду апеляційну скаргу,
в якій просить скасувати рішення
господарського суду міста Києва від
16.07.2014 року у справі № 910/9037/14 та
прийняти нове рішення, яким відмовити в
задоволені позовних вимог в повному
обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 29.09.2014 року
апеляційну скаргу прийнято до
провадження. Розгляд справи призначено
до розгляду.

Від представника позивача надійшов
відзив на апеляційну скаргу, в якому
останній просить рішення суду першої
інстанції залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються доводи
та заперечення сторін, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд встановив
наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.
Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Рішенням Адміністративної колегії
Київського міського територіального
відділення Антимонопольного комітету
України від 20.11.2013 р. № 69/02-П встановлено
порушення відповідачем законодавства
про захист економічної конкуренції.

Зазначеним рішенням на відповідача
накладено штраф у розмірі 51685,00 грн.

Станом на час розгляду справи вказане
рішення Антимонопольного комітету
України набрало законної сили та не
було оскаржене у встановленому законом
порядку, а тому підлягає виконанню

Зобов'язанням, згідно зі ст. 509
Цивільного кодексу України, є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Статтею 11 Цивільного кодексу України
встановлено, що цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Цивільні права та обов'язки
можуть виникати безпосередньо з актів
цивільного законодавства. У випадках,
встановлених актами цивільного
законодавства, цивільні права та
обов'язки виникають безпосередньо з
актів органів державної влади, органів
влади Автономної Республіки Крим або
органів місцевого самоврядування.

За правилами ст. 52 Закону України "Про
захист економічної конкуренції",
органи Антимонопольного комітету
України накладають штрафи на
об'єднання, суб'єктів господарювання:
юридичних осіб; фізичних осіб; групу
суб'єктів господарювання - юридичних
та/або фізичних осіб, що відповідно до
статті 1 цього Закону визнається
суб'єктом господарювання, у випадках,
передбачених частиною четвертою цієї
статті.

Відповідно до ч. ч. 2, 3. ст. 56 Закону,
рішення та розпорядження органів
Антимонопольного комітету України,
голів його територіальних відділень є
обов'язковими до виконання. Особа, на
яку накладено штраф за рішенням органу
Антимонопольного комітету України,
сплачує його у двомісячний строк з дня
одержання рішення про накладення
штрафу.

Проте, станом на час розгляду справи
відповідач зазначений штраф не
сплатив.

Частинами 5, 7-9 ст. 56 Закону України "Про
захист економічної конкуренції"
передбачено, що за кожний день
прострочення сплати штрафу стягується
пеня у розмірі півтора відсотка від
суми штрафу. Розмір пені не може
перевищувати розміру штрафу,
накладеного відповідним рішенням
органу Антимонопольного комітету
України. Нарахування пені припиняється
з дня прийняття господарським судом
рішення про стягнення відповідного
штрафу. У разі несплати штрафу у строки,
передбачені рішенням, та пені органи
Антимонопольного комітету України
стягують штраф та пеню в судовому
порядку. Протягом п'яти днів з дня
сплати штрафу суб'єкт господарювання
зобов'язаний надіслати відповідно до
Антимонопольного комітету України або
його територіального відділення
документи, що підтверджують сплату
штрафу. Суми стягнутих штрафів та пені
зараховуються до державного бюджету.

За розрахунком позивача, не
спростованим у встановленому законом
порядку відповідачем, останній має
сплати, крім штрафу, пеню у розмірі 51685,00
грн.

Статтею 530 Цивільного кодексу України
передбачено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України, боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Статтею 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Господарський суд створює сторонам та
іншим особам, які беруть участь у
справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

Згідно із частиною 1 статті 36
Господарського процесуального кодексу
України письмовими доказами є
документи і матеріали, які містять дані
про обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин в їх сукупності.

Приписами статті 34 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи, обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до частини першої статті 60
Закону України "Про захист економічної
конкуренції" заявник, відповідач, третя
особа мають право оскаржити рішення
органів Антимонопольного комітету
України повністю або частково до
господарського суду у двомісячний
строк з дня одержання рішення.

Цей строк не може бути відновлено, він є
присікальним.

Рішення адміністративної колегії
Відділення від 20.11.2013 №69/02-П не було
оскаржено ТОВ «Ванея» в двохмісячний
термін до Господарського суду міста
Києва, а відтак відповідно до статті 22
Закону України «Про Антимонопольний
комітет України» воно є обов'язковим
для виконання, але в добровільному
порядку не виконано.

Враховуючи, що Позивач в своїй
апеляційній скарзі не навів аргументів
та не надав доказів щодо неправильного
чи неправомірного стягнення штрафу та
нарахування пені вважаємо, рішення
Господарського суду міста Києва від
16.07.2014 по справі № 910/9037/14 законним,
обґрунтованим та таким, що повністю
відповідає нормам матеріального та
процесуального права.

Тож, оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин в їх
сукупності, колегія суддів цілком
підтримує висновок суду першої
інстанції про те, що позовні вимоги
обґрунтованими, та такими, що
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 99, 101 - 105 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду м. Києва
від 16.07.2014 року у справі №910/9037/14
залишити без змін, а апеляційну скаргу
без задоволення.

2. Справу 910/9037/14 повернути до
господарського суду м. Києва.

3. Копію постанови направити сторонам.

Головуючий суддя
О.М. Баранець

Судді
Н.Ф. Калатай

О.Ф. Синиця

Повний текст постанови складено 13.11.2014
року.