ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2014 р.
Справа № 911/3760/14

Господарський суд Київської
області у складі судді Рябцевої О.О.,
розглянувши справу

за позовом товариства з
додатковою відповідальністю
«Карпатнафтобуд», Івано-Франківська
обл., м. Калуш

до товариства з обмеженою
відповідальністю «АШБАУ Україна»,
Київська обл., м. Бровари

про стягнення 1018958,89 грн.

за участю представників:

від позивача: Давимука В.Я. (дов. від
29.09.2014р.);

від відповідача: не з'явився;

Обставини справи:

товариство з додатковою
відповідальністю «Карпатнафтобуд»
(далі - позивач) звернулося до
господарського суду Київської області
з позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю «АШБАУ Україна» (далі
- відповідач) про стягнення 1018958,89 грн., з
яких 681186,00 грн. заборгованості за
договором № 1/2014-ВГМ від 20.01.2014 р., 320157,42
грн. пені, 14986,09 грн. інфляційних втрат
та 2629,38 грн. 3% річних.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
посилається на порушення відповідачем
умов договору № 1/2014-ВГМ від 20.01.2014 р. в
частині зобов'язання з оплати вартості
наданих технологічними транспортними
засобами послуг, у зв'язку з чим за ним
утворилася заборгованість у сумі 681186,00
грн. У зв'язку з наявністю вказаної
заборгованості позивачем на підставі
п. 6.2. договору нараховано відповідачу
320157,42 грн. пені та на підставі ст. 625 ЦК
України - 14986,09 грн. інфляційних втрат
та 2629,38 грн. 3% річних.

В позовній заяві позивач також просив
суд з метою забезпечення позову
накласти арешт на рахунки відповідача
та майно (екскаватор, бульдозер) в межах
заборгованості у сумі 1018958,89 грн.

Згідно з ст. 66 ГПК України
господарський суд за заявою сторони,
прокурора або з власної ініціативи має
право вжити передбачених статтею 67
цього Кодексу заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

Вказана заява позивача судом не
задоволена, як необґрунтована,
оскільки позивачем в позовній заяві
взагалі не наведено жодного
обґрунтування необхідності вжиття
відповідних заходів до забезпечення
позову та не зазначено обставин, що
можуть утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення господарського суду
у разі задоволення позову.

16.10.2014 р. до господарського суду
Київської області від позивача
надійшли письмові пояснення у справі.

Представник позивача у судових
засіданнях 02.10.2014 р., 16.10.2014 р. та 30.10.2014 р.
підтримав позовні вимоги з підстав,
викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судові
засідання 02.10.2014 р., 16.10.2014 р. та 30.10.2014 р.
не з'явився, хоча про час і місце
судових засідань відповідач був
повідомлений належним чином, що
підтверджується наявним в матеріалах
справи рекомендованим повідомленням
про вручення поштового відправлення №
45097259. Відповідач про причини неявки суд
не повідомив, відзив на позов до суду не
надіслав.

Відповідно до ст. 75 ГПК України в разі
якщо відзив на позовну заяву і
витребувані господарським судом
документи не подано, справу може бути
розглянуто за наявними в ній
матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши докази та оцінивши їх в
сукупності, заслухавши пояснення
представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

20.01.2014 р. між товариством з додатковою
відповідальністю «Карпатнафтобуд»
(виконавець) та товариством з обмеженою
відповідальністю «АШБАУ Україна»
(замовник) було укладено договір №
1/2014-ВГМ про надання послуг
технологічними транспортними засобами
(договір).

Відповідно до п. 1.1. договору в порядку
та на умовах, визначених договором,
виконавець зобов'язується по
замовленню замовника надати послуги
механізмами та транспортом, а саме:
екскаватор з гідромолотом 2,0 тн (ціна за
одну годину з врахування дизпалива з
ПДВ - 760,00 грн., всього за 8 годин з ПДВ -
6080,00 грн.); екскаватор з гідромолотом 1,7
тн (ціна за одну годину з врахування
дизпалива з ПДВ - 610,00 грн., всього за 8
годин з ПДВ - 4880,00 грн.); екскаватор з
гідромолотом 1,0 тн (ціна за одну годину
з врахування дизпалива з ПДВ - 420,00 грн.,
всього за 8 годин з ПДВ - 3360,00 грн.);
бульдозер 17,0 тн (ціна за одну годину з
врахування дизпалива з ПДВ - 470,00 грн.,
всього за 8 годин з ПДВ - 3760,00 грн.);
екскаватор з ковш. 2,0 м3 (ціна за одну
годину з врахування дизпалива з ПДВ -
490,00 грн., всього за 8 годин з ПДВ - 3920,00
грн.); автомашина КАМАЗ 2 шт. (ціна за
одну годину з врахування дизпалива з
ПДВ - 240,00 грн., всього за 8 годин з ПДВ -
3840,00 грн.); всього 25840,00 грн.

Згідно з п. 1.2. договору виконавець
зобов'язується оплатити зазначені
послуги згідно розрахунку.

Пунктом 2.1. договору встановлено, що ТТЗ
буде використовуватись замовником для
здійснення будівельних робіт на
підставі та в порядку, передбаченому
відповідними правилами та у
відповідності до нормативно-правових
актів України. Місце та територія
надання послуг: м. Івано-Франківськ (п.
2.2. договору).

Згідно з п.п. 3.1.-3.3. договору орієнтовна
загальна вартість послуг по договору
становить 900 тис. грн. Остаточна
загальна вартість наданих послуг
встановлюється після надання послуг на
підставі розрахункових документів
(змінний рапорт, акт виконаних робіт).
Вартість послуг згідно розцінок,
вказаних в таблиці п. 1.1. Платежі
вносяться на поточний рахунок
виконавця або готівкою через касу
виконавця.

Відповідно до п.п. 3.4.-3.5. договору до
початку надання послуг ТТЗ і не пізніше
ніж через два банківські дні після
підписання договору замовник оплачує
виконавцю аванс у розмірі до 30% від
орієнтовної загальної вартості послуг
(п. 3.1. договору) та витрати на
перебазування ТТЗ до місця надання
послуг, якщо перебазування
здійснюється силами виконавця, згідно
розцінок, вказаних в додатку. Наступні
платежі вносяться замовником
щотижнево по мірі надання послуг
виконавця не пізніше ніж через п'ять
банківських з моменту отримання
замовником платіжної вимоги виконавця
(заявлення виконавцем платіжної
вимоги; виставлення виконавцем
рахунків замовнику і т.ін.).

Підпунктом 5.2.3. пункту 5.2. договору
передбачено, що замовник
зобов'язується своєчасно здійснювати
платежі, передбачені договором.

Пунктом 7.1. договору встановлено, що
даний договір вступає в силу з моменту
його підписання і діє до 31.12.2014 р. або до
повного виконання сторонами
зобов'язань по договору.

20.05.2014 р. сторонами було підписано
додатки та зміни № 1 до договору №
1/2014-ВГМ від 20.01.2014 р., відповідно до п. 2
якої внесено зміни до п. 3.1. договору та
викладено його в наступній редакції:

« 3.1 Орієнтовна загальна вартість
послуг по Договору становить 1200
тис.грн. Остаточна загальна вартість
наданих послуг встановлюється після
наданих послуг на підставі
розрахункових документів (змінний
рапорт, акт виконаних робіт, реєстр
наданих послуг)».

На виконання умов договору позивач в
січні-лютому 2014 р. надав відповідачу
послуги технологічними транспортними
засобами на загальну суму 1041186,00 грн., що
підтверджується наявними в матеріалах
справи актами виконаних робіт № 1 за
період з 23.01.2014 р. по 31.01.2014 р. на суму
180406,00 грн., № 2 за період з 22.01.2014 р. по
30.01.2014 р. на суму 42090,00 грн., № 3 за період
з 03.02.2014 р. по 06.02.2014 р. на суму 18300,00 грн.,
№ 4 за період з 01.02.2014 р. по 08.02.2014 р. на
суму 217420,00 грн., № 5 за період з 10.02.2014 р.
по 14.02.2014 р. на суму 145620,00 грн., № 6 за
період з 17.02.2014 р. по 22.02.2014 р. на суму
274680,00 грн. та № 7 за період з 24.02.2014 р. по
27.02.2014 р. на суму 162670,00 грн., підписаними
представниками сторін та скріпленими
печатками підприємств.

З метою оплати наданих в січні-лютому
2014 р. послуг позивачем було виставлено
відповідачу відповідні
рахунки-фактури, що підтверджується
наявними в матеріалах справи
фіскальними чеками № 2337 від 11.02.2014 р.
(направлено рахунки № 1 від 31.01.2014 р., № 2
від 31.01.2014 р., № 3 від 10.02.2014 р., № 4 від
10.02.2014 р.), № 3417 від 24.02.2014 р. (направлено
рахунки № 5 від 17.02.2014 р., № 6 від 24.02.2014 р.)
та № 3820 від 28.02.2014 р. (направлено рахунок
№ 7 від 27.02.2014 р.).

Проте, відповідач в порушення умов п.п.
3.5., 5.2. договору розрахувався з
позивачем за отримані за договором №
1/2014-ВГМ від 20.01.2014 р. послуги частково,
перерахувавши в період з 21.01.2014 р. по
21.02.2014 р. грошові кошти у сумі 360000,00 грн.,
в зв'язку з чим за ним утворилась
заборгованість у сумі 681186,00 грн.

Вказані обставини підтверджуються
платіжними дорученнями № 18 від 21.01.2014 р.
на суму 120000,00 грн., № 64 від 13.02.2014 р. на
суму 40000,00 грн., № 19 від 21.02.2014 р. на суму
200000,00 грн. та наявним в матеріалах
справи актом про звірку взаємних
розрахунків станом на 28.02.2014 р.,
підписаним представниками сторін,
відповідно до якого заборгованість
відповідача перед позивачем за надані
в січні-лютому 2014 р. послуги становить
681186,00 грн.

Додатковою угодою № 1 від 20.05.2014 р.
сторонами також було доповнено розділ 6
договору № 1/2014-ВГМ від 20.01.2014 р. пунктом
6.3. в наступній редакції:

« 6.3. Сторони дійшли згоди, що при
виникненні заборгованості, сторони
можуть підписати графік погашення
заборгованості за надані послуги і при
умові його виконання санкції,
передбачені п. 6.2. стосовно нарахування
пені в розмірі 1% від суми боргу за кожен
день прострочки, застосовуватись не
будуть, про що робиться відповідний
запис в графіку, який буде невід'ємним
додатком до Договору № 1/2014-ВГМ від
20.01.2014 р. При недотриманні термінів,
передбачених графіком, санкції,
передбачені п. 6.2. Договору залишаються
в силі».

З огляду на наявність вказаної
заборгованості, позивачем та
відповідачем було підписано графік
погашення заборгованості за надані
послуги, відповідно до якого
відповідач зобов'язувався погасити
заборгованість перед позивачем, яка
станом на 28.02.2014 р. складала 681186,00 грн.,
наступним чином: до 10.04.2014 р. - 250000,00 грн.;
до 20.04.2014 р. - 250000,00 грн. та до 30.04.2014 р. -
181186,00 грн.

Однак, всупереч неодноразових звернень
позивача з письмовими вимогами про
погашення заборгованості, станом на
момент звернення до суду відповідач в
порушення умов договору та графіку
погашення заборгованості повністю не
розрахувався з позивачем за отримані в
січні-лютому 2014 р. послуги, в зв'язку з
чим позивач просить суд стягнути з
відповідача 681186,00 грн. заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного
кодексу України, одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Оскільки заборгованість відповідача
перед позивачем у сумі 681186,00 грн. за
послуги, отримані на підставі договору
№ 1/2014-ВГМ від 20.01.2014 р., на час прийняття
рішення не погашена, розмір вказаної
заборгованості відповідає фактичним
обставинам справи, вимога позивача про
стягнення з відповідача 681186,00 грн.
підлягає задоволенню.

Позивачем також заявлено позовну
вимогу про стягнення з відповідача
320157,42 грн. пені.

Відповідно до п. 6.2. договору у випадку
прострочення платежів замовник
сплачує виконавцю пеню в розмірі 1% від
суми боргу за кожен день прострочення.

Враховуючи те, що відповідачем
порушено встановлені графіком терміни
погашення заборгованості, то
відповідно до п. 6.3. договору
передбачені п. 6.2. договору санкції,
зокрема пеня в розмірі 1% від суми боргу
за кожен день прострочення, підлягають
застосуванню.

Так, позивач просить суд стягнути з
відповідача 320157,42 грн. пені в розмірі 1%
від суми боргу за кожен день
прострочення, нарахованої на загальну
заборгованість відповідача за
договором у сумі 681186,00 грн. за період
прострочення з 10.03.2014 р. по 25.04.2014 р.

Наданий позивачем розрахунок пені
здійснений з дотриманням положень ч. 6
ст. 232 ГК України, проте є невірним,
оскільки позивачем, всупереч приписів
ст. 3 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань» та ч. 2
ст. 343 ГК України, нараховано пеню,
розмір якої перевищує подвійну
облікову ставку Національного банку
України, що діяла у період, за який
сплачується пеня.

В пункті 2.9. постанови № 14 від 17.12.2013 р.
Пленуму Вищого господарського суду
України «Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань» зазначено, що за
приписом статті 3 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань» та
частини другої статті 343 ГК України
розмір пені за прострочку платежу не
може перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня. Якщо в укладеному сторонами
договорі зазначено вищий розмір пені,
ніж передбачений у цій нормі,
застосуванню підлягає пеня в розмірі
згаданої подвійної облікової ставки.

Відповідно до вірного розрахунку,
здійсненого судом з дотриманням вимог
статті 3 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань» за
заявлений позивачем період з 10.03.2014 р.
по 25.04.2014 р. на заборгованість
відповідача за договором, сума пені
становить 12634,60 грн., які підлягають
стягненню з відповідача на користь
позивача.

Позивач також просить суд стягнути з
відповідача 14986,09 грн. інфляційних
втрат та 2629,38 грн. 3% річних, нарахованих
на заборгованість відповідача за
договором у сумі 681186,00 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Так, позивач просить суд стягнути з
відповідача 14986,09 грн. інфляційних
втрат, нарахованих за березень 2014 р. на
заборгованість відповідача за
договором у сумі 681186,00 грн.

Відповідно до абзаців 2, 3 п. 3.2.
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 14 від
17.12.2013 р. «Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань» індекс інфляції -
це показник, що характеризує динаміку
загального рівня цін на товари та
послуги, які купуються населенням для
невиробничого споживання, і його
найменший період визначення складає
місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу
інфляції визначається виходячи з суми
боргу, що існувала на останній день
місяця, в якому платіж мав бути
здійснений, помноженої на індекс
інфляції, визначений названою
Державною службою, за період
прострочення починаючи з місяця,
наступного за місяцем, у якому мав бути
здійснений платіж, і за будь-який
місяць (місяці), у якому (яких) мала
місце інфляція. При цьому в розрахунок
мають включатися й періоди часу, в які
індекс інфляції становив менше одиниці
(тобто мала місце дефляція).

Враховуючи те, що найменший період
визначення індексу складає місяць, а
нарахування інфляційних втрат
здійснюється за період прострочення
починаючи з місяця, наступного за
місяцем, у якому мав бути здійснений
платіж, позивачем неправомірно
нараховано інфляційні втрати за
березень 2014 р. на заборгованість
відповідача за актами виконаних робіт
№ 5 у сумі 145620,00 грн., № 6 у сумі 274680,00 грн.
та № 7 у сумі 162670,00 грн., оскільки
послуги за вказаними актами виконаних
робіт відповідно до умов п. 3.5. договору
мали бути оплачені відповідачем не
пізніше ніж через п'ять банківських з
моменту виставлення виконавцем
рахунків замовнику, а саме 03.03.2014 р.,
03.03.2014 р. та 07.03.2014 р. відповідно.

Відповідно до вірного розрахунку,
здійсненого судом за березень 2014 р. на
заборгованість відповідача за актом
виконаних робіт № 4 у сумі 98216,00 грн.,
інфляційні втрати становлять 250,25 грн.,
які підлягають стягненню з відповідача
на користь позивача.

Позивач просить суд стягнути з
відповідача 2629,38 грн. 3% річних,
нарахованих за період з 10.03.2014 р. по
25.04.2014 р. на заборгованість відповідача
за договором у сумі 681186,00 грн.

Відповідно до арифметично вірного
розрахунку, здійсненого судом за
заявлений позивачем період з 10.03.2014 р.
по 25.04.2014 р. на заборгованість
відповідача за договором, сума 3% річних
становить 2631,43 грн., проте стягненню з
відповідача на користь позивача
підлягають 2629,38 грн. 3% річних в межах
заявлених позовних вимог.

Відповідно до статті 49 ГПК України
судовий збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «АШБАУ Україна» (07400,
Київська обл., м. Бровари, вул.
Воїнів-Інтернаціоналістів, 7Б, код 36432474)
на користь товариства з додатковою
відповідальністю «Карпатнафтобуд»
(77300, Івано-Франківська обл., м. Калуш,
вул. Козоріса, 2, код 04711040) 681186,00 грн.
(шістсот вісімдесят одну тисячу сто
вісімдесят шість грн. 00 коп.)
заборгованості, 12634,60 грн. (дванадцять
тисяч шістсот тридцять чотири грн. 60
коп.) пені, 2629,38 грн. (дві тисячі шістсот
двадцять дев'ять грн. 38 коп.) 3% річних,
250,25 грн. (двісті п'ятдесят грн. 25 коп.)
інфляційних втрат та 13934,00 грн.
(тринадцять тисяч дев'ятсот тридцять
чотири грн. 00 коп.) судового збору.

2. В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
О.О. Рябцева

Рішення підписано 06.11.2014 р.