ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2014 року Справа № 916/1124/13 Вищий
господарський суд України в складі
колегії

суддів:Грейц К.В. - головуючого
(доповідача), Бакуліної С.В., Глос
О.І.,розглянувши матеріали касаційної
скарги Громадської організації
Товариства по спільній охороні
транспортних засобі "КОМБІ-2"на
постановувід 22.07.2014Одеського
апеляційного господарського судуу
справі Господарського суду Одеської
області № 916/1124/13за позовомВиконуючого
обов'язки прокурора Комінтернівського
району Одеської області в інтересах
держави в особі: 1) Крижанівської
сільської ради Комінтернівського
району Одеської області 2) Державної
інспекції сільського господарства в
Одеській областідоГромадської
організації Товариства по спільній
охороні транспортних засобів
"КОМБІ-2"прозобов'язання повернути
самовільно зайняту земельну ділянку та
стягнення 5707,94 грн,за участю
представників: позивача 1 - позивача 2 -
не з'явились не з'явилисьвідповідача
-Афанасенков М.П.Генпрокуратури -Баклан
Н.Ю.ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Одеської
області від 07.08.2013 у справі №916/1124/13,
залишеним без змін постановою
Одеського апеляційного господарського
суду від 03.09.2013, позовні вимоги
Виконуючого обов'язки прокурора
Комінтернівського району Одеської
області в інтересах держави в особі
Крижанівської сільської ради
Комінтернівського району Одеської
області (далі-позивач-1) та Державної
інспекції сільського господарства в
Одеській області (далі-позивач-2) до
Громадської організації Товариства по
спільній охороні транспортних засобів
"КОМБІ-2" (далі-відповідач) про
зобов'язання повернути самовільно
зайняту земельну ділянку та стягнення
5707,94грн шкоди від самовільного
використання землі задоволені
повністю; зобов'язано відповідача
повернути самовільно зайняту земельну
ділянку загальною площею 0,179 га,
розташовану за адресою: Одеська
область, Комінтернівський район, с.
Ліски, вул. Вишнева, 52, до земель запасу
Крижанівської сільської ради шляхом
знесення огорожі, а також інших
будівель та споруд, стягнено з
відповідача 5707,94грн шкоди, заподіяної
державі внаслідок самовільного
зайняття спірної земельної ділянки.

Судові акти у справі, які вмотивовані
доведеністю факту самовільного, без
будь-яких правовстановлюючих
документів, зайняття відповідачем
спірної земельної ділянки, в
касаційному порядку не переглядались.

30.04.2014 до Господарського суду Одеської
області надійшла заява Громадської
організації Товариства по спільній
охороні транспортних засобів "КОМБІ-2"
про перегляд рішення Господарського
суду Одеської області від 07.08.2013 у
справі №916/1124/13 за нововиявленими
обставинами.

Ухвалою Господарського суду Одеської
області від 23.06.2014 у справі №916/1124/13
(суддя Брагіна Я.В.), залишеною без змін
постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 22.07.2014 (колегія
суддів у складі головуючого судді
Будішевської Л.О., суддів Бєляновського
В.В., Мишкіної М.А.), відмовлено в
задоволенні заяви відповідача про
перегляд рішення Господарського суду
Одеської області від 07.08.2013 у справі
№916/1124/13 за нововиявленими
обставинами.

Відповідач з ухвалою місцевого
господарського суду від 23.06.2014 та
постановою суду апеляційної інстанції
від 22.07.2014 у справі не згоден, в поданій
до Вищого господарського суду
касаційній скарзі просить їх скасувати
та передати справу на новий розгляд до
Господарського суду Одеської області
або припинити провадження у справі,
посилаючись на порушення та
неправильне застосування судами
попередніх інстанцій норм
процесуального права, а саме: ч.4 ст. 2, п.1
ч.1 ст.80, п.1 ч.2 ст. 112 ГПК України.

Зокрема, скаржник зазначає, що під час
розгляду справи №916/1124/13 йому не було
відомо про обставини приналежності
спірної земельної ділянки не до земель
комунальної власності, оскільки про
вказані обставини він дізнався з листа
Прокуратури Комінтернівського району
від 18.03.2014 №16-55-1525-14.

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Представники позивачів не
скористалися своїм процесуальним
правом на участь в судовому засіданні
касаційної інстанції, про дату і час
якого були належним чином повідомлені
ухвалою Вищого господарського суду
України від 16.10.2014.

Заслухавши пояснення присутніх у
відкритому судовому засіданні
представників скаржника та
Генеральної прокуратури України,
перевіривши доводи касаційної скарги,
правильність застосування судами
попередніх інстанції норм
процесуального права, колегія суддів
Вищого господарського суду України
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судами попередніх інстанцій під час
розгляду справи встановлено, що 30.04.2014
до Господарського суду Одеської
області надійшла заява Громадської
організації Товариства по спільній
охороні транспортних засобів "КОМБІ-2"
про перегляд рішення Господарського
суду Одеської області від 07.08.2013 у
справі №916/1124/13 за нововиявленими
обставинами.

В обґрунтування поданої заяви
відповідач зазначив, що 01.04.2014 член
Громадської організації Товариства по
спільній охороні транспортних засобів
"КОМБІ-2" ОСОБА_6 надав голові правління
Афанасенкову М.П. відповідь від 18.03.2014
№16-55-1525-14 Прокуратури
Комінтернівського району на звернення
громадян, зі змісту якої заявнику стало
відомо, що рішенням сесії
Крижанівської сільської ради №624-УІ
від 25.03.2013 гр-ці ОСОБА_7 передано
безоплатно у власність із земель
запасу земельну ділянку для ведення
особистого селянського господарства, а
на підставі рішення сесії
Крижанівської сільської ради №623-УІ
від 07.06.2013 цільове призначення
зазначеної земельної ділянки змінено з
ведення особистого селянського
господарства на будівництво,
обслуговування та експлуатацію
об'єктів комерційного призначення
згідно Генерального плану с.
Крижанівка.

Вказані обставини, на думку
відповідача, є матеріально-правовими
фактами, що мають значення для
правильного вирішення спору і які
існували на час розгляду справи, але не
були йому відомі.

Відмовляючи в задоволенні заяви
відповідача, суди попередніх інстанцій
встановили, що обставини, на які вказує
відповідач, не є нововияленими у
розумінні суті ст. 112 ГПК України,
оскільки були йому відомі до прийняття
рішення у справі. Крім того, попередні
судові інстанції також зазначили, що
відповідачем не надано належних
доказів, які б свідчили про те, що на час
прийняття рішення місцевим судом
власником саме спірної земельної
ділянки являлася фізична особа ОСОБА_7
і що саме відносно спірної земельної
ділянки приймалося рішення про зміну
її цільового призначення.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій,
враховуючи таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 1117 ГПК України
касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

Відповідно до ст. 112 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд може переглянути
прийняте ним судове рішення, яке
набрало законної сили, за
нововиявленими обставинами;
підставами для перегляду судових
рішень господарського суду за
нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав
законної сили, завідомо неправильний
висновок експерта, завідомо
неправильний переклад, фальшивість
документів або речових доказів, що
потягли за собою ухвалення незаконного
або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав
законної сили, вини судді у вчиненні
злочину, внаслідок якого було ухвалено
незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке
стало підставою для ухвалення рішення
чи постановлення ухвали, що підлягають
перегляду;

5) встановлена Конституційним Судом
України неконституційність закону,
іншого правового акта чи їх окремого
положення, застосованого судом при
вирішенні справи, якщо рішення суду ще
не виконане.

Вказаною нормою Господарського
процесуального кодексу України
визначено вичерпний перелік підстав
для перегляду судових рішень за
нововиявленими обставинами.

Перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами є окремою
процесуальною формою судового процесу,
яка визначається юридичною природою
цих обставин.

До нововиявлених обставин відносяться
матеріально-правові факти, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші факти, які мають
значення для правильного вирішення
спору або розгляду справи про
банкрутство. Необхідними ознаками
існування нововиявлених обставин є
одночасна наявність таких трьох умов:
по-перше, їх існування на час розгляду
справи, по-друге, те, що ці обставини не
могли бути відомі заявникові на час
розгляду справи, по-третє, істотність
даних обставин для розгляду справи
(тобто коли врахування їх судом мало б
наслідком прийняття іншого судового
рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю
юридичною суттю є фактичними даними, що
в установленому порядку спростовують
факти, які було покладено в основу
судового рішення. Ці обставини мають
бути належним чином засвідчені, тобто
підтверджені належними і допустимими
доказами.

Не може вважатися нововиявленою
обставина, яка ґрунтується на
переоцінці тих доказів, які вже
оцінювалися господарським судом у
процесі розгляду справи.

Необхідно чітко розрізняти поняття
нововиявленої обставини (як факту) і
нового доказу (як підтвердження факту);
так, не можуть вважатися такими
обставинами подані учасником судового
процесу листи, накладні, розрахунки,
акти тощо, які за своєю правовою
природою є саме новими доказами.

Не можуть вважатися нововиявленими
обставини, що встановлюються на
підставі доказів, які не були своєчасно
подані сторонами чи прокурором. У разі
подання таких доказів у процесі
перегляду судового рішення за
правилами розділу XШ ГПК України
господарський суд має винести ухвалу
про залишення судового рішення без
зміни.

Також не можуть визнаватися
нововиявленими обставини, на які
посилався учасник судового процесу в
своїх поясненнях в суді будь-якої з
інстанцій, або які могли бути
встановлені судом в разі виконання
вимог процесуального закону, зокрема,
статті 38 ГПК України.

Судами попередніх інстанцій вірно
зазначено, що в підтвердження
викладених у заяві доводів,
відповідачем не надано жодних належних
доказів, які б свідчили, що на час
прийняття рішення місцевим судом,
власником саме спірної земельної
ділянки являлася фізична особа ОСОБА_7,
адже навіть прийняття радою рішення не
породжує виникнення права власності,
оскільки це рішення могло залишитись
нереалізованим, а також доказів, що
саме відносно спірної земельної
ділянки приймалося радою рішення про
зміну її цільового призначення, адже
лист прокуратури таким доказом не є.

Крім того, з урахуванням вищевказаних
приписів, колегія суддів зазначає, що
доводи відповідача, викладені в заяві
про перегляд рішення за нововиявленими
обставинами, спростовуються
матеріалами справи, оскільки при
розгляді спору по суті в суді першої
інстанції відповідач посилався на те,
що спірна земельна ділянка не
знаходиться у комунальній власності
Крижанівської сільської ради, у зв'язку
з чим і заявляв клопотання про
витребування відповідних доказів №9/2
від 12.06.2013 та №12/9 від 03.07.2013, при цьому
перше клопотання задоволене судом
першої інстанції (ухвала від 12.06.2014),
втім належні і допустимі докази на
підтвердження факту приналежності
саме спірної земельної ділянки
будь-якій іншій конкретній особі на час
прийняття рішення судом першої
інстанції відсутні.

З огляду на викладене, наведені в заяві
про перегляд рішення Господарського
суду Одеської області від 07.08.2013 доводи
не є нововиявленими обставинами в
розумінні суті ст. 112 Господарського
процесуального кодексу України,
оскільки не містять всіх необхідних
ознак для визнання їх нововиявленими, а
також не підтверджені належними і
допустимими доказами, адже лист
Прокуратури Комінтернівського району
від 18.03.2014 №16-55-1525-14 таким доказом не є.

Наведене свідчить, що під час прийняття
ухвали та постанови у справі суди
попередніх інстанцій не припустилися
порушення або неправильного
застосування норм чинного
процесуального законодавства, а, отже,
підстави для їх скасування або зміни та
задоволення вимог касаційної скарги
відсутні.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Громадської
організації Товариства по спільній
охороні транспортних засобі "КОМБІ-2"
залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 22.07.2014 у справі
Господарського суду Одеської області
№ 916/1124/13 залишити без змін.

Головуючий суддя
К.В. Грейц

Судді
С.В.Бакуліна

О.І. Глос