РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2014 р.
Справа № 902/904/14

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючий суддя
Огороднік К.М.

суддя
Демидюк О.О. ,

суддя
Бригинець Л.М.

при секретарі судового засідання Ващук
К.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Рівненського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Приватного
підприємства "Адлєр" на рішення
господарського суду Вінницької
області від 03.09.2014 року у справі № 902/904/14
(суддя Банасько О.О.)

за позовом Приватного акціонерного
товариства "Зернопродукт МХП"

до Приватного підприємства "Адлєр"

до Сільськогосподарського товариства
з обмеженою відповідальністю
"Перемога"

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідачів Відділ державної
виконавчої служби Літинського
районного управління юстиції
Вінницької області

про визнання права власності на майно,
зобов'язання звільнення його з-під
арешту та зняття заборони на його
відчуження

за участю представників:

позивача - Бевз І.А., за довіреністю

відповідача - Бонтлаб В.В., за
довіреністю (в приміщенні
господарського суду Запорізької
області в режимі відеоконференції)

третьої особи - не з'явився

В судовому засіданні 28.10.2014 року
відповідно до ст.ст. 85, 99 ГПК України
оголошено вступну та резолютивну
частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Вінницької області від 03.09.2014 року у
справі № 902/904/14 позов задоволено
частково. Визнано за ПрАТ "Зернопродукт
МХП" право власності на транспортні
засоби: автомобіль марки ВАЗ, модель
212140, 2008 р. випуску, червоного кольору,
кузов № ХТА3609, ДНЗ АВ 5806ВВ;
автомобіль марки ГАЗ, модель 31029, 1995 р.
випуску, сірого кольору, кузов № S0312845,
шасі № ХТНЗ10290S0312845, ДНЗ АВ5929АН;
автомобіль марки УАЗ 31514, 1995 р. випуску,
зеленого кольору, кузов № 11748, шасі №
31514S0530068, ДНЗ АВ6767АЕ; автомобіль марки
ЗИЛ ММЗ 4505, 1992 р. випуску зеленого
кольору, шасі № 3242687, ДНЗ АВ4016АА;
автомобіль марки КАМАЗ, модель 55111, 1990 р.
випуску, жовтого кольору, шасі №
33, ДНЗ АВ5931АН та зняти арешт із
вказаних транспортних засобів.
Прийнято відмову позивача від позовної
вимоги про зобов'язання звільнити з-під
арешту та зняти заборону на відчуження
майна автомобілів марки ВАЗ, модель
212140, 2008 р. випуску, червоного кольору,
кузов № ХТА3609, ДНЗ АВ 5806ВВ; марки
ГАЗ, модель 31029, 1995 р. випуску, сірого
кольору, кузов № S0312845, шасі №
ХТНЗ10290S0312845, ДНЗ АВ5929АН; марки УАЗ 31514,
1995 р. випуску, зеленого кольору, кузов №
11748, шасі № 31514S0530068, ДНЗ АВ6767АЕ; марки
ЗИЛ ММЗ 4505, 1992 р. випуску зеленого
кольору, шасі № 3242687, ДНЗ АВ4016АА; марки
КАМАЗ, модель 55111, 1990 р. випуску, жовтого
кольору, шасі № 33, ДНЗ АВ5931АН.
Провадження в частині вимоги про
зобов'язання звільнити з-під арешту та
зняти заборону на відчуження майна
автомобілів марки ВАЗ, модель 212140, 2008 р.
випуску, червоного кольору, кузов №
ХТА3609, ДНЗ АВ 5806ВВ; марки ГАЗ,
модель 31029, 1995 р. випуску, сірого
кольору, кузов № S0312845, шасі №
ХТНЗ10290S0312845, ДНЗ АВ5929АН; марки УАЗ 31514,
1995 р. випуску, зеленого кольору, кузов №
11748, шасі № 31514S0530068, ДНЗ АВ6767АЕ; марки
ЗИЛ ММЗ 4505, 1992 р. випуску зеленого
кольору, шасі № 3242687, ДНЗ АВ4016АА; марки
КАМАЗ, модель 55111, 1990 р. випуску, жовтого
кольору, шасі № 33, ДНЗ АВ5931АН
припинено згідно п. 4ч. 1 ст. 80 ГПК
України.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
ПП "Адлєр" звернулось до Рівненського
апеляційного господарського суду із
апеляційною скаргою, в якій просить
рішення господарського суду
Вінницької області від 03.09.2014 року у
справі № 902/904/14 скасувати та прийняти
нове, яким в позові відмовити. В
обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
порушення норм матеріального та
процесуального права. Зокрема,
зазначає, що позивач не зареєстрував за
собою спірне майно, а саме транспортні
засоби, відтак у останнього не виникло
право власності.

Позивачем подано відзив на апеляційну
скаргу відповідно до якого, останній
вважає оскаржуване рішення законним та
обґрунтованим, прийнятим у повній
відповідності до норм матеріального та
процесуального права, відтак просить
залишити останнє без змін, а апеляційну
скаргу без задоволення.

Від третьої особи надійшли письмові
пояснення з приводу поданої
апеляційної скарги, відповідно до яких
останнє просить розглянути апеляційну
скаргу без участі представника Відділу
ДВС.

В судовому засіданні в режимі
відеоконференції, представники сторін
підтримали доводи та заперечення
викладені ними в апеляційній скарзі та
відзиві на неї.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
вислухавши пояснення представників
сторін, перевіривши юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів вважає, що
рішення суду першої інстанції
відповідає вимогам законності та
обґрунтованості, а апеляційна скарга
не підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи,
17.07.2010 року між СТзОВ "Перемога"
(продавець) та ЗАТ "Зернопродукт МХП"
(правонаступником якого є ПрАТ
"Зернопродукт МХП") (покупець) укладено
договір купівлі-продажу № Н17/07-03
відповідно до п. 1.1 якого в порядку та на
умовах, визначених цим Договором,
продавець передав у власність (продав),
а покупець набув у власність (купив) та
зобов'язується оплатити відповідно до
умов цього Договору належні продавцеві
на праві власності
сільськогосподарську техніку. Згідно
п. 1.2 Договору асортимент та кількість
Товару визначаються сторонами у
Специфікації, що є Додатком № 1 до цього
Договору, яка є невід'ємною частиною
цього Договору. Продавець зобов'язаний
передати Товар Покупцеві до 01.01.2012 року
за актом приймання-передачі, що є
додатком № 2 до даного Договору, які є
невід'ємною частиною цього Договору (п.
3.1 Договору). Відповідно до п.3.3 Договору
моментом виконання обов'язку Продавця
передати Товар є момент надання Товару
в розпорядження Покупця.

14.07.2010 року між сторонами підписано
додаток № 1 до Договору "Специфікація" в
якому погоджено асортимент Товару,
кількість, ціна за одиницю.

17.07.2010 року сторонами підписано додаток
№ 2 до Договору "Акт приймання-передачі"
згідно якого СТзОВ "Перемога" передало,
а ЗАТ "Зернопродукт МХП" прийняло Товар
в кількості 15 одиниць, в т.ч.. і спірне
майно - автомобілі: ГАЗ-31029, УАЗ-31514,
ВАЗ-21214, ЗІЛ ММЗ 4505, КАМАЗ 5511.

Слід зауважити, що як в специфікації,
так і в акті приймання-передачі в
пунктах 7-10, 15 останньої в графі
"Асортимент Товару" містить
відображення автомобілів: ГАЗ-31029,
УАЗ-31514, ВАЗ-21214, ЗІЛ ММЗ 4505, КАМАЗ 5511 з
ідентифікуючими даними вказаними в
позовній заяві (рік випуску, номер
кузова, номер шасі тощо).

Позивачем за вказаним договором було
перераховано відповідачу 308000,00 грн., що
підтверджується банківськими
виписками, довідкою позивача від 14.07.2014
року № 525.

Як вбачається із матеріалів справи
спірні транспортні засоби
зареєстровані з видачею свідоцтв про
реєстрацію ТЗ за СТзОВ "Перемога" 20.06.2006
року, 11.07.2008 року, 10.03.2009 року, що
підтверджується власне свідоцтвами
про реєстрацію ТЗ та відповідними
обліковими картками.

На підставі заяви ПП "Адлєр" від 07.10.2013 р.
№ 07/10/2 та наказу господарського суду
Вінницької області від 17.09.2013 року №
902/1103/13 Відділом державної виконавчої
служби Літинського районного
управління юстиції прийнято постанову
про відкриття виконавчого провадження
від 16.10. відносно СТзОВ "Перемога".

В рамках вказаного виконавчого
провадження 04.12.2013 року прийнято
постанову про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження.

13.01.2014 року прийнята постанова про
розшук майна боржника, в т.ч.. і спірних
транспортних засобів.

04.04.2014 року складено акт опису й решту
автомобіля ГАЗ 31029, 1995 р.в., шасі №
ХТНЗ10290S0312845, ДНЗ АВ5929АН.

Накладення арешту на транспортні
засоби стало підставою для звернення
позивача із позовом до суду.

Непорушність права власності
передбачено ст. 41 Конституції України.

Приписами ч. 1 ст. 321 ЦК України
передбачено, що право власності є
непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України
"Про виконавче провадження" особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Згідно вимог ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 334 ЦК України право
власності у набувача майна за
договором виникає з моменту передання
майна, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Встановивши, що на підставі договору
купівлі-продажу № Н17/07-03 від 17.07.2010 року
позивач придбав у власність у СТзОВ
"Перемога" спірні транспортні засоби,
які отримав за актом
приймання-передачі від 17.07.2010 року,
місцевий господарський суд вірно
зазначив, що оскільки вказаний договір
в силу ст. 204 ЦК України є дійсним, то
позивачем доведено правомірність
набуття ним права власності на спірні
транспортні засоби.

Щодо доводів відповідача, викладених в
апеляційній скарзі, які стосуються
відсутності набуття права власності
відповідачем у зв'язку із
нездійсненням державної реєстрації
спірних транспортних засобів, судова
колегія зазначає, що по-перше, Закон
України "Про дорожній рух" регулює
суспільні відносини у сфері дорожнього
руху та його безпеки, визначає права,
обов'язки і відповідальність суб'єктів
- учасників дорожнього руху та не
встановлює режим нерухомої речі на
транспортні засоби, по-друге, Законом
передбачена реєстрація транспортних
засобів саме як засобів дорожнього
руху, а не як об'єктів права власності,
по-третє, в силу ст. 328 ЦК України право
власності на транспортні засоби
виникає з цивільно-правових угод, а не
після їх державної реєстрації в
органах Державтоінспекції і,
насамкінець, реєстрація транспортних
засобів не впливає на можливість
останнього бути об'єктом цивільних
прав і перебувати у цивільному обороті.

Інші посилання скаржника, викладені
ним в апеляційній скарзі, також є
необґрунтованими, документально не
підтвердженими, такими, що не
ґрунтуються на нормах чинного
законодавства, висновків суду першої
інстанції не спростовують, а відтак,
скаржник, в порушення вимог ст. 33 ГПК
України, не довів тих обставин, на які
він посилається як на підставу своїх
вимог та заперечень.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає висновок господарського суду
щодо часткового задоволення позовних
вимог цілком законним та
обґрунтованим.

Щодо поданої заяви позивача про
відмову від позову в частині вимоги до
Відділу ДВС Літинського РУЮ Вінницької
області про зобов'язання звільнити
з-під арешту та зняти заборону на
відчуження майна автомобілів марки
ВАЗ, модель 212140, 2008 р. випуску, червоного
кольору, кузов № ХТА3609, ДНЗ АВ
5806ВВ; марки ГАЗ, модель 31029, 1995 р.
випуску, сірого кольору, кузов № S0312845,
шасі № ХТНЗ10290S0312845, ДНЗ АВ5929АН; марки
УАЗ 31514, 1995 р. випуску, зеленого кольору,
кузов № 11748, шасі № 31514S0530068, ДНЗ АВ6767АЕ;
марки ЗИЛ ММЗ 4505, 1992 р. випуску зеленого
кольору, шасі № 3242687, ДНЗ АВ4016АА; марки
КАМАЗ, модель 55111, 1990 р. випуску, жовтого
кольору, шасі № 33, ДНЗ АВ5931АН, суд
апеляційної інстанції зазначає, що з
урахуванням приписів ст.ст. 22, 80 ГПК
України, місцевий господарський суд
правомірно припинив провадження у
справі.

З урахуванням вищезазначеного, колегія
суддів вважає, що вирішуючи спір по
суті заявлених вимог, суд першої
інстанції повно та всебічно дослідив
обставини справи, дав їм належну
правову оцінку, дійшов правильних
висновків щодо прав та обов'язків
сторін, які ґрунтуються на належних та
допустимих доказах, й ухвалив рішення з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а тому у суду
апеляційної інстанції відсутні
підстави для його скасування чи зміни
та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, 105
ГПК України, Рівненський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного
підприємства "Адлєр" залишити без
задоволення, а рішення господарського
суду Вінницької області від 03.09.2014 року
у справі № 902/904/14 - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Головуючий суддя
Огороднік К.М.

Суддя
Демидюк О.О.

Суддя
Бригинець Л.М.