ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.11.14р. Справа № 904/7471/14

За позовом Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Дніпропетровськгаз" в
особі Нікопольського управління по
експлуатації газового господарства, м.
Нікополь Дніпропетровської області

до Комунального закладу
"Володимирівський психоневрологічний
інтернат" Дніпропетровської обласної
ради, с. Степанівка Томаківського
району Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості у сумі 5
176,38 грн.

Суддя Крижний О.М.

Представники:

від позивача: Черненко А.А., довіреність
№ 805 від 21.08.2014 року, представник

від відповідача: Балашова А.Е.,
довіреність № 161 від 05.11.2014 року,
представник; Лаєвська Л.М., довіреність
№ 67 від 28.10.2014 року, представник; Джула
В.М., довіреність № 160 від 05.11.2014 року,
представник.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство по
газопостачанню та газифікації
"Дніпропетровськгаз" в особі
Нікопольського управління по
експлуатації газового господарства
звернулося до господарського суду
Дніпропетровської області із позовом,
у якому просить стягнути з
Комунального закладу
"Володимирівський психоневрологічний
інтернат" Дніпропетровської обласної
ради на свою користь основний боргу у
розмірі 4 458,32 грн., пеню у розмірі 2,96
грн., 3% річних у розмірі 146,86 грн. та
інфляційні втрати у розмірі 568,24 грн.,
загалом на суму 5 176,38 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням відповідачем зобов'язань за
договором на технічне обслуговування
газопроводів та споруд на них № 8 від
02.01.2013 року щодо повної оплати
виконаних позивачем робіт, внаслідок
чого у відповідача виникла
заборгованість та відповідно
нараховані штрафні санкції та втрати
від інфляції на загальну суму 5 176,38 грн.

Відповідач проти позовних вимог
заперечує, у відзиві на позов зазначає,
що заборгованість по спірному договору
погашена.

Розгляд справи був відкладений з 16.10.2014
року на 06.11.2014 року.

У судовому засіданні 06.11.2014 року
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Під час розгляду справи судом
досліджені письмові докази, що
містяться в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, дослідивши
матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

02.01.2013 року між Марганецьким
управлінням по експлуатації газового
господарства (відповідно до наказу № 199
від 03.06.2014 року про ліквідацію
відокремлених підрозділів ПАТ
"Дніпропетровськгаз", майно,
дебіторська-кредиторська
заборгованість та інші активи та
зобов'язання передані Нікопольському
управлінню по експлуатації газового
господарства ПАТ "Дніпропетровськгаз")
(виконавець) та Комунальним закладом
"Володимирівський психоневрологічний
інтернат" Дніпропетровської обласної
ради (замовник) був укладений договір
на технічне обслуговування
газопроводів та споруд на них № 8 (далі -
Договір) за умовами п. 1.1. якого
виконавець зобов'язується за завданням
замовника на свій ризик виконати та
здати у встановлений цим договором
строк роботи з: обходу та огляду
технічного стану газопроводів та
споруд на них; перевірки параметрів
спрацювання запобіжно-запірних та
скидних клапанів, технічного
обслуговування та поточного ремонту
обладнання ГРУ; технічному
обслуговуванню запірної арматури;
технічне обслуговування та поточний
ремонт котельні, відповідно до умов
даного договору, а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
виконані роботи.

Строк дії Договору передбачений п. 6.1.1.
Договору відповідно до якого Договір
вступає в силу з моменту його
підписання сторонами і діє до 31.12.2013
року, а в частині виконання зобов'язань
до повного виконання зобов'язань
згідно даного Договору.

Вартість виконуваних робіт
визначається на підставі калькуляції
ПАТ "Дніпропетровськгаз" та протоколу
узгодження договірної ціни, який є
невід'ємною частиною договору (п. 1.2.
Договору).

Вартість робіт, передбачених п. 1.1.
цього договору, у відповідності з
протоколом узгодження договірної ціни
та затвердженої калькуляції (додаток №
1 до Договору складає 7 050,30 грн. у тому
числі ПДВ в сумі 1 175,05 грн. (п. 2.1.
Договору) )(а.с. 10).

Відповідно до п. 2.2. Договору оплата
робіт здійснюється замовником шляхом
перерахування грошових коштів на
поточний рахунок виконавця
поквартально на підставі виставленого
виконавцем рахунку 100% попередньою
оплатою від вартості запланованих
робіт на майбутній квартал, не пізніше
ніж 5 (п'ять) банківських днів до початку
кварталу.

Згідно п.п. 2.3.-2.4. Акт виконаних робіт
підписується сторонами на протязі
п'яти робочих днів до закінчення
кожного кварталу. Виконавець є
платником податку на додану вартість
за ставкою 20%.

На виконання умов Договору позивач
виконав роботи на загальну суму 5 971,92
грн.

В підтвердження наведеного факту
позивач надав до суду рахунки на оплату
виконаних позивачем робіт, а саме:
рахунок № 00000031 від 17.06.2013 року на суму 1
632,50 грн., рахунок № 00000068 від 16.09.2013 року,
рахунок №№ 00000110 від 27.11.2013 року на суму
1 632,50 грн.

Також на доказ виконаних робіт позивач
надав до суду акти виконаних робіт на
суми, визначені в зазначених рахунках.
Дані акти підписані уповноваженими
особами позивача та відповідача,
відповідно скріплені печатками
підприємств.

Позивач посилається на часткову оплату
відповідачем виконаних робіт
відповідно до умов договору на
технічне обслуговування газопроводів
та споруд на них № 8 від 02.01.2013 року у
сумі 1 513,60 грн., наявністю
заборгованості у відповідача у сумі 4
458,32 грн., що і є причиною спору.

Суб'єкти господарювання повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України).

Стаття 526 Цивільного кодексу України
встановлює вимогу щодо виконання
зобов'язань належним чином відповідно
до умов договору та вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
його виконання, то воно відлягає
виконанню у цей строк (ст. 530 Цивільного
кодексу України).

Враховуючи умови Договору (п. 2.2.
Договору), строк оплати виконаної
позивачем роботи на підставі
виставлених рахунків є таким, що
настав.

В свою чергу, 09.10.2014 року відповідач
подав до господарського суду заяву з
повідомленням про погашення
заборгованості у сумі 4 458,32 грн.

На підтвердження наведеного факту,
відповідач додав до поданої заяви
наступні копії платіжних доручень: № 351
від 21.08.2014 року на сум 1 632,50 грн., № 352 від
21.08.2014 року на суму 2 706,92 грн. та
квитанцію № NOLZI34357 від 07.10.2014 року на
суму 118,90грн.

Наведене також підтверджується
відзивом на позов Комунального закладу
"Володимирівський психоневрологічний
інтернат" Дніпропетровської обласної
ради.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши доводи представників
позивача та відповідача, господарський
суд дійшов до висновку про припинення
провадження у справі в частині
стягнення з відповідача
заборгованості у розмірі 118,90 грн. з
наступних підстав.

Відповідно до пункту 1-1 частини 1 статті
80 Господарського процесуального
кодексу України господарський суд
припиняє провадження у справі, якщо
відсутній предмет спору.

Як вбачається з матеріалів справи,
зокрема із наданої відповідачем
квитанції №NOLZI34357 від 07.10.2014 року,
Комунальний заклад "Володимирівський
психоневрологічний інтернат"
Дніпропетровської обласної ради
погасив заборгованість у розмірі 118,90
грн. після звернення позивача з позовом
до суду.

За наведеного, провадження у справі
щодо стягнення заборгованості у
розмірі 118,90 грн. підлягає припиненню на
підставі п.1-1 ч.1 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України.

Також, господарський суд зазначає, що
відповідач надав до суду копії
платіжних доручень від 21.08.2014 року на
загальну суму 4 339,42 грн., тоді як позивач
звернувся до господарського суду з
позовом 25.09.2014 року, про свідчить
відбиток поштового штемпеля на
конверті, у якому позов був надісланий
до суду.

Таким чином, позовні вимоги про
стягнення з відповідача на користь
позивача заборгованості у сумі 4 339,42
грн. є такими, що задоволенню не
підлягають.

Згідно з ч. 1 ст. 199 ГК України виконання
господарських зобов'язань
забезпечується заходами захисту прав
та відповідальності учасників
господарських відносин, передбаченими
цим Кодексом та іншими законами. До
відносин щодо забезпечення виконання
зобов'язань учасників господарських
відносин застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою. Виконання
зобов'язання забезпечується, якщо це
встановлено договором або законом (ч. 1
ст. 548 ЦК України).

Пунктом 4.1.2. Договору передбачено, що у
разі прострочення замовником строків
розрахунків передбачених п. 2.2.
Договору, останній сплачує виконавцю
пеню у розмірі 0,1% за кожний день
прострочення, але не більше подвійної
облікової ставки НБУ, яка діяла на
момент прострочення платежу.

Позивач нарахував та заявив до
стягнення пеню за наступні періоди з
27.03.2013 року по 25.06.2013 року на суму 118,90
грн. у сумі 0,03 грн., з 26.06.2013 року по 25.09.2013
року на суму 2 825,82 грн. у сумі 0,71 грн., з
26.09.2013 року по 26.03.2014 року на суму 4 458,325
грн. у сумі 2,22 грн., загалом на суму 2,96
грн.

Судом перевірений розрахунок пені та
встановлена його правильність,
відповідно є правомірними та
підлягають задоволенню вимоги
позивача про стягнення з відповідача
на користь позивача пені у сумі 2,96 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Позивач нарахував та заявив до
стягнення 3% річних за наступні періоди
з 27.03.2013 року по 25.06.2013 року на суму 118,90
грн. у сумі 0,90 грн., з 26.06.2013 року по 25.09.2013
року на суму 2 825,82 грн. у сумі 21,37 грн., з
26.09.2013 року по 01.09.2014 року на суму 4 458,325
грн. у сумі 124,59 грн., загалом на суму 146,86
грн.

При дослідженні обставин справи суд
встановив, що у розрахунку розміру 3%
річних позивачем допущені помилки, які
пов'язані з кількістю днів у взятих
періодах нарахування 3% річних, тому
вимога про стягнення з відповідача 3%
річних підлягає задоволенню частково у
сумі 146,61 грн.

Також позивач просить стягнути на свою
користь індекс інфляції за ті ж
періоди, що були застосовані при
нарахуванні 3% річних, на загальну суму
568,24 грн.

Судом перевірений розрахунок
інфляційних втрат та встановлена його
правильність, відповідно є
правомірними та підлягають
задоволенню вимоги позивача про
стягнення з відповідача на користь
позивача втрат від інфляції у сумі 568,24
грн.

Отже, заявлені позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню і з
відповідача підлягає стягненню 717,81
грн. (пеня у розмірі 2,96 грн., 3% річних у
розмірі 146,61 грн., та втрати від інфляції
у розмірі 568,24 грн.).

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України, якщо
спір виник внаслідок неправильних дій
сторони, господарський суд має право
покласти на неї судовий збір незалежно
від результатів вирішення спору.

Відповідно до п. 4.7 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 7
від 21 лютого 2013 року "Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України": частиною другою статті 49 ГПК
передбачено, що в разі коли спір виник
внаслідок неправильних дій сторони,
господарський суд має право покласти
на неї судовий збір незалежно від
результатів вирішення спору. Зазначена
норма виступає процесуальною санкцією,
яка застосовується господарським
судом незалежно від того, чи заявлялося
відповідне клопотання заінтересованою
стороною. У такому застосуванні суду
слід виходити з широкого розуміння
даної норми, маючи на увазі, що
передбачені нею наслідки можуть
наставати і в разі неправомірної
бездіяльності винної особи, яка не
вжила заходів до поновлення порушених
нею прав і законних інтересів іншої
особи (зокрема, ухилялася від
задоволення її заснованих на законі
вимог), що змусило останню звернутися
за судовим захистом.

Судом встановлено, що причиною
виникнення спору є неправильні дії
саме відповідача, а тому з відповідача
підлягає стягненню судовий збір
пропорційно до розміру задоволених
вимог (включаючи судовий збір
пропорційно розміру позовних вимог,
провадження стосовно стягнення яких
припинено у розмірі 118,90 грн.) у
загальному розмірі 759,78 грн.

Керуючись ч.1 ст.1 Першого Протоколу до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, ст.ст. 1, 33, 34, 49,
82-85 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Припинити провадження у справі в
частині стягнення заборгованості у
розмірі 118,90 грн.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального закладу
"Володимирівський психоневрологічний
інтернат" Дніпропетровської обласної
ради (53550, Дніпропетровська область,
Томасівський район, с. Степанівна, вул.
Степова, буд. 1, ідентифікаційний код
03188369) на користь Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Дніпропетровськгаз" в особі
Нікопольського управління по
експлуатації газового господарства
(53207, Дніпропетровська область, м.
Нікополь, вул. Сєрова, 51,
ідентифікаційний код 24607907) пеню у
розмірі 2,96 грн., 3% річних у розмірі 146,61
грн., втрати від інфляції у розмірі 568,24
грн. та судовий збір у розмірі 759,78 грн.,
про що видати наказ.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено - 06.11.2014 року.

Суддя
О.М. Крижний