номер провадження справи 33/80/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2014
Справа № 908/3592/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Вільнянський
молокозавод" (70002, м. Вільнянськ
Запорізької області, вул. Запорізька,
буд. 65)

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Колді" (69035, м.
Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 159, кв. 5)

про стягнення суми,

Суддя Мірошниченко М.В.

Секретар судового засідання Хилько
Ю.І.

За участю представників сторін:

від позивача: Макаренков О.Л. -
довіреність № 1 від 31.12.2013 р.;

від відповідача: не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Вільнянський
молокозавод" звернулося в
господарський суд Запорізької області
з позовною заявою до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Колді" про
стягнення безпідставно набутих
грошових коштів в сумі 18600,00 грн.

Обґрунтовуючи позов позивач
посилається на те, що 06.06.2014 р. ним було
перераховано відповідачу у якості
передоплати загальну суму 18600,00 грн.
Проте, відповідач не виконав своїх
зобов'язань перед позивачем, оплачений
товар не поставив, отримані кошти не
повернув. Направлена на адресу
відповідача Претензія з вимогою
повернути грошові кошти, була залишена
відповідачем без задоволення.
Посилаючись на приписи статей 526, 530, 1212,
1213 Цивільного Кодексу України, позивач
просить позов задовольнити.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 25.09.2014 р. справу
№ 908/3592/14 прийнято до
провадження, розгляд справи призначено
на 28.10.2014 р.

За клопотанням представника позивача
розгляд справи здійснювався без
застосування технічних засобів
фіксації судового процесу.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі. Надав Довідку за
підписом керівника та головного
бухгалтера підприємства, згідно якої
станом на 27.10.2014 р. дебетове сальдо по
ТОВ «Колді» становить 18600,00 грн.

ТОВ "Колді" (відповідач у справі) вимоги
суду, викладені в ухвалі від 25.09.2014 р.
щодо надання письмового відзиву та
витребуваних судом документів не
виконав, процесуальним правом на
участь представника в судовому
засіданні не скористався, про причини
неявки не повідомив.

Відповідно до підпункту 3.9.1 Постанови
Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції»
особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце її розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог ч. 1 ст. 64 та ст.
87 ГПК України.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

В даному випадку, ухвала
господарського суду від 25.09.2014 р. про
порушення провадження у справі та
призначення її до розгляду на 28.10.2014 р.
була направлена судом на адресу
відповідача: 69035, м. Запоріжжя, пр.
Леніна, буд. 159, кв. 5, яка співпадає з
місцезнаходженням відповідача,
визначеним у Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців (Витяг з ЄДР станом
на 27.10.2014 р. наявний в матеріалах
справи).

Тобто, про час та місце слухання даної
справи відповідач був повідомлений
належним чином.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
№ 18 від 26.12.2011 р. у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Стаття 75 ГПК України дозволяє суду
розглянути спір за наявними у справі
матеріалами, у випадку, якщо відзив на
позов та витребувані судом документи
не надані.

Оскільки про час та місце судового
розгляду справи відповідач був
повідомлений належним чином, суд
вважає за можливе розглянути справу
без участі його представника за
наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 28.10.2014 р. справу
розглянуто за наявними в ній
матеріалами, прийнято і оголошено на
підставі ст. 85 ГПК України вступну і
резолютивну частини судового рішення.

Розглянувши та дослідивши матеріали
справи, заслухавши пояснення
представника позивача, суд приходить
до висновку про наявність підстав для
задоволення позову.

Як вказав позивач у позовній заяві,
відповідач виставив позивачу для
оплати рахунок № СФ 0000050 від 15.05.2014 р. -
за а/шини.

Позивач здійснив його попередню
оплату, перерахувавши 06.06.2014 р. на
рахунок відповідача суму 18600,00 грн., що
підтверджується копією банківської
виписки від 06.06.2014 р. (арк. справи 8, 9).

Але, отримавши від позивача грошові
кошти, відповідач відпуск товару не
здійснив.

У зв'язку з цим, 26.08.2014 р. позивач
направив відповідачу Претензію (вих.
№ 2ю від 20.08.2014 р.), якою вимагав
негайно, але в будь-якому випадку, не
пізніше семи календарних днів з
моменту отримання Претензії, повернути
грошові кошти в сумі 18600,00 грн.
(арк. справи 11, 12).

Вказана вимога позивача залишена
відповідачем без задоволення.

Позовна вимога ТОВ "Вільнянський
молокозавод" про стягнення з ТОВ
"Колді" грошових коштів в сумі 18600,00 грн.,
стала предметом судового розгляду у
даній справі.

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
є: договори та інші правочини.

В даному випадку між сторонами
правочин у письмовій формі не
укладався; обміну листами,
телефонограмами, спрямованими на
укладення правочину між сторонами не
відбулось, про що вказав і представник
позивача в судовому засіданні.

В даному випадку документального
підтвердження виконання відповідачем
зобов'язання щодо передачі позивачу
товару суду не надано.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 693 Цивільного
кодексу України, якщо договором
встановлений обов'язок покупця
частково або повністю оплатити товар
до його передання продавцем (попередня
оплата), покупець повинен здійснити
оплату в строк, встановлений договором
купівлі-продажу, а якщо такий строк
не встановлений договором, - у строк,
визначений відповідно до статті 530
цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму
попередньої оплати товару, не передав
товар у встановлений строк, покупець
має право вимагати передання
оплаченого товару або повернення
суми попередньої оплати.

Наведена правова норма визначає
наслідки порушення продавцем обов'язку
передати у встановлений строк товар
покупцю, який виконав встановлений
договором купівлі-продажу
обов'язок здійснити попередню оплату
товару.

Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання
боржником обов'язку не встановлений,
кредитор має право вимагати його
виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Загальні правила визначення моменту
виконання обов'язку продавця передати
товар визначені ст. 664 ЦК
України.

Обов'язок продавця передати товар
покупцеві вважається виконаним у
момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо
договором встановлений обов'язок
продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження
покупця, якщо товар має бути
переданий покупцеві за
місцезнаходженням товару.

Оскільки Товар не було відпущено
позивачу, він звернувся до відповідача
з Претензією від 20.08.2014 р. (вих. № 2ю), в
якій вимагав від нього негайно, але в
будь-якому випадку, не пізніше семи
календарних днів з моменту отримання
Претензії, повернути грошові кошти в
сумі 18600,00 грн.

Проте, всупереч приписів закону,
вказана вимога позивача була залишена
відповідачем без задоволення. Грошові
кошти, отримані від позивача 06.06.2014 р.,
відповідач не повернув ані у
визначений в Претензії строк, ані на
теперішній час.

Згідно з приписами ст. 1212 ЦК України
особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Аналогічні приписи містить ст. 193
Господарського кодексу України.

Доказів повернення грошових коштів в
розмірі 18600,00 грн., які були сплачені
позивачем 06.06.2014 р., відповідачем до
суду не надано. Факт їх неповернення
ним не спростовано.

Суд наголошує, що грошові кошти в сумі
18600,00 грн. (здійснена позивачем
передплата) наразі є майном,
безпідставно набутим відповідачем за
рахунок позивача, а отже підлягають
стягненню на підставі ст. 1212 Цивільного
кодексу України. Розмір здійсненого
позивачем платежу документально
підтверджений.

З огляду на викладені обставини і
надане позивачу право вимагати
відновлення становища, яке існувало до
порушення, суд вважає вимогу ТОВ
"Вільнянський молокозавод" про
стягнення з ТОВ «Колді» 18600,00 грн.
безпідставно набутих (утримуваних)
грошових коштів правомірною та такою,
що підлягає задоволенню.

В даному випадку в порушення ст.ст. 22, 33,
34 ГПК України відповідач не надав суду
доказів, які могли б свідчити про
належне виконання ним своїх
зобов'язань.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК
витрати зі сплати судового збору в сумі
1827,00грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Колді" (69035, м.
Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 159, кв. 5, код
ЄДР 31707909, р/рахунок № 2559 у ПАТ КБ
«Правекс-Банк», МФО 380838) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Вільнянський
молокозавод" (70002, м. Вільнянськ
Запорізької області, вул. Запорізька,
буд. 65, код ЄДР 38993915, рахунок № 601 в
АТ «Мета банк» м. Запоріжжя, МФО 313582)
суму 18600 (вісімнадцять тисяч шістсот)
грн. 00 коп. безпідставно набутих
грошових коштів та суму 1827 (одна тисяча
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.
судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Рішення оформлено у повному обсязі та
підписано згідно із вимогами ст. 84 ГПК
України 30.10.2014р.

Суддя
М.В. Мірошниченко