ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2014 р.Справа № 922/4074/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання
Луніній О.В.

розглянувши справу

за позовом Публічне АТ "НАК "Нафтогаз
України", м. Київ до Красноградське
підприємство теплових мереж, м.
Красноград про стягнення коштів у
розмірі 16 540,98 грн. за участю
представників:

позивача - Єфременко О.О., за дов. від
18.04.2014 року

відповідача - не з'явився

за відсутності клопотання технічна
фіксація судового процесу не
здійснювалась

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Публічне акціонерне
товариство "НАК "Нафтогаз України",
звернувся до господарського суду
Харківської області з позовною заявою
до відповідача - Красноградське
підприємство теплових мереж, про
стягнення пені у розмірі 11 011,40 грн., 3%
річних в сумі 2 202,28 грн., інфляційних
втрат у розмірі 3 327,31 грн., а також
просить суд покласти на відповідача
витрати по сплаті судового збору.

Позовні вимоги вмотивовано неналежним
виконанням відповідачем договору №
187-БО купівлі-продаж природного газу
від 20 липня 2012 року.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 22 вересня 2014
року позовну заяву було прийнято до
розгляду, порушено провадження у
справі № 922/4074/14 та призначено її до
розгляду на 20 жовтня 2014 року.

20 жовтня 2014 року ухвалою
господарського суду Харківської
області відкладено розгляд справи до 03
листопада 2014 року.

В судове засідання 03 листопада 2014 року
з'явився представник позивача та
просив суд долучити до матеріалів
справи довідку Управління державної
казначейської служби України у
Дзержинському районі міста Харкова,
дану довідку судом долучено до
матеріалів справи з подальшою
реєстрацією в канцелярії суду (вх. № 38466
від 03 листопада 2014 року).

Відповідач свого уповноваженого
представника в судове засідання не
направив, витребуваних судом
документів не надав, про причини неявки
суд не повідомляв, свою правову позицію
з приводу позовних вимог до суду також
не надав.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 111-10 ГПК
України, відповідно до яких розгляд
справи за відсутності будь-якої із
сторін, не повідомленої належним чином
про час і місце засідання суду, є
безумовною підставою для скасування
рішення місцевого суду, судом
встановлено, що всі учасники судового
процесу є належним чином повідомленими
про дату, час та місце розгляду даної
справи.

Відповідно до п. 3.9 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» розпочинаючи
судовий розгляд суддя має встановити,
чи повідомлені про час і місце цього
розгляду особи, які беруть участь у
справі, але не з'явилися у засідання.
Необхідно мати на увазі, що розгляд
справи за відсутності будь - якої із
сторін, не повідомленої належним чином
про час і місце засідання суду, є
безумовною підставою для скасування
рішення місцевого або постанови
апеляційного господарського суду.

Так, ухвала суду про порушення
провадження у справі направлялась всім
учасникам судового процесу на адреси,
визначені в позовній заяві, що
підтверджується штампом канцелярії на
зворотній стороні відповідних
документів.

Окрім того, про обізнаність учасників
судового процесу про розгляд даної
справи свідчать також наявні в
матеріалах справи повідомлення про
вручення поштових відправлень (а.с.40, 47).

Згідно з частиною другою статті 4-3 ГПК
та статтею 33 ГПК України сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень. Якщо подані
сторонами та іншими учасниками
судового процесу докази є
недостатніми, господарський суд може
за їх клопотанням чи за власною
ініціативою витребувати в порядку
підготовки справи до розгляду
необхідні для цього письмові і речові
докази, інші матеріали ( пункт 3, 4, 6, 8 і 11
статті 65 ГПК України), притому не лише
від учасників судового процесу, а й від
інших підприємств, установ,
організацій, державних органів.

При цьому, суд має створити належні
умови всім учасникам судового процесу
для виконання ними вказаного обов'язку
по доведенню своєї правової позиції.

Згідно ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи

Так, наявна в матеріалах справи ухвали
суду свідчать, що судом було створено
всім учасникам судового процесу
належні умови для доведення останніми
своїх правових позицій, надання ними
доказів, які, на їх думку, є достатніми
для обґрунтування своїх вимог та
заперечень. Окрім того, судом було
вжито всіх заходів, в межах визначених
чинним законодавством повноважень,
щодо всебічного, повного та
об'єктивного дослідження всіх обставин
справи, витребувано в порядку
підготовки справи до розгляду
необхідні для цього докази.

В судовому засіданні 03 листопада 2014
року представник позивача не виявив
наміру подати додаткові докази чи
пояснення по справі в обґрунтування
своїх вимог, а матеріали справи
свідчать про достатність наявних в ній
доказів для встановлення в повному
обсязі фактичних обставин справи.

Розглянувши надані учасниками
судового процесу документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, судом встановлено наступне.

20 липня 2012 року позивачем (як продавцем)
та відповідачем (як покупцем) було
укладено договір № 187-БО
купівлі-продажу природного газу.

Згідно п. 1.1 договору продавець
зобов'язується передати у власність
покупцю у 2012 році природний газ,
ввезений на митну територію України
ПАТ "Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ
ЗЕД 2711 21 00 00, або/та природний газ,
видобутий на території України
підприємствами, які не підпадають під
дію статті 10 Закону України "Про засади
функціонування ринку природного газу",
а покупець зобов'язується прийняти та
оплатити цей природний газ (надалі газ),
на умовах цього договору.

Відповідно до п. 1.2 договору газ, що
продається за цим договором,
використовується покупцем виключно
для виробництва теплової енергії, яка
споживається бюджетними установами та
організаціями та іншими споживачами,
(далі - споживачам покупця).

Згідно п. 2.1 договору № 187-БО від 20 липня
2012 року купівлі-продажу природного
газу, продавець передає покупцеві з 01
серпня 2012 року по 31 грудня 2012 року газ
обсягом до 1 005,549 тис. куб. м., у тому
числі по місяцях кварталів.

Відповідно до п. 3.1 договору, продавець
передає покупцю газ у пунктах
приймання-передачі газу на вхідній
запірній/відключаючій арматурі
покупця. Право власності на газ
переходить від продавця до покупця в
пунктах приймання-передачі. Після
переходу право власності на газ
покупець несе всі ризики і приймає на
себе всю відповідальність, пов'язану з
правом власності на газ.

Згідно п. 3.3 договору
приймання-передача газу, переданого
продавцем покупцеві у відповідному
місяці продажу, оформлюється актом
приймання-передачі газу. Обсяг
споживання газу покупцем у
відповідному місяці поставки
встановлюється шляхом складання
добових обсягів, визначених на
підставі показів комерційного
вузла/вузлів обліку газу покупця.

Відповідно п. 3.4 договору, не пізніше
5-го числа місяця, наступного за місяцем
продажу газу, покупець зобов'язується
надати продавцеві підписані та
скраплені печатками покупця та
газотранспортного підприємства три
примірники акта приймання-передачі
газу, у якому зазначаються фактичні
обсяги використаного газу, його
фактична ціна та вартість. Продавець не
пізніше 8-го числа зобов'язується
повернути покупцеві та
газотранспортному підприємству по
одному примірнику оригіналу акта,
підписаний уповноваженим
представником та скраплений печаткою,
або надати в письмовій формі
мотивовану відмову від підписання
акта. Акти є підставою для остаточних
розрахунків між сторонами.

На виконання умов договору позивачем
передано, а відповідачем отримано в
період за жовтень-грудень 2012 року
природний газ на суму 4 092 412,18 грн. Даний
факт підтверджують: акт
приймання-передачі природного газу від
27 листопада 2012 року на суму 536 178,90 грн.,
акт приймання-передачі природного газу
від 30 листопада 2012 року на суму 1 267 903,62
грн., акт приймання-передачі природного
газу від 31 грудня 2012 року на суму 2 288 329,66
грн. (арк. спр. 20-22).

Згідно п. 6.1 договору сторони погодили,
що оплата за газ здійснюється покупцем
виключно грошовими коштами шляхом 100%
поточної оплати протягом місяця
поставки газу. Остаточний розрахунок
за фактично переданий газ здійснюється
до 14-го числа місяця, наступного за
місцем поставки газу.

Відповідно до п. 7.2 договору, у разі
невиконання покупцем умов пункту 6.1
цього договору продавець має право не
здійснювати поставку газу покупцю або
обмежити поставку пропорційно до
кількості несплачених обсягів з
наступною поставкою цих обсягів при
умові їх оплати та наявності технічної
можливості. У разі невиконання
покупцем пункту 6.1 умов договору він у
безспірному порядку зобов'язується
сплатити продавцю, крім суми
заборгованості, пеню у розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня від
суми простроченого платежу за кожний
день прострочення платежу, а за
прострочення понад 30 днів додатково
стягується штраф у розмірі 7 відсотків
від суми простроченого платежу.

Відповідачем перераховано на рахунок
позивача грошові кошти в якості оплати
поставленого природного газу в сумі 4 092
412,18 грн. з простроченням строків,
визначених п. 6.1 договору, що
підтверджується довідкою про операції
та довідкою про сальдо (арк. спр. 23-25).

Позивач, мотивуючи свої позовні вимоги
неналежним виконанням з боку
відповідача зобов'язання за договором
№ 187-БО купівлі-продажу природного газу
від 20 липня 2012 року, а саме - несвоєчасно
проведеним розрахуноком за отриманий
природний газ, заявив до стягнення 11
011,40 грн. пені, 3 327,31 грн. інфляційних
втрат та 2 202,28 грн. 3% річних.

Надаючи правову кваліфікацію доказам,
які надані сторонами та викладеним
обставинам з урахуванням фактичних та
правових підстав позовних вимог суд
виходить з наступного.

Відповідно до ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків; договір є
відплатним, якщо інше не встановлено
договором, законом або не випливає із
суті договору.

Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є
вільними в укладанні договору, виборі
контрагента та визначені умов договору
з урахуванням вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості (ст. 627 ЦК
України).

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші, тощо) або утриматися
від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

За приписами статті 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

При цьому, згідно статті 611 вказаного
Кодексу, у разі порушення зобов'язання
наступають правові наслідки,
встановлені договором або законом:
припинення зобов'язання в результаті
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору; зміна умов зобов'язання;
сплата неустойки; відшкодування
збитків і моральної шкоди.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума, яку боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Сторонами у пункті 7.2 договору
передбачено, що у разі невиконання
покупцем умов пункту 6.1 цього договору
він у безспірному порядку
зобов'язується сплатити продавцю, крім
суми заборгованості, пеню у розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня від
суми простроченого платежу за кожний
день прострочення платежу.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення. а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Передбачене законом право кредитора
вимагати сплати боргу з урахуванням
індексу інфляції та процентів річних є
способом захисту його майнового права
та інтересу, суть яких полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів
та отриманні компенсації (плати) від
боржника за користування утримуваними
ним грошовими коштами, належними до
сплати кредиторові.

Як свідчать матеріали справи,
визначений позивачем період
нарахування пені, 3% річних та
інфляційних втрат за розрахунком
обрано вірно та згідно діючого
законодавства, що дає підстави суду
задовольнити позовні вимоги позивача
та стягнути на його користь з
відповідача 11 011,40 грн. пені, 3 327,31 грн.
інфляційних втрат та 2 202,28 грн. 3%
річних.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керуючись ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, відповідно до якої витрати по
сплаті судового збору у даній справі в
розмірі 1 827 грн. покладаються на
відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 6, 509, 549, 610, 611, 625, 626, 627 ЦК України,
ст.ст. 1, 4, 4-2, 4-3, 12, 22, 33-34, 43, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Красноградського
підприємства теплових мереж (63304,
Харківська область, місто Красноград,
вулиця Жовтнева, будинок 47, ) на користь Публічного
акціонерного товариства "Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" (01001, м. Київ, вул. Б.
Хмельницького, 6, ) 11 011,40
грн. пені, 3 327,31 грн. інфляційних втрат, 2
202,28 грн. 3% річних та 1 827,00 грн. судового
збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 10.11.2014 р.

Суддя Н.В. Калініченко

спорава № 922/4074/14