ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2014 р.
Справа № Б-39/72-10

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Гетьман Р.А., суддя Плахов О.В.,
суддя Шутенко І.А.

при секретарі Мальченко О.О.

за участю представників:

ПП "Юридично-інвестиційна група" -
Мілованова С.Б. за довіреністю від
22.09.2014 р. б/н,

ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" - не
з'явився,

інших кредиторів - не з'явилися,

арбітражного керуючого Капустіна В.В.,
свідоцтво НОМЕР_2 від 06.02.2013 р.,

арбітражного керуючого Лєснова С.О.,
свідоцтво НОМЕР_3 від13.02.2013 р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційні скарги арбітражного
керуючого Лєснова С.О., м. Донецьк (вх.
№3246Х/2-8) та кредитора Публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль", м. Київ (вх. №3247Х/2-8) на
ухвалу господарського суду
Харківської області від 30.09.14 у справі
№ Б-39/72-10

за заявою Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_6, м. Миколаїв

до Приватного підприємства
"Альянс-Інвест", м. Київ

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 30.09.2014 р. у
справі №Б-39/72-10 (головуючий суддя Дзюба
О.А., суддя Казарцева В.В., суддя Швидкін
А.О.): 1. Задоволено клопотання ПАТ
"Райффайзен банк Аваль" про відкладення
розгляду заяви банку про визнання
недійсними відкритих торгів із продажу
майна банкрута на наступне засідання
суду. 2. Відмовлено Лєснову С.О. в
задоволенні клопотання про
відкладення розгляду справи. 3.
Задоволено скаргу голови комітету
кредиторів боржника на дії ліквідатора
Лєснова С.О. 4. Усунуто арбітражного
керуючого Лєснова С.О. від виконання
обов'язків ліквідатора. 5. Задоволено
клопотання членів комітету кредиторів
про призначення ліквідатором банкрута
арбітражного керуючого Капустіна В.В. 6.
Призначено ліквідатором у даній справі
арбітражного керуючого Капустіна В.В.,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
адреса:АДРЕСА_1 (свідоцтво про право на
здійснення діяльності арбітражного
керуючого № НОМЕР_4 від 06.02.13 р.). 7.
Зобов'язано Лєснова С.О. передати всі
матеріали, пов'язані з ліквідаційною
процедурою, арбітражному керуючому
Капустіну В.В., а останнього - прийняти
вказані документи по акту
прийому-передачі. 8. Зобов'язано
ліквідатора Капустіна В.В. виконати
ліквідаційну процедуру в повному
обсязі, відповідно до Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
та постанови господарського суду
Харківської області у даній справі,
надати суду звіт ліквідатора про
виконану роботу та всі документи, що
свідчать про завершення ліквідаційної
процедури. 9. Відкладено розгляд справи,
заяви ПАТ "Райффайзен банк Аваль" про
визнання недійсними відкритих торгів
із продажу майна банкрута; заяви
Козятинської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Вінницькій області з грошовими
вимогами до боржника; заяви ПП
"Юридично - інвестиційна група" про
надіслання матеріалів справи №Б-39/72-10
до прокуратури Харківської області для
проведення слідчих дій, з метою
з'ясування фактів злочину, зупинення
провадження у справі до одержання
результатів перевірки слідчими
органами та накладення арешту на майно
банкрута; заяви ТОВ "ФК "Кванта" про
заміну кредитора у справі на "13" жовтня
2014 р. на 14:30 год. 10. Зобов'язано
ліквідатора Капустіна В.В. надати суду
письмові відзиви на вказані заяви. 11.
Зобов'язано ПАТ "Райффайзен банк Аваль"
надати суду письмові пояснення та
документальні докази щодо своєї
правової позиції у даній справі.

Арбітражний керуючий Лєснов С.О. не
погодився з вказаною ухвалою суду,
звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій,
посилаючись на порушення місцевим
господарським судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати ухвалу
господарського суду Харківської
області від 30.09.2014 р. у справі №Б-39/72-10 у
повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог
арбітражний керуючий Лєснов С.О.
посилається на те, що в матеріалах
справи відсутні докази повідомлення
його про час та місце розгляду справи,
та зазначає , що не отримував скаргу на
дії арбітражного керуючого, отже,
об'єктивно не міг надати відзив на
скаргу, надану до господарського суду
першої інстанції та взяти участь у
судовому засіданні 30.09.2014 р., що є
порушенням прав та охоронюваних
інтересів ліквідатора та грубе
порушення норм процесуального права.

Також арбітражний керуючий вказує на
те, що ним не проводились засідання
комітету кредиторів з розгляду питання
про відсторонення арбітражного
керуючого від виконання своїх
обов'язків та на його адресу не
надходило жодних повідомлень про
проведення засідання комітету
кредиторів щодо розгляду зазначеного
питання, порядок проведення якого
встановлений ст. 16 Закону про
банкрутство.

Враховуючи викладене, заявник скарги
вважає, що є всі підстави стверджувати
про відсутність обґрунтованих підстав
для відсторонення його від виконання
обов'язків ліквідатора ПП
"Альясн-Інвест".

У доповненнях до апеляційної скарги
(вх. №9733 від 30.10.2014 р.) та в
узагальнюючому доповненні до
апеляційної скарги (вх. №9734 від 30.10.2014
р.) арбітражний керуючий Лєснов С.О.
вказав на упереджений, на його думку,
розгляд справи, оскільки не зважаючи на
складність справи та заявлене
клопотання про відкладення розгляду
справи через неможливість прибути у

судове засідання у зв'язку з
перебуванням в зоні антитерористичної
операції (АТО), місцевий господарський
суд прийняв оскаржувану ухвалу, але
керувався не доводами, викладеними в
скарзі на дії ліквідатора, а виходив із
зовсім інших мотивів, а саме:

1) під час перевірки діяльності
арбітражного керуючого Лєснова С.О. в
якості ліквідатора банкрута, державним
органом з питань банкрутства виявлені
численні порушення;

2) ліквідатор не надавав суду щомісячно
звіти про хід ліквідаційної процедури,
про фінансове становище і майно
боржника станом на день відкриття
ліквідаційної процедури;

3) ліквідатором обов'язки покладені на
нього постановою господарського суду
Харківської області у даній справі не
виконані, строк ліквідаційної
процедури скінчився, однак суду не
надано ліквідаційного звіту та доказів
завершення ліквідаційної процедури.

Скаржник зазначає, що у мотивувальній
частині оскаржуваної ухвали взагалі не
викладені конкретні порушення, за
допущення яких суд дійшов висновку про
припинення його повноважень.

Стосовно виявлених порушень та
винесення розпоряджень на їх усунення
під час проведеної перевірки
діяльності заявник апеляційної скарги
зазначає, що постановою Донецького
окружного адміністративного суду від
08.01.2014 р. у справі №805/1737/13-а, залишеною
без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 19.02.2014 р., припис Головного
управління юстиції у Донецькій області
про недопущення повторних порушень від
29.10.2013 р. №19 та розпорядження Головного
управління юстиціх у Донецькій області
про усунення порушень від 29.10.2013 р. №13
скасовані через відсутність у діях
арбітражного керуючого Лєснова С.О.
будь-яких порушень.

Стосовно ненадання суду щомісячно
звітів про хід ліквідаційної процедури
арбітражний керуючий Лєснов С.О.
зазначив, що це не передбачено Законом
про банкрутство, зокрема, статтею 30
Закону.

Щодо проведення зборів комітету
кредиторів 14.06.2012 р. та 11.08.2014 р. заявник
вважає їх незаконними та посилається
на ст. ст. 3-1, 16 Закону про банкрутство.

Також скаржник вказує на те що при
продажу майна він дотримувався вимог
рішення комітету кредиторів,
оформленого протоколами від 08.10 2012 р. та
20.11.2012 р.

Враховуючи зазначене, заявник просить
скасувати ухвалу господапрського суду
Харківської області від 30.09.2014 р. у
повному обсязі.

Кредитор Публічне акціонерне
товариство "Райффайзен Банк Аваль"
також не погодився з вказаною ухвалою
суду, звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, порушення місцевим
господарським судом норм
процесуального права, просить
скасувати ухвалу господарського суду
Харківської області від 30.09.2014 р. у
справі №Б-39/72-10.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги скаржник зазначає, що
господарським судом прийнято рішення
стосовно прав та обов'язків особи, яка
не брала участі в судовому засіданні,
усунено арбітражного керуючого
Лєснова С.О. від виконання обов'язків
ліквідатора ПП "Альянс - Інвест", а також
всупереч нормам ст. ст. 4-2, 4-3 ГПК
України, позбавило АТ "Райффайзен Банк
Аваль" надати свої міркування, доводи
та заперечення стосовно скарги
кредитора на дії ліквідатора.

Водночас, задовольняючи скаргу
кредитора та призначаючи ліквідатором
ПП "Альянс-Інвест" арбітражного
керуючого Капустіна В.В., господарським
судом не надано належної правової
оцінки кандидатурі ліквідатора
боржника.

Як вбачається з офіційного сайту
Міністерства юстиції України,
протоколом рішення дисциплінарної
комісії № 17/08/14 від 05.08.2014, Наказом МЮУ №
1360/5 від 15.08.2014 на арбітражного
керуючого Капустіна В.В. було накладено
дисциплінарне стягнення.

В додаткових поясненнях до апеляційної
скарги (вх №9556 від 27.10.2014 р.) заявник
вказує на те, що, задовольняючи скаргу
ФОП ОСОБА_8 на дії ліквідатора Лєснова
С.О., суд першої інстанції, в порушення
вимог ст. 16 Закону про банкрутство, не
надав належної правової оцінки тим
обставинам, що комітетом кредиторів ПП
"Альянс - Інвест" не представлено
доказів належного повідомлення,
отримання ліквідатором Лєсновим С.О.
інформації щодо наміру кредиторів
провести засідання комітету
кредиторів, а отже, посилання
кредиторів на те, що ліквідатор не
з'являється на засідання комітету
кредиторів, є безпідставними.

Разом з тим, задовольняючи скаргу
комітету кредиторів ПП "Альянс - Інвест"
в особі ФОП ОСОБА_8 з підстав не
з'явлення ліквідатора на засідання
комітету кредиторів, господарським
судом Харківської області не було
досліджено питання на предмет
наявності у ФОП ОСОБА_8 повноважень
(права) на ініціювання скликання
комітету кредиторів ПП "Альянс -
Інвест".

ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" вказує на
те, що місцевим господарським судом при
винесені оскаржуваної ухвали від
30.09.2014р. були порушені положення ст. ст.
35, 80 ГПК України з огляду на ті
обставини, що мотиви скарги комітету
кредиторів ПП "Альянс-Інвест" вже були
предметом розгляду господарським
судом в даній справі та їм надано
належну правову оцінку ухвалою
господарського суду Харківської
області від 22.04.2013 р. у справі № Б-39/72-10,
залишеною без змін постановою
Харківського апеляційного
господарського суду від 29.05.2013 р. та
постановою Вищого господарського суду
України від 10.09.2013 р.

Стосовно зауважень комітету
кредиторів про не погодження з ним
порядку продажу майна банкрута заявник
скарги зазначає, що доводи комітету
кредиторів не відповідають фактичним
обставинам справи, оскільки
матеріалами справи підтверджується, що
порядок реалізації майна банкрута, що
знаходиться в іпотеці ПАТ "Райффайзен
Банк Аваль", було погоджено на
засіданнях комітету кредиторів від
08.10.2012 р. та від 20.11.2012 р. Інше нерухоме
майно банкрута, що знаходиться в
заставі кредитора ПАТ "УкрСибБанк",
було реалізовано 30.01.2014 р. з аукціону
при згоді заставного кредитора, що
підтверджується офіційними
відомостями з сайту Міністерства
юстиції України.

Не погоджується ПАТ "Райффайзен Банк
Аваль" і з висновками місцевого
господарського суду стосовно
виявлення державним органом з питань
банкрутства численних порушень
арбітражним керуючим Лєсновим С.О. норм
Закону про банкрутство, а також не
надання ліквідатором до суду
щомісячних звітів щодо проведення
ліквідаційної процедури банкрута.

Так, ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" вказує
на те, що встановлені державним
органом з питань банкрутства порушення
арбітражним керуючим Лєсновим С.О.
Ліцензійних умов при виконанні
обов'язків ліквідатора ПП «Альянс -
Інвест» були предметом розгляду
адміністративним судом та постановами
Донецького окружного
адміністративного суду від 14.08.2013 р. у
справі №805/10680/13-а та від 08.01.2014 р. у
справі №805/17378/13-а позови Лєснова С.О. до
Головного управління юстиції у
Донецькій області задоволено. Визнано
протиправними дії відповідача щодо
складання акту від 10.06.2013 р. №2 про
відмову арбітражного керуючого
Лєснова С.О. в проведенні перевірки та
скасування розпорядження Головного
управління юстиції у Донецькій області
про усунення порушень від 29.10.2013 року №
13.

Відповідно до ч. 12, ст. 30 Закону про
банкрутство, ліквідатор зобов'язаний
на вимогу суду або державного органу з
питань банкрутства необхідний
надавати необхідні відомості щодо
проведення ліквідаційної процедури.

В оскаржуваній ухвалі суду від 30.09.2014р.
зазначено, що ліквідатором вказані
приписи не виконувались та за час
провадження у справі про банкрутство
щомісячні звіти суду не надавались.

Однак, вказаними положеннями Закону
передбачено надання ліквідатором
відомостей тільки на виконання вимог
суду.

Проте, в оскаржуваній ухвалі суду від
30.09.2014р. місцевий господарський суд не
конкретизував, якими саме
процесуальними документами суду від
ліквідатора вимагалось надання
інформації стосовно ліквідаційної
процедури, оскільки ні в ухвалі від
01.09.2014 р., ні в ухвалі від 15.09.2014 р. не
міститься вимоги суду про надання
ліквідатором Лєсновим С.О. інформації
про хід ліквідаційної процедури.

Водночас, висновок суду про
необхідність надання ліквідатором
щомісячних звітів про хід
ліквідаційної процедури суперечить
положенням ст. 30 Закону про
банкрутство, оскільки вказаними
положеннями передбачено надання
відомостей тільки на вимогу суду.

Разом з тим, вказаними положеннями ч. 12
ст. 30 Закону про банкрутство не
конкретизовано в якій формі мають
надаватись ліквідатором відомості до
суду про хід ліквідаційної процедури, а
отже звітування ліквідатора на вимогу
суду може відбуватись, як в письмовій
формі, так і заслуховування
ліквідатора про проведені заходи в
ліквідаційній процедурі в ході
судового засідання у справі про
банкрутство.

Ухвалами Харківського апеляційного
господарського суду від 15.10.2014 р.
апеляційні скарги арбітражного
керуючого Лєснова С.О. та кредитора
Публічного акціонерного товариства
"Райффайзен Банк Аваль" були прийняті
до провадження та призначені до
розгляду.

Враховуючи, що апеляційні скарги
арбітражного керуючого Лєснова С.О., м.
Донецьк (вх. №3246Х/2-8) та кредитора
Публічного акціонерного товариства
"Райффайзен Банк Аваль", м. Київ (вх.
№3247Х/2-8) подані на один і той же
процесуальний документ - на ухвалу
господарського суду Харківської
області від 30.09.14 у одній і тій же справі
- №Б-39/72-10 колегією суддів в даному
судовому засіданні було приєднано
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль" до апеляційні скарги
арбітражного керуючого Лєснова С.О. для
розгляду в одному апеляційному
проваджденні.

ПП "Юридично-інвестиційна група" у
запереченнях на апеляційну скаргу
арбітражного керуючого Лєснова С.О. (вх.
№9555 від 27.10.2014 р.) вважає скаргу
безпідставною, виходячи з того, що
ліквідатор не відрізняє такі поняття
як "збори кредиторів" та "комітет
кредиторів", що, на думку підприємства,
свідчить про відсутність у
арбітражного керуючого відповідного
рівня професійної кваліфікації. Також
кредитор вважає, що ліквідатор Лєснов
С.О. не тільки не реалізує надані йому
ст. 25 Закону про банкрутство права, а не
виконує належним чином встановлені
вказаним законом обов'язки, та
намагається перешкоджати законній
діяльності комітету кредиторів
боржника. Підприємство вказує на те, що
ліквідатор протягом двох років не
провів жодних зборів кредиторів
боржника та не скликав жодного разу
комітету кредиторів, також він не
з'являється на засідання комітету
кредиторів, що проводяться за
ініціативою самого комітету
кредиторів, та не звітує на комітеті
кредиторів про свою діяльність.

Кредитор підтримує скаргу комітету
кредиторів боржника на дії ліквідатора
Лєснова С.О. та просить залишити
апеляційну скаргу Лєснова С.О. без
задоволення, а ухвалу господарського
суду Харківської області від 30.09.2014 р. -
без змін.

У доповненнях до відзиву на апеляційну
скаргу арбітражного керуючого Лєснова
С.О. (вх. №9737 від 30.10.2014 р.) ПП
"Юридично-інвестиційна група" зазначає,
що доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду, а
оскаржувана ухвала винесена з
дотриманням норм матеріального права.

Кредитор зазначає, що проведення
засідань комітету кредиторів 08.10.2012 р.
та 20.11.2012 р. і підписані під час
засідання документи є недійсними та не
можуть створювати будь-яких юридичних
наслідків.

Також рішення, прийняті на цих
засіданнях, суперечать рішенню
комітету кредиторів, що проведений
14.06.2012 р.

На думку кредитора, ліквідатором -
арбітражним керуючим Лєсновим С.О. не
виконуються вимоги п. 11 ст. 30 Закону про
банкрутство, оскільки він не надає
комітету кредиторів звіт про свою
діяльність та іншу інформацію на
вимогу комітету кредиторів. а тривала
бездіяльність ліквідатора призвела до
затягування ліквідаційної процедури
та порушення прав кредиторів.

Крім того, кредитор надав копію витягу
з кримінального провадження
№0008942, що, на його думку, свідчить
про наявність суперечностей між
особистими інтересами арбітражного
керуючого Лєснова С.О. та
повноваженнями розпорядника майна
боржника, а внесення до Єдиного реєстру
досудових розслідувань відомостей
щодо шахрайських дій Лєснова С.О.,
здійснені ним під час перебування
ліквідатором банкрута, про подальше
прийняття ним об'єктивних рішень на
посаді ліквідатора боржника.

Арбітражний керуючий Капустін В.В.
також подав заперечення на апеляційну
скаргу арбітражного керуючого Лєснова
С.О. (вх. №9732 від 30.10.2014 р.),в яких він в
повному обсязі не погоджується з
апеляційною скаргою, вважає її
необгрунтованою та такою, що не
підлягає задоволенню.

На думку арбітражного керуючого
Капустіна В.В., комітет кредиторів мав
всі повноваження на звернення до
господарського суду з клопотанням про
припинення повноважень арбітражного
керуючого Лєснова С.О. та призначення
нового арбітражного керуючого,
оскільки таке рішення було прийняте
більшостю голосів кредиторів.

З огляду на викладене, арбітражний
керуючий Капустін В.В. вважає, що
оскаржувана ухвала винесена з
дотриманням норм матеріального та
процесуального проава, а, отже, підстав
для її скасування не вбачається.

У своїх запереченнях проти апеляційної
скарги ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" (вх.
№9731 від 30.10.2014 р.) арбітражний керуючий
Капустін В.В. також не погоджується в
повному обсязі з її доводами, вважає
скаргу необгрунтованою та такою, що не
підлягає задоволенню, а оскаржувану
ухвалу - винесеною з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
просить суд відмовити в задоволенні
апеляційної скарги ПАТ "Райффайзен
Банк Аваль".

29.10.2014 р. ПАТ "Райффайзен Банк Аваль"
надіслало клопотання (вх. №09707) про
розгляд справи без участі його
представника через зайнятість
працівників банку в інших судових
засіданнях.

В судовому засіданні 30.10.2014 р.
арбітражні керуючі Лєснов С.О. та
Капустін В.В., а також представник
кредитора - ПП "Юридично-інвестиційна
група" підтримали свої позиції,
викладені в апеляційних скаргах та
відзивах і запереченнях на них.

Інші кредитори відзивів на апеляційні
скарги не надали, в судове засідання
своїх представників не направили, хоча
були належним чином повідомлені про
час та місце розгляду справи, про що
свідчать повідомлення про вручення
поштових рекомендованих відправлень,
які повернулись до суду та були
долучені др матеріалів справи.

Представник кредитора ПП
"Юридично-інвестиційна група" заявив
усне клопотання про відкладення
розгляду справи.

Арбітражний керуючий Лєснов С.О.
заперечив проти задоволення
заявленого клопотання.

Арбітражний керуючий Капустін В.В.
залишив питання щодо задоволення
клопотання представника кредитора на
розсуд суду.

Враховуючи, що згідно з ч. 2 ст. 102 ГПК
України апеляційна скарга на ухвалу
місцевого господарського суду
розглядається протягом п'ятнадцяти
днів з дня постановлення ухвали про
прийняття апеляційної скарги (ухвала
апеляційного господарського суду від
15.10.2014 р.), що заявник клопотання не
надав заяву про продовження розгляду
справи в порядку ст.69 ГПК України,
колегія суддів вирішила відхилити
заявлене представником кредитора
клопотання щодо відкладення розгляду
справи.

Враховуючи факт належного
повідомлення судом всіх учасників
судового процесу про час та місце
розгляду апеляційної скарги,
клопотання заявника скарги - ПАТ
"Райффайзен Банк Аваль" про розгляд
справи без участі його представника, а
також те, що явка представників
учасників процесу не була визнана
судом обов'язковою, та приймаючи до
уваги встановлений ч. 2 ст.102 ГПК України
15-денний термін для розгляду
апеляційної скарги на ухвалу місцевого
господарського суду, колегія суддів
вважає за можливе розглянути
апеляційні скарги арбітражного
керуючого Лєснова С.О. та кредитора -
Публічного акціонерного товариства
"Райффайзен Банк Аваль" за відсутності
представників кредиторів за наявними у
справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення арбітражних
керуючих Лєснова С.О., Капустіна В.В. та
представника кредитора - ПП
"Юридично-інвестиційна група",
дослідивши доводи апеляційних скарг та
відзивів і заперечень на них,
перевіривши повноту встановлених
судом першої інстанції обставин справи
та доказів на їх підтвердження, колегія
суддів встановила наступне.

Постановою господарського суду
Харківської області від 23.01.2012 р.
боржника - Приватне підприємство
"Альянс-Інвест" визнано банкрутом,
відкрито ліквідаційну процедуру,
ліквідатором призначено арбітражного
керуючого Клочко О.М., якого зобов'язано
виконати ліквідаційну процедуру.

Ухвалою суду від 10.05.2012 р. задоволено
скаргу ПАТ "УкрСиббанк" на дії
ліквідатора Клочко О.М.; звільнено
арбітражного керуючого Клочко О.М. від
виконання обов'язків ліквідатора
Приватного підприємства "Альянс
-Інвест"; призначено ліквідатором
банкрута арбітражного керуючого
Лєснова Сергія Олександровича, якого
зобов'язано виконати ліквідаційну
процедуру в повному обсязі, надати суду
звіт ліквідатора про виконану роботу
та всі документи, що свідчать про
завершення ліквідаційної процедури.

09.09.2014 р. до господарського суду
Харківської області зі скаргою (вх.
№31055) на дії (бездіяльність)
ліквідатора - арбітражного керуючого
Лєснова С.О. звернувся голова комітету
кредиторів Приватне підприємство
"Альянс-Інвест" в якій, посилаючись на
рішення комітету кредиторів від 11.08.2014
р., у зв'язку з неналежним виконанням
Лєсновим С.О. своїх обов'язків, просить
суд усунути останнього від повноважень
у справі та призначити нового
ліквідатора.

В обґрунтування скарги голова
комітету кредиторів посилався на те,
що ліквідатор в порушення вимог статей
3-1, 22-32 Закону про банкрутство не
з'являється на засідання комітету
кредиторів, не погоджує з комітетом
кредиторів порядок продажу майна
банкрута, не надає комітету кредиторів
звіти про свою діяльність у справі, хід
ліквідаційної процедури. Також,
ліквідатором до матеріалів справи не
надано доказів здійснення аналізу
фінансового становища боржника, не
надано доказів розшуку активів
підприємства.

30.09.2014 р. місцевим господарським судом
винесено оскаржувану ухвалу.

Як свідчать матеріали справи,
господарський суд при прийнятті
оскаржуваної ухвали, зокрема,
мотивував її тим, що під час перевірки
діяльності арбітражного керуючого
Лєснова С.О. в якості ліквідатора
банкрута державним органом з питань
банкрутства виявлені численні
порушення; ліквідатором обов'язки,
покладені на нього постановою
господарського суду Харківської
області у даній справі, не виконані;
строк ліквідаційної процедури
закінчився, однак, суду не надано
ліквідаційного звіту та доказів
завершення ліквідаційної процедури.
Крім того, ліквідатором не
виконувались приписи ст.ст. 23 та 30
Закону про банкрутство та за час
провадження у справі про банкрутство
щомісячні звіти суду не надавались.

Однак, після оцінки наданих суду
доказів та доводів і вимог апеляційних
скарг, а також відзивів та заперечень
на них в сукупності з відповідними
нормами Закону про банкрутство, на
думку колегії суддів, висновки
господарського суду не відповідають
фактичним обставинам та матеріалам
справи, їм не надана правильна та
належна правова оцінка, в зв'язку з чим
є підстави для задоволення апеляційних
скарг арбітражного керуючого Лєснова
С.О. та кредитора Публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль", і скасування оскаржуваної
ухвали.

Згідно з приписами статті 4-1 ГПК
України господарські суди розглядають
справи про банкрутство у порядку
провадження, передбаченому цим
Кодексом, з урахуванням особливостей,
встановлених Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(далі - Закон про банкрутство).

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
в редакції станом на момент порушення
справи, провадження у справах про
банкрутство регулюється цим Законом,
Господарським процесуальним кодексом
України, іншими законодавчими актами
України.

Згідно зі ст. 1 Закону про банкрутство,
що діяв на час порушення провадження у
справі, арбітражний керуючий
(розпорядник майна, керуючий санацією,
ліквідатор) - фізична особа, яка має
ліцензію, видану в установленому
законодавством порядку, та діє на
підставі ухвали господарського суду;

ліквідатор - фізична особа, яка
відповідно до рішення господарського
суду організовує здійснення
ліквідаційної процедури боржника,
визнаного банкрутом, та забезпечує
задоволення визнаних судом вимог
кредиторів у встановленому цим Законом
порядку.

У відповідності до п. 4 ст. 25 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" дії
ліквідатора (ліквідаційної комісії)
можуть бути оскаржені до
господарського суду власником майна
(органом, уповноваженим управляти
майном) банкрута; особою, яка
відповідає за зобов'язаннями банкрута;
кожним кредитором окремо або комітетом
кредиторів; особою, яка, посилаючись на
свої права власника або іншу підставу,
передбачену законом чи договором,
оспорює правомірність віднесення
майнових активів або коштів до
ліквідаційної маси.

Повноваження ліквідатора при
здійсненні ліквідаційної процедури
встановлені ст. 25 Закону про
банкрутство.

У відповідності до ч.12 ст. 30 Закону про
банкрутство ліквідатор зобов'язаний на
вимогу господарського суду або
державного органу з питань банкрутства
надавати необхідні відомості щодо
проведення ліквідаційної процедури.

Згідно з п. 6 ст. 3-1 Закону про
банкрутство при реалізації своїх прав
та обов'язків ліквідатор зобов'язаний
діяти сумлінно та розумно з
урахуванням інтересів боржника та його
кредиторів.

Відповідно до п. 9 ст. 3-1 Закону про
банкрутство невиконання або неналежне
виконання обов'язків, покладених на
арбітражного керуючого згідно з цим
Законом, за відсутності наслідків,
передбачених цією статтею, може бути
підставою для усунення арбітражного
керуючого від виконання ним своїх
обов'язків, про що господарський суд
виносить ухвалу.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Згідно зі статтею 43 цього ж кодексу
господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в
судовому процесі
всіх обставин справи
в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 34 ГПК
України доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
грунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно з п. 2 ст. 101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Стосовно висновку місцевого
господарського суду про те, що під час
перевірки діяльності арбітражного
керуючого Лєснова С.О. в якості
ліквідатора банкрута державним
органом з питань банкрутства виявлені
численні порушення колегія суддів
вважає за необхідне зазначити
наступне.

В оскаржуваній ухвалі відсутнє
викладення конкретних порушень, за
допущення яких суд дійшов висновку про
усунення арбітражного керуючого
Лєснова С.О. від виконання обов'язків
ліквідатора.

Заявники скарги у своїх апеляційних
скаргах та доповненнях до них
вказували на те, що у скарзі голови
комітету кредиторів в якості підстав
для припинення повноважень
ліквідатора зазначаються: нез'явлення
на засідання комітету кредиторів
боржника; непогодження з комітетом
кредиторів порядку продажу майна
банкрута; ненадання комітету
кредиторів звітів про діяльність у
справі, хід ліквідаційної процедури.

Проте, вказані питання вже були
предметом розгляду судами (ухвала
господарського суду Харківської
області від 22.04.2013 р. у справі №Б-39/72-10,
залишена без змін постановою
Харківського апеляційного
господарського суду від 29.05.2013 р. та
постановою Вищого господарського суду
України від 10.09.2013 р.).

Судом апеляційної інстанції було
роздруковано з системи ДСС
(Діловодство спеціалізованого суду)
зазначені процесуальні документи, з
яких, зокрема, з ухвали господарського
суду Харківської області від 22.04.2013 р.,
вбачається, що "ліквідатором скликані
та проведені збори комітету кредиторів
з питань погодження порядку продажу
майна банкрута, про що у встановленому
порядку та належним чином повідомлено
усіх членів комітету кредиторів";
постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 29.05.2013 р.
встановлено, що "суд першої інстанції
дослідив належним чином факт належного
виконання арбітражним керуючим
Лєсновим С.О. покладених на нього
обов'язків ліквідатора банкрута, що
свідчить про проведення ліквідаційної
процедури в інтересах кредиторів";
постановою Вищого господарського суду
України від 10.09.2013 р. досліджено, що
ліквідатором вживалися заходи щодо
виявлення майнових активів боржника,
здійснювались всі необхідні дії по
скасуванню обтяжень, заборон, арештів з
майна боржника. Також встановлено, що
ліквідатором вживалися заходи щодо
проведення інвентаризації об'єктів
нерухомості, виявлених у ході
ліквідаційної процедури, укладено
договори на проведення оцінки
виявлених майнових активів банкрута, а
також отримано експертні оцінки майна
банкрута. Крім того, встановлено, що
ліквідатором здійснювались дії щодо
реалізації майна банкрута для
задоволення вимог, включених до
реєстру вимог кредиторів, у порядку,
погодженому на засіданнях комітету
кредиторів. Реалізація майна
провадилася на прилюдних торгах, про
проведення яких ліквідатором
здійснювалося офіційне оголошення та
письмово повідомлялося кредиторів та
заставного кредитора.

Таким чином, судом касаційної
інстанції підтверджено, що судами
попередніх інстанцій встановлено, що
ліквідатором у передбаченому чинним
законодавством порядку виконуються
всі необхідні дії з ліквідації
банкрута, ліквідатор діє в інтересах
банкрута та всіх його кредиторів.
Будь-яких порушень з боку ліквідатора
або підстав для визнання його
діяльності неналежною судами
попередніх інстанцій не встановлено.

Отже, оскаржуваною ухвалою від 30.09.2014 р.
господарський суд першої інстанції
фактично переглянув своє ж судове
рішення, постановлене раніше, а також
судові рішення апеляційної та
касаційної інстанцій, що суперечить
статті 17 Закону України "Про виконання
рішень та застосування практики
Європейського суду з прав людини" та
Рішенню Європейського суду з прав
людини від 09.11.2004 р. у справі "Науменко
проти України" щодо дотримання
принципу остаточності судового
рішення, в яком, зокрема, зазначено, що
правова певність передбачає
дотримання принципу res judicata, тобто
принципу остаточності рішення,
недопустимості повторного розгляду
вже вирішеної справи. Цей принцип
наполягає на тому, що жодна сторона не
має права домагатися перегляду
кінцевого і обов'язкового рішення
тільки з метою нового слухання і
вирішення справи. Повноваження судів
вищої ланки переглядати рішення
повинні використовуватися для
виправлення судових помилок, помилок у
здійсненні правосуддя, а не заміни
рішень.

Щодо посилання у скарзі голови
комітету кредиторів на проведення
перевірки діяльності арбітражного
керуючого Лєснова С.О. відділом з
питань банкрутства, в ході якої
виявлені порушення та винесено
розпорядження на їх усунення колегією
суддів встановлено, що постановою
Донецького окружного
адміністративного суду від 0.01.2014 р. у
справі №805/17378/13-а, залишеною без змін
ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 19,02.2014 р.,
припис Головного управління юстиції у
Донецькій області про недопущення
повторних порушень від 29.10.2013 р. №19 та
розпорядження Головного управління
юстиції у Донецькій області про
усунення порушень від 29.10.2013 р. № 13
скасовані через недоведеність
правомірності винесених припису та
розпорядження.

Щодо припинення повноважень
ліквідатора Лєснова С.О. з підстав
закінчення строку ліквідаційної
процедури колегія суддів апеляційного
суду колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 22 Закону про
банкрутство строк ліквідаційної
процедури не може перевищувати
дванадцяти місяців. Господарський суд
може продовжити цей строк на шість
місяців, якщо інше не передбачено цим
Законом.

Порушення 12-місячного строку для
здійснення ліквідаційної процедури, в
будь-якому разі, не може розглядатися
як істотне порушення та підстава при
припинення повноважень ліквідатора.

Так, пунктом 86 постанови Пленум
Верховного Суду України від 18.12.2009 року
№15 "Про судову практику в справах про
банкрутство" роз'яснено, що у постанові
про визнання боржника банкрутом
господарський суд зазначає про
відкриття ліквідаційної процедури без
зазначення строку. її тривалість не
повинна перевищувати дванадцяти
місяців. Пізніше строк ліквідаційної
процедури за клопотанням ліквідатора
або комітету кредиторів може бути
продовжено судом, про що виноситься
ухвала. Загальний строк ліквідаційної
процедури не може перевищувати
вісімнадцяти місяців.

Ліквідатор зобов'язаний вчинити
ліквідаційні заходи і передати на
затвердження господарському суду звіт
та ліквідаційний баланс у встановлений
строк, проте невиконання ліквідатором
цих дій у граничні строки, визначені
Законом, не є підставою для припинення
провадження у справі.

Наслідків перевищення строку
ліквідаційної процедури Закон не
містить.

Відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 р.
"Про судове рішення у цивільній справі"
обґрунтованим визнається рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні і які відповідають вимогам
закону про їх належність та
допустимість, або обставин, що не
підлягають доказуванню, а також якщо
рішення містить вичерпні висновки
суду, що відповідають встановленим на
підставі достовірних доказів
обставинам, які мають значення для
вирішення справи.

Разом з тим, колегією суддів
встановлено, що оскаржувана ухвала
господарського суду Харківської
області взагалі не містить доказів, які
б свідчили про невиконання або
неналежне виконання ліквідатором ПП
"Альянс-Інвест" Лєсновим С.О. своїх
обов'язків.

Отже, висновки, викладені в
оскаржуваної ухвалі господарського
суду, не відповідають вимогам чинного
законодавства та фактичним обставинам
справи, а мотиви заявників скарг, з яких
вони оспорюються, можуть бути
підставою для її скасування.

За таких обставин колегія суддів
дійшла висновку про задоволення
апеляційних скарг арбітражного
керуючого Лєснова С.О та кредитора
Публічного акціонерного товариства
"Райффайзен Банк Аваль" та скасування
ухвали господарського суду
Харківської області від 30.09.2014 р. у
справі №Б-39/72-10.

Керуючись ст. ст. 101, 102, п. 2 ст. 103, п. п. 1, 4
ч. 1 ст. 104, ст. ст. 105, 106 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу арбітражного
керуючого Лєснова С.О., м. Донецьк,
задовольнити.

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль", м. Київ, задовольнити.

Ухвалу господарського суду
Харківської області від 30.09.2014 р. у
справі №Б-39/72-10 скасувати.

Матеріали справи №Б-39/72-10 передати на
подальший розгляд до господарського
суду Харківської області.

Повний текст постанови складено 04.11.2014
року.

Головуючий суддя
Гетьман Р.А.

Суддя
Плахов О.В.

Суддя
Шутенко І.А.