ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

31.10.2014 р.
Справа№ 914/3828/14

Суддя Петрашко М.М. розглянувши
матеріали

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торгово-технічна
компанія «УНІКО», м.Львів

до відповідача Акціонерного
товариства «Радіодифузія», Польща,
м.Замость

про стягнення 41 788,12 грн.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду
Львівської області Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Торгово-технічна компанія «УНІКО»
подано позов до Акціонерного
товариства «Радіодифузія» про
стягнення 41 788,12 грн.

Вирішуючи питання про прийняття
позовної заяви вих.№01/10 від 28.10.2014р.
(вх.№3962 від 28.10.2014р.) до розгляду, судом
встановлено наявність підстав для
повернення її без розгляду зважаючи на
наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України до позовної заяви додаються
документи, які підтверджують сплату
судового збору у встановлених порядку
і розмірі.

Згідно із ч.1 ст.9 Закону України "Про
судовий збір" судовий збір сплачується
за місцем розгляду справи та
зараховується до спеціального фонду
Державного бюджету України.

Як вбачається із поданих матеріалів,
позивачем до позовної заяви долучено
заяву (вх.№5143/14) про відстрочення
сплати судового збору.

У вказаній заяві позивач просить
відстрочити сплату судового збору до
ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України
"Про судовий збір" враховуючи майновий
стан сторони, суд може своєю ухвалою
відстрочити або розстрочити сплату
судового збору на певний строк, але не
довше ніж до ухвалення судового
рішення у справі.

Єдиною підставою для вчинення
господарським судом дій, зазначених у
статті 8 Закону, є врахування ним
майнового стану сторін. Клопотання про
відстрочення (розстрочення) сплати
судового збору, зменшення його розміру
або звільнення від його сплати може
бути викладене в заяві чи скарзі, які
подаються до господарського суду, або
окремим документом. Особа, яка заявляє
відповідне клопотання, повинна навести
доводи і подати докази на
підтвердження того, що її майновий стан
перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею
судового збору у встановленому порядку
і розмірі. При цьому оскільки статтею 129
Конституції України як одну із засад
судочинства визначено рівність усіх
учасників судового процесу перед
законом і судом, отже в тому числі й
органів державної влади, то самі лише
обставини, пов'язані з фінансуванням
установи чи організації з державного
бюджету України та відсутністю у ньому
коштів, призначених для сплати
судового збору, не

можуть вважатися підставою для
звільнення від такої сплати. (пункт 3.1.
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України» № 7 від 21.02.2013р.).

Позивач у заяві про відстрочення
сплати судового збору зазначає, що
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Торгово-технічна
компанія «УНІКО» перебуває в скрутному
матеріальному становищі та не має
грошових коштів для сплати судового
збору за подання позовної заяви до
господарського суду.

Суд звертає увагу позиваче на те, що ним
не подано жодних доказів в
підтвердження того, що його майновий
стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті
судового збору у встановленому порядку
і розмірі.

Враховуючи вищенаведене, суд відмовляє
позивачу у задоволенні його заяви про
відстрочення сплати судового збору.

Відтак, позивачем не виконано вимог
Господарського процесуального кодексу
України про долучення до позовної
заяви документів, які підтверджують
сплату судового збору у встановлених
порядку і розмірі.

Згідно з п.4 ч.1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо не подано
доказів сплати судового збору у
встановлених порядку та розмірі.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.56 ГПК
України позивач, прокурор чи його
заступник зобов'язані при поданні
позову надіслати сторонам копії
позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

Пунктом 2 ч.1 ст.57 ГПК України
передбачено, що до позовної заяви
додаються документи, які підтверджують
відправлення відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

Суд звертає увагу позивача, що таким
доказом є оригінал поштової квитанції
з оригіналом опису вкладення про
надсилання відповідачеві
рекомендованою кореспонденцією копії
позовної заяви з доданими до неї
документами, яка додається до позову.

Як вбачається із матеріалів позовної
заяви, позивачем до неї долучено копію
фіскального чеку від 15.10.2014р. про
направлення на адресу Радіодифузія
рекомендованої кореспонденції. Однак,
як вбачається із позовної заяви, вона
підписана 28.10.2014р., тобто пізніше ніж
вона була надіслана. Суд звертає увагу
позивача, що неможливо відправити
15.10.2014р. позовну заяву, яка буде
створена у майбутньому (28.10.2014р.). Таким
чином суд не приймає долучену копію
фіскального чеку від 15.10.2014р. як
належний доказ відправлення на адресу
відповідача позовної заяви саме від
28.10.2014р. Крім того із вказаного
фіскального чеку не вбачається яка
саме кореспонденція направлялася на
адресу відповідача. Опису вкладення, як
того вимагає ч.1 ст.56 ГПК України,
позивачем до позовної не долучено.

Недодержання вимог статей 54, 56 та
пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК
щодо форми, змісту і додатків до
позовної заяви тягне за собою наслідки,
передбачені статтею 63 ГПК. (п.3.5.
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики
застосування господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції").

Відтак, позивачем не виконано вимог
Господарського процесуального кодексу
України про долучення до позовної
заяви доказів відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Згідно п.6 ч.1 ст.63 ГПК України суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо не подано
доказів надсилання відповідачеві
копії позовної заяви і доданих до неї
документів.

У випадку повторного подання позовної
заяви до господарського суду
Львівської області, позивачу необхідно
врахувати вищезазначене.

Відповідно до ч.3 ст.63 Господарського
процесуального кодексу України
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущенного
порушення.

Враховуючи вищенаведене та керуючись
п.4, п.6 ч.1 ст. 63, ст.86 ГПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

1. Повернути Товариству з обмеженою
відповідальністю «Торгово-технічна
компанія «УНІКО» позовну заяву і
додані документи без розгляду, на 28
аркушах.

2. Ухвала може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
господарського суду в порядку і строки
вказані в ст.ст.91-93 ГПК України.

3. Повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущених
порушень.

Суддя
Петрашко М.М.