КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2014 р. Справа№ 925/528/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зеленіна В.О.

суддів: Синиці О.Ф.

Шевченка Е.О.

при секретарі: Вінницькій О.В.

Представники сторін:

позивача:Мицько Р.М., за довіреністю;

відповідача:Шимановський А.В., за
довіреністю;

Вєдєрнікова О.С., за довіреністю;

розглянувши апеляційну скаргу
Дочірньої компанії "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України"

на рішення господарського суду
Черкаської області від 22.07.2014

у справі № 925/528/14 (суддя: Єфіменко
В.В.)

за позовом Дочірньої компанії "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України"

до Публічного акціонерного
товариства "Азот"

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Черкаської області від 22.07.2014 у справі
№ 925/528/14 в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням,
Дочірня компанія "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" звернулась до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, у відповідності до якої
просить скасувати рішення
господарського суду Черкаської
області від 22.07.2014 у справі № 925/528/14 і
прийняти нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити повністю.

Скарга мотивована тим, що
господарським судом Черкаської
області не в повному обсязі були
з'ясовані обставини, що мають значення
для справи, а також були порушені,
неправильно застосовані норми
матеріального та процесуального права.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями апеляційну скаргу
Дочірньої компанії "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" передано на розгляд
колегії судді у складі головуючого
судді - Зеленіна В.О., суддів: Синиці О.Ф.,
Шевченка Е.О.

Розпорядженням секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 12.08.2014 № 925/528/14
у справі № 925/528/14, в зв'язку з
перебуванням судді Синиці О.Ф. на
лікарняному, сформовано для розгляду
апеляційної скарги колегію суддів у
складі: головуючий суддя: Зеленін В.О.,
судді: Верховець А.А., Шевченко Е.О.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 12.08.2014 колегію
суддів у зазначеному складі прийнято
до провадження справу № 925/528/14. Розгляд
апеляційної скарги призначений на
15.09.2014.

04.09.2014 представником скаржника через
відділ документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду було подано копію
постанови Вищого господарського суду
України від 27.08.2014 у справі № 925/231/13-г.

Розпорядженням секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 15.09.2014 № 925/528/14
у справі № 925/528/14, в зв'язку з виходом
судді Синиці О.Ф. з лікарняного,
сформовано для розгляду апеляційної
скарги колегію суддів у складі:
головуючий суддя: Зеленін В.О., судді:
Синиця О.Ф., Шевченко Е.О.

15.09.2014 представником відповідача через
відділ документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду було подано копію
постанови Вищого господарського суду
України від 16.07.2014 у справі № 904/4450/13.

15.09.2014 в судовому засіданні оголошено
перерву до 29.09.2014.

22.09.2014 представником відповідача через
відділ документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду було подано
додаткові письмові пояснення по
справі.

29.09.2014 в судовому засіданні оголошено
перерву до 14.10.2014.

06.10.2014 представником відповідача через
відділ документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду було подано
письмові пояснення по справі.

13.10.2014 представником скаржника через
відділ документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду було подано
письмові пояснення по справі.

14.10.2014 в судовому засіданні оголошено
перерву до 20.10.2014.

20.10.2014 представником відповідача через
відділ документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду було подано
клопотання про призначення експертизи.

20.10.2014 представником скаржника через
відділ документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду була подана
постанова Верховного суду України від
07.10.2014.

20.10.2014 в судовому засіданні оголошено
перерву до 03.11.2014.

03.11.2014 заслухавши пояснення
представників позивача та відповідача,
розглянувши надані сторонами
документи й з'ясувавши обставини
справи, апеляційний суд вважає, що
подане представником відповідача
клопотання про призначення експертизи
є необґрунтованим та безпідставним, в
зв'язку з чим не підлягає задоволенню.

03.11.2014 представник скаржника в судовому
засіданні підтримав апеляційну скаргу
і просив суд її задовольнити.

03.11.2014 представники відповідача в
судовому засіданні заперечували проти
задоволення апеляційної скарги і
просили суд рішення господарського
суду Черкаської області від 22.07.2014 у
справі № 925/528/14 залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, колегія суддів встановила
наступне.

28.01.2011 сторони уклали договір №
111-211-06/11-49 поставки природного газу
(далі - договір), за умовами якого
позивач зобов'язався поставляти
відповідачу природний газ.

Пунктом 4.1 договору сторони погодили,
що покупець здійснює оплату вартості
природного газу в такому порядку:
оплата 34 відсотки від вартості
запланованих місячних обсягів
проводяться не пізніше ніж за 5
банківських днів до початку місяця
поставки газу; 33 відсотки від вартості
запланованих місячних обсягів
проводиться до 5 числа та до 15 числа
поточного місяця поставки; остаточний
розрахунок за спожитий газ, з
урахуванням вартості транспортування
територією України, здійснюється на
підставі акта приймання-передачі газу
до 5 числа місяця, наступного за місяцем
поставки газу. Договір діє в частині
поставки газу до 1 січня 2012 року, а в
частині розрахунків - до їх повного
виконання.

Факт належного виконання позивачем
зобов'язань за договором
підтверджується актами
приймання-передачі газу: від 31 січня 2011
року на суму 359866525 грн. 79 коп.; від 28
лютого 2011 року на суму 341793656 грн. 58 коп.;
від 31 березня 2011 року на суму 373 934140 грн.
73 коп.

З матеріалів справи вбачається, що в
зв'язку з невиконанням відповідачем
грошового зобов'язання на підставі
договору, позивач звернувся до суду з
позовом за наслідками розгляду якого
господарський суд Черкаської області
21.02.2012 у справі № 10/13/5026/949/2011 прийняв
рішення яким задовольнив вимоги про
стягнення з Публічного акціонерного
товариства "Азот" (на користь Дочірньої
компанії "Газ України" Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" 373 934 140,73 грн. основного боргу, 6
654 489,00 грн. пені, 8 023 909,92 грн.
інфляційних, 1354687,60 грн. 3% річних з
простроченої суми, 25 477,00 грн.
державного мита, 235,79 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

У лютому 2013 року дочірня компанія "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" звернулася
до Господарського суду Черкаської
області з позовом до публічного
акціонерного товариства "АЗОТ" про
стягнення 19961352 грн. 30 коп. річних за
період з 27 квітня 2011 року по 6 лютого 2013
року за порушення грошових зобов'язань
за договором від 28 січня 2011 року №
111-211-06/11-49 поставки природного газу.

Рішенням господарського суду
Черкаської області від 08.04.2014 у справі
№ 925/231/13-г позов задоволено.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 26.06.2014 у справі
№ 925/231/13-г рішення господарського суду
Черкаської області від 08.04.2014 скасовано
і в позові відмовлено з мотивів
безпідставності вимог.

Постановою Вищого господарського суду
від 27.08.2014 касаційну скаргу дочірньої
компанії "Газ України" Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" задоволено, а постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 26.06.2014 у справі
№ 925/231/13-г скасовано, рішення
господарського суду Черкаської
області від 08.04.2014 залишено в силі.

Згідно ч.2 ст.35 Господарського
процесуального кодексу України факти,
встановлені рішенням господарського
суду (іншого органу, який вирішує
господарські спори), за винятком
встановлених рішенням третейського
суду, під час розгляду однієї справи, не
доводяться знову при вирішенні інших
спорів, в яких беруть участь ті самі
сторони.

Таким чином, для рішень господарських
судів важливою умовою
преюдиціальності фактів, що містяться
в рішенні господарського суду, є
суб'єктний склад спору, тобто наявність
та участь тих самих сторін, що й у
справі, яка розглядається.

З оскаржуваного рішення вбачається, що
відмовляючи в задоволенні позову,
місцевий господарський суд виходив з
того, що сторони фактично змінили умови
договору щодо порядку розрахунків,
погодившись, що поставка відбувається
не на умовах попередньої плати, втім
нового порядку та строків розрахунків
не передбачили. Окрім того, вимога
позову про стягнення річних та
інфляційних окремо від суми основного
боргу порушує правила статті 625
Цивільного кодексу України та не
відповідає встановленому способу
захисту порушеного права.

Таких висновків місцевий
господарський суд дійшов без
урахування всіх обставин справи і
вимог законодавства.

Відповідно до статті 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Цивільного
кодексу України правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Дво- чи багатостороннім правочином є
погоджена дія двох або більше сторін (ч.
4 ст. 202 Цивільного кодексу України).

Отже, двостороннім правочинами
притаманна наявність
взаємоузгодженого волевиявлення двох
осіб, спрямованого на виникнення
єдиного правового результату,
покликаного забезпечити реалізацію
обопільної чи самостійної мети кожної
з цих осіб.

Згідно зі ст. 627 Цивільного кодексу
України сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Як передбачено ст. 6 Цивільного кодексу
України, сторони в договорі можуть
відступити від положень актів
цивільного законодавства і
врегулювати свої відносини на власний
розсуд.

Частиною 1 ст. 638 Цивільного кодексу
України істотними умовами договору є
умови про предмет договору, умови, що
визначені законом як істотні або є
необхідними для договорів даного виду,
а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди.

Оскільки між сторонами по справі
склались господарські правовідносини,
то за змістом ст.ст. 173, 193
Господарського кодексу України, ст.ст.
11, 509, 525, 526, 599 Цивільного кодексу
України, угода (договір) є підставою для
виникнення цивільних прав та
обов'язків (зобов'язань), зобов'язання
повинні виконуватися належним чином.

Частиною 1 ст. 530 передбачено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

За договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК
України).

Покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару. Покупець
зобов'язаний сплатити продавцеві повну
ціну переданого товару (ст. 692 ЦК
України).

Із наведеного вбачається, що за
загальним правилом, обов'язок покупця
оплатити товар виникає після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього.
Це правило діє, якщо спеціальними
правилами або договором
купівлі-продажу не встановлено інший
строк оплати.

Враховуючи, що в справі, яка
розглядається, договором було
установлено строки оплати за
поставлений товар, підстав для
застосування до спірних правовідносин
положень ч. 2 ст. 530 ЦК України в частині
пред'явлення вимог кредитора та
обов'язку боржника виконати обов'язок
у семиденний строк немає.

Крім того, відповідно до ст. 693 ЦК
України якщо договором встановлений
обов'язок покупця частково або
повністю оплатити товар до його
передання продавцем (попередня оплата),
покупець повинен здійснити оплату в
строк, встановлений договором
купівлі-продажу, а якщо такий строк не
встановлений договором, - у строк,
визначений відповідно до ст. 530 цього
Кодексу. У разі невиконання покупцем
обов'язку щодо попередньої оплати
товару застосовуються положення ст. 538
цього Кодексу.

Тобто строк (термін) здійснення
часткової або повної попередньої
оплати визначається відповідно до ст.
530 ЦК України тільки у разі, якщо такий
строк (термін) не встановлений самим
договором.

Пунктом 4.1 договору сторони погодили,
що покупець здійснює оплату вартості
природного газу в такому порядку:
оплата 34 відсотки від вартості
запланованих місячних обсягів
проводяться не пізніше ніж за 5
банківських днів до початку місяця
поставки газу; 33 відсотки від вартості
запланованих місячних обсягів
проводиться до 5 числа та до 15 числа
поточного місяця поставки; остаточний
розрахунок за спожитий газ, з
урахуванням вартості транспортування
територією України, здійснюється на
підставі акта приймання-передачі газу
до 5 числа місяця, наступного за місяцем
поставки газу. Договір діє в частині
поставки газу до 1 січня 2012 року, а в
частині розрахунків - до їх повного
виконання.

Про те, місцевий господарський суд не
застосував до спірних правовідносин
положення ст. 538 ЦК України про
зустрічне виконання зобов'язання.

Так, за цією нормою виконання свого
обов'язку однією із сторін, яке
відповідно до договору обумовлене
виконанням другою стороною свого
обов'язку, є зустрічним виконанням
зобов'язання. При зустрічному
виконанні зобов'язання сторони повинні
виконувати свої обов'язки одночасно,
якщо інше не встановлено договором,
актами цивільного законодавства, не
випливає із суті зобов'язання або
звичаїв ділового обороту. Сторона, яка
наперед знає, що вона не зможе виконати
свого обов'язку, повинна своєчасно
повідомити про це другу сторону. Якщо
зустрічне виконання обов'язку
здійснено однією із сторін, незважаючи
на невиконання другою стороною свого
обов'язку, друга сторона повинна
виконати свій обов'язок.

Наведене свідчить, що поставка товару
без попередньої оплати не є вчиненням
конклюдентних дій, які призвели до
фактичної зміни умов договору, зокрема
щодо порядку розрахунків, оскільки
продавець скористався своїм законним
правом у зустрічному зобов'язанні.

Поставка природного газу без
попередньої оплати є правом позивача і
підтвердження відповідачем поставки
шляхом прийняття виконання не свідчить
про зміну умов договору щодо порядку
розрахунків.

Згідно з приписами статей 610 і 612
Цивільного кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), а боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням індексу інфляції та
річних.

За обставин невиконання відповідачем
грошового зобов'язання місцевий
господарський суд безпідставно
відмовив у задоволені позовних вимог.

Зазначена позиція суду
кореспондується з позицією Верховного
суду України викладеною в постанові
від 07.10.2014 за наслідками перегляду
постанови Вищого господарського суду
України від 17 червня 2014 року в справі №
904/4451/13 за позовом публічного
акціонерного товариства «Національна
акціонерна компанія «Нафтогаз
України» (далі - ПАТ «НАК «Нафтогаз») до
ПАТ «Інтерпайп» про стягнення 6235069,88
грн.

На час розгляду справи сума основного
боргу відповідача перед позивачем
становить 373 934 140,73 грн., а тому вимога
позивача про стягнення з відповідача
3739341 грн. 41 коп. втрат внаслідок
інфляції за період з травня 2011 року по
лютий 2014 року та 12602328 грн. 41 коп. три
проценти річних за період з 07.02.2013 по
25.03. 2014 є обґрунтованою в зв'язку з чим
підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.
Тобто, підставами для захисту
цивільного права є його порушення,
невизнання або оспорювання.

В зв'язку з зазначеним вище, колегія
суддів вважає, що рішення
господарського суду Черкаської
області від 22.07.2014 у справі № 925/528/14
прийняте з неправильним застосуванням
норм процесуального та матеріального
права, що підтверджується фактичними
обставинами та матеріалами справи, а
тому підлягає скасуванню з прийняттям
нового рішення про задоволення
позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається у спорах, що
виникають при виконанні договорів та з
інших підстав, - на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Дочірньої компанії
"Газ України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України"
задовольнити.

2. Рішення господарського суду
Черкаської області від 22.07.2014 у справі
№ 925/528/14 скасувати та прийняти нове
рішення яким позовні вимоги Дочірньої
компанії "Газ України" Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" задовольнити.

3. Резолютивну частину рішення
господарського суду Черкаської
області від 22.07.2014 у справі № 925/528/14
викласти в наступній редакції:

« 1. Позовні вимоги задовольнити
повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "АЗОТ" (, вул.
Першотравнева,72, м. Черкаси, 18014) на
користь Дочірньої компанії "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" (, вул. Шолуденка,1, м. Київ, 04
(три мільйони сімсот тридцять дев'ять
тисяч триста сорок одна) грн. 41 коп.
втрат внаслідок інфляції, 12602328
(дванадцять мільйонів шістсот дві
тисячі триста двадцять вісім) грн. 41
коп. три проценти річних, 73080 (сімдесят
три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп.
судового збору.»

4. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "АЗОТ" (, вул.
Першотравнева,72, м. Черкаси, 18014) на
користь Дочірньої компанії "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" (, вул. Шолуденка,1, м. Київ, 04116) 36540
(тридцять шість тисяч п'ятсот сорок)
грн. 00 коп. судового збору за розгляд
справи судом апеляційної інстанції.

5. Видачу наказів доручити
господарському суду Черкаської
області.

6. Матеріали справи № 925/528/14 повернути
до господарського суду Черкаської
області.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів.

Головуючий суддя
В.О. Зеленін

Судді
О.Ф. Синиця

Е.О. Шевченко