ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2014 р.
Справа № 922/3239/14

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Істоміна О.А., суддя Білецька А.М.,
суддя Горбачова Л.П.

при секретарі Полубояриній Н.В.

за участю представників сторін:

позивача - Мостова В.О. дов. б/н від 1884
від 05.09.2014 року та Ягло І.В. дов. № 2792 від
27.12.2013 року.

відповідача - не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Стома", м.
Харків (вх. №3072 Х/3-10) на рішення
господарського суду Харківської
області від 09.09.14 року у справі № 922/3239/14

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Стома", м. Харків

до Комунального підприємства "Комплекс
по благоустрою Харківського району",
м.Харків

про зобов'язання передати результати
виконаної роботи

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду
Харківської області від 09.09.2014 року по
справі №922/3239/14 (суддя О.В.Бринцев) в
позові відмовлено повністю.

Позивач не погодившись з висновками,
які викладені в рішенні
господарського суду першої інстанції
звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій вважає, що
судом при розгляді даного рішення
невірно застосовані норми
матеріального та процесуального права,
просить рішення скасувати, та прийняти
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач свого представника в судове
засідання, яке відбулося 04.11.2014 року не
направив, про причини неявки суд не
сповістив, клопотань про відкладення
розгляду справи не подавав, про час та
місце розгляду скарги належним чином
повідомлявся, про що свідчить штамп на
зворотному боці ухвали про призначення
до розгляду апеляційної скарги, яка є
належним доказом повідомлення
учасників справи про дату, час та місце
судового засідання відповідно до
пунктів 2.6.1, 2.6.11, 2.6.15 Інструкції з
діловодства в господарських судах
України та відповідно до пункту 3.9.1.
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
року № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції".

Крім того, матеріали справи містять
поштове повідомлення від 07.10.2014 року
про вручення відповідачу 10.10.2014 року
рекомендованого поштового
відправлення.

Зважаючи на належне повідомлення
відповідача про час та місце розгляду
справи, виходячи з того, що явка
відповідача не визнавалася
обов'язковою судом, а участь в
засіданні суду (як і інші права
передбачені ст. 22 ГПК України) є правом,
а не обов'язком сторони, колегія суддів
дійшла висновку про можливість
розгляду апеляційної скарги по суті за
відсутності представника відповідача,
за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши доводи
апеляційної скарги в межах вимог,
передбачених ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України,
перевіривши повноту встановлення
судом першої інстанції обставин справи
та доказів на їх підтвердження, а також
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
встановила наступне.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
22.05.2012 року між Комунальним
підприємством "Комплекс по благоустрою
Харківського району" (виконавець -
відповідач у справі) та Публічним
акціонерним товариством "Стома"
(замовник - позивач у справі) був
укладений договір на розробку
нормативно-технічної та технологічної
документації за №12/93, відповідно до п.1.1
якого, замовник доручає, а виконавець
приймає на себе виконання робіт:
розробка та погодження інвентаризації
джерел викидів в атмосферу (додаток №1
до договору); документи, у яких
обґрунтовуються обсяги викидів для
отримання дозволу на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря стаціонарними джерелами
(додаток №1 до договору); отримання
дозволу на викиди забруднюючих речовин
в атмосферне повітря стаціонарними
джерелами (додаток №1 до договору).
Виконавець бере на себе роботу із
узгодження та оформлення пакету
документів замовника в органах
державного управління (СЕС, Управління
екології, та інших) (п.1.2 договору).

Загальна вартість договору складає
60000,00 грн. з урахуванням ПДВ за 85 джерел
викидів (п.2.2. договору).

Сторони погодили, що розрахунки за цим
договором виконуються у наступному
порядку: передплата складає 50% від
вартості договору, що дорівнює 30000,00
грн. з урахуванням ПДВ; 25 % від вартості
договору замовник виплачує виконавцю
після виконання робіт і підписання
документів, розроблених згідно п.1.1; 25%
від вартості договору замовник
виплачує виконавцю після одержання
узгодженої документації (п.2.3 договору).

При завершенні робіт виконавець надає
замовнику акт здачі-приймання роботи
на технічну документацію (п.3.4
договору).

Згідно з п. 3.5 договору виконавець
починає виконувати роботу впродовж
трьох календарних днів з моменту
підписання договору за умови виконання
пунктів 2.3 та 5.2 договору.

Пунктом 3.6 договору встановлено, що по
закінченню робіт замовнику надається
наступна документація: розроблена та
узгоджена інвентаризація джерел
викидів забруднюючих речовин в
атмосферу; документи, у яких
обґрунтовуються обсяги викидів для
отримання дозволу на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря стаціонарними джерелами;
дозвіл на викиди забруднюючих речовин
в атмосферу.

Відповідно до п. 5.2 договору замовник
зобов'язується не пізніше двох днів з
моменту підписання договору надати
виконавцю усю інформацію і
документацію, вказану у додатку №1 до
договору, а так само інші дані,
необхідні для виконання робіт.

В процесі виконання договору сторонами
була погоджена та підписана додаткова
угода від 29.12.2012 року.

Зокрема, п.1.1. договору викладений у
наступній редакції: «замовник доручає,
а виконавець приймає на себе виконання
робіт: розробка та погодження
інвентаризації джерел викидів в
атмосферу; документи, у яких
обґрунтовуються обсяги викидів для
отримання дозволу на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря стаціонарними джерелами;
отримання дозволу на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря стаціонарними джерелами»,.

Крім того, сторони змінили п.2.3
договору, та визначили, що розрахунки
за цим договором здійснюються
наступним чином: попередня оплата в
розмірі 50% від загальної вартості
договору, що складає 30000,00 грн. в тому
числі ПДВ; 25 % від загальної вартості
договору замовник виплачує виконавцю
після виконання робіт та підписання
документів, розроблених згідно п.1.1.1 та
1.1.2 цього договору; остаточний
розрахунок в розмірі 25% від загальної
вартості договору замовник сплачує
виконавцю після одержання дозволу на
викидні згідно п.1.1.3 цього договору.

Також, сторони погодили внести зміни до
п.3.2 договору, та встановили, що строк
виконання робіт складає 120 днів з
моменту надання даних в повному обсязі
(згідно додатку №1) та здійснення
попередньої оплати, відповідно до п.2.3
договору.

Листом від 24.07.2012 року відповідач
повідомив позивача про те, що отримав
повний пакет документів зазначених у
додатку №1 за договором №12/93 від 22.05.2012
року.

Як свідчать матеріали справи, позивач
у липні 2012 року та серпні 2013 року
здійснив часткову попередню оплату в
загальній сумі 45000,00 за розробку
нормативно-технічної та технологічної
документації за договором №12/93 від
22.05.2012 року грн., що підтверджується
наявними у справі копіями платіжних
доручень за № 2107 від 11.07.2012 року та № 2661
від 14.08.2013 року.

Однак, відповідач, в порушення умов
договору, дозвільну документацію
позивачеві не передав, у зв'язку з чим
останній був змушений звернутися до
господарського суду для відновлення
своїх порушених прав і інтересів.

Господарський суд відмовляючи в
задоволенні позовних вимог зазначив,
що в порушення умов п. 2.3 договору
позивач, не здійснив остаточний
розрахунок з відповідачем, в зв'язку з
чим у останнього виникає право
зупинити виконання свого обов'язку за
договором про розробку
нормативно-технічної та технологічної
документації від 22.05.2012 року № 12/93, в
частині передачі позивачу
документації, визначеної п. 1.1.
договору.

Колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду
вважає апеляційну скаргу
необґрунтованою та такою, що не
підлягає задоволенню, а висновки
місцевого господарського суду є
обґрунтованими та законними, виходячи
з наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу
України вказує, що цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки, й серед підстав виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
передбачає договори та інші правочини.

Статтею 174 Господарського кодексу
України передбачено, що господарські
зобов'язання можуть виникати, зокрема,
із господарського договору та інших
угод, передбачених законом, а також з
угод, не передбачених законом, але
таких, які йому не суперечать.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 ст.193 Господарського кодексу
України встановлено, що до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Положення ст. 626 Цивільного кодексу
України передбачають, договір є
підставою виникнення цивільних прав та
обов'язків.

Дослідивши умови спірного договору,
колегія судів вважає, що договір про
розробку нормативно - технічної та
технологічної документації № 12/93 від
22.05.2012 року, який укладено між позивачем
та відповідачем за своєю правовою
природою є договором підряду.

З огляду на правові приписи ст. 887
ЦК України вбачається, що за договором
підряду на проведення проектних та
пошукових робіт підрядник
зобов'язується розробити за завданням
замовника проектну або іншу технічну
документацію та (або) виконати пошукові
роботи, а замовник зобов'язується
прийняти та оплатити їх.

До договору підряду на проведення
проектних і пошукових робіт
застосовуються положення цього
Кодексу, якщо інше не встановлено
законом.

Нормами ст. 888 ЦК України встановлено,
що за договором підряду на проведення
проектних та пошукових робіт замовник
зобов'язаний передати підрядникові
завдання на проектування, а також інші
вихідні дані, необхідні для складання
проектно-кошторисної документації.
Завдання на проектування може бути
підготовлене за дорученням замовника
підрядником. У цьому разі завдання стає
обов'язковим для сторін з моменту його
затвердження замовником.

Між тим, ст.ст. 525,
526 ЦК України встановлюють, що
зобов'язання має виконуватись належним
чином, відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
та інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Як свідчать матеріали справи, 20.12.2013
року уповноваженою особою з боку
позивача - Василенко М.К. було отримано
лист від 20.12.2013 року за №20/12-1, зі змісту
якого вбачається, що відповідач в
повному обсязі виконав покладені на
нього обов'язки за договором №12/93 від
22.05.2012 року.
Крім того, про
обізнаність позивача щодо виконання
відповідачем зобов'язань за договором
свідчить лист від 22.04.2014 року за №12/04-1, в
якому зазначено, що представник
позивача, в особі інженера з ОНС
Василенко М.К. ознайомлений 24.04.2014 року
з дозвільними документами, які були
предметом вище зазначеного договору.

Як випливає з ч. 4 ст. 882 ЦК України,
передання робіт підрядником і
прийняття їх замовником оформляється
актом, підписаним обома сторонами.

Пунктом 3.4 договору сторони погодили,
що при завершенні робіт виконавець
надає замовнику акт здачі-прийняття
робіт на технічну документацію.

Разом з тим ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу
України встановлює, що якщо договором
підряду не передбачена попередня
оплата виконаної роботи або окремих її
етапів, замовник зобов'язаний сплатити
підрядникові обумовлену ціну після
остаточної здачі роботи, за умови, що
роботу виконано належним чином і в
погоджений строк, або за згодою
замовника - достроково.

Слід зазначити, що сторони визначили в
договорі, що роботи вважаються
виконаними лише з моменту, підписання
акту прийому-передачі, прийнятого без
претензій (п.3.8 договору).

Таким чином, виходячи з умов договору
та вимог чинного законодавства, роботи
можуть вважатися виконаними , а
обов'язок по їх оплаті - таким, що
настав тільки після складання акту
виконаних робіт. Тільки складений акт
породжує правові наслідки.

З матеріалів справи вбачається,
що відповідач неодноразово
направляв на адресу позивача акт
приймання-передачі. Зокрема, в
матеріалах справи міститься копія
наданого відповідачем акту
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
№ОУ-0000049 від 24.04.2014. Даний акт був
переданий позивачу відповідачем 24.04.2014
року.

Отже, у зв'язку з наявністю доказів
складення відповідачем акту
приймання-передачі фактично виконаних
підрядних робіт, у позивача виникають
правові наслідки для здійснення
остаточного розрахунку за договором.

Замовник зобов'язаний, якщо інше не
встановлено договором підряду на
проведення проектних та пошукових
робіт, зокрема, сплатити підрядникові
встановлену ціну після завершення усіх
робіт чи сплатити її частинами після
завершення окремих етапів робіт або в
іншому порядку, встановленому
договором або законом (п.1 ч.1 ст. 889 ЦК
України).

У відповідності до ч. 1 ст. 856 ЦК України,
якщо замовник не сплатив встановленої
ціни роботи або іншої суми, належної
підрядникові у зв'язку з виконанням
договору підряду, підрядник має право
притримати результат роботи, а також
устаткування, залишок невикористаного
матеріалу та інше майно замовника, що є
у підрядника.

Колегія суддів вважає, що дії
відповідача щодо притримання
результатів виконаної роботи
(дозвільну документацію) є
правомірними та такими, що
відповідають умовам договору та норм
чинного законодавства, у зв'язку з
відсутню в матеріалах справи доказів,
що підтверджують здійснення позивачем
остаточних розрахунків передбаченими
умовами укладеного між сторонами
договору.

Статтею 33 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції про відмову у задоволенні
позовних вимог.

Доводи, викладені в апеляційній
скарзі, не знайшли свого підтвердження
при апеляційному перегляді справи та
не можуть бути підставою для
скасування оскаржуваного рішення у
даній справі, у зв'язку з чим рішення
господарського суду Харківської
області від 09.09.2014 року у справі №922/3239/14
слід залишити без змін, апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства "Стома" - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст.
105 Господарського процесуального
кодексу України, колегія суддів
Харківського апеляційного
господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Стома", м.
Харків залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Харківської області від 09.09.14 року у
справі №922/3239/14 залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
судовим рішенням апеляційного
господарського суду законної сили.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 10.11.2014 року

Головуючий суддя
Істоміна О.А.

Суддя
Білецька А.М.

Суддя
Горбачова Л.П.