КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" жовтня 2014 р.
Справа№ 1/43

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ільєнок Т.В.

суддів: Корсакової Г.В.

Тарасенко К.В.

при секретарі

судового засідання:
Грабенко В.А.

за участі представників

від сторін:

позивача Іващенко О.В.
-дов. від 27.11.2013р.

№ 91/2013/11/27-1

відповідача Білоус О.А. -
дов. від 18.11.2013р. № 1

Пащенко Л.В. -
дов. від 18.11.2013р. № 1

розглянувши матеріали

апеляційної скарги

Житлово-будівельного кооперативу
"Залізничик -4"

на рішення Господарського
суду м. Києва від 11.07.2014 р.

у справі № 1/43 (суддя:
Мельник В.І.)

за позовом Акціонерної
енергопостачальної компанії

"Київенерго" в
особі Структурного відокремленого

підрозділу
"Енергозбут Київенерго"

до відповідача
Житлово-будівельного кооперативу
"Залізничик - 4"

про стягнення 38 742, 45
грн. заборгованості за спожиту

теплову енергію,
в тому числі 25 264, 56 грн. -

основного боргу,
8 273, 92 грн. - інфляційних

нарахувань, 2 374,
83 грн. - 3% річних, 2 829, 15 грн.

пені.

ВСТАНОВИВ:

Позивач Акціонерна енергопостачальна
компанія "Київенерго" в особі
Структурного відокремленого
підрозділу "Енергозбут Київенерго"
звернулась до Господарського суду
міста Києва з позовом до відповідача
Житлово-будівельного кооперативу
"Залізничик - 4" про стягнення 38 742,45
грн. заборгованості за спожиту теплову
енергію, а саме: 25 264, 56 грн. - основного
боргу, 8 273,92 грн. - інфляційних втрат, 2
374,83 грн. - 3% річних, 2 829,15 грн. пені.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач порушив взяті на себе
зобов'язання щодо повноти та
своєчасності внесення оплати за
послуги з надання спожитої теплової
енергії у вигляді гарячої води, згідно
умов Договору №031-0449-3 від 20.10.1999р. «На
постачання теплової енергії у гарячій
воді».

Предметом спору у даній справі є
стягнення заборгованості з
Житлово-будівельного кооперативу
"Залізничник-4" за спожиту теплову
енергію у вигляді гарячої води
відповідно до умов Договору № 0310449 від
20.10.1999р..

Представником позивача у суді першої
інстанції 17.03.2008р. було заявлено
Клопотання про зупинення провадження у
даній справі, на підставі п.1
ст. 79 ГПК України до набрання законної
сили судового рішення, прийнятого за
результатами розгляду Окружним
адміністративним судом міста Києва
пов'язаної справи №8/131 від 24.01.2008р. за
адміністративним позовом ОСББ
«Престиж» до виконавчого органу
Київської міської ради (КМДА) про
оскарження розпоряджень про
затвердження тарифів.

При виконанні умов названого Договору,
а також вирішенні всіх питань, що не
обумовлені цим Договором, сторони
зобов'язалися (п. 2.1. Договору а/с 24)
керуватися тарифами, затвердженими
Київською міською державною
адміністрацією, чинним законодавством
України, Правилами користування
тепловою енергією, нормативними актами
з питань користування, обліку та
взаєморозрахунків за енергоносії.

Нарахування відповідачу за теплову
енергію здійснюється згідно тарифами,
встановленими і затвердженими
Київською міською державною
адміністрацією (Додаток № 3 до Договору
а/с 34).

Відповідно до Постанови Окружного
адміністративного суду міста Києва
№8/131 від 24.01.2008 Розпорядження
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) від 30.05.2007 № 640, № 641 № 642,
№ 643 визнані протиправними та
скасовані у зв'язку з порушенням
законодавства України, яке регламентує
порядок реєстрації державних
нормативно-правових актів органів
виконавчої влади. А саме, зазначені
розпорядження щодо встановлення
цін/тарифів на житлово-комунальні
послуги не пройшли та не були подані на
державну реєстрацію до Головного
управління юстиції у м. Києві. Однак,
дана Постанова ОАСК не набрала
законної сили та була оскаржена до
апеляційної інстанції.

Як слідує з розрахунку Позивача,
останній розраховував вказану
заборгованість по основному боргу в
сумі 25 264,56 грн. за тарифами, які
затверджені Розпорядженнями Київської
міської державної адміністрації від
30.10.2006 року №1575 в редакції від 15.12.2007
року №1786, №86 від 31.01.2007 року, №142 від
12.02.2007 р. та №643 від 30.05.2007 р.

Оскільки розгляд справи №1/43 був
неможливий до вирішення пов'язаної з
нею іншої справи №8/131 від 24.01.2008р., суд
першої інстанції, розглянувши
матеріали справи, усне Клопотання
позивача про зупинення провадження у
цій справі до набрання законної сили
Постанови Окружного адміністративного
суду міста Києва по пов'язаній справі,
дійшов висновку про зупинення
провадження у даній справі згідно п.1
ст. 79 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 17.03.2008р. №1/43 було зупинено
провадження по даній справі та
зобов'язано сторін надати суду першої
інстанції результати розгляду
пов'язаної справи №8/131 (а/с 114-115).

На запит суду першої інстанції щодо
результату розгляду пов'язаної справи
№8/131, позивач ПАТ «Київенерго» надав
Клопотання про поновлення провадження
по справі №1/43, мотивоване тим, що
станом на 26.02.2014р. відсутнє будь-яке
процесуальне рішення про визнання не
чинними та протиправними розпоряджень
КМДА щодо введення в дію тарифів, які
застосовано ПАТ «Київенерго» у
спірному періоді 01.10.2004р. по 01.11.2007р. (а/с
119), внаслідок чого суд дійшов
правомірного висновку про можливість
поновлення провадження у справі на
підставі п.3 ст. 79 ГПК України, де
зазначено, що господарський суд
поновлює провадження у справі після
усунення обставин, що зумовили його
зупинення.

Ухвалою від 05.05.2014р. господарським
судом поновлено провадження у даній
справі та призначено її до розгляду.

12.06.2014р. через канцелярію місцевого
господарського суду позивач подав
Заяву про уточнення позовних вимог,
згідно якої просив суд першої
інстанції припинити провадження у
справі в частині стягнення з
відповідача 25 264, 56 грн. основного боргу,
який з моменту зупинення провадження у
даній справі відповідачем було
сплачено, що підтверджується Довідкою
про надходження коштів за спожиту від
теплоенергію (а/с 146-149) та просив суд
стягнути з відповідача похідні вимоги
у вигляді: 2 829, 15 грн. - пені, 8 273, 92 грн. -
інфляційних втрат, 2 374, 83 грн. - 3% -
річних.

Суд першої інстанції прийняв до
розгляду Заяву про уточнення позовних
вимог відповідно до ст. 22 ГПК України.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 11.07.2014р. №1/43 позов задоволено
частково, припинено провадження у
справі в частині стягнення основного
боргу в заявленому розмірі на суму - 25
264,56 грн. на підставі п.1-1 ч.1 ст. 80 ГПК
України, стягнуто з відповідача ЖБК
"Залізничник - 4" на користь ПАТ
"Київенерго" 2 374,83 грн. - 3% річних, 8 273,92
грн. - інфляційних втрат, 2 829,15 грн. - пені
та державне мито у розмірі 387, 43 грн. та
118 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись з Рішенням
Господарського міста Києва від 11.07.2014р.
№1/43 відповідач ЖБК "Залізничник - 4"
звернувся до Київського апеляційного
господарського суду зі скаргою, в якій
просить в частині задоволених вимог
щодо стягнення з ЖБК "Залізничник - 4"
пені у сумі - 2 829,15 грн., інфляційних
втрат - 8 273,92 грн. та 3% річних -
2 374,83 грн. скасувати та прийняти нове
судове рішення, яким відмовити в
заявлених похідних вимогах по пені,
інфляційним втратам та 3% річних. В
іншій частині Рішення, а саме щодо
припинення провадження у справі, -
залишити без змін.

Розпорядженням Заступника голови КАГС
від 08.08.2014р., відповідно до
автоматичного розподілу справ між
суддями апеляційну скаргу ЖБК
"Залізничник-3" на Рішення
Господарського суду міста Києва від
11.07.2014р. у справі № 1/43 передано для
розгляду колегії суддів у складі
головуючого судді: Ільєнок Т.В., суддів:
Авдеєва П.В., Яковлєва М.Л.. Враховуючи
перебування суддів Авдеєва П.В.,
Яковлєва М.Л. у чергових відпустках,
було сформовано для розгляду даної
апеляційоїї скарги колегією суддів у
складі: головуючий суддя Ільєнок Т.В.,
судді: Корсакова Г.В., Тарасенко К.В..

Ухвалою КАГС від 08.08.2014р. №1/43 колегією
суддів у складі: головуючий суддя
Ільєнок Т.В., судді: Корсакова Г.В.,
Тарасенко К.В. прийнято апеляційну
скаргу до розгляду та призначено
судове засідання.

Колегія суддів, розглянувши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, перевіривши юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, заслухавши пояснення
представників сторін, дійшла висновку
апеляційну скаргу відповідача ЖБК
"Залізничник - 4" залишити без
задоволення, Рішення Господарського
суду міста Києва від 11.07.2014р. по даній
справі залишити без змін, приймаючи до
уваги наступне.

Відповідно ч.2 ст. 101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обгрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи, між
позивачем Акціонерною
енергопостачальною компанією
"Київенерго" в особі Структурного
відокремленого підрозділу "Енергозбут
Київенерго" та відповідачем ЖБК
"Залізничик - 4" було укладено Договір на
постачання теплової енергії у гарячій
воді від 20.10.1999р. № 310449 (далі по тексту -
Договір).

Укладений між сторонами Договір за
своєю юридичною природою є договором
постачання енергетичними мережами.

Згідно з пп. 2.2.1 Договору, позивач
постачає теплову енергію у гарячій
воді, яку відповідач зобов`язаний
оплачувати щомісяця своєчасно та в
повному обсязі.

Відповідно до п.5.1 Договору визначення
кількості спожитої протягом
розрахункового періоду (місяця)
теплової енергії
здійснюєтьсяРОЗРАХУНКОВИМ СПОСОБОМ
ЗГІДНО З ДОГОВІРНИМИ НАВАНТАЖЕННЯМИ з
урахуванням середньомісячної
фактичної температури теплоносія від
теплових джерел енергопостачальної
організації та кількості годин (діб)
роботи тепловикористовуючого
обладнання абонента в розрахунковому
періоді.

Пунктом 3 Додатку №4 до названого
Договору передбачено, що відповідач до
початку розрахункового періоду
сплачує енергопостачальній
організації вартість заявленої у
Договорі кількості теплової енергії за
розрахунковий період з урахуванням
сальдо розрахунків на початок місяця.
Різниця між заявленою та фактично
спожитою тепловою енергією
сплачується відповідачем самостійно
не пізніше 25 числа місяця, наступного
за розрахунковим.

У даному випадку згідно п. 5.1 Договору
між сторонами ЗАСТОСОВУВАВСЯ
РОЗРАХУНКОВИЙ МЕТОД оплати послуг.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач взяті на себе зобов'язання
виконав належним чином, надав
відповідачеві тепловоу енергію у
вигляді гарячої води за відповідну
плату згідно умов Договору, а
відповідач не сплатив на користь
позивача вартість отриманих послуг,
чим порушив умови вказаного Договору
та діюче законодавство, внаслідок чого
за період з 01.10.2004р. по 01.11.2007р. має
заборгованість перед позивачем на
загальну суму - 38 742,45 грн.

Акціонерною енергопостачальною
компанією "Київенерго" при розгляді
справи у суді першої інстанції, було
подано Заяву про уточнення позовних
вимог від 11.06.2014р. (а/с 145), згідно якої
ПАТ «Київенерго» просив суд першої
інстанції припинити провадження по
справі на підставі п. 1- 1 ст. 80 ГПК
Українив в частині стягнення з
відповідача основного боргу у розмірі -
25 264,56 грн., в зв'язку зі сплатою ЖБК
"Залізничик - 4" основного боргу та
стягнути з відповідача 2 829, 15 грн. -
пені, 8 273, 92 грн. - інфляційних втрат, 2
374, 83 грн. - 3% річних.

Представником позивача до вказаної
Заяви на підтвердження сплати
відповідачем заявленої основної
заборгованості було додано Довідку про
надходження коштів за спожиту від ПАТ
«Київенерго» теплоенергію (а/с 146-149).

Відповідно п. 4.4. Постанови Пленуму ВГСУ
№18 від 26.12.2011р. господарський суд
припиняє провадження у справі у зв'язку
з відсутністю предмета спору (пункт 1-1
частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у
випадку припинення існування предмета
спору (наприклад, сплата суми боргу,
знищення спірного майна, скасування
оспорюваного акта державного чи іншого
органу тощо), якщо між сторонами у
зв'язку з цим не залишилося
неврегульованих питань.

Виходячи з вищенаведеного, за оцінкою
колегії суддів, суд першої інстанції
правомірно прийняв до розгляду
зазначену Заяву про уточнення позовних
вимог в порядку ст. 22 ГПК України та
дійшов правильного висновку про
припинення провадження у даній справі
на підставі п. 1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України в
частині стягнення основного боргу в
розмірі - 25 264,56 грн. у зв'язку з відсутню
предмету спору, оскільки відповідачем
на момент поновлення провадження по
даній справі було сплачено заявлену
суму боргу у повному обсязі, після
порушення позовного провадження.

Щодо вирішення спору в частині
позовних вимог про стягнення суми пені
за період 01.05.2007р. по 01.10.2007р. у розмірі - 2
829, 15 грн., 3% річних - 2 374,83 грн.,
та інфляційних втрат - 8 273,92 грн. за
заявлений період прострочення з
01.10.2004р. по 01.11.2007р. колегія суддів
вважає за необхідне зазначити
наступне.

У даному випадку розмір пені
встановлено Договором на постачання
теплової енергії у гарячій воді від
20.10.1999 р. № 310449.

Пунктом 3.5 Додатка 4 до Договору за
несвоєчасне виконання його умов
передбачено пеню, яка нараховується на
суму боргу на початок кожного місяця, у
розмірі 0,5% за кожен день прострочення
до моменту його повного погашення (а/с
35).

Відповідно до п. 6 ст. 232 ГК України,
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язань
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

Статтею 3 ЗУ "Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань" встановлено, що розмір
пені обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки НБУ, що діяла у період, за який
сплачується пеня.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3 проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Враховуючи факт прострочення
відповідачем виконання грошового
зобов'язання перед позивачем, а також
положення наведених норм
законодавства України та умов
укладеного між сторонами Договору,
колегія суддів дійшла до висновку про
правомірність стягнення судом першої
інстанції з відповідача на користь
позивача 2 829,15 грн. пені за загальний
період прострочення з 01.05.2007р. по
01.10.2007р., а також 8 273,92 грн. інфляційних
втрат та 2 374,83 грн. 3% річних за загальний
період прострочення з 01.10.2004р. по
01.11.2007р. При цьому, судом апеляційної
інстанції перевірено розрахунки пені,
інфляційних втрат та 3% річних, які
здійснені позивачем, прийняті місцевим
господарським судом, встановлено їх
арифметичну правильність та
обґрунтованість.

У доводах апеляційного оскарження всі
зауваження відповідача, щодо
прийнятого Рішення, скаржник пов'язує з
порушенням загального строку позовної
давності по заявленому основному
боргу. Але, з огляду на те, що сума
основної заборгованості в розмірі 25 264,
56 грн. була сплачена відповідачем під
час розгляду справи у суді першої
інстанції, що підтверджується Довідкою
про надходження коштів за спожиту
теплоенергію (а/с 146-149), то за оцінкою
колегії суддів, місцевий господарський
суд правомірно припинив позовне
провадження в цій частині позову на
підставі ст. п. 1-1 ст. 80 ГПК України,
оскільки погашення відбулось вже після
порушення позовного провадження у
справі. (Ухвала Господарського суду
міста Києва від 24.01.2008р. № 1/43. а/с 1).

На підставі вищезазначеного колегія
суддів, перевіривши матеріали справи,
дійшла висновку, що Господарським
судом Київської області у повному
обсязі досліджено фактичні обставини
справи, правильно застосовано норми
матеріального та процесуального права,
тому підстав для зміни чи скасування
оскарженого Рішення у даній справі не
вбачає.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 85, 99, 101-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача
Житлово-будівельного кооперативу
"Залізничик -4" залишити без
задоволення.

Рішення Господарського суду міста
Києва від 11.07.2014 р. № 1/43 залишити без
змін.

Постанова Київського апеляційного
господарського суду від 22.10.2014р. № 1/43
набирає законної сили з дня її
прийняття.

Постанова Київського апеляційного
господарського суду від 22.10.2014р. № 1/43
може бути оскаржена у касаційному
порядку до Вищого господарського суду
України у 20-денний строк.

Матеріали справи № 1/43 повернути до
Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя
Т.В. Ільєнок

Судді
Г.В. Корсакова

К.В. Тарасенко