ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2014 р.
Справа № 907/572/14

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії:

Головуючого судді
Марка Р.І.

суддів
Бойко С.М.

Желіка М.Б.

при секретарі судового засідання
Йовик Р.І.

за участю представників сторін:

від скаржника - Паш І.І.;

від позивача - ОСОБА_3;

від третьої особи - не з'явився;

розглянувши матеріали апеляційної
скарги Буштинської селищної ради, б/н
від 25.07.2014р. (вх.№ 01-05/3631/14 від 01.08.2014р.)

на рішення Господарського суду
Закарпатської області від 08.07.2014р.

у справі № 907/572/14, головуючий суддя
Бобрик Г.Й.

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_5, м.Тячів,

до відповідача Буштинської селищної
ради, смт.Буштино Тячівського району
Закарпатської області,

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача Управління
Держземагенства у Тячівському районі
Закарпатської області, м. Тячів
Закарпатської області

про зобов'язання укласти договір
оренди земельної ділянки та визнання
нечинним рішення,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду
Закарпатської області від 08.07.2014р. у
справі №907/572/14 (суддя Бобрик Г.Й.) позов
задоволено повністю. Визнано недійсним
та скасовано рішення XXX сесії VI
скликання Буштинської селищної ради №
1293 від 30.10.2014 року "Про відмову в
укладанні договору оренди земельної
ділянки в АДРЕСА_1 для комерційного
використання площею 0,35 га". Зобов'язано
Буштинську селищну раду укласти з
Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5
договір оренди земельної ділянки
площею 0,35 га, розташованої по АДРЕСА_1,
на умовах, викладених в проекті
договору оренди.

Не погодившись з вказаним рішенням
місцевого господарського суду,
Буштинська селищна рада звернулась до
Львівського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення
Господарського суду Закарпатської
області від 08.07.2014р. у справі №907/572/14
скасувати з підстав порушення місцевим
господарським судом норм
матеріального і процесуального права
та прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт посилається на те,
зокрема, що судом першої інстанції не
надано належної правової оцінки
наступним обставинам справи: в
договорі купівлі-продажу нерухомого
майна невірно зазначено кадастровий
номер земельної ділянки, оскільки
такий повинен відповідати номеру
:04:004:0038, а не :02:004:0023; спірна
земельна ділянка знаходиться в
Парку-пам'ятці садово-паркового
мистецтва "Парк культури і відпочинку"
і входить до складу природно
заповідного фонду; поданий позивачем
проект договору оренди землі містить
численні неточності, помилки, з
відсутністю вказаних істотних умов
договору оренди, що є підставою для
відмови в його державній реєстрації та
визнання такого договору недійсним;
межі земельної ділянки не винесені в
натуру (на місцевості); зазначена в
поданому позивачем проекті договору
нормативна грошова оцінка спірної
земельної ділянки є нечинною, оскільки
рішенням Буштинської селищної ради №917
від 27.06.213р. з 01.01.2014р. введено в дію нову
нормативну грошову оцінку земель смт.
Буштино; на спірній земельній ділянці,
окрім належного позивачу нерухомого
майна - павільйону "ІНФОРМАЦІЯ_1",
знаходяться також інші об'єкти
нерухомого майна, які не являються
власністю позивача; положення ст.123 ЗК
України не містять імперативного
обов'язку органу місцевого
самоврядування прийняти рішення про
укладення договору оренди землі з
особою, яка набула права власності на
об'єкт нерухомості, розташований на цій
земельній ділянці, поза межами
встановленої законом процедури.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_5 у
запереченнях та додаткових
запереченнях на апеляційну скаргу
просила рішення Господарського суду
Закарпатської області від 08.07.2014р. у
справі №907/572/14 залишити без змін з
підстав його законності та
обґрунтованості, а апеляційну скаргу -
без задоволення.

Згідно автоматичного розподілу справ
КП "Документообіг господарських судів",
01.08.2014р. справу за №907/572/14 розподілено
до розгляду судді - доповідачу Марку
Р.І.

Розпорядженням в.о. голови суду від
04.08.2014р. у склад колегії для розгляду
справи №907/572/14 введено суддів Бойко С.М.
та Бонк Т.Б.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 04.08.2014р.
(колегією суддів у складі: головуючий
суддя Марко Р.І., судді Бойко С.М. та Бонк
Т.Б.) апеляційну скаргу Буштинської
селищної ради прийнято до провадження
та призначено до розгляду в судовому
засіданні на 18.08.2014 р.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 18.08.2014р. на
клопотання сторін розгляд справи
відкладено на 24.09.2014р.

Розпорядження в.о. голови суду від
24.09.2014р. в склад судової колегії внесено
зміни, замість судді Бонк Т.Б., яка
перебувала у відпустці, введено суддю
Желіка М.Б.

Відповідно до п. 9-1 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
17.05.2011 р. № 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу XII Господарського
процесуального кодексу України", у разі
зміни складу суду апеляційної
інстанції розгляд ним справи
починається заново, а отже, спочатку
починається й перебіг строку розгляду
апеляційної скарги, що визначений
статтею 102 ГПК України.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 24.09.2014р.
(колегією суддів у складі: головуючий
суддя Марко Р.І., судді - Бойко С.М., Желік
М.Б.) залучено до участі у справі в
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача Управління
Держземагенства у Тячівському районі
Закарпатської області, розгляд
апеляційної скарги відкладено на
14.10.2014р.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 14.10.2014р. на
клопотання відповідача розгляд справи
відкладено на 03.11.2014р.

В судове засідання 03.11.2014р. прибули
представники сторін.

Третя особа участі свого
уповноваженого представника в
судовому засіданні повторно не
забезпечила, хоча своєчасно та
належним чином була повідомлена про
час та місце розгляду апеляційної
скарги.

Зважаючи на те, що третю особу було
належним чином повідомлено про час та
місце розгляду апеляційної скарги, до
суду не надходило клопотань про
відкладення розгляду справи, у справі
міститься достатньо доказів для
розгляду апеляційної скарги по суті, а
також враховуючи лист №9-708-0.7-1773/2-14 від
08.10.2014р., яким третя особа надала
пояснення по суті спору та просила
справу розглядати без участі її
уповноваженого представника, суд
вважає за можливе розгляд апеляційної
скарги провести без участі третьої
особи.

Представники сторін в судовому
засіданні підтримали свої доводи та
заперечення, викладені в апеляційній
скарзі та у запереченнях на апеляційну
скаргу, відповідно, висловили свої
міркування з питань, що виникли в
процесі розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, перевіривши юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх
встановлення місцевим господарським
судом, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції
при винесенні оскаржуваного судового
рішення норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
вирішила, що у задоволенні вимог
апеляційної скарги слід відмовити, з
огляду на наступне.

Як встановлено місцевим господарським
судом і це вбачається з матеріалів
справи, 06.05.2010 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю"АКТОРП" (
продавець) та ОСОБА_5 (покупець) було
укладено договір купівлі - продажу
нежитлової будівлі, відповідно до
якого продавець передав (продав), а
покупець прийняв (купив) у власність
нежитлову будівлю, павільйон
"ІНФОРМАЦІЯ_1", що знаходиться по
АДРЕСА_1 та розташований на
земельній ділянці загальною площею 0,35
га, кадастровий номер земельної
ділянки 212455300:02:004:0023.

Вказаний договір купівлі - продажу
посвідчений 06.05.2010 року приватним
нотаріусом Тячівського районного
нотаріального округу та
зареєстрований в Державному реєстрі
правочинів, що підтверджується витягом
з Державного реєстру правочинів від
06.05.2010 року № 8513626.

На підставі зазначеного договору
купівлі-продажу ОСОБА_5 для здійснення
підприємницької діяльності набула
право власності на нежитлову будівлю -
павільйон "ІНФОРМАЦІЯ_1", що
підтверджується наявним в матеріалах
справи витягом про державну реєстрацію
прав №28510558 від 27.12.2010р.

Враховуючи наведене, 06.05.2010р. ОСОБА_5
звернулась до Буштинської селищної
ради із заявою про надання дозволу на
збір попередньої узгоджувальної
документації для виділення земельної
ділянки у розмірі 0,35 га, необхідної для
обслуговування придбаного об'єкта
нерухомості.

Рішенням Буштинської селищної ради 27
сесії V скликання № 781 від 25.05.2010р. "Про
надання дозволу на розроблення
проекту із землеустрою щодо
відведення земельної ділянки на
умовах оренди" ОСОБА_5 надано дозвіл на
розроблення проекту із землеустрою
щодо відведення земельної ділянки на
умовах оренди в АДРЕСА_1 орієнтовною
площею 0.35 га для комерційного
використання.

Рішенням Буштинської селищної ради 28
сесії V скликання № 812 від 02.07.2010 року
"Про затвердження проекту відведення
земельної ділянки на умовах оренди"
вирішено:

1. Затвердити проект із
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки на умовах оренди гр. ОСОБА_5,
мешканці АДРЕСА_2, в АДРЕСА_1 площею 0,35
га для комерційного використання.

2. Надати в оренду земельну
ділянку ОСОБА_5, мешканці АДРЕСА_2, в
АДРЕСА_1 площею 0,35 га для комерційного
використання строком на 6 років.

3. Встановити орендну плату в
розмірі 6% від нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, що становить
16 961 грн. 17 коп. в рік.

4. Зобов'язати гр. ОСОБА_5, мешканку
АДРЕСА_2 у місячний термін укласти
договір оренди земельної ділянки в
АДРЕСА_1 з Буштинською селищною радою
та зареєструвати відповідно до чинного
законодавства.

На виконання вказаного рішення,
позивач направила Буштинській
селищній раді листа з пропозиціє
укласти договір оренди, долучивши до
вказаного листа проект відповідного
договору оренди землі. Проте,
Буштинська селищна рада вимоги
позивача не виконала, договір оренди
земельної ділянки площею 0,35 га по
АДРЕСА_1 не підписала.

Натомість, рішенням Буштинської
селищної ради 30 сесії VІ скликання №1293
від 30.04.2014 року "Про відмову в укладенні
договору оренди земельної ділянки в
АДРЕСА_1 для комерційного використання
площею 0,35 га" ОСОБА_5 відмовлено в
укладенні договору оренди земельної
ділянки в АДРЕСА_1 для комерційного
використання площею 0,35 га та
запропоновано ОСОБА_5 звернутись до
Буштинської селищної ради з
клопотанням про надання дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в
АДРЕСА_1, для будівництва та
обслуговування будівель торгівлі, з
зазначенням площі, яка буде
ґрунтуватися на доцільності та
розумності потреби в обслуговуванні
нежитлової будівлі (павільйону
"ІНФОРМАЦІЯ_1").

З огляду на наведене, ФОП ОСОБА_5
звернулась до Господарського суду
Закарпатської області з позовом про
зобов'язання Буштинської селищної ради
укласти з нею договір оренди земельної
ділянки площею 0,35 га, розташованої по
АДРЕСА_1, на умовах, викладених в
проекті договору оренди, а також
визнання недійсним та скасування
рішення XXX сесії VI скликання
Буштинської селищної ради № 1293 від
30.04.2014 року "Про відмову в укладанні
договору оренди земельної ділянки в
АДРЕСА_1 для комерційного використання
площею 0,35 га".

З положень статей 13, 14, 140, 142, 143
Конституції України, статей 11, 16, 167, 169,
374 ЦК України, статей 2, 8, 48, 133, 148, 152, 197 ГК
України, статей 80, 84, 123, 124, 127, 128
Земельного кодексу України (далі - ЗК
України) випливає, що органи виконавчої
влади або органи місцевого
самоврядування у правовідносинах щодо
розпорядження земельними ділянками
державної та комунальної власності
(наданні земельних ділянок громадянам
та юридичним особам у власність або в
користування, відчуженні земельних
ділянок державної або комунальної
власності, укладенні, зміні, розірванні
договорів купівлі-продажу, ренти,
оренди земельної ділянки та інших
договорів щодо земельних ділянок,
встановленні сервітуту, суперфіцію,
емфітевзису, в тому числі прийнятті
державними органами та органами
місцевого самоврядування відповідних
рішень) діють як органи, через які
держава або територіальна громада
реалізують повноваження власника
земельних ділянок.

Реалізуючи відповідні повноваження,
державні органи або органи місцевого
самоврядування вступають з юридичними
та фізичними особами у цивільні та
господарські правовідносини. Отже, у
таких відносинах держава або
територіальні громади є рівними
учасниками земельних відносин з іншими
юридичними та фізичними особами, у тому
числі з суб'єктами підприємницької
діяльності.

Таким чином, справи у спорах за участю
державних органів та органів місцевого
самоврядування, що виникають з
правовідносин, у яких державні органи
та органи місцевого самоврядування
реалізують повноваження власника
землі, а також в інших спорах, які
виникають із земельних відносин
приватноправового характеру, за
відповідності складу сторін спору
статті 1 ГПК підвідомчі господарським
судам (п.1.2.2. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №6 від
17.05.2011р. "Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин").

Отже, даний спір підвідомчий
господарському суду.

Приписи ст. 13 Конституції України
визначають, що від імені Українського
народу права власника здійснюють
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування в межах,
визначених Конституцією.

Відповідно до ст.ст. 142-145 Конституції
України до матеріальної основи органів
місцевого самоврядування, крім інших
об'єктів, належить земля, управління
якою здійснюють територіальної
громади через органи самоврядування в
межах їх повноважень шляхом прийняття
рішень.

Згідно зі ст. 12 ЗК України до
повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст
належить, зокрема, розпорядження
землями територіальних громад; надання
земельних ділянок у користування із
земель комунальної власності
відповідно до цього Кодексу.

Згідно з п. 34 ст. 26 Закону України від
21.05.1997 року N 280/97-ВР "Про місцеве
самоврядування в Україні" виключно на
пленарних засіданнях міської ради
вирішуються питання регулювання
земельних відносин відповідно до
Закону.

Частиною 1 ст. 116 Земельного кодексу
(далі - ЗК) України визначено, що
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом, або за результатами аукціону.

В силу ст. 124 ЗК України передача в
оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування чи договору
купівлі-продажу права оренди земельної
ділянки (у разі продажу права оренди)
шляхом укладення договору оренди
земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється за
результатами проведення земельних
торгів, крім випадків, встановлених
частинами другою, третьою статті 134
цього Кодексу (ч. 2 ст. 124 ЗК України).

Частиною 2 ст. 134 ЗК України встановлено,
що не підлягають продажу на
конкурентних засадах (земельних
торгах) земельні ділянки державної чи
комунальної власності або права на них,
зокрема, у разі розташування на
земельних ділянках об'єктів нерухомого
майна (будівель, споруд), що перебувають
у власності фізичних або юридичних
осіб.

Частиною 3 ст. 124 ЗК України встановлено,
передача в оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, громадянам,
юридичним особам, визначеним частинами
другою, третьою статті 134 цього Кодексу,
здійснюється в порядку, встановленому
статтею 123 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 123 ЗК України ( в редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин) встановлено, що надання
земельних ділянок державної або
комунальної власності у користування
здійснюється на підставі рішень
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування.

З аналізу наведених норм матеріального
права, які регулюють земельні
правовідносини, вбачається, що надання
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності в оренду
шляхом укладення відповідного
договору здійснюється на підставі
рішення ради, прийнятого за
результатами розгляду заяви
(клопотання) особи, яка бажає отримати
земельну ділянку в оренду.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.6. постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 17.05.2011 року № 6 "Про деякі
питання практики розгляду справ у
спорах, що виникають із земельних
відносин" після прийняття органом
державної влади або місцевого
самоврядування рішення про надання
земельної ділянки у власність або в
користування, затвердження
результатів аукціону, укладення
відповідної цивільно-правової угоди,
набуття права власності на житловий
будинок, будівлю, споруду особа має
право на одержання земельної ділянки у
власність або в користування і право
вимагати оформлення документів, що
посвідчують право власності або право
користування земельною ділянкою.
Необхідною умовою укладення договору
оренди земельної ділянки, яка
перебуває у державній або в
комунальній власності, є наявність
рішення відповідного органу про
надання земельної ділянки. Водночас
зобов'язання цього органу в судовому
порядку укласти такий договір або ж
продовжити дію договору за відсутності
зазначеного рішення є неможливим (крім
випадку, передбаченого статтею 120 ЗК
України та статтею 377 ЦК України),
оскільки це порушувало б його
передбачену Конституцією України
виключну компетенцію.

Отже, необхідною умовою укладення
договору оренди земельної ділянки, яка
перебуває у державній або комунальній
власності, є наявність рішення органу
місцевого самоврядування про передачу
такої земельної ділянки в оренду.

Як зазначалось вище, рішенням
Буштинської селищної ради 28 сесії V
скликання №812 від 02.07.2010 року вирішено
надати ОСОБА_5 в оренду земельну
ділянку в АДРЕСА_1 площею 0,35 га для
комерційного використання строком на 6
років.

Рішенням Буштинської селищної ради №150
від 22.03.2011р. „Про розгляд протесту
прокурора Тячівського району на
рішення сесії Буштинської селищної
ради №812 від 02.07.10 „Про затвердження
проекту із землеустрою щодо відведення
земельної ділянки на умовах оренди"
зазначене рішення було скасовано.

Однак, рішенням Господарського суду
Закарпатської області від 25.07.2011р. у
справі №5008/654/2011, яке набрало законної
сили, рішенням Буштинської селищної
ради №150 від 22.03.2011р. „Про розгляд
протесту прокурора Тячівського району
на рішення сесії Буштинської селищної
ради №812 від 02.07.10 „Про затвердження
проекту із землеустрою щодо відведення
земельної ділянки на умовах оренди"
скасовано як таке, що суперечить
ст.ст.14, 19 Конституції України, ст.ст.
120,124, 134 Земельного кодексу України. При
цьому, місцевий господарський суд
звернув увагу на відсутність підстав
для скасування рішення №812 від 02.07.10р.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 35 ГПК України
обставини, визнані господарським судом
загальновідомими, не потребують
доказування. Факти, встановлені
рішенням господарського суду (іншого
органу, який вирішує господарські
спори), за винятком встановлених
рішенням третейського суду, під час
розгляду однієї справи, не доводяться
знову при вирішенні інших спорів, в
яких беруть участь ті самі сторони.

Вказаною нормою встановлено, що
преюдиціальне значення процесуальним
законом надається саме фактам,
встановленим судовими рішеннями (в
тому числі в їх мотивувальних
частинах), але не правовій оцінці таких
фактів, здійсненій іншим судом чи іншим
органом, який вирішує господарський
спір. Тобто, преюдиціальні факти слід
відрізняти від оцінки іншим судом
певних обставин. Не мають
преюдиціального значення оціночні
судження, зроблені судом при вирішенні
іншої справи, ототожнення фактів,
встановлених цим судом, з їх юридичною
оцінкою.

Враховуючи наведене, зокрема, і
встановлені рішенням Господарського
суду Закарпатської області від 25.07.2011р.
у справі №5008/654/2011 обставини, колегія
суддів зазначає про чинність рішення
Буштинської селищної ради 28 сесії V
скликання №812 від 02.07.2010 року.

Відповідно до ст.ст. 144 Конституції
України, органи місцевого
самоврядування в межах повноважень,
визначених законом, приймають рішення,
які є обов'язковими до виконання на
відповідній території.

Відповідно до ч. 3 ст. 179 ГК України
укладення господарського договору є
обов'язковим для сторін, якщо він
заснований на державному замовленні,
виконання якого є обов'язком для
суб'єкта господарювання у випадках,
передбачених законом, або існує пряма
вказівка закону щодо обов'язковості
укладення договору для певних
категорій суб'єктів господарювання чи
органів державної влади або органів
місцевого самоврядування.

Згідно ст. 648 ЦК України зміст договору
укладеного на підставі правового акта
органу місцевого самоврядування,
обов'язкового для сторони договору, має
відповідати цьому акту.

Отже, у на підставі рішенням
Буштинської селищної ради 28 сесії V
скликання №812 від 02.07.2010 року у сторін
виник обов'язок укласти відповідний
договір оренди земельної ділянки на
умовах, визначених вказаним рішенням.

Відповідно до ст. 641 ЦК України
пропозицію укласти договір (оферту)
може зробити кожна із сторін
майбутнього договору. Пропозиція
укласти договір має містити істотні
умови договору і виражати намір особи,
яка її зробила, вважати себе
зобов'язаною у разі її прийняття.

Згідно вимог ст. 181 ГК України
господарський договір за загальним
правилом викладається у формі єдиного
документа, підписаного сторонами та
скріпленого печатками. Проект договору
може бути запропонований будь-якою із
сторін. У разі якщо проект договору
викладено як єдиний документ, він
надається другій стороні у двох
примірниках. Сторона, яка одержала
проект договору, у разі згоди з його
умовами оформляє договір відповідно до
вимог частини першої цієї статті і
повертає один примірник договору
другій стороні або надсилає відповідь
на лист, факсограму тощо у
двадцятиденний строк після одержання
договору. За наявності заперечень щодо
окремих умов договору сторона, яка
одержала проект договору, складає
протокол розбіжностей, про що робиться
застереження у договорі, та у
двадцятиденний строк надсилає другій
стороні два примірники протоколу
розбіжностей разом з підписаним
договором. У разі якщо сторони не
досягли згоди з усіх істотних умов
господарського договору, такий договір
вважається неукладеним (таким, що не
відбувся).

Постановою Кабінету Міністрів України
від 03.03.2004 р. № 220 була затверджена
Типова форма договору оренди землі,
тобто згідно з ч.3 ст. 184 ГК України
укладення договору оренди землі має
здійснюватись на основі Типового
договору з додержанням умов,
передбачених статтею 179 цього Кодексу,
не інакше, як шляхом викладення
договору у вигляді єдиного документа,
оформленого згідно з вимогами статті 181
цього Кодексу та відповідно до правил,
встановлених нормативно-правовими
актами щодо застосування примірного
або типового договору.

Як зазначалось вище та вбачається з
матеріалів справи, позивач надала
Буштинській селищній раді проект
договору, який відповідає Типовій
формі договору оренди землі,
затвердженій постановою Кабінету
Міністрів України від 03.03.2004 року № 220.
Відтак, на виконання положень ст. 181 ГК
України, Буштинська селищна рада
повинна була в двадцятиденний строк
підписати запропонований проект
договору оренди або надати позивачу
два примірники протоколу розбіжностей
разом з підписаним договором.

Однак, в матеріалах справи відсутні
докази підписання Буштинською
селищною радою запропонованого
позивачем проекту договору оренди або
надання протоколу розбіжностей в
порядку ст. 181 ГК України.

Натомість, рішенням Буштинської
селищної ради 30 сесії VІ скликання №1293
від 30.04.2014 року ОСОБА_5 відмовлено в
укладенні договору оренди земельної
ділянки в АДРЕСА_1 для комерційного
використання площею 0,35 га

Згідно ч. 1 ст. 187 Господарського кодексу
України переддоговірні спори можуть
бути предметом розгляду суду, якщо спір
виник при укладенні господарських
договорів, укладення яких є
обов'язковим на підставі закону та в
інших випадках, встановлених законом.

Оскільки позивач звернувся до
відповідача із листом про укладення
договору оренди земельної ділянки, а
органом місцевого самоврядування на
сесії прийнято відповідне рішення, яке
повинно бути виконано, оскільки такий
договір є типовим відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
№ 220 від 03.03.2004 року, отже між сторонами
виник переддоговірний спір, який
згідно з ч.1 ст. 187 ГК України може бути
предметом розгляду в суді, оскільки
виник при укладенні господарського
договору, укладення якого є
обов'язковим на підставі закону.

Твердження скаржника про відсутність у
Буштинської селищної ради обов'язку
укласти з позивачем договір оренди
земельної ділянки колегія суддів
вважає безпідставним, оскільки
підставою в силу якої сторони
зобов'язані укласти договір оренди
земельної ділянки є чинне рішення
Буштинської селищної ради 28 сесії V
скликання № 812 від 02.07.2010 року, а
оскільки пункт 2 цього рішення містить
пряму вказівку про передачу позивачу у
оренду строком на 6 років спірної
земельної ділянки, то укладення
договору оренди земельної ділянки є
обов'язковим.

Посилання скаржника на те, що поданий
позивачем проект договору оренди
містить численні неточності та не
містить усіх істотних умов договору не
розцінюється колегією суддів як
підстава для відмови в укладенні
договору оренди землі, оскільки
відповідно до вимог ст.181 ГК України,
наявність заперечень щодо окремих умов
договору у сторони, яка одержала проект
договору, має наслідком складання
протоколу розбіжностей, про що
робиться застереження у договорі, а не
відмову в укладенні договору.

Покликання скаржника на те, що межі
земельної ділянки не винесені в натуру
(на місцевості) спростовуються наявним
в матеріалах справи актом встановлення
та погодження зовнішніх меж земельної
ділянки від 25.06.2010р., підписаним, в тому
числі і головою Буштинської селищної
ради, а посилання скаржника на те, що на
спірній земельній ділянці, окрім
належного позивачу нерухомого майна -
павільйону "ІНФОРМАЦІЯ_1" знаходяться
також інші об'єкти нерухомого майна,
які не являються власністю позивача, не
підтверджене належними та допустимими
доказами.

З приводу посилання скаржника на те, що
спірна земельна ділянка знаходиться в
Парку-пам'ятці садово-паркового
мистецтва "Парк культури і відпочинку"
і входить до складу природно
заповідного фонду, колегія суддів
зазначає наступне.

Як вбачається з охоронного
зобов'язання №19 від 09.02.2003р.
Парк-пам'ятка садово-паркового
мистецтва "Парк культури і відпочинку"
розташований у Тячівському районі, смт.
Буштино, Буштинське лісництво,7.

Разом з тим, листом №505 від 10.11.2010р. ДП
"Буштинський лісгосп" повідомило, що
земельна ділянка, яка знаходиться по
АДРЕСА_1, площею 0,35 га до земель
лісового фонду ДП "Буштинський лісгосп"
не належить.

Належні та допустимі докази на
підтвердження того факту, що спірна
земельна ділянка розташована на
території Парку-пам'ятці
садово-паркового мистецтва "Парк
культури і відпочинку" в матеріалах
справи відсутні, а відповідачем не
подані.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що
ні охоронне зобов'язання №19 від
09.02.2003р., ні положення Закону України
"Про природно-заповідний фонд України"
не містять заборони передачі в оренду
земельних ділянок, розташованих в
межах парків-пам'яток садово-паркового
мистецтва.

Посилання скаржника на невірність
викладених у договорі купівлі-продажу
нежитлової-будівлі від 06.05.2010р.
відомостей щодо кадастрового номера
земельної ділянки спростовуються
наявною в матеріалах справи довідкою
Управління Держземагенства у
Тячівському районі Закарпатської
області №31-708-0.3-1132/2-12 від 11.07.2014р. та
листом Управління Держземагенства у
Тячівському районі Закарпатської
області №9-708-0.7-1773/2-14 від 08.10.2014р., з яких
вбачається, що в 2010р. земельній ділянці
по АДРЕСА_1 був присвоєний кадастровий
номер :02:004:0023 на підставі
звернення ТОВ "АКТОРП", однак в 2014році
при реєстрації вказаної земельної
ділянки у державному земельному
кадастрі, зазначений кадастровий номер
був перенесений в архів та присвоєний
новий номер :04:004:0038. Присвоєння
вказаного кадастрового номеру спірній
земельній ділянці підтверджується і
наявним в матеріалах справи витягом з
Державного земельного кадастру про
земельну ділянку від 04.04.2014р.

Частиною 2 статті 19 Конституції
України, частиною 3 статті 24 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні", передбачено, що органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їх посадові і службові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, передбачений Конституцією та
законами України.

Згідно з ч.1 ст. ст. 10, 59 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
рада в межах своїх повноважень приймає
нормативні та інші акти у формі рішень,
які з мотивів їхньої не відповідності
Конституції України або законом
України визнаються незаконними в
судовому порядку.

Відповідно до ст. 152 ЗК України захист
прав громадян та юридичних осіб на
земельні ділянки може здійснюватися
шляхом визнання недійсними рішень
органів місцевого самоврядування.

Враховуючи вищевикладене та те, що
чинне законодавство не передбачає
підстав для відмови органу місцевого
самоврядування від укладення договору
оренди земельної ділянки за наявності
чинного рішення цього ж органу про
надання земельної ділянки в оренду,
колегія суддів погоджується з
висновком місцевого господарського
суду про наявність підстав для
визнання недійсним рішення XXX сесії VI
скликання Буштинської селищної ради №
1293 від 30.04.2014 року "Про відмову в
укладанні договору оренди земельної
ділянки в АДРЕСА_1 для комерційного
використання площею 0,35 га" та
зобов'язання Буштинської селищної ради
укласти договір оренди земельної
ділянки.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що
умови поданого позивачем проекту
договору слід змінити, шляхом
зазначення в п.2 договору оренди
кадастрового номера земельної ділянки,
що передається в оренду, відповідно до
витягу з Державного земельного
кадастру про земельну ділянку від
04.04.2014р., та зазначення серед
невід'ємних частин договору акту
визначення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) та проекту
відведення земельної ділянки,
відповідно до вимог ст. 15 Закону
України "Про оренду землі".

Окрім того, як вбачається з поданого
позивачем проекту договору, нормативна
грошова оцінка земельної ділянки
становить 282 695, 00 грн. Однак, рішенням
Буштинської селищної ради №917 від
27.06.213р. введено в дію нову нормативну
грошову оцінку земель смт. Буштино з
01.01.2014р.

Так, нормативна грошова оцінка
земельної ділянки в АДРЕСА_1 площею 0,35
га становить 592 200,00 грн., що
підтверджується витягом з технічної
документації про нормативну грошову
оцінку земельної ділянки №1360 від
04.04.2014р.

Враховуючи те, що відповідно до ч.2 ст. 187
ГК України днем укладення відповідного
господарського договору вважається
день набрання чинності рішенням суду,
яким вирішено питання щодо
переддоговірного спору, а розмір
орендної плати визначений рішенням
Буштинської селищної ради №812 від
02.07.2010р. шляхом встановлення
відсоткового відношення до
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки, колегія суддів вважає, що
пункти 5, 8 договору слід викласти з
врахуванням нормативної грошової
оцінки орендованої земельної ділянки,
чинної на момент звернення з позовом та
прийняття рішення у даній справі.

З огляду на наведене, в задоволенні
позовних вимог щодо зазначення в
договорі оренди землі нормативної
грошової оцінки земельної ділянки в
розмірі 282 695, 00 грн. та орендної плати в
розмірі 16 961, 70 грн. в рік слід відмовити.

При цьому, колегія суддів враховує, що
у рішенні про спонукання укласти
договір господарські суди повинні
зазначити умови, на яких сторони
зобов'язані укласти договір, з
посиланням на поданий позивачем проект
цього договору, наприклад: "Вважати
договір (найменування договору)
укладеним на умовах поданого
(найменування позивача) проекту цього
договору", а в разі необхідності - з
викладенням у рішенні умов (пунктів)
договору повністю або в певній частині.
Якщо ж умови (пункти) поданого
позивачем проекту договору судом
прийнято лише в певній частині, то
решта умов (пунктів), до яких вносяться
зміни порівняно з проектом,
викладається в резолютивній частині
судового рішення (п. 9.9. постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України №6 від 23.03.2012р. "Про судове
рішення" ).

Враховуючи все викладене вище в
сукупності, колегія суддів вважає що
рішення Господарського суду
Закарпатської області від 08.07.2014р. у
даній справі слід змінити, виклавши
пункти 1,3 його резолютивної частини в
іншій редакції та виклавши при цьому
повністю умови договору оренди землі.

Окрім того, колегія суддів звертає
увагу на те, що ФОП ОСОБА_5 просила
визнати недійсним та скасувати рішення
XXX сесії VI скликання Буштинської
селищної ради №1293 від 30.04.2014 року, а
місцевий господарський суд,
задоволивши позов у вказаній частині,
пунктом 2 резолютивної частини
оскаржуваного рішення визнав
недійсним та скасував рішення XXX сесії
VI скликання Буштинської селищної ради
№1293 від 30.10.2014 року.

До того ж, приймаючи оскаржуване
рішення у даній справі, відповідно до
вимог ст. 49 ГПК України, місцевий
господарський суд дійшов до
підставного висновку про те, що судовий
збір, сплачений позивачем за подання
позовної заяви, підлягає відшкодуванню
відповідачем, при цьому помилково
зазначивши в п.3 резолютивної частини
рішення про стягнення з Буштинської
селищної ради на користь ФОП ОСОБА_5 2
536, 00 грн., замість належних до стягнення
2 436, 00 грн.

Відтак, пункти 2,4 рішення
Господарського суду Закарпатської
області від 08.07.2014р. у даній справі
також підлягають зміні.

Судовий збір за перегляд рішення
Господарського суду Закарпатської
області від 08.07.2014р. у даній справі в
апеляційному порядку покласти на
скаржника в порядку, передбаченому ст.
49 ГПК України.

При цьому, зважаючи на те, що рішення
Господарського суду Закарпатської
області від 08.07.2014р. оскаржується
Буштинською селищною радою у повному
обсязі, тобто в частині вирішення двох
вимог немайнового характеру, а
скаржником при поданні апеляційної
скарги квитанцією №24890.702.5 від 25.07.2014р.
сплачено 609 грн. судового збору, тобто
як за одну вимогу немайнового
характеру, враховуючи положення ст.49
ГПК України та п.2.11,2.15,2.23 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України №7 від 21.02.2013р., з Буштинської
селищної ради в доход державного
бюджету слід стягнути 609 грн.
недоплаченого судового збору за
подання та розгляд апеляційної скарги.

Враховуючи вищенаведене та керуючись
ст. ст. 33,43, 99, 101, 103, 104, 105 ГПК України,
Львівський апеляційний господарський
суд ,

П О С Т А Н О В И В :

1) Апеляційну скаргу Буштинської
селищної ради залишити без
задоволення.

2) Рішення Господарського суду
Закарпатської області від 08.07.2014р. у
справі №907/572/14 змінити, виклавши його
резолютивну частину в наступній
редакції:

"1. Позов задоволити частково.

2. Визнати недійсним та скасувати
рішення XXX сесії VI скликання
Буштинської селищної ради № 1293 від
30.04.2014 року "Про відмову в укладанні
договору оренди земельної ділянки в
АДРЕСА_1 для комерційного використання
площею 0,35 га".

3. Вважати договір оренди землі
укладеним на наступних умовах:

Орендодавець (уповноважена ним
особа) - Буштинська селищна рада, в
особі селищного голови ОСОБА_2 з одного
боку, та Орендар - ФОП ОСОБА_5, АДРЕСА_2, з
другого, уклали цей договір про
нижченаведене.

Предмет договору

1. Орендодавець на підставі
рішення Буштинської селищної ради від
02.07.2010 року № 812 надає, а орендар приймає
в строкове платне користування
земельну ділянку для будівництва та
обслуговування будівель торгівлі, яка
знаходиться в АДРЕСА_1.

Об'єкт оренди

2. В оренду передається земельна
ділянка кадастровий номер :04:004:0038
загальною площею 0, 35 га.

3. На земельній ділянці розміщенні
об'єкти нерухомого майна: нежитлова
будівля, павільйон «ІНФОРМАЦІЯ_1».

4. Земельна ділянка що передається
розташована за адресою: АДРЕСА_1.

5. Нормативна грошова оцінка
земельної ділянки становить 592 200,00 грн.

6. Земельна ділянка, яка
передається не має недоліків, що можуть
перешкоджати її ефективному
використанню.

Строк дії договору

7. Договір складено на 6 (шість)
років. Після закінчення строку дії
договору орендар має переважне право
поновити його на новий строк. У цьому
разі орендар повинен не пізніше ніж за
30 днів до закінчення строку дії
договору повідомити письмово
орендодавця про намір продовжити його
дію.

Орендна плата

8. Орендна плата вноситься
орендарем у грошовій формі на підставі
рішення Буштинської селищної ради від
02.07.2010 року № 812, в розмірі: 6 % від
нормативної грошової оцінки, що
становить 35 532 грн. в рік.

9. Обчислення розміру орендної
плати за земельні ділянки державної
або комунальної власності
здійснюються з урахуванням їх
цільового призначення та коефіцієнтів
індексації, визначених законодавством,
за затвердженими Кабінетом Міністрів
України формами, що заповнюються під
час укладання або зміни умов договору
оренди чи продовження його дії.

10. Орендна плата вноситься у
строки не пізніше 20-го числа поточного
місяця.

11. Розмір орендної плати
переглядається раз у рік у разі:

зміни умов господарювання,
передбачених договором;

зміни розмірів земельного податку,
підвищення цін і тарифів, зміни
коефіцієнтів індексації, визначених
законодавством;

погіршення стану орендованої
земельної ділянки не з вини орендаря,
що підтверджено документами;

в інших випадках, передбачених
законом.

12. У разі не внесення орендної
плати у строки визначені цим договором,
справляється пеня у розмірі одної
податкової ставки НБУ несплаченої суми
за кожний день прострочення.

Умови використання земельної ділянки

13. Земельна ділянка передається
орендарю для будівництва та
обслуговування будівель торгівлі.

14. Цільове призначення земельної
ділянки: комерційне використання.

15. Умови збереження стану об'єкта
оренди: орендар зобов'язаний повернути
орендодавцеві земельну ділянку у стані
не гіршому у порівнянні з тим, в якому
одержав її в оренду.

Умови і строки передачі земельної
ділянки в оренду

16. Передача земельної ділянки в
оренду здійснюється з розробленням
проекту її відведення.

Підставою розроблення проекту
відведення земельної ділянки є:
рішення 27-ої сесії 5 скликання
Буштинської селищної ради від 25 травня
2010 року № 781.

Організація розроблення проекту
відведення земельної ділянки і
витрати, пов'язані з цим, покладаються
на орендаря.

17. Передача земельної ділянки
орендарю здійснюється у триденний
строк після державної реєстрації цього
договору за актом її
приймання-передачі.

Умови повернення земельної ділянки

18. Після припинення дії договору
орендар повертає орендодавцеві
земельну ділянку у стані, не гіршому
порівняно з тим, у якому він одержав її
в оренду.

Орендодавець у разі погіршення
корисних властивостей орендованої
земельної ділянки, пов'язаних із зміною
її стану, має право на відшкодування
збитків у розмірі, визначеному
сторонами. Якщо сторонами не досягнуто
згоди про розмір відшкодування
збитків, спір розв'язується у судовому
порядку.

19. Здійснення орендарем без згоди
орендодавця витрати на поліпшення
орендної земельної ділянки, які
неможливо відокремити без заподіяння
шкоди дій ділянці, не підлягають
відшкодуванню.

20. Поліпшення стану земельної
ділянки проведені орендарем за
письмовою згодою з орендодавцем землі,
підлягають відшкодуванню. Умови,
обсяги і строки відшкодування орендарю
витрат за проведені ним поліпшення
стану земельної ділянки визначаються
окремою угодою сторін.

21. Орендар має право на
відшкодування збитків, заподіяних
унаслідок використання орендодавцем
зобов'язань, передбачених цим
договором.

Збитками вважаються:

фактичні втрати, яких орендар зазнав у
зв'язку з невиконанням або неналежним
виконанням умов договору орендодавцем,
а також витрати, які орендар здійснив
або повинен здійснити для відновлення
свого порушеного права;

доходи, які орендар міг би реально
отримати в разі неналежного виконання
орендодавцем умов договору.

22. Розмір фактичних витрат
орендаря визначається на підставі
документально підтверджених даних.

Обмеження ( обтяження ) щодо
використання земельної ділянки

23. На орендовану земельну ділянку
не встановлено обмежень ( обтяжень).

24. Передача в оренду земельної
ділянки не є підставою для припинення
або зміни обмежень (обтяжень) та інших
прав третіх осіб на цю ділянку.

Інші права та обов'язки сторін

25. Права орендодавця:

Орендодавець має право вимагати від
орендаря:

- використання земельної ділянки у
відповідності до мети, визначеної в п.1
цього Договору;

- дотримання екологічної безпеки
землекористування та збереження
родючості грунтів, додержання
державних стандартів, норм і правил, у
тому числі місцевих правил забудови
несених пунктів;

- дотримання режиму водоохоронних зон,
прибережних захисних смуг, зон
санітарної охорони, санітарно-захисних
зон, зон особливого режиму
використання земель на територій, які
особливо охороняються;

- своєчасне внесення орендної плати;

- збільшення розміру орендної плати у
випадку збільшення земельного податку.

26. Обов'язки орендодавця:

- передати в користування земельну
ділянку у стані, що відповідає умовам
договору оренди;

- при передачі земельної ділянки в
оренду забезпечувати, відповідно до
закону, реалізацію прав осіб щодо
орендованої земельної ділянки;

- не вчиняти дій, які б перешкоджали
орендареві користуватися орендованою
земельною ділянкою;

- відшкодовувати орендарю капітальні
витрати, пов'язані з поліпшенням стану
об'єкта оренди, яке проводилося
орендарем за згодою орендодавця;

- попередити орендаря про особливі
властивості та недоліки земельної
ділянки, які в процесі її використання
можуть спричинити екологічно
небезпечні наслідки для довкілля, або
призвести до порушення стану самого
об'єкта оренди.

27. Права орендаря:

- самостійно господарювати на
земельній ділянці з дотриманням умов
оренди;

- на викуп орендованої земельної
ділянки;

- за письмовою згодою орендодавця
зводити в установленому
законодавством порядку житлові,
нежитлові, виробничі, адміністративні
та інші будівлі і споруди, закладати
багаторічні насадження.

28. Обов'язки орендаря:

- своєчасно вносити орендну плату;

- приступати до використання земельної
ділянки в строки, встановлені
договором оренди землі, зареєстрованим
в установленим законом порядку;

- використовувати встановлені щодо
об'єкта оренди ( обтяження) в обсязі
передбаченому законом або договором;

- дотримуватися режиму використання
земель;

- у п'ятиденний строк після державної
реєстрації договору оренди земельної
ділянки, надати копію договору
відповідному органу державної
податкової служби.

Ризик випадкового знищення або
пошкодження

об'єкта оренди чи його частини

29. Ризик випадкового знищення або
пошкодження об'єкта оренди чи його
частини несе орендодавець.

Страхування об'єкту оренди

30. Згідно з цим договором об'єкт
оренди не підлягає страхуванню на весь
період дії цього договору.

Зміна умов договору і припинення його
дії

31. Зміні умов договору
здійснюється у письмовій формі за
взаємною згодою сторін.

У разі недосягнення згоди щодо зміни
умов договору спір розв'язується у
судовому порядку.

32. Дія договору припиняється у
разі :

- закінчення строку, на який його було
укладено;

- придбання орендарем земельної
ділянки у власність;

- викупу земельної ділянки для
суспільних потреб або примусового
відчуження земельної ділянки з мотивів
суспільної необхідності в порядку,
встановленому законом;

- ліквідації юридичної особи-орендаря.

Договір припиняється також в інших
випадках передбачених законом.

33. Дія договору припиняється
шляхом його розірвання за:

- взаємною згодою сторін;

- рішенням суду на вимогу однієї із
сторін у наслідок невиконання другою
стороною обов'язків, передбачених
договором, та внаслідок випадкового
знищення, пошкодження орендованої
земельної ділянки, яке істотно
перешкоджає її використанню, а також з
інших підстав, визначених законом.

34. Розірвання договору оренди
землі в односторонньому порядку
допускається, у випадку систематичного
ухиляння орендаря від оплати оренди.

35. Перехід права власності на
орендовану земельну ділянку до другої
особи, а також реорганізації юридичної
особи - орендаря не є підставою для
зміни умов цього договору або його
розірвання.

Право на орендовану земельну ділянку у
разі смерті фізичної особи-орендаря,
засудження або обмеження її
дієздатності за рішенням суду
переходить до спадкоємців.

Відповідальність сторін за
невиконання або неналежне виконання
договору

36. За невиконання або неналежне
виконання договору сторони несуть
відповідальність відповідно до закону
або цього договору.

37. Сторона яка порушила
зобов'язання звільняється від
відповідальності у випадку коли нею
буде доведено, що порушення сталося не
з її вини.

Прикінцеве положення

38. Цей договір набирає чинності
після підписання сторонами та його
державної реєстрації.

Цей договір укладено в трьох
примірниках, що мають однакову
юридичну силу, один з яких знаходиться
в орендодавця, другий - в орендаря,
третій - в органі, який провів його
державну реєстрацію.

Невід'ємними частинами договору є:

- план або схема земельної ділянки;

- кадастровий план земельної ділянки;

- акт визначення меж земельної ділянки
в натурі (на місцевості);

- акт приймання - передачі об'єкта
оренди;

- проект відведення земельної ділянки.

Реквізити сторін

Орендодавець
Орендар

Буштинська селищна рада
ФОП ОСОБА_5

4. В задоволені решти позовних вимог
відмовити.

5.Стягнути з Буштинської селищної ради
(90556, Закарпатська область, смт. Буштино
Тячівського району, вул. Головна, 91; ) на користь Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_5 (АДРЕСА_2;
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 2 436,00
грн. судового збору."

3) Стягнути з Буштинської селищної ради
(90556, Закарпатська область, смт. Буштино
Тячівського району, вул. Головна, 91; ) в доход державного бюджету
609, 00 грн. судового збору за подання та
розгляд апеляційної скарги.

4) На виконання постанови місцевому
господарському суду видати відповідні
накази.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Повна постанова складена 06.11.2014р.

Головуючий-суддя
Марко Р.І.

Суддя
Бойко С.М.

Суддя
Желік М.Б.