РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
У Х В А Л А

27 жовтня 2014 року
Справа № 924/1145/14

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді
Бригинець Л.М.

судді
Демидюк О.О. ,

судді
Огороднік К.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Рівненського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Кредит Європа
Банк" на ухвалу господарського суду
Хмельницької області від 21.08.2014р. у
справі №924/1145/14 (суддя Вибодовський
О.Д. )

за заявою Товариства з обмеженою
відповідальністю "Спільне
підприємство "Моніка" смт. Ярмолинці,
Хмельницька область

про визнання банкрутом

за участю представників:

скаржника - не з"явився

боржника - Коломієць М.О. (довіреність
від 15.09.2014 р.)

ліквідатора - не з"явився

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду
Хмельницької області від 21.08.2014р.
порушено провадження у справі про
визнання банкрутом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Спільне
підприємство "Моніка" на підставі ст.ст.
1,2,7,9,10,16,18,19,95 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Не погоджуючись з вказаною ухвалою,
Публічне акціонерне товариство "Кредит
Європа Банк" ( далі - Банк, скаржник)
звернулось до Рівненського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати ухвалу господарського суду
Хмельницької області від 21.08.2014р. у
справі № 924/1145/14 та прийняти нове
рішення, яким відмовити у порушенні
провадження про визнання банкрутом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Спільне
підприємство "Моніка".

Обгрунтовуючи вимоги апеляційної
скарги скаржник посилається на
порушення боржником норм Закону, що
регулюють порядок ліквідації
юридичної особи при самоліквідації
боржника (за рішенням власника).

Нормативно скаржник посилається на ч.ч.
3, 4 ст. 60 ГК України, ч.ч. 3, 8 ст. 111 ЦК
України, ст.ст. 10, 95 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Від боржника надійшов відзив на
апеляційну скаргу, в якому доводи
апеляційної скарги заперечуються з
підстав, наведених у відзиві.

Скаржник правом на участь в судовому
засіданні не скористався, хоча про час
та місце розгляду апеляційної скарги
повідомлені належним чином. (Докази
повідомлення долучені до матеріалів
справи).

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів апеляційного
господарського суду дійшла висновку
про припинення провадження за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства "Кредит Європа
Банк", виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 91 ГПК України сторони
у справі, прокурор, треті особи, особи,
які не брали участь у справі, якщо
господарський суд вирішив питання про
їх права та обов'язки, мають право
подати апеляційну скаргу на рішення
місцевого господарського суду, яке не
набрало законної сили.

Ухвалою господарського суду
Хмельницької області від 12.08.2014р.
прийнято заяву про порушення справи
про банкрутство Товариства з обмеженою
відповідальністю "Спільне
підприємство "Моніка" смт. Ярмолинці.

Ухвалою господарського суду
Хмельницької області від 21.08.2014р.
порушено провадження у справі про
визнання банкрутом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Спільне
підприємство "Моніка" (за заявою
боржника) відповідно до положень ст. 95
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

Оскаржувана ухвала є ухвалою за
результатами підготовчого засідання.

Частинами 1, 3 ст. 11 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
визначений перелік документів, що
додаються до заяви боржника при
зверненні до суду із заявою про
порушення справи про банкрутство та
підстави звернення із такою заявою (
ч.ч. 4, 5 ст. 11 Закону).

Згідно абз. 2 ч. 3 ст. 16 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" у
разі звернення до господарського суду
боржника із заявою про порушення
справи про банкрутство у підготовчому
засіданні з'ясовуються ознаки
неплатоспроможності боржника або її
загрози.

Стаття 95 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
регулює особливості застосування
процедури банкрутства до боржника, що
ліквідується власником.

Відповідно до ч.1 ст. 95 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
якщо вартості майна боржника -
юридичної особи, щодо якого прийнято
рішення про ліквідацію, недостатньо
для задоволення вимог кредиторів, така
юридична особа ліквідується в порядку,
передбаченому цим Законом. У разі
виявлення зазначених обставин
ліквідатор (ліквідаційна комісія)
зобов'язаний звернутися до
господарського суду із заявою про
порушення справи про банкрутство такої
юридичної особи. Обов'язковою умовою
звернення до господарського суду із
заявою про порушення справи про
банкрутство є дотримання боржником
порядку ліквідації юридичної особи
відповідно до законодавства України.

Провадження у даній справі
порушувалось господарським судом
після проведення самоліквідації
юридичної особи відповідно до положень
законодавства України.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної
скарги Банк (скаржник) зазначає, що
відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 60
Господарського кодексу України на
ліквідаційну комісію покладається
виконання, зокрема, таких обов'язків:
розміщення в друкованих виданнях
повідомлення про ліквідацію суб'єкта
господарювання та про порядок і строки
заяви кредиторами своїх претензій;
персональне повідомлення про
ліквідацію (в письмовій формі) явних
(відомих) кредиторів; вжиття заходів
щодо стягнення дебіторської
заборгованості; вжиття необхідних
заходів по виявленню вимог кредиторів,
з письмовим повідомленням кожного з
них про ліквідацію суб'єкта
господарювання.

Однак, як зазначає скаржник, всупереч
зазначеній нормі, персонального
повідомлення від боржника про початок
ліквідаційної процедури, Банк не
отримував, хоча ліквідаційній комісії
було відомо про його як кредитора. До
матеріалів апеляційної скарги
долучено рішення господарського суду
м. Києва у справі №51/34 від 01.10.2012р. яким
вирішено стягнути солідарно в межах
вартості та виключно за рахунок
предмету іпотеки з Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Екологічна милосердна громада "Добрий
Київ" та у межах вартості та виключно
за рахунок предмету іпотеки з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Спільне
підприємство "Моніка" 1 194 387, 82 грн.
заборгованості за кредитним договором.

Колегія суддів апеляційного
господарського суду вважає, що доводи
скаржника спростовані матеріалами
справи та не доводить порушення його
прав та інтересів оскаржуваною
ухвалою, виходячи з наступного.

Рішення власника про ліквідацію
підприємства прийнято 20.08.2012р.,
оголошення про ліквідацію Товариства з
обмеженою відповідальністю "Спільне
підприємство "Моніка" опубліковано в
Бюлетні державної реєстрації
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців №228 (28) - 19.10.2012р.

Рішення господарського суду м. Києва у
справі № 51/34, на яке покликається
скаржник, прийнято 01.10.2012р., однак на час
публікації оголошення не набрало
законної сили, оскільки було оскаржене
в апеляційному порядку ТОВ "Екологічна
милосердна громада "Добрий Київ".
Апеляційна скарга була повернута
скаржнику без розгляду ухвалою
Київського апеляційного
господарського суду від 05.11.2012р.

Тобто, на день прийняття рішення про
ліквідацію підприємства та публікації
відповідного оголошення у скаржника не
було підтвердження права вимоги до
боржника.

Отже, як вбачається з матеріалів
апеляційної скарги, скаржник набув
права вимоги до боржника (та
скористався таким правом) після
набуття рішенням господарського суду
м. Києва у справі № 51/34 від 01.10.2012р.
законної сили. Рішенням
господарського суду Хмельницької
області від 14.02.2013р. у справі №15/5025/1398/12
зобов"язано Товариство з обмеженою
відповідальністю "Спільне
підприємство "Моніка" в особі
Ліквідаційної комісії визнати
кредиторські вимоги Публічного
акціонерного товариства "Кредит Європа
Банк" в розмірі 1194387,82 грн. (один мільйон
сто дев`яносто чотири тисячі триста
вісімдесят сім гривень 82 коп.) та
включити їх до проміжного
ліквідаційного балансу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Спільне
підприємство "Моніка" і переліку
пред'явлених кредиторами вимог.

Згідно ч. 3 ст. 112 ЦК України у разі
відмови ліквідаційної комісії у
задоволенні вимог кредитора або
ухилення від їх розгляду кредитор має
право протягом місяця з дати, коли він
дізнався або мав дізнатися про таку
відмову звернутися до суду із позовом
до ліквідаційної комісії. За рішенням
суду вимоги кредитора можуть бути
задоволені за рахунок майна, що
залишилося після ліквідації юридичної
особи.

Зміст зазначеної норми свідчить, що за
рішенням суду вимоги кредитора можуть
бути задоволені за рахунок майна, що
залишилося після ліквідації юридичної
особи.

Про результат виконання вищевказаних
рішень скаржник не зазначає.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
учасники у справі про банкрутство -
сторони, забезпечені кредитори,
арбітражний керуючий (розпорядник
майна, керуючий санацією, ліквідатор),
власник майна (орган, уповноважений
управляти майном) боржника, державний
орган з питань банкрутства, Фонд
державного майна України, представник
органу місцевого самоврядування,
представник працівників боржника,
уповноважена особа засновників
(учасників, акціонерів) боржника, а
також у випадках, передбачених цим
Законом, інші особи, які беруть участь у
провадженні у справі про банкрутство

Слід також зазначити, що скаржник
звернувся до господарського суду із
заявою про визнання грошових вимог до
боржника 22.09.2014р. На час звернення
скаржника із апеляційною скаргою на
ухвалу господарського суду від 21.08.2014р.
судом не розглядались вимоги
кредиторів, в т.ч. вимоги Публічного
акціонерного товариства "Кредит Європа
Банк".

Отже, на час винесення оскаржуваної
ухвали про порушення провадження у
даній справі права Банку не могли бути
порушені, оскільки його заява по суті
судом не розглядалась.

Відповідно до частини 1 статті 91
Господарського процесуального кодексу
України сторони у справі, прокурор,
треті особи, особи, які не брали участь
у справі, якщо господарський суд
вирішив питання про їх права та
обов'язки, мають право подати
апеляційну скаргу на рішення місцевого
господарського суду, яке не набрало
законної сили. У розгляді апеляційної
скарги, поданої особою, яка не брала
участі в розгляді справи судом першої
інстанції і яка вважала, що місцевим
господарським судом вирішено питання
про її права та обов'язки, апеляційний
господарський суд, прийнявши
апеляційну скаргу до провадження,
повинен з'ясувати наявність правового
зв'язку між скаржником і сторонами у
справі. При цьому, судове рішення,
оскаржуване не залученою особою,
повинно безпосередньо стосуватися
прав та обов'язків цієї особи, тобто
судом має бути розглянуто й вирішено
спір про право у правовідносинах,
учасником яких на момент розгляду
справи та прийняття рішення
господарським судом першої інстанції є
скаржник, або міститься судження про
права та обов'язки цієї особи у
відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийняте про права
та обов'язки особи, яка не була залучена
до участі у справі, якщо в
мотивувальній частині рішення
містяться висновки суду про права та
обов'язки цієї особи, або у
резолютивній частині рішення суд прямо
вказав про права та обов'язки таких
осіб. В такому випадку рішення порушує
не лише матеріальні права осіб, не
залучених до участі у справі, а й їх
процесуальні права. Будь-який інший
правовий зв'язок між скаржником і
сторонами спору не може братися до
уваги.

Із тексту оскаржуваної ухвали
вбачається, що місцевим господарським
судом не вирішувались питання про
права і обов'язки скаржника. Скаржником
також не доведено порушення його прав
оскаржуваною ухвалою.

У пункті 52 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
17.05.2011р. № 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу XII Господарського
процесуального кодексу України"
зазначено, що у розгляді апеляційної
скарги, поданої особою, яка не брала
участі в розгляді справи судом першої
інстанції і яка вважала, що місцевим
господарським судом вирішено питання
про її права та обов'язки, апеляційний
господарський суд, прийнявши
апеляційну скаргу до провадження (якщо
вона не підлягала поверненню з
передбачених ГПК підстав), повинен
з'ясувати наявність правового зв'язку
між скаржником і сторонами у справі.

Якщо при цьому буде встановлено, що
права такої особи оскаржуваним судовим
рішенням не порушені та що питання про
її права і обов'язки стосовно сторін у
справі судом першої інстанції не
вирішувалися, то апеляційний
господарський суд своєю ухвалою
припиняє апеляційне провадження на
підставі пункту 1 частини першої статті
80 ГПК, оскільки у такому випадку не
існує правового зв'язку між скаржником
і сторонами у справі, в зв'язку з чим
відсутній суб'єкт апеляційного
оскарження.

Отже, прийнявши апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Кредит Європа Банк" до провадження, у
судовому засіданні перед початком
перегляду в апеляційному порядку
ухвали господарського суду
Хмельницької області від 21.08.2014р. у
справі №924/1145/14 по суті, колегія суддів
апеляційного господарського суду
з"ясувала, що права Публічного
акціонерного товариства "Кредит Європа
Банк" оскаржуваною ухвалою місцевого
господарського суду не порушені,
питання про права і обов'язки
Публічного акціонерного товариства
"Кредит Європа Банк" у справі судом
першої інстанції не вирішувалися.

Враховуючи викладене, колегія суддів
Рівненського апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що апеляційне провадження за поданою
апеляційною скаргою підлягає
припиненню на підставі пункту 1
частини першої статті 80 ГПК.

Керуючись п.1-1 ч. 1 ст.80, ст.ст. 99, 106
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

УХВАЛИВ :

1. Провадження за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
"Кредит Європа Банк" на ухвалу
господарського суду Хмельницької
області від 21.08.2014р. у справі №924/1145/14
припинити.

2. Матеріали справи №924/1145/14 повернути
до господарського суду Хмельницької
області.

Головуючий суддя
Бригинець Л.М.

Суддя
Демидюк О.О.

Суддя
Огороднік К.М.