ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2014 р. Справа №
912/1219/14

Господарський суд Вінницької області в
складі

головуючого судді Грабика В.В.,

при секретарі судового засідання
Шаравській Н.Л.,

за участю представників сторін:

від позивача: Юшко О.В. - за довіреністю;

від відповідача: Сидоренко В.А. - за
довіреністю,

розглянувши в приміщенні суду справу

за позовом: товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська
аграрно-хімічна компанія" (в подальшому
- ТОВ "Українська аграрно-хімічна
компанія")

до: приватного підприємства
"Бобринець-Агро-К" (в подальшому - ПП
"Бобринець-Агро-К") про стягнення 235 083,87
грн.,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Українська аграрно-хімічна
компанія" 17.04.2014р. звернулось до
господарського суду Кіровоградської
області з позовом до ПП
"Бобринець-Агро-К" про стягнення 235
083,87грн., з яких: 222 981,35грн. - основний
борг (з урахуванням курсової різниці),
пеня - 7280,52грн., 2 414, 33грн., 2407,67грн. - 3%
річних.

Позов обгрунтований наступним. 05.04.2012р.
між ТОВ "Українська аграрно-хімічна
компанія " та ПП "Бобринець-Агро-К" було
укладено договір поставки №23/8/4/2012. ТОВ
"Українська аграрно-хімічна компанія"
поставило ПП "Бобринець-Агро-К" товар
на загальну суму 211 471,50грн.. Додатками
до договору №1-4 кінцевий строк
розрахунку покупця за отриманий товар
визначався до 20.11.2012р..ПП
"Бобринець-Агро-К" було частково
сплачено кошти в розмірі 26000,00грн. та
12547,22грн.. Зважаючи на неможливість
подальшого своєчасного розрахунку ПП
"Бобринець-Агро-К", ТОВ "Українська
аграрно-хімічна компанія" погодилося
перенести строки розрахунку за товар,
при умові збільшення ціни товару.
10.01.2013р. було укладено додаткові угоди
№1, №2, №3, якими внесено зміни до
додатків №4 та визначено строк
проведення остаточних розрахунків до
01.09.2013р., збільшення ціни на
поставлений товар на суму 18 032,26грн..
Після цього ПП "Бобринець-Агро-К" в
листопаді 2013р. частково провів оплату
за товар на суму 30 000,00грн.. З
урахуванням проведених оплат та
збільшення ціни товару загальна сума
боргу становить 160 956,54грн., а з
врахуванням курсової різниці - 222
981,57грн..Неналежне виконання умов
договору стало підставою для
нарахування та стягнення з ПП
"Бобринець-Агро-К" крім суми основного
боргу інфляційних нарахувань в сумі 2
407,67грн. за період з грудня 2012р. по лютий
2014р., 3% річних в сумі 2 407,67грн. за період
з 01.12.2012р. по 01.06.2013р., пені в сумі 7
280,52грн. за період з 29.11.2013р. по 04.04.2014р..
Зазначені обставини й стали підставою
звернення з позовом до суду.

Ухвалою господарського суду
Кіровоградської області від 22.04.2014р.
порушено провадження у справі №912/1219/14.

Ухвалою господарського суду
Кіровоградської області від 07.05.2014р.
справу №912/1219/14 за клопотанням
представника відповідача передано за
підсудністю до господарського суд
Вінницької області.

Відповідно до автоматизованого
розподілу справу № 912/1219/14 було
розподілено судді Матвійчуку В.В. ,
а в подальшому судді Грабику В.В. .

Ухвалою від 15.05.2014 р. справу прийнято до
свого провадження суддею Грабиком В.В.
та призначено до розгляду на 11.06.2014 р.,
зобов"язано відповідача надати
письмові пояснення по суту позову, усі
наявні документи в обгрунтування
заперечення (визнання) позову.

Ухвалою господарського суду
Вінницької області від 10.06.2014р.
провадження у справі № 912/1219/14 на
підставі ст.79 ГПК України зупинено до
розгляду Дніпропетровським
апеляційним господарським судом
апеляційної скарги ПП
"Бобринець-Агро-К" на ухвалу
господарського суду Кіровоградської
області про направлення справи №
912/1219/14 за підсудністю та повернення
справи до господарського суду
Вінницької області.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
01.07.2014р. апеляційну скаргу ПП
"Бобринець-Агро-К" на ухвалу
господарського суду Кіровоградської
області від 07.05.2014р. у справі № 912/1219/14
повернуто без розгляду, у зв'язку з
відсутністю доказів сплати судового
збору.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 23.07.2014р. касаційну скаргу ПП
"Бобринець-Агро-К" на ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 01.07.2014р. у
справі № 912/1219/14 повернуто скаржнику
без розгляду, у зв'язку з відсутністю
доказів сплати судового збору та
доказів направлення копії касаційної
скарги позивачеві.

Ухвалою господарського суду
Вінницької області від 11.08.2014р.
поновлено провадження у справі №912/1219/14
та призначено до розгляду на 08.09.2014р.,
зобов"язано відповідача надати
письмові пояснення по суту позову, усі
наявні документи в обгрунтування
заперечення (визнання) позову та
наданих позивачем розрахунків.

01.09.2014р. до господарського суду
Вінницької області надійшла
апеляційна скарга ПП "Бобринець-Агро-К"
на ухвалу господарського суду
Вінницької області від 10.06.2014р. у справі
№ 912/1219/14.

Ухвалою суду від 01.09.2014р. зупинено
провадження у справі №912/1219/14 до
вирішення апеляційної скарги ПП
"Бобринець-Агро-К" на ухвалу
господарського суду Вінницької
області від 10.06.2014р. та повернення
справи до господарського суду
Вінницької області.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 10.09.2014р.
апеляційну скаргу приватного
підприємства "Бобринець-Агро-К" на
ухвалу господарського суду Вінницької
області від 10.06.2014р. у справі №912/1219/14
повернуто заявнику, у зв'язку з
відсутністю доказів сплати судового
збору та доказів надсилання копії
скарги іншій стороні.

Ухвалою суду від 27.10.2014р. поновлено
провадження у справі та призначено до
розгляду на 05.11.2014р., зобов"язано
відповідача надати письмові пояснення
по суту позову, усі наявні документи в
обгрунтування заперечення (визнання)
позову та наданих позивачем
розрахунків.

03.11.2014р. до господарського суду
Вінницької області надійшло
клопотання про фіксацію процесу
технічними засобами та апеляційна
скарга ПП"Бобринець-Агро-К" на ухвалу
господарського суду Вінницької
області від 01.09.2014р. про зупинення
провадження у справі.

05.11.2014р. від відповідача через
канцелярію суду надійшла заява про
застосування строку позовної давності
до позовних вимог (а.с. 105).

05.11.2014р. від позивача через канцелярію
суду надійшла заява про зменшення
позовних вимог до суми 172 328,56грн., з
яких: 160953,80грн. - основний борг, 7280,40грн. -
пеня за період з 29.11.2013р. по 04.04.2014р., 3%
річних в сумі 1680,08грн. за період з
29.11.2013р. по 04.04.2014р., інфляційні
нарахування в сумі 2414,28грн. за період з
грудня 2012р. по лютий 2014р. (а.с.106-108).
Вказана заява прийнята судом до
розгляду.

05.11.2014р. від позивача через канцелярію
надійшли пояснення наступного змісту.
Додаток №3 до договору від 05.04.2012р. не
укладався. Згідно заяви про зменшення
позовних вимог до позовної заяви №04/04
від 04.04.2014р. від 04.11.2014р. №04/11 позивач
поставив відповідачу товар по договору
№23/8/4/2012 від 05.04.2012р. на загальну суму - 211
471,50 грн. в т.ч.- накладна №23/8/4 від 24.05.12р.
на суму - 112804,50грн., накладна №23/8/4 від
03.05.12р. на суму - 90407,88грн., накладна №23/8/4
від 09.07.12р. на суму - 8259,12грн.. Згідно
укладених додаткових угод №1,№2, №3 від
10.01.2013р. між позивачем і відповідачем
було збільшено ціну за одиницю товару
по вказаним накладним всього на суму -
18029,52грн.. Позивач допустив технічну
помилку в даті (році) нарахування пені
фактичним періодом нарахування якої є
період з 29.11.2013р. по 04.04.2014р. (а.с.111).

Вирішуючи процесуальне питання за
наслідками надходження апеляційної
скарги ПП "Бобринець-Агро-К" суд
виходив з наступного.

Відповідно до положень ст.91ч.3 ГПК
місцевий господарський суд у триденний
строк надсилає одержану апеляційну
скаргу разом зі справою відповідному
апеляційному суду.

Згідно з положеннями ст.22 ГПК сторони
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
інтересів другої сторони, вживати
заходів до всебічного, повного та
об'єктивного дослідження всіх обставин
справи.

Роз"яснюючи питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції Вищий господарський
суд України у п.3.14. постанови пленуму
від 26.12.2011 р. № 18 акцентував увагу на
тому, що зловживанням процесуальними
правами слід вважати подання
учасниками судового процесу
апеляційних скарг на процесуальні
документи, дія яких на момент подання
такої скарги закінчилася (вичерпана),
наприклад, на ухвалу про зупинення
провадження у справі після поновлення
провадження в останній. З урахуванням
обставин справи господарський суд може
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, приєднавши її до
матеріалів справи і зазначивши про це в
описовій частині рішення, прийнятого
по суті справи.

З огляду на вищевказане , суд приходить
до переконання в тому, що неодноразове
оскарження відповідачем ухвал про
зупинення провадження у справі після
його відновлення судом, свідчить про
спрямованість його дій на умисне
затягування судового процесу, порушує
права позивача на розгляд його справи
упродовж розумного строку (ст.69 ГПК) та
суперечить вимогам статті 6 Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року, та має
наслідком приєднання апеляційної
скарги (вх.№05-59/458/14 від 03.11.2014р.) на
ухвалу господарського суду Вінницької
області від 01.09.2014 р. до матеріалів
справи.

Судове засідання 05.11.2014р. за письмовою
заявою представника відповідача
проведено з фіксуванням технічним
засобом "Оберіг".

В судовому засіданні представник
відповідача заявив усне клопотання про
призначення судової експертизи,
оскільки підпис на накладній №23/8/4 від
09.07.12р. не відповідає підпису
уповноваженої особи, зазначеної в
довіреності .

В судовому засіданні 05.11.2014р.
представник позивача заперечив проти
задоволення клопотання про
призначення судової експертизи,
оскільки воно спрямоване на
затягування розгляду справи,
підтримав позовні вимоги в повному
обсязі з підстав та за обставин,
вказаних в позові, з врахуванням заяви
про зменшення позовних вимог.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнав. На запитання
головуючого з приводу заперечення
факту поставки за накладною №23/8/4 від
09.07.12р. відповіді не надав, але вказав,
що підпис в накладній не уповноваженої
особи, на яку видано довіреність.

Розглянувши усне клопотання
представника відповідача про
призначення експертизи, заслухавши
думку учасників судового розгляду, суд
вважає, що в його задоволенні слід
відмовити з наступних підстав.

Сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи, а спір має бути
вирішено господарським судом у строк
не більше двох місяців від дня
одержання позовної заяви (ст.22ч.2,
ст.69ч.1 ГПК).

Як вбачається з матеріалів справи
14.04.2014р. позовна заява з усіма додатками
була направлена відповідачу. Справа
до провадження суддею Грабиком В.В.
була прийнята 15.05.2014р.. В результаті
зловживання відповідачем своїми
правами, про що зазначалося вище, лише
через п"ять з половиною місяців суд
зміг перейти до розгляду справи по
суті, у передостанній день закінчення
двохмісячного строку, встановленого
процесуальним законом.

Саме у цей строк сторони зобов"язані
були надати суду докази в
обгрунтування своїх позицій по суті
заявленого спору. Одним з доказів в
обгрунтування твердження про
невідповідність підпису особи,
вказаної в довіреності №67 від 09.07.2012р.,
підпису , що міститься у видатковій
накладній №23/18/4 міг бути висновок
експерта за результатами
почеркознавчої експертизи. Проте,
відповідач такого доказу суду не надав,
а суд відповідно не мав можливості
отримати такий доказ у встановлені ГПК
строки, за відсутності мотивованих
клопотань представників сторін про
продовження строку розгляду спору.
Вказані обставини й стали підставою
для відмови у задоволенні клопотання
представника відповідача про
призначення експертизи.

При розгляді справи судом встановлені
наступні обставини та відповідні їм
правовідносини.

05.04.2012р. між ТОВ "Українська
аграрно-хімічна компанія " (продавець)
та ПП "Бобринець-Агро-К" (покупець) було
укладено договір поставки №23/8/4/2012.
Договором передбачено наступне:
продавець зобов'язується передати у
власність покупцю у встановлений строк
товар, а покупець зобов'язується
прийняти цей товар та своєчасно
здійснити його оплату на умовах,
визначених цим договором (п.1.1.); товар,
передбачений цим договором,
поставляється в обсязі і асортименті
згідно додатків і специфікацій до
даного договору, що є його невід'ємною
частиною (п.2.1.); товар постачається
продавцем в терміни та обсязі, що
визначаються в додатках та
специфікаціях до даного договору (п.5.1.);
покупець сплачує продавцю за товар,
який підлягає поставці за даним
договором цінам, зазначеним в додатках
і специфікаціях до даного договору
(п.6.1.); розрахунки за товар здійснені
покупцем у порядку , визначеному в
додатках до даного договору (п.6.3.);
перехід права власності на товар, а
також перехід ризиків випадкового
знищення пошкодження товару,
відбувається в момент передачі товару
покупцю по накладній (п.7.2.); договір
набирає чинності з моменту підписання
його сторонами і діє до виконання
сторонами обов'язків по даному
договору (п.10.1.); в разі несплати за
поставлений товар у встановлений цим
договором термін, покупець
зобов'язується сплатити продавцю пеню
в розмір подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла у той період, за кожен день
прострочки від вартості неоплаченого
по договору товару (п.11.1.); умови даного
договору можуть бути змінені за
взаємною згодою сторін з обов'язковим
укладанням письмового документа (п.14.2.)
(а.с.15-16).

На виконання умов договору ТОВ
"Українська аграрно-хімічна компанія "
(продавець), ПП "Бобринець-Агро-К", через
представника , який діяв за
довіреностями №29 від 03.05.2012р., №43 від
24.05.2012р., №67 від 09.07.2012р. отримав товар на
загальну суму 211 471,50грн., що
стверджується видатковими накладними:
№23/8/4 від 03.05.2012р. на суму 90 407,88грн., №23/8/4
від 24.05.2012р. на суму 112 804,50грн., №23/8/4 від
09.07.2012р. на суму 8 259,12грн. (а.с.29-34).

Додатком №1 до договору поставки, окрім
іншого, передбачено наступне:
розрахунки за товар покупцем
здійснюються в наступному порядку:
попередня оплата 30% - 27 683,53грн. до
01.07.2012р.. Остаточний розрахунок за товар
повинен бути здійснений покупцем: 70% -
645994,91грн. до 20.11.2012р. (п.1.4.) (а.с.17).

Згідно додатку №1/1 до договору
(специфікації №1 від 14.05.2012р.) вартість
товару "Фолікур" в кількості 285л. з ПДВ
становить 92 278,44грн. (а.с.24).

Додатком №2 до договору поставки, окрім
іншого, передбачено наступне:
розрахунки за товар покупцем
здійснюються в наступному порядку:
попередня оплата 30% - 19 812,17грн. до
01.07.2012р.. Остаточний розрахунок за товар
повинен бути здійснений покупцем: 70% -
46228,39грн. до 25.09.2012р.(п.1.4.) (а.с.25).

Згідно додатку №2/2 до договору
(специфікації №2 від 14.05.2012р.) вартість
товару "Поінтер" в кількості 5 кг та
"Тітус" в кількості 8 кг з ПДВ становить
66040,56грн. (а.с.25 зворотній бік).

Як вбачається із змісту письмових
пояснень представника позивача
додаток 3 до договору сторонами не
укладався (а.с.111).

Додатком №4 до договору поставки, окрім
іншого, передбачено наступне:
розрахунки за товар покупцем
здійснюються в наступному порядку:
попередня оплата 30% - 3950,82грн. до 01.07.2012р..
Остаточний розрахунок за товар повинен
бути здійснений покупцем: 70% - 9218,58грн.
до 10.10.2012р.(п.1.4.) (а.с.26).

Згідно додатку №4/2 до договору
(специфікації №2 від 14.05.2012р.) вартість
товару "Банвел" в кількості 50л. з ПДВ
становить 13169,40грн. (а.с.26 зворотній бік).

Додатком №4 до договору поставки, окрім
іншого, передбачено наступне:
розрахунки за товар покупцем
здійснюються в наступному порядку:
попередня оплата 30% - 60721,20грн.
Остаточний розрахунок за товар повинен
бути здійснений покупцем: 70% - 141682,80грн.
до 10.10.2012р.(п.1.4.) (а.с.27).

Згідно додатку №4/1 до договору
(специфікації №1) вартість товару
"Раназон Ультра" в кількості 35л , "Герб
900" в кількості 1000л, "Банвел" в кількості
25л, "Альто Супер" в кількості 185л, "Карате
Зеон" в кількості 165л з ПДВ становить 202
404,00грн. (а.с.27 зворотній бік).

Додатком №4 до договору поставки, окрім
іншого, передбачено наступне:
розрахунки за товар покупцем
здійснюються в наступному порядку:
попередня оплата 30% - 2477,74грн.
Остаточний розрахунок за товар повинен
бути здійснений покупцем: 70% - 5781,38рн. до
10.10.2012р. (п.1.4.) (а.с.28).

Згідно додатку №4/3 до договору
(специфікації №3 від 14.06.2012р.) вартість
товару "Нурел Д" в кількості 60л з ПДВ
становить 8259,12грн. (а.с.28 зворотній бік).

Додатковою угодою №1 від 10.01.2013р.
сторони внесли зміни до другого абзацу
п.1.4 додатку 4 та виклали його в
наступній редакції: остаточний
розрахунок за товар, що становить
87750,64грн. (вісімдесят сім тисяч сімсот
п'ятдесят гривень 64 коп.) у т.ч. ПДВ -
14625,11грн. покупець зобов'язаний
здійснити в наступні строки: до 01
вересня 2013 року (п.1.); сторони по
договору, домовились збільшити ціну за
одиницю товару згідно додатку №1А від
10/01/2013р. (специфікація №1А від 10/01/2013р.),
що є невід'ємною частиною договору (п.2.)
(а.с.18).

Згідно додатку №1А специфікації №1А
від 10.01.2013р. вартість товару "Раназол
Ультра" в кількості 35л, "Герб 900" в
кількості 1000л, "Банвел" в кількості 25л з
ПДВ становить 105 895,50грн. (а.с.19).Тобто
вартість цього товару в порівнянні з
початковою ціною (додаток №4/1 а.с.27 на
звороті) збільшилась на 15 487,62грн. з
ПДВ.

Додатковою угодою №2 від 10.01.2013р.
сторони внесли зміни до другого абзацу
п.1.4 додатку 4 та виклали його в
наступній редакції: остаточний
розрахунок за товар, що становить
8016,31грн. (вісім тисяч шістнадцять
гривень 31 коп.) у т.ч. ПДВ - 1336,05 грн.
покупець зобов'язаний здійснити в
наступні строки: до 01 вересня 2013 року
(п.1.); сторони по договору, домовились
збільшити ціну за одиницю товару
згідно додатку №2А від 10/01/2013р.)
(специфікація №2А від 10/01/2013р.), що є
невід'ємною частиною договору (п.2.)
(а.с.20).

Згідно додатку №2А специфікації №2А
від 10.01.2013р. вартість товару "Нурел Д" в
кількості 60л. з ПДВ становить 9673,92грн.
(а.с.21). Тобто вартість цього товару в
порівнянні з початковою ціною (додаток
№4/3 а.с.28 на звороті) збільшилась на 1414,8
грн. з ПДВ.

Додатковою угодою №3 від 10.01.2013р.
сторони внесли зміни до другого абзацу
п.1.4 додатку 4 та виклали його в
наступній редакції: остаточний
розрахунок за товар, що становить
6385,46грн. (шість тисяч триста вісімдесят
п'ять грн. 46 коп.) у т.ч. ПДВ - 1064,24 грн.
покупець зобов'язаний здійснити в
наступні строки: до 01 вересня 2013 року
(п.1.); сторони по договору, домовились
збільшити ціну за одиницю товару
згідно додатку №3А від 10/01/2013р.)
(специфікація №3А від 10/01/2013р.), що є
невід'ємною частиною договору (п.2.)
(а.с.22).

Згідно додатку №3А специфікації №3А
від 10.01.2013р. вартість товару з "Банвел" в
кількості 25л з ПДВ становить
7711,80грн.грн. (а.с.23). Тобто вартість цього
товару в порівнянні з початковою
ціною (додаток №4/2 а.с.26 на звороті)
збільшилась на 1127,1 грн. з ПДВ.

Таким чином загальна вартість товару,
переданого відповідачу, за погодженням
сторін збільшилась на 18 029,52грн. ( (15
487,62 + 1414,8 + 1127,1 = 18 029,52)

Відповідач за отриманий товар
розрахувався частково в загальній
сумі 68547,22грн., що стверджується
платіжними дорученнями №801 від 12.04.2012р.
на суму 26 000,00грн., №107 від 15.10.2012р. на
суму 12 547,22грн., №472 від 08.11.2013р. на суму 10
000,00грн., №488 від 18.11.2013р. на суму 10
000,00грн., №529 від 28.11.2013р. на суму 10
000,00грн. (а. с. 35-39).

Згідно наданого позивачем письмового
розрахунку з урахуванням заяви про
зменшення позовних вимог з відповідача
належить стягнути основний борг в
сумі 160 953,80грн., пеню в сумі 7 280,40грн.
за період з 29.11.2013р. по 04.04.2013р.,
інфляційні нарахування в сумі 2 414,28грн.
за період з грудня 2012р. по лютий 2014р., 3%
річних в сумі 1680,08грн. за період з
29.11.2013р. по 04.04.2014р. (а.с.106-108).

Як випливає з матеріалів справи, між
сторонами виникли правовідносини, які
випливають з договору поставки .

Цивільним кодексом України
передбачено наступне: якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
(ст.530ч.1); одна сторона - продавець
передає або зобов'язується передати
майно (товар) у власність другій
стороні (покупцеві), а покупець приймає
або зобов'язується прийняти майно
(товар) і сплатити за нього певну
грошову суму (ст.655); покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару (ст.692ч.1); за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у
встановлений строк (строки) товар у
власність покупця для використання
його у підприємницькій діяльності або
в інших цілях, не пов'язаних з
особистим, сімейним, домашнім або
іншим подібним використанням, а
покупець зобов'язується прийняти товар
і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін (ст.712).

Заслухавши пояснення представників
сторін, оцінивши в сукупності докази
надані позивачем та які містяться в
матеріалах справи, суд дійшов до
переконання в тому, що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 05.04.2012р. між ТОВ
"Аграрно-хімічна компанія " а ПП
"Бобринець-Агро-К" було укладено
договір поставки №23/8/4/2012. На виконання
умов договору ТОВ "Аграрно-хімічна
компанія " передало, а ПП
"Бобринець-Агро-К" отримало товар на
суму 211 471,50грн.. Згідно додаткових угод
від 10.01.2013р. було збільшено ціну за
одиницю товару, у зв"язку з чим
загальна вартість товару переданого
відповідачу збільшилася на 18 029,52грн.
та стала становити 229 501,02грн.( 211 471,5 +
18029,52 = 229501,02).Відповідач частково
розрахувався за отриманий товар в
загальній сумі 68 547,22грн.. Отже
заборгованість відповідача становить
160953,80грн. (211471,50+18029,52) - 68547,22грн.=
160953,80грн.).

З урахуванням наведеного, позовні
вимоги щодо стягнення з відповідача на
користь позивача 160953,80грн. основного
боргу підлягають задоволенню.
Обґрунтованість та правомірність
заявлених позивачем вимог
підтверджується наданими ним та
дослідженими судом письмовими
доказами, а саме договором поставки
№23/8/4/2012 від 05.04.2012р., додатками до
договору, додатковими угодами,
видатковими накладними, довіреностями
на отримання товару, специфікаціями,
платіжними дорученнями.

Вирішуючи питання про допустимість
такого доказу як накладна від 09.07.2012р.
суд виходив з того , що відповідно до
вимог ГПК України: кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу (ст.33ч.1,ч.2);
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили
(ст.43ч.1,ч.2).

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач
послався також і на накладну №23/8/4 від
09.07.2012р. за якою представнику
відповідачу передавався товар «Нурел
Д» в кількості 60 л. до накладної було
долучено завірену копію довіреності
№67 від 09.07.2012р. на ім»я директора
ОСОБА_3. Довіреність підписана
директором ОСОБА_3 та головним
бухгалтером ОСОБА_4 . Дійсно в накладній
№23/8/4 від 09.07.2012р. підпис директора
відсутній, проте наявний підпис схожий
на підпис головного бухгалтера, який
підписував довіреність, що суд
визначив шляхом візуального огляду
документа. Приймаючи до уваги те, що
відповідно до п.7.1 договору товар
поставлявся на склад покупця
(відповідача), а також подальше
укладення сторонами додаткових угод та
специфікацій до них від 10.01.2013р. , в тому
рахунку й щодо товару у накладній
№23/8/4 від 09.07.2012р., суд приходить до
переконання в тому, що вказаній у
накладній товар отримувала
відповідальна та уповноважена особа
відповідача. Відповідач будь-яких
доказів в заперечення отримання факту
товару за накладною №23/8/4 від 09.07.2012р.
суду не надав, а тому вказана накладна в
сукупності з іншими документами,
дослідженими судом в оригіналі,
приймається судом як належний та
допустимий доказ.

Оскільки відповідач не провів
розрахунок за отриманий товар в строк,
передбачений договором та додатковими
угодами №1,№2,№3 від 10.01.2013р., то він
відповідно до вимог ст 612 ЦК України є
боржником, що прострочив виконання
грошового зобов"язання, а тому наявні
підстави для задоволення на підставі
ст.231,ст.232 ГК України, ст.625 ч.2 ЦК України
вимог про стягнення з відповідача
пені, 3% річних в сумі 1680,08грн. за період
з 29.11.2013р. по 04.04.2014р., інфляційних
нарахувань.

Разом з тим, позовні вимоги в частині
стягнення з відповідача інфляційних
втрат в сумі 2 414,28грн. підлягають
задоволенню, але з урахуванням
наступного.

Відповідно до додаткових угод від
10.01.2013р. відповідач мав здійснити
розрахунки за товар до 01.09.2013р.. Отже
інфляційні нарахування слід проводити
з вересня 2013р..

Згідно проведеного судом розрахунку
(порядок проведення підрахунку
заборгованості та штрафних санкцій
затверджений листом Верховного Суду
України від 03.04.1997р. №62-97) розмір
інфляційних втрат за період з вересня
2013р. по лютий 2014р. становить 3255,69грн. (за
період з 01.09.2013р. по 07.11.2013р. - з суми
боргу 190 953,80грн. нараховано інфляційні
втрати в сумі 763,82грн., за період з
08.11.2013р. по 17.11.2013р. з суми боргу 18 0953,80
грн. нараховано інфляційні втрати в
сумі - 361,91грн., за період з 18.11.2013р. по
27.11.2013 з суми боргу 170 953,80грн. нараховано
інфляційні втрати в сумі 0,00грн., за
період з 28.11.2013р. по 28.02.2014р. з суми боргу
160 953,80грн. нараховано інфляційні
втрати в сумі 2100,78грн.).

Проте, позивач заявив до стягнення
2414,28грн., що є його правом. З урахуванням
наведеного, з відповідача належить
стягнути 2 414,28грн. інфляційних втрат за
період з вересня 2013р. по лютий 2014р.,
включно.

Позовні вимоги в частині стягнення з
відповідача пені в сумі 7280,52грн. за
період з 29.11.2014р. по 04.04.2014р. підлягають
частковому задоволенню з огляду на
наступне.

05.11.2014р. відповідачем подано до суду
заяву про застосування строку позовної
давності до позовних вимог.

Згідно зі статтями 257, 258 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки;
спеціальна позовна давність в один рік
застосовується, зокрема, до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 261 Цивільного
кодексу України перебіг позовної
давності починається від дня, коли
особа довідалася або могла довідатися
про порушення свого права або про
особу, яка його порушила також за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Згідно ч.3,ч.4 ст. 267 Цивільного кодексу
України позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення; сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові.

Роз"яснюючи питання практики
застосування позовної давності у
вирішенні господарських спорів Вищий
господарський суд України у постанові
пленуму №10 від 29.05.2013р. звернув увагу
судів на наступне: у зобов'язальних
правовідносинах, в яких визначено
строк виконання зобов'язання, перебіг
позовної давності починається з дня,
наступного за останнім днем, у який
відповідне зобов'язання мало бути
виконане. Якщо договором чи іншим
правочином визначено різні строки
виконання окремих зобов'язань, що з
нього виникають (наприклад, у зв'язку з
поетапним виконанням робіт або з
розстроченням оплати), позовна
давність обчислюється окремо стосовно
кожного з таких строків. Позовна
давність за позовами, пов'язаними з
простроченням почасових платежів
(проценти за користування кредитом,
орендна плата тощо), обчислюється
окремо за кожним простроченим платежем
(п.4.2); якщо відповідно до чинного
законодавства або договору неустойка
(пеня) підлягає стягненню за кожний
день прострочення виконання
зобов'язання, позовну давність
необхідно обчислювати щодо кожного дня
окремо за попередній рік до дня подання
позову, якщо інший період не
встановлено законом або угодою сторін.
При цьому, однак, слід мати на увазі
положення частини шостої статті 232 ГК
України, за якими нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано. Даний
шестимісячний строк не є позовною
давністю, а визначає максимальний
період часу, за який можуть бути
нараховані штрафні санкції (якщо інший
такий період не встановлено законом
або договором) (п.4.3.).

Отже вимога позивача про
стягнення пені підлягає частковому
задоволенню із застосуванням річного
строку позовної давності та в межах
шестимісячного строку її нарахування
згідно з вимогами ст. 232 ГК України.

Відповідно до додаткових угод від
10.01.2013р. відповідач мав здійснити
розрахунки за товар до 01.09.2013р.. Отже
пеню слід нараховувати з 01.09.2013р.
протягом 6-ти місяців - по 28.02.2014р.. Проте,
позивач заявив про стягнення пені з
29.11.2013р. по 04.04.2013р.. З урахуванням
наведеного, період нарахуванням пені
відповідно до закону становить з
29.11.2013р. по 28.02.2014р..

Згідно проведеного судом розрахунку
(порядок проведення підрахунку
заборгованості та штрафних санкцій
затверджений листом Верховного Суду
України від 03.04.1997р. №62-97), розмір пені
за період з 29.11.2013р. по 28.02.2014р. становить
5273,99грн. і саме цю суму належить
стягнути з відповідача.

Крім того позивачем при зверненні до
суду було визначено ціну позову в
розмірі 235 083,87грн. з якої сплачено
судовий збір в сумі 4 701,68грн.. В
подальшому позивачем було подано заяву
якою зменшено розмір позовних вимог
до загальної суми 172 328,56грн. (а.с.1),
тобто визначено нову ціну позову, з
якої належало б сплатити 3446,57грн.
судового збору. В зв"язку із зменшенням
розміру позовних вимог підлягає
поверненню позивачу на підставі ст. 7
Закону України "Про судовий збір"
надміру сплачена сума судового збору в
розмірі 1255,11грн..

Згідно з положеннями ст. 49 ГПК України
судові витрати зі сплати судового
збору покладаються на сторони
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 4-2 -
4-5, 33-34, 43, 49, 69, 82-85, 115 ГПК України,-

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного підприємства
"Бобринець-Агро-К" (21050, Вінницька
область, м.Вінниця, вул.Михайличенка,
буд. 10, кв.14 код ЄДРЮОФОП 37168396) на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська
аграрно-хімічна компанія" (вул.
Стельмаха, 6а, м. Київ, 03040, код ЄДРЮОФОП
31109157) основний борг в сумі - 160 953,80грн.,
пеню в сумі 5 273,99 грн., інфляційні втрати
в сумі 2 414,28грн., 3% річних в сумі 1680,08грн.
та витрати по сплаті судового збору в
сумі 3406,44грн..

4. Відмовити в задоволенні позову в
частині стягнення пені в сумі 2 006,41грн..

5. Повернути товариству з обмеженою
відповідальністю "Українська
аграрно-хімічна компанія" через
відповідний територіальний орган
Держказначейства України 1255,11 грн.
надміру сплаченого судового збору.

6. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 07 листопада 2014
р.

Суддя Грабик
В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи.