ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

24.10.14 № 910/22929/14. Суддя Стасюк С.В.,
розглянувши позовну заяву ДП
"Укртрансфармація"

до СПД ОСОБА_1

про зобов'язання вчинити певні
дії-виконати умови договору-здійснити
дії щодо оформлення необхідних
документів для укладання договору
оренди

ВСТАНОВИВ:

ДП "Укртрансфармація" звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовом до СПД ОСОБА_1 про зобов'язання
вчинити певні дії, а саме, виконати
умови договору-здійснити дії щодо
оформлення необхідних документів для
укладання договору оренди.

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 54
Господарського процесуального кодексу
України позовна заява, серед іншого,
повинна містити найменування (для
юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я
та по батькові за його наявності для
фізичних осіб) сторін, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання (для фізичних
осіб), ідентифікаційні коди суб'єкта
господарської діяльності за їх
наявності (для юридичних осіб) або
індивідуальні ідентифікаційні номери
за їх наявності (для фізичних осіб -
платників податків).

Зі змісту статті 90 Цивільного кодексу
України вбачається, що юридична особа
повинна мати своє найменування, яке
містить інформацію про її
організаційно-правову форму.
Найменування установи має містити
інформацію про характер її діяльності.
Найменування юридичної особи
вказується в її установчих документах
і вноситься до єдиного державного
реєстру.

Проте, позивачем вказано скорочене
найменування ДП "Укртрансфармація" та
СПД ОСОБА_1 (організаційно-правової
форми), через що найменування позивача
та відповідача у вказаній позовній
заяві не може вважатись повним.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо у позовній заяві не вказано
повного найменування сторін, їх
поштових адрес.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 57
Господарського процесуального кодексу
України до позовної заяви додаються
документи, що підтверджують сплату
судового збору у встановлених порядку
і розмірі.

Згідно із статтями 1, 2 Закону України
"Про судовий збір" судовий збір - це
збір, що справляється на всій території
України за подання заяв, скарг до суду,
а також за видачу судами документів і
включається до складу судових витрат.
Платниками судового збору є громадяни
України, іноземці, особи без
громадянства, підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у
тому числі іноземні) та фізичні особи -
підприємці, які звертаються до суду.

Статтею 4 вказаного Закону України
встановлено, що судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Зокрема, за подання до господарського
суду позовної заяви майнового
характеру судовий збір встановлюється
у розмірі 2% ціни позову, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
(1827,00 грн.) та не більше 60 розмірів
мінімальних заробітних плат (73 080,00
грн.). З позовних заяв немайнового
характеру справляється судовий збір у
розмірі 1 мінімальної заробітної плати
(1218,00 грн.).

Крім того, відповідно до статті 8 Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2014 рік" мінімальна заробітна плата у
місячному розмірі з 1 січня становить 1
218,00 грн.

Таким чином, розмір судового збору за
розгляд позовних заяв в господарському
суді майнового характеру становить не
менше 1827,00 грн. та не більше 73 080,00 грн.,
немайнового характеру - 1218,00 грн.

Матеріали поданої позовної заяви не
містять жодних доказів сплати судового
збору.

Водночас, до позовної заяви додано
клопотання в якому позивач просить суд
відстрочити сплату судового збору в
межах строків вирішення справи в суді,
посилаючись на те, що Державне
підприємство "Укртрансфармація"
знаходиться в скрутному фінансовому
становищі та станом на час звернення до
суду не має можливості сплатити
судовий збір.

Відповідно до статті 8 Закону України
"Про судовий збір" враховуючи майновий
стан сторони, суд може своєю ухвалою
відстрочити або розстрочити сплату
судового збору на певний строк, але не
довше ніж до ухвалення судового
рішення у справі. Суд може зменшити
розмір судового збору або звільнити
від його сплати на підставі, зазначеній
у частині першій цієї статті.

Згідно з пунктом 3.1. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.2013 року № 7 "Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України" у розгляді питань, пов'язаних з
відстроченням та розстроченням сплати
судового збору, зменшенням його
розміру або звільненням від його
сплати (стаття 8 Закону) і застосуванням
приписів Закону щодо пільг зі сплати
судового збору (стаття 5 Закону)
господарським судам слід враховувати
таке. Єдиною підставою для вчинення
господарським судом дій, зазначених у
статті 8 Закону, є врахування ним
майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення
(розстрочення) сплати судового збору,
зменшення його розміру або звільнення
від його сплати може бути викладене в
заяві чи скарзі, які подаються до
господарського суду, або окремим
документом. Особа, яка заявляє
відповідне клопотання, повинна навести
доводи і подати докази на
підтвердження того, що її майновий стан
перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею
судового збору у встановленому порядку
і розмірі.

При цьому, оскільки статтею 129
Конституції України як одну із засад
судочинства визначено рівність усіх
учасників судового процесу перед
законом і судом, отже, в тому числі й
органів державної влади, то самі лише
обставини, пов'язані з фінансуванням
установи чи організації з Державного
бюджету України та відсутністю у ньому
коштів, призначених для сплати
судового збору, не можуть вважатися
підставою для звільнення від такої
сплати.

Матеріали позовної заяви не містять
жодних доказів, які є підставою для
відстрочення судом сплати позивачем
судового збору у відповідності до
статті 8 Закону України "Про судовий
збір", а тому, суд відмовляє позивачу в
клопотанні про відстрочення сплати
судового збору.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті
63 Господарського процесуального
кодексу України, суддя повертає
позовну заяву і додані до неї документи
без розгляду, якщо не подано доказів
сплати судового збору у встановлених
порядку і розмірі.

Окрім того, згідно з пунктом 6 частини 1
статті 63 Господарського
процесуального кодексу України, суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо не подано
доказів надсилання відповідачеві
копії позовної заяви і доданих до неї
документів.

У відповідності до пункту 2 частини 2
статті 57 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що до позовної заяви
додаються документи, які підтверджують
відправлення відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

Згідно з статті 56 Господарського
процесуального кодексу України
позивач зобов'язаний при поданні
позову надіслати сторонам копії
позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті
57 Господарського процесуального
кодексу України до позовної заяви
додаються документи, які підтверджують
відправлення відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

Крім того, в роз'ясненні Вищого
арбітражного суду України № 02-5/289 від
18.09.1997 року "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України" також
звернуто увагу на необхідність
наявності розрахункового документу, що
виданий відправникові поштового
відправлення, на доказ надання послуг
поштового зв'язку з надіслання такого
відправлення.

Відтак, на стадії прийняття позовної
заяви до розгляду та порушення
провадження у справі суд має бути
впевненим у тому, що зазначені засади
не були порушені заявником позову.

В силу Правил надання послуг поштового
зв'язку, затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України № 270 від
05.03.2009 року, розрахунковий документ -
(касовий чек, розрахункова квитанція
тощо) видається відправникові з
додержанням вимог Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" і підтверджує факт надання
послуги відділенням зв'язку.

Згідно з пунктами 59, 61 постанови
Кабінету Міністрів України від 05.03.2009
року № 270 "Про затвердження Правил
надання послуг поштового зв'язку"
внутрішні поштові відправлення з
оголошеною цінністю з описом вкладення
подаються для пересилання відкритими
для перевірки їх вкладення. У разі
приймання внутрішніх поштових
відправлень з оголошеною цінністю з
описом вкладення бланк опису
заповнюється відправником у двох
примірниках. Працівник поштового
зв'язку повинен перевірити
відповідність вкладення опису,
розписатися на обох його примірниках і
проставити відбиток календарного
штемпеля. Один примірник опису
вкладається до поштового відправлення,
другий видається відправникові. На
примірнику опису, що видається
відправникові, працівник поштового
зв'язку повинен зазначити номер
поштового відправлення.

Таким чином, належним доказом
відправлення відповідачеві копії
позовної заяви та доданих до неї
документів є опис вкладень в поштовий
конверт та документ, що підтверджує
надання поштових послуг (касовий чек,
розрахункова квитанція тощо) надані в
оригіналі.

Отже, в даному випадку, ненадання
позивачем фіскального чеку до опису
вкладення тягне за собою наслідки
передбачені пунктом 6 частини 1 статті 63
Господарського процесуального кодексу
України.

Крім того, позивачу при наступному
зверненні до суду слід врахувати, що
відповідно до частини 2 статті 36
Господарського процесуального кодексу
України письмові докази подаються в
оригіналі, або в належним чином
засвідченій копії. Якщо для вирішення
спору має значення лише частина
документа, подається засвідчений витяг
з нього.

За умовами пункту 5.27 Національного
стандарту України ДСТУ 4163-2003
"Уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації" (затв. Наказом
Держспоживстандарту України від 07.04.2003
№ 55) відмітку про засвідчення копії
документа складають зі слів "Згідно з
оригіналом", назви посади, особистого
підпису особи, яка засвідчує копію, її
ініціали та прізвища, дати засвідчення
копії і проставляють нижче реквізиту
"підпис". Така відмітка проставляється
на кожному аркуші засвідченої копії
документа.

Судом встановлено, що не всі надані
позивачем ксерокопії документів
належним чином засвідчені, а тому не
можуть бути сприйняті судом в якості
належних доказів в розумінні статті 36
Господарського процесуального кодексу
України, що тягне за собою наслідки
передбачені пунктом 3 частини 1 статті 63
Господарського процесуального кодексу
України.

Враховуючи вищевикладене, позовна
заява не може бути прийнята до розгляду
та підлягає поверненню для усунення
допущеного порушення, після чого
заявник не позбавлений права повторно
звернутись з позовною заявою до
господарського суду в загальному
порядку (частина 3 статті 63
Господарського процесуального кодексу
України).

Керуючись пунктами 2, 4, 6 частини 1
статті 63 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Державного підприємства
"Укртрансфармація" і додані до неї
документи повернути без розгляду.

Суддя
С.В.
Стасюк