ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2014 Справа № 920/1665/14

Господарський суд Сумської області у
складі: головуючого - судді Рунової
В.В.,

при секретарі Осокіній А.М.,

за участю представників:

позивача - Данечкіна О.О.

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні господарського
суду Сумської області матеріали справи
№920/1665/14

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль",
м.Київ

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3,
с.Московське Липоводолинського району

про стягнення 80705,26 грн.,

встановив:

До господарського суду звернулося ПАТ
"Райффайзен Банк Аваль" з позовом до ФОП
ОСОБА_3 про стягнення 80705,26 грн.
заборгованості за договірними
зобов'язаннями.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримує у
повному обсязі.

Відповідач вимог ухвали суду від
06.10.2014р. не виконав та не надав суду
відзиву на позовну заяву, в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки належним чином суд не повідомив,
хоча про судове засідання був
повідомлений належним чином, що
підтверджується поштовим
повідомленням про отримання судової
кореспонденції 10.10.2014р.

З урахуванням зазначених вище
обставин, суд дійшов висновку про
розгляд справи у відсутності
представника відповідача за наявними у
справі матеріалами у відповідності до
положень статті 75 Господарського
процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив наступне.

23 липня 2012 року між ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» та ФОП ОСОБА_3 був укладений
Договір №011/28025/85215 про відкриття та
ведення поточного рахунку, операції за
яким можуть здійснюватися з
використанням платіжної картки (далі
-«Договір»).

Відповідно до умов Договору позивач
відкрив на ім'я відповідача поточний
рахунок, операції за яким можуть
здійснюватися з використанням
спеціального платіжного засобу
(платіжної картки) НОМЕР_1, МФО 322904,
ЄДРПОУ НОМЕР_2 у національній валюті,
випустив та надав відповідачу платіжну
картку, а також зобов'язався
здійснювати обслуговування рахунку
відповідно до вимог чинного
законодавства України, правил
платіжних систем, Правил ведення
поточних карткових рахунків фізичних
осіб-підприємців та користування
платіжними картками АТ «Райффайзен
Банк Аваль» та Тарифів Банку
забезпечив розрахунки за операціями з
картками (п. 1.1. Договору).

Відповідно до п. 1.2. Договору всі
операції, здійсненні з використанням
картки із застосуванням ПІН-коду та/або
реквізитів карток, у т.ч. довіреними
особами позичальника, безумовно
визнаються позичальником як такі, що
ним здійсненні свідомо, особисто
підписані та спрямовані позичальником
на вчинення правочину.

У відповідності до п. 2.14. Договору на
підставі окремого договору відповідач
може отримати короткостроковий кредит
в формі кредитної лінії або
дозволеного овердрафту, який надається
у межах встановленої кредитної лінії,
шляхом здійснення платежів з рахунку у
разі відсутності (недостатності) на
ньому грошових коштів, у результаті
чого на рахунку виникатиме
заборгованість за кредитом у вигляді
дебетового залишку.

23 липня 2012 року позивач та відповідач
уклали Додатковий договір (на
встановлення кредитної лінії) №1 до
договору про відкриття та ведення
поточного рахунку, операції за яким
можуть здійснюватися з використанням
платіжної картки №011/28025/85215 від 23.07.2012р.
(далі - «Кредитний договір») відповідно
до якого кредитор встановив
позичальнику кредитну лінію до
поточного рахунку, операції за яким
можуть здійснюватися з використанням
спеціальних платіжних засобів у
розмірі 50 000,00 (П'ятдесят тисяч гривень)
грн. (п. 1.1. Кредитного договору).

13 травня 2013 року було укладено
Додаткову угоду №1 до Кредитного
договору якою максимальний ліміт
кредиту було збільшено до 100 000(сто
тисяч) грн., а поточний ліміт було
встановлено у розмірі 65 000 (Шістдесят
п'ять тисяч) гривень у зв'язку з чим
Кредитний договір було викладено у
новій редакції.

Строк дії кредиту - з дня підписання
Договору добровільного страхування
життя, (23.07.2012 р.) по 23.07.2014 р. включно (п.
1.2.Кредитного договору).

Протягом всього строку фактичного
користування кредитом позичальник
зобов'язався сплачувати щомісяця
кредитору проценти, розмір яких
розраховується на основі фіксованої
процентної ставки в розмірі 30% річних
(п. 2.1. Кредитного договору).

Для операцій зі здійснення
позичальником операцій по рахунку щодо
оплати товарів/робот/послуг з
використанням платіжної картки за
рахунок кредиту процентна ставка в
період з дати здійснення такої
операції по 10-те число місяця,
наступного за датою розрахунку
процентних платежів для такої операції
(далі пільговий період), розраховується
на основі процентної ставки в розмірі 0
% річних, (п. 2.2. Кредитного договору).

Нарахування процентів за кредитом
здійснюється на щоденний залишок
заборгованості по кредиту, зменшений
на суму операцій, для яких діє
пільговий період, за строк фактичного
користування кредитом. Таке
нарахування здійснюється щомісяця в
будь-який день в період, що починається
за 4 робочі дні до кінця місяця та
закінчується в осатаній день місяця,
але не раніше 25 числа кожного місяця
(дата розрахунку процентних платежів),
виходячи із фактичної кількості днів у
місяці та році. При розрахунку
процентів враховується перший день
фактичного використання позичальником
кредитних коштів, останній день строку
користування кредитом не враховується.
Нарахування процентів здійснюється за
період з дати фактичного використання
кредитних коштів по дату розрахунку
процентних платежів включно, а в
наступні періоди - з дня, наступного за
попередньою датою розрахунку
процентних платежів, по дату
розрахунку процентних платежів в
поточному періоді включно.

При простроченні погашення кредиту
проценти нараховуються за весь строк
фактичного користування кредитом на
суму фактичної заборгованості, в тому
числі, протягом строку такого
прострочення, та підлягають сплаті
відповідно до умов договору, (п. 2.3.
Кредитного договору).

Відповідно до п. 2.4 Кредитного договору
погашення процентів за кредитом
здійснюється шляхом договірного
списання коштів в необхідній сумі з
рахунку в дату розрахунку процентних
платежів, в тому числі за рахунок
збільшення заборгованості за кредитом
понад суму поточного ліміту. Таке
збільшення не супроводжується видачею
кредитних коштів на рахунок
позичальника.

Відповідно до п. 5.2 цього договору
позичальник зобов'язаний до 10 числа
включно кожного місяця, починаючи з
місяця, наступного за першою ( з дати
укладення цього договору) датою
розрахунку процентних платежів,
забезпечити на рахунку наявність
коштів для сплати щомісячного
обов'язкового платежу в сумі не менше 15
відсотків від залишку заборгованості
за кредитом на день розрахунку
процентних платежів, але не менше
фіксованої суми (50 грн.), встановленої
відповідними тарифами банку, при цьому
залишок заборгованості за кредитом, що
береться до розрахунку щомісячного
обов'язкового платежу, включає
використану суму кредиту, суму
нарахованих процентів, комісій та
штрафів за всіма видами
заборгованості, зменшену на суму не
внесеного позичальником щомісячного
обов'язкового платежу попередніх
періодів.

У разі недостатності на рахунку коштів,
належних до сплати позичальником банку
за цим Договором в термін виконання
зобов'язань, позичальник вважається
таким, що прострочив виконання своїх
зобов'язань за цим Кредитним договором.

Відповідно до п. 5.3 Кредитного договору
позичальник зобов'язується зарахувати
на рахунок щомісячний обов'язків
платіж, розрахований у поточному
періоді, сума якого збільшена на суму
невнесених позичальником щомісячних
обов'язкових платежів попередніх
періодів та на суму непогашеного
недозволеного овердрафту поточного
періоду.

У разі списання з Рахунку коштів у сумі,
що перевищує доступну суму на рахунку
позичальника виникає недозволений
овердрафт. Заборгованість
позичальника перед банком по
недозволеному овердрафту повинна бути
погашена після його виникнення (п. 4.1.
Договору).

Позичальник відповідно до п. 5.5.
Кредитного договору доручив кредитору
здійснювати погашення кредиту,
недозволеного овердрафту, процентів за
користування ним, штрафів, погашення
іншої заборгованості позичальника
перед кредитором за Договором, а також
здійснювати дострокове погашення
заборгованості за кредитом, в т. ч. в
розмірі сум страхового відшкодування,
отриманих позичальником за договором
страхування, шляхом здійснення
договірного списання коштів
позичальника в будь-якій валюті, що
знаходиться на будь-якому із його
рахунків в Банк) зокрема з рахунку
вказаного в п. 1.1. Договору (у т.ч. за
рахунок кредиту), т користь кредитора.

Відповідно до п. 11.2 Кредитного договору
за кожний випадок прострочення
виконання грошових зобов'язань за
Договором, позичальник на вимогу
кредитора, в дату розрахунку
процентних платежів, сплачує
останньому штраф у розмірі 100,00 (сто)
гривень, окрім випадків невиконання
грошових зобов'язань за Договором,
пов'язаних з накладанням арешту на
грошові кошти, ще обліковуються на
рахунку. Сплата штрафу не звільняє
позичальника від виконанні
прострочених зобов'язань за цим
Договором.

Відповідно до п. 11.4. Кредитного
договору до всіх правовідносин,
пов'язаних з виконанням цього договору,
застосовується строк позовної
давності тривалістю у п'ять років.

На виконання умов пункту 4.1. Кредитного
договору, а саме щодо зобов'язання
позичальника забезпечити страхування
життя 23.07.2012р. було укладено Договір
добровільного страхування життя
№011/28025/85215 (далі -Договір страхування)
між позивачем (Вигодонабувач),
Відповідачем (Страхувальник) та ПрАТ
«Страхова компанія «УНІКА Життя»
(Страховик).

Відповідно до п. 1. Договору страхування
відповідач доручив банку, з метою
сплати страхової премії страховику,
кожного місяця, протягом перших 10
(десяти) календарних днів, здійснювати
договірне списання грошових коштів з
рахунку і т.ч. за рахунок збільшення
заборгованості за Кредитним договором.
Договірні списання здійснюється в
розмірі страхової премії, що
розраховується банком самостійно на
підставі умов Договору страхування.

Страхова премія на кожний період
страхування (календарний місяць
сплачується страхувальником кожного
місяця за відповідний період
страхування визначається як добуток
страхової суми за відповідний період
страхування, з; який сплачується
страхова премія та страхового тарифу,
який становить 0,4% від страхової суми.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог ЦК, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Стаття 525 Цивільного кодексу України
передбачає, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
встановлено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
- частина 1 статті 530 Цивільного кодексу
України.

Статтею 610 Цивільного кодексу України
передбачено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

За кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054
ЦК України).

Частиною 1 статті 193 Господарського
кодексу України встановлено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору.

Матеріалами справи підтверджується, що
в установлений строк заборгованість за
кредитом повернута не була. Загальна
сума заборгованості фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 за кредитним
договором станом на 28.07.2014 року складає
80 705,26 грн., із них:

заборгованість за дозволеним
овердрафтом - 65 000,00 грн.;

заборгованість за недозволеним
овердрафтом - 15 705,26 грн.

У відповідності до вимог статей 4-3, 33
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна надати
докази в обґрунтування своїх вимог або
заперечень.

Відповідач не надав суду доказів
погашення заборгованості заявленої
позивачем до стягнення.

Відтак, враховуючи вищевикладене,
зважаючи на встановлені факти та
вимоги вищезазначених правових норм,
оцінивши надані докази, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги позивача є
правомірними, обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню,
оскільки заявлена до стягнення сума
нараховані відповідно до норм
укладеного між сторонами договору та
вимог діючого законодавства, а також
підтверджуються перевіреними судом
розрахунками позивача.

Частиною 7 статті 84 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що в резолютивній частині
рішення вказується про розподіл
господарських витрат між сторонами,
про повернення судового збору з
бюджету.

Статтею 44 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що судові витрати
складаються з судового збору, сум, що
підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його
сплати, повернення і звільнення від
сплати встановлюються законом.

Згідно зі статтею 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається:

у спорах, що виникають при укладанні,
зміні та розірванні договорів, - на
сторону, яка безпідставно ухиляється
від прийняття пропозицій іншої
сторони, або на обидві сторони, якщо
господарським судом відхилено частину
пропозицій кожної із сторін;

у спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав, - на
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Якщо спір виник внаслідок неправильних
дій сторони, господарський суд має
право покласти на неї судовий збір
незалежно від результатів вирішення
спору. Судовий збір, від сплати якого
позивач у встановленому порядку
звільнений, стягується з відповідача в
доход бюджету пропорційно розміру
задоволених вимог, якщо відповідач не
звільнений від сплати судового збору.
Стороні, на користь якої відбулося
рішення, господарський суд відшкодовує
мито за рахунок другої сторони і в тому
разі, коли друга сторона звільнена від
сплати судового збору.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, стягнути з відповідача на
користь позивача витрати по сплаті
судового збору у сумі 1827 грн.

Керуючись статтями 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 (АДРЕСА_1; ід. номер НОМЕР_2) на
користь Публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль" (01011,
м.Київ, вул. Лєскова, 9; ід. код 14305909)
заборгованість за Додатковим
договором (на встановлення кредитні
лінії) №1 до договору про відкриття та
ведення поточного рахунку, операції за
яким можуть здійснюватися з
використанням платіжної картки
№011/28025/85215 від 23.07.2012 р. у сумі 80705,26 грн.;
а також витрати по сплаті судового
збору у даній справі у сумі 1827 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повний текст рішення складено 04.11.2014р.

Суддя (підпис)
В.В. Рунова