м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/331/14 24.10.14Суддя Отрош І.М.,
розглянувши матеріали справи
за первісним позовом Публічного
акціонерного товариства "Державний
експортно-імпортний банк України"
до Дочірнього
підприємства "Будівельне управління №
143" Публічного акціонерного товариства
"Трест "Південзахідтрансбуд"
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
Кабінет Міністрів України
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
Публічне акціонерне товариство
"Київський Ювелірний Завод"
про звернення
стягнення на предмет іпотеки
Представники сторін:
від позивача: Бабій О.В. - представник
за довіреністю № 010-01/2343 від 11.04.2014;
від відповідача: Яновицька Ю.В. -
представник за довіреністю б/н від
від третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача: Муквич А.О. -
представник за довіреністю № 2/33/1792 від
від третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача: не з'явився
та за зустрічним позовом
Дочірнього підприємства "Будівельне
управління № 143" Публічного
акціонерного товариства "Трест
"Південзахідтрансбуд"
до Публічного
акціонерного товариства "Державний
експортно-імпортний банк України"
про припинення
правовідносин за іпотечним договором
№ 151309Z33 від 03.04.2009
Представники сторін:
від позивача: Яновицька Ю.В. -
представник за довіреністю б/н від
від відповідача: Бабій О.В. -
представник за довіреністю № 010-01/2343
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
13.01.2014 до Господарського суду міста
Києва надійшла позовна заява
Публічного акціонерного товариства
"Державний експортно-імпортний банк
України" з вимогами до Дочірнього
підприємства "Будівельне управління №
143" Публічного акціонерного товариства
"Трест "Південзахідтрансбуд" про
звернення стягнення на предмет іпотеки
за іпотечним договором № 151309Z33 від
03.04.2009 в рахунок погашення
заборгованості Публічного
акціонерного товариства "Київський
Ювелірний Завод" за кредитним
договором № 151311К13 від 25.07.2011 по кредиту
у розмірі 81900000 грн. 00 коп., по процентам
за користування кредитом у розмірі 4958315
грн. 69 коп., по комісії за управління
кредитною лінією у розмірі 958372 грн. 32
коп., пені за несвоєчасне виконання
зобов'язань у розмірі 811830 грн. 00 коп. та 3
% річних від суми прострочених
зобов'язань у розмірі 184779 грн. 01 коп.
Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що у зв'язку з
неналежним виконанням Публічним
акціонерним товариством "Київський
Ювелірний Завод" умов кредитного
договору № 151311К13 від 25.07.2011 у нього
виникло право задовольнити свої вимоги
щодо погашення заборгованості за
кредитом у розмірі 81900000 грн. 00 коп., за
процентами за користування кредитом у
розмірі 4958315 грн. 69 коп., за комісією за
управління кредитною лінією у розмірі
958372 грн. 32 коп., пенею за несвоєчасне
виконання зобов'язань у розмірі 811830
грн. 00 коп. та 3 % річних від суми
прострочених зобов'язань у розмірі 184779
грн. 01 коп., шляхом звернення стягнення
за іпотечним договором № 151309Z33 від
03.04.2009, укладеним між Публічним
акціонерним товариством "Державний
експортно-імпортний банк України" та
Дочірнім підприємством "Будівельне
управління № 143" Публічного
акціонерного товариства "Трест
"Південзахідтрансбуд", на предмет
іпотеки: нежиле приміщення № 626 (в літ.
А) - офіс, загальною площею 585,20 кв.м., що
знаходиться за адресою: м. Київ, вул.
Тимошенка Маршала, буд. 13-а, шляхом
проведення прилюдних торгів у межах
процедури виконавчого провадження.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 14.01.2014 порушено провадження у
справі № 910/331/14, залучено до участі у
справі Публічне акціонерне товариство
"Київський Ювелірний Завод" у якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача, та справу
призначено до розгляду на 31.01.2014.
29.01.2014 до відділу діловодства
Господарського суду міста Києва від
представника відповідача надійшло
клопотання про відкладення розгляду
справи.
31.01.2014 до відділу діловодства
Господарського суду міста Києва від
представника позивача надійшли
документи на виконання вимог суду.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 31.01.2014 розгляд справи
відкладено на 14.02.2014, у зв'язку із
задоволенням клопотання відповідача
про відкладення розгляду справи,
неявкою представників відповідача та
третьої особи у судове засідання та
неподанням сторонами витребуваних
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 14.02.2014 продовжено строк
розгляду справи на п'ятнадцять днів та
відкладено розгляд справи на 07.03.2014, у
зв'язку з неявку представників
відповідача та третьої особи у судове
засідання та неподання сторонами
витребуваних доказів.
06.03.2014 до відділу діловодства
Господарського суду міста Києва від
відповідача надійшов відзив на позовну
Заперечуючи на позовні вимоги
Публічного акціонерного товариства
«Державний експортно-імпортний банк
України» Дочірнє підприємство
«Будівельне управління № 143»
Публічного акціонерного товариства
«Трест «Південзахідтрансбуд»
повідомило, що Іпотечний договір №
151309Z33 від 03.04.2009 є неукладеним, оскільки
сторони не визначили в ньому строк його
дії, адже умова договору про його дію до
повного виконання позичальником
зобов'язання перед кредитором не може
розглядатися як установлення строку
07.03.2014 до відділу діловодства
Господарського суду міста Києва від
представника позивача надійшли
документи на виконання вимог суду.
Розпорядженням Заступника Голови
Господарського суду міста Києва від
07.03.2014 справу № 910/331/14 передано на
розгляд судді Головіній К.І., у зв'язку з
перебуванням судді Отрош І.М. на
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 07.03.2014 (суддя Головіна К.І.)
справу прийнято до провадження та
призначено до розгляду на 28.03.2014.
Розпорядженням Заступника Голови
Господарського суду міста Києва від
17.03.2014 справу № 910/331/14 передано на
розгляд судді Отрош І.М.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 17.03.2014 (суддя Отрош І.М.) справу
прийнято до провадження.
20.03.2014 до Господарського суду міста
Києва надійшла зустрічна позовна заява
у справі № 910/331/14 Дочірнього
підприємства "Будівельне управління №
143" Публічного акціонерного товариства
"Трест "Південзахідтрансбуд" з вимогами
до Публічного акціонерного товариства
"Державний експортно-імпортний банк
України" про визнання такими, що
припинились правовідносини за
іпотечним договором № 151309 від 03.04.2009.
Обгрунтовуючи позовні вимоги,
викладені у зустрічній позовній заяві,
позивач за зустрічним позовом вказав
на те, що Іпотечний договір № 151309Z33 від
03.04.2009 не може бути підставою для
звернення стягнення на нерухоме майно,
а саме: нежиле приміщення № 626 (в літ. А) -
офіс, загальною площею 585,20 кв.м., що
знаходиться за адресою: м. Київ, вул.
Тимошенка Маршала, буд. 13-а, оскільки
правовідносини за вказаним Іпотечним
договором припинились. Зокрема,
Дочірнє підприємство «Будівельне
управління № 143» Публічного
акціонерного товариства «Трест
«Південзахідтрансбуд» зазначило, що
Додатковою угодою № 151322К13-1 від 03.07.2012
до Кредитного договору № 151311К13 від
25.07.2011, укладеного в рамках Генеральної
угоди № 151307N8 від 10.12.2007, без його згоди
були збільшені проценти за
користування кредитом та збільшені
розміри щомісячної комісії за
управління кредитною лінією, що
призвели до збільшення обсягу
відповідальності позивача за
зустрічним позовом, що, в свою чергу, є
підставою для припинення Іпотечного
договору № 151309Z33 від 03.04.2009.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 21.03.2014 зустрічну позовну
заяву Дочірнього підприємства
"Будівельне управління № 143" Публічного
акціонерного товариства "Трест
"Південзахідтрансбуд" до Публічного
акціонерного товариства "Державний
експортно-імпортний банк України" про
припинення правовідносин за іпотечним
договором № 151309 від 03.04.2009 прийнято для
спільного розгляду з первісним позовом
Публічного акціонерного товариства
"Державний експортно-імпортний банк
України" до Дочірнього підприємства
"Будівельне управління № 143" Публічного
акціонерного товариства "Трест
"Південзахідтрансбуд", за участі
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача: Публічного
акціонерного товариства "Київський
Ювелірний Завод", про звернення
стягнення на предмет іпотеки за
іпотечним договором № 151309Z33 від 03.04.2009.
28.03.2014 до відділу діловодства
Господарського суду міста Києва від
представника відповідача за первісним
позовом надійшло клопотання про
залучення третьої особи.
У судовому засіданні 28.03.2014,
представник відповідача за первісним
позовом (представник позивача за
зустрічним позовом) в повному обсязі
підтримав подане до відділу
діловодства Господарського суду міста
Києва клопотання про залучення до
участі у справі Публічне акціонерне
«Південзахідтрансбуд» в якості
третьої особи, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача за первісним
Судом відмовлено в задоволенні
зазначеного клопотання, у зв'язку з
його необґрунтованістю.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 28.03.2014 у справі № 910/331/14
призначено судову оціночно-будівельну
експертизу, проведення якої доручено
Київському науково-дослідному
інституту судових експертиз.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 28.03.2014 зупинено провадження у
справі № 910/331/14 до проведення Київським
науково-дослідним інститутом судових
експертиз судової експертизи (або до
дачі висновку чи повідомлення про
неможливість проведення експертизи),
що призначена ухвалою Господарського
суду міста Києва від 28.03.2014 у справі №
910/331/14, та повернення матеріалів справи
до суду у справі № 910/331/14.
16.05.2014 до відділу діловодства
Господарського суду міста Києва від
Київського науково-дослідного
інституту судових експертиз надійшло
клопотання про надання додаткових
матеріалів, необхідних для вирішення
питань, поставлених перед експертизою,
про погодження строку проведення
експертизи та забезпечення виконання
попередньої оплати експертизи.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 19.05.2014 провадження у справі №
24/235 поновлено для розгляду клопотання
судового експерта про надання
додаткових матеріалів, необхідних для
вирішення питань, поставлених перед
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 19.05.2014 зобов'язано Дочірнє
підприємство "Будівельне управління №
143" Публічного акціонерного товариства
"Трест "Південзахідтрансбуд" та
Комунальним підприємством "Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна" надати
додаткові документи.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 19.05.2014 зупинено провадження у
справі № 910/331/14 до проведення Київським
науково-дослідним інститутом судових
експертиз судової експертизи (або до
дачі висновку чи повідомлення про
неможливість проведення експертизи),
що призначена ухвалою Господарського
суду міста Києва від 28.03.2014 у справі №
910/331/14, та повернення матеріалів справи
до суду у справі № 910/331/14.
04.06.2014 до відділу діловодства
Господарського суду міста Києва від
Київського міського бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна
надійшли копії технічних документів.
05.06.2014 до відділу діловодства
Господарського суду міста Києва від
Дочірнього підприємства "Будівельне
управління № 143" Публічного
акціонерного товариства "Трест
"Південзахідтрансбуд" на виконання
вимог ухвали суду надійшла копія
технічного паспорту на нежитловий
будинок (приміщення).
08.07.2014 до відділу діловодства
Господарського суду міста Києва від
Київського науково-дослідного
інституту судових експертиз надійшло
клопотання про забезпечення умов
роботи судового експерта по
місцезнаходженню об'єкта дослідження.
10.09.2014 до відділу діловодства
Господарського суду міста Києва від
Київського науково-дослідного
інституту судових експертиз матеріали
справи № 910/331/14 та висновок експерта за
результатами проведення судової
оціночно-будівельної експертизи №
5215/14-42 від 29.08.2014.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 10.09.2014 поновлено провадження
у справі № 910/331/14. Розгляд справи
призначено на 06.10.2014.
У судовому засіданні 06.10.2014 представник
позивача (відповідача за зустрічним
позовом) подав клопотання про
залучення до участі у справі третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні позивача
(відповідача за зустрічним позовом)
Кабінету Міністрів України.
Подане клопотання представник
позивача (відповідача за зустрічним
позовом) обґрунтовує тим, що відповідно
до Закону України "Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо
вдосконалення правового регулювання
діяльності юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців" від 10.10.2013 № 642-VII, що
набрав чинності 29.03.2014, ч. 1 ст. 27
Господарського процесуального кодексу
України доповнено речення наступного
змісту: "У справах щодо майна
господарських організацій, у
статутному капіталі яких є
корпоративні права держави,
господарський суд залучає орган
державної влади, що здійснює
управління корпоративними правами, до
участі у справі як третю особу, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
Згідно із пунктом 5 статуту
Акціонерного товариства
"Укрексімбанк", затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
"Про затвердження Статуту публічного
акціонерного товариства "Державний
експортно-імпортний банк України" від
10.08.2000 № 1250, засновником Банку є держава
в особі Кабінету Міністрів України.
Держава здійснює повноваження
власника щодо акцій, які їй належить у
статутному капіталі Банку, через орган
Відповідно до частини 1 статті 139
Господарського кодексу України майном
у цьому Кодексі визнається сукупність
речей та інших цінностей (включаючи
нематеріальні активи), які мають
вартісне визначення, виробляються чи
використовуються у діяльності
суб'єктів господарювання та
відображаються в їх балансі або
враховуються в інших передбачених
законом формах обліку майна цих
Згідно із частиною 5 статті 139
Господарського кодексу України
коштами у складі майна суб'єктів
господарювання є гроші у національній
та іноземній валюті, призначені для
здійснення товарних відносин цих
суб'єктів з іншими суб'єктами, а також
фінансових відносин відповідно до
Враховуючи відповідні положення
Закону України "Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо
вдосконалення правового регулювання
діяльності юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців" від 10.10.2013 № 642-VII та
положення Господарського кодексу
України, у даній справі № 910/331/14 як у
справі щодо майна Банку, у статутному
капіталі якого є корпоративні права
держави, а саме Кабінету Міністрів
Відповідно до частини 1, 3 статті 27
Господарського процесуального кодексу
України треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору,
можуть вступити у справу на стороні
позивача або відповідача до прийняття
рішення господарським судом, якщо
рішення з господарського спору може
вплинути на їх права або обов'язки щодо
однієї з сторін. Їх може бути залучено
до участі у справі також за клопотанням
сторін, прокурора. Якщо господарський
суд при прийнятті позовної заяви,
вчиненні дій по підготовці справи до
розгляду або під час розгляду справи
встановить, що рішення господарського
суду може вплинути на права і обов'язки
осіб, що не є стороною у справі,
господарський суд залучає таких осіб
до участі у справі як третіх осіб, які
не заявляють самостійних вимог на
предмет спору. У справах щодо майна
господарських організацій, у
статутному капіталі яких є
корпоративні права держави,
господарський суд залучає орган
державної влади, що здійснює
управління корпоративними правами, до
участі у справі як третю особу, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору. Питання про допущення або
залучення третіх осіб до участі у
справі вирішується господарським
судом, який виносить з цього приводу
ухвалу.

З огляду на вищевикладене, суд визнав
за необхідне залучити до участі у
справі Кабінет Міністрів України, у
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача за первісним позовом.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 06.10.2014, відповідно до статті 77
Господарського процесуального кодексу
України, розгляд справи відкладено на
24.10.2014.

У судовому засіданні 24.10.2014 представник
позивача за первісним позовом
(відповідача за зустрічним позовом)
подав письмові заперечення на відзив
відповідача за первісним позовом
(позивача за зустрічним позовом), в
якому зазначив, що в іпотечному
договорі № 151309Z33 від 03.04.2009 сторони
передбачили всі істотні умови, які є
обов'язковими відповідно до положень
Закону Уккраїни «Про іпотеку».

Також представник позивача за
первісним позовом (відповідача за
зустрічним позовом) у судовому
засіданні 24.10.2014 подав відзив на
зустрічний позов, в якому вказав не
необґрунтованість зустрічних позовних
вимог Дочірнього підприємства
"Будівельне управління № 143" Публічного
акціонерного товариства "Трест
"Південзахідтрансбуд", зважаючи на те,
що позивач за зустрічним позовом
(відповідач за первісним позовом)
безпідставно посилається на норми
законодавства, які регулюють
відносини, що виникають з договору
поруки, а не іпотеки.

Представник позивача за первісним
позовом (відповідача за зустрічним
позовом) у судовому засіданні 24.10.2014
надав усні пояснення по суті спору;
свої позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, проти зустрічних
позовних вимог заперечив.

Представник відповідача за первісним
позовом (позивача за зустрічним
позовом) надав усні пояснення по суті
спору; свої позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, проти первісних
позовних вимог заперечив.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача за первісним
позовом підтримав позовні вимоги
позивача за первісним позовом, надав
усні пояснення по суті спору.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача за
первісним позовом в судове засідання
не з'явився, вимоги ухвали суду виконав,
клопотання про відкладення розгляду
справи не подавав, про причини неявки
суд не повідомив, хоча про час, дату та
місце проведення судового засідання
був належним чином повідомлений, про що
свідчить рекомендоване повідомлення
про вручення поштового відправлення №
660, яке знаходиться в матеріалах
справи.

У судовому засіданні 24.10.2014 було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши надані суду докази,
суд

ВСТАНОВИВ:

10.12.2007 між Відкритим акціонерним
товариством «Державний
експортно-імпортний банк», яке,
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 15.04.2009 № 375,
змінило своє найменування на Публічне
акціонерне товариство «Державний
експортно-імпортний банк» України»
(банк) та Відкритим акціонерним
товариством «Київський ювелірний
завод», правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство
«Київський ювелірний завод»
(позичальник), укладено Генеральну
угоду № 151307N8 із змінами та
доповненнями, якою визначено загальні
умови фінансування інвестиційної,
торгово-закупівельної, виробничої та
іншої діяльності позичальника, що
здійснюється відповідно до
Генеральної угоди шляхом укладання
кредитних договорів (п. 1.2 ст. 1
Генеральної угоди).

Відповідно до п. 4.1 Генеральної угоди,
банк проводить кредитні операції в
межах лімітів, визначених п. 4.5
Генеральної угоди, на підставі та з
урахуванням умов кредитного договору,
укладеного в рамках цієї Генеральної
угоди.

Згідно з п. 4.5.1 Генеральної угоди,
загальний ліміт заборгованості за
Генеральною угодою: загальний розмір
заборгованості позичальника за
кредитом за цією Генеральною угодою не
може перевищувати 10500000 дол. США 00
центів.

Згідно з п. 6.9.2 Генеральної угоди,
забезпечення виконання зобов'язань
позичальника перед банком за
Генеральною угодою та кредитним
договором є іпотечні договори та
договори застави, які укладаються між
позичальником та банком та/або між
поручителем та банком, а також інші
прийнятні для банку форми
забезпечення.

В межах лімітів, визначених п. 4.5 ст. 4
Генеральної угоди, та у відповідності з
іншими умовами Генеральної угодами,
25.07.2011 між позивачем та Публічним
акціонерним товариством «Київський
ювелірний завод» укладено Кредитний
договір № 151311К13, за умовами якого
відповідачу відкрито відновлювальну
кредитну лінію з лімітом кредитування
у розмірі 82000000 грн. 00 коп. (п. 3.2.1
Кредитного договору); з кінцевим
терміном погашення кредиту - 24.07.2014 (п.
3.2.3 Кредитного договору); зі сплатою
процентів за користування кредитом в
порядку та розмірі, встановлених п. 3.2.5
та п. 3.5 Кредитного договору; зі сплатою
комісії в порядку та розмірі,
встановлених п. 3.2.6 та п.3.2.8 3 та ст. 4
Кредитного договору.

Відповідно до п. 3.1 та п.3.3.1 Кредитного
договору позичальник взяв на себе
зобов'язання , повернути кредит,
сплатити проценти за користування
кредитом, комісії та інші платежі,
встановлені Кредитним договором.

Позичальник зобов'язаний погасити
кредит повністю у валюті кредиту на
рахунок, вказаний у п. 3.8 Кредитного
договору в строк, зазначений у п.3.2.3
Кредитного договору, здійснюючи
чергові платежі з погашення згідно з
графіком збільшення та зменшення
ліміту заборгованості (додаток № 1 до
Кредитного договору) за рахунок
будь-яких надходжень позичальника (п.
3.4.1 Кредитного договору).

Згідно з п. 3.5.1 Кредитного договору
позичальник зобов'язаний сплачувати
банку проценти за користування
Кредитом у розмірі, зазначеному в п. 3.2
Кредитного договору, у валюті Кредиту,
які нараховуються щомісяця, в останній
банківський день місяця, на фактичну
суму заборгованості за Кредитом, із
розрахунку фактичної кількості днів
періоду нарахування процентів на
основі банківського року (відповідно
до п. 1.1 Кредитного договору сторони
домовилися, що банківський рік
становить 360 днів) у валюті кредиту і
підлягають сплаті з 1 по 7 число кожного
місяця (у січні та травні - до 15 числа) на
рахунок, зазначений у п. 3.8 Кредитного
договору.

При цьому, згідно з п. 3.2.5 Кредитного
договору позичальник повинен
щомісячно сплачувати банку проценти за
користування Кредитом, виходячи із
встановленої банком процентної ставки
у розмірі: -з 01.07.11 по 30.06.12 - 17,00% річних,
при цьому процентна ставка за
користування Кредитом збільшується на
1% у разі невиконання/порушення
будь-якої умови, зазначеної в пп.пп.
5.1.4.7.1 та 5.1.4.7.2 п. 5.1 ст. 5 Кредитного
договору; починаючи з 01.07.12 - 20% річних.

Починаючи з 31.08.2013 позичальник припинив
здійснення чергових платежів з
погашення кредиту у розмірі та у
строки, встановлені згідно Додатку № 1
до Кредитного договору (що
підтверджено доданою до матеріалів
справи випискою банку про рух коштів по
позичковому рахунку позичальника),
внаслідок чого банком з 01.02.12 збільшено
відсоткову ставку на 1%, про що банк
надіслав позичальнику відповідне
письмове повідомлення від 03.03.12 №158-03/97.

Відповідно до умов п. 3.2.6.2 Кредитного
договору позичальник зобов'язаний
щомісяця сплачувати на користь банку
комісію за управління кредитною лінією
у розмірі 0,018% від ліміту
заборгованості, яка розраховується
пропорційно кількості днів дії ліміту
(лімітів) заборгованості, які діяли у
періоді, з урахуванням графіку
збільшення та зменшення ліміту
заборгованості.

При цьому, відповідно до положень п. 4.1.2
Кредитного договору розмір комісії за
управління кредитною лінією,
зазначений в п.3.2.6 Кредитного договору,
змінюється в залежності від
виконання/невиконання позичальником
окремих умов Кредитного договору,
зокрема п. 3.2.9 Кредитного договору; п.
5.1.4.9 Кредитного договору; п. 5.1.4.7.1
Кредитного договору; п. 5.1.4.15 Кредитного
договору.

У разі невиконання позичальником
зобов'язань згідно з п. 3.4.1, п. 3.5.1 та ст. 4
Кредитного договору, позичальник
сплачує банкові пеню. Пеня
нараховується на суму прострочених
платежів із розрахунку фактичної
кількості прострочених днів у розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня і
підлягає сплаті у національній валюті
України, на рахунок, зазначений у п. 3.8
Кредитного договору (п. 7.2 Кредитного
договору).

Відповідно до умов ст. 6 Кредитного
договору у разі, зокрема, несплати
позичальником банку у строк платежів з
погашення Кредиту чи будь-яких інших
сум, належних до сплати згідно з
Кредитним договором, або не виконання
будь-яких інших зобов'язань за
Кредитним договором, у банку виникає
право вимоги дострокового виконання
позичальником зобов'язань за Кредитним
договором. При цьому банк письмово
повідомляє позичальника, що непогашена
частина Кредиту, нараховані проценти
за користування Кредитом, а також інші
платежі, нараховані згідно з Кредитним
договором підлягають достроковому
поверненню, а позичальник взяв на себе
обов'язок сплатити зазначену в
повідомленні суму протягом 10
банківських днів з дати отримання
повідомлення (п. 3.6 Кредитного
договору).

У зв'язку з невиконанням позичальником
зобов'язань за Кредитним договором,
зокрема, щодо погашення кредиту, сплати
процентів за користування кредитом та
комісій за управління кредитною
лінією, 19.11.13 банк надіслав на адресу
позичальника вимогу про дострокове
погашення заборгованості за Кредитним
договором, яка залишена відповідачем
без задоволення.

Відповідно до п. 3.9.1 Кредитного
договору, на дату надання кредиту
позичальник зобов'язаний надати
банкові та/або сприяти наданню банку
поручителем забезпечення у розмірі,
зазначеному у п. 3.2 цього Договору.
Забезпечення, на умовах, що
задовольняють банк, у зазначеному
розмірі повинно підтримуватися
позичальником протягом усього строку
чинності цього Договору.

На виконання умов Генеральною угоди №
151307N8 та Кредитного договору № 151311К13,
03.04.2009 між Відкритим акціонерним
товариством «Державний
експортно-імпортний банк України», яке
змінило своє найменування на Публічне
акціонерне товариство «Державний
експортно-імпортний банк України»
(іпотекодержателель), та Дочірнім
підприємством «Будівельне управління
№ 143» Відкритого акціонерного
товариства «Трест
«Південзахідтрансбуд», яке змінило
своє найменування на Дочірнє
підприємство «Будівельне управління №
143» Публічного акціонерного товариства
«Трест «Південзахідтрансбуд»
(іпотекодавець), укладено Іпотечний
договір № 151309Z33 (Іпотечний договір),
відповідно до умов якого іпотекою
забезпечується вимоги
іпотекодержателя, що випливають із
Генеральної угоди від 10.12.2007 № 151307N8 з
усіма чинними кредитними договором,
які укладаються в рамках Генеральної
угоди, їй підпорядковуються та є
Додатками до Генеральної угоди, є
невід'ємними її частинами та складають
єдиний документ (Генеральна угода та
Додатки - далі Кредитний договір),
укладеною між Відкритим акціонерним
товариством «Київський ювелірний
завод» (боржник) та іпотекодержателем,
відповідно до якої іпотекодержатель
при виконанні боржником умов та
положень, визначених в кредитному
договорі, проводить кредитні операції
виключно в межах ліміту заборгованості
за Кредитним договором, встановленим у
розмірі, що не перевищуватиме суму,
еквівалентну 10500000 дол. США 00 центів,
строком користування до 31.12.2014 (в
редакції Договору про внесення змін №
151309Z33-2 від 25.07.2011).

Відповідно до п. 1.3 Іпотечного договору,
предметом іпотеки, що є забезпеченням
викладених у Кредитному договорі
зобов'язань боржника, є нерухоме майно
іпотекодавця, а саме: нежиле приміщення
№ 626 (в літ. А) - офіс, загальною площею
585,20 кв.м., що знаходиться за адресою: м.
Київ, вул. Тимошенка Маршала, буд. 13-а;
згідно з довідкою-характеристикою від
20.03.2009 № 1397496, виданою Комунальним
підприємством «Київське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна», предмет іпотеки
зареєстровано в реєстровій книзі під
реєстровим номером 5246-П, має загальну
площу 585,20 кв.м., його вартість становить
1022996 грн. 24 коп.

За домовленістю сторін станом на дату
укладення цього Договору загальна
заставна вартість предмета іпотеки
складає 7214992 грн. 00 коп.

Згідно з п. 1.6 та п. 2.1.4 Іпотечного
договору, у випадку невиконання або
неналежного виконання боржником
відповідних положень Кредитного
договору та/або невиконання або
неналежного виконання іпотекодавцем
відповідних положень цього Договору,
іпотекодержатель має право отримати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами.

Відповідно до п. 2.1.5 Іпотечного
договору, іпотекодержатель має право
за рахунок предмета іпотеки
задовольнити в повному обсязі вимоги,
що випливають з Кредитного договору на
момент фактичного задоволення,
включаючи проценти, неустойку, пеню;
витрати, пов'язані з пред'явленням
вимоги за основним зобов'язанням і
зверненням стягнення на предмет
іпотеки; витрати на утримання,
збереження предмета іпотеки та
страхування предмета іпотеки, а також
інші збитки, завдані порушенням
основного зобов'язання чи умов цього
Договору.

Згідно з п. 2.1.11 Іпотечного договору,
іпотекодержатель має право вимагати
дострокового виконання зобов'язання,
забезпеченого іпотекою за цим
Договором, а якщо вимога не буде
задоволена, достроково звернути
стягнення на предмет іпотеки в порядку,
передбаченому даним Договором, у разі,
зокрема, невиконання та/або
неналежного виконання іпотекодавцем
та/або боржником Кредитного договору (у
тому числі й щодо сплати будь-яких
платежів, які повинні здійснюватися
відповідно до Кредитного договору).

Відповідно до п. 2.1.12 Іпотечного
договору, іпотекодержатель має право
звернути стягнення на предмет іпотеки,
якщо в момент настання терміну
виконання іпотекодавцем та/або
боржником зобов'язання (у тому числі й
щодо сплати будь-яких платежів, які
повинні здійснюватися відповідно до
кредитного договору), забезпеченого
іпотекою за цим Договором, воно не буде
виконане та інших випадках,
передбачених чинним законодавством
України, цим Договором та Кредитним
договором.

Іпотекодержатель має право звернути
стягнення на предмет іпотеки, якщо
протягом тридцятиденного строку
письмова вимога іпотекодержателя до
іпотекодавця та/або боржника про
усунення порушених зобов'язань за
Кредитним договором та/або цим
Договором з попередженням про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, залишена без задоволення (п.
2.1.14 Іпотечного договору).

Відповідно до п. 2.2.2 Іпотечного
договору, іпотекодержатель
зобов'язаний у разі порушення
зобов'язань за Кредитним договором
та/або умов цього Договору. Надіслати
іпотекодавцю та/або боржнику письмову
вимогу про усунення порушення, в якій
зазначається стислий зміст порушених
зобов'язань, вимога про виконання
порушеного зобов'язання у
тридцятиденний строк та попередження
про звернення стягнення (в тому числі
дострокове) на предмет іпотеки у разі
невиконання цієї вимоги. Положення
цього пункту не є перешкодою для
реалізації права іпотеко держателя
звернутись в будь-який час за захистом
своїх порушених прав до суду у
встановленому законом порядку.

Згідно з п. 4.2 Іпотечного договору,
іпотека припиняється у разі припинення
зобов'язань за Кредитним договором;
реалізації предмета іпотеки
відповідно до умов цього Договору;
набуття іпотекодержателем права
власності на предмет іпотеки; з інших
підстав, передбачених законодавством
України.

Відповідно до п. 5.6 Іпотечного договору,
реалізація предмета іпотеки у разі
звернення на нього стягнення за
рішенням суду або за виконавчим
написом нотаріуса проводиться, якщо
інше не передбачено рішенням суду,
шляхом продажу на прилюдних торгах у
межах процедури виконавчого
провадження з дотриманням вимог
чинного законодавства України.

Згідно з п. 5.7 Іпотечного договору,
початкова ціна предмета іпотеки для
його продажу на прилюдних торгах
визначається у встановленому
законодавством порядку.

10.10.2013 позивач за первісним позовом
звернувся до відповідача за первісним
позовом з вимогою № 195-04/6920 від 09.10.2013
про усунення порушення зобов'язання у
зв'язку з невиконанням Публічним
акціонерним товариством «Київський
ювелірний завод» умов Кредитного
договору № 151311К13 від 25.07.2011, укладеного
в рамках Генеральної угоди № 151307N8 від
10.12.2007, яка була отримана відповідачем
за первісним позовом 16.10.2013, а 19.11.2013 - з
вимогою № 195-04/7892 від 18.11.2013 про
дострокове погашення заборгованості у
тридцятиденний строк з дати отримання
вимоги за Кредитним договором № 151311К13
від 25.07.2011, укладеного в рамках
Генеральної угоди № 151307N8 від 10.12.2007, яка
була отримана відповідачем за
первісним позовом 25.10.2013.

Однак, на день звернення Публічного
акціонерного товариства «Державний
експортно-імпортний банк України» з
даним позовом до суду, Дочірнє
підприємство «Будівельне управління №
143» Публічного акціонерного товариства
«Трест «Південзахідтрансбуд»
заборгованість за Кредитним договором
№ 151311К13 від 25.07.2011, укладеного в рамках
Генеральної угоди № 151307N8 від 10.12.2007, не
сплатило.

За таких обставин на розгляд
Господарського суду міста Києва були
передані позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Державний
експортно-імпортний банк України» до
Дочірнього підприємства «Будівельне
управління № 143» Публічного
акціонерного товариства «Трест
«Південзахідтрансбуд» про звернення
стягнення на предмет іпотеки, а саме:
нежиле приміщення № 626 (в літ. А) - офіс,
загальною площею 585,20 кв.м., що
знаходиться за адресою: м. Київ, вул.
Тимошенка Маршала, буд. 13-а.

Обгрунтовуючи позовні вимоги,
викладені у зустрічній позовній заяві,
позивач за зустрічним позовом вказав
на те, що Іпотечний договір № 151309Z33 від
03.04.2009 не може бути підставою для
звернення стягнення на нерухоме майно,
а саме: нежиле приміщення № 626 (в літ. А) -
офіс, загальною площею 585,20 кв.м., що
знаходиться за адресою: м. Київ, вул.
Тимошенка Маршала, буд. 13-а, оскільки
правовідносини за вказаним Іпотечним
договором припинились. Зокрема,
Дочірнє підприємство «Будівельне
управління № 143» Публічного
акціонерного товариства «Трест
«Південзахідтрансбуд» зазначило, що
Додатковою угодою № 151322К13-1 від 03.07.2012
до Кредитного договору № 151311К13 від
25.07.2011, укладеного в рамках Генеральної
угоди № 151307N8 від 10.12.2007, без його згоди
були збільшені проценти за
користування кредитом та збільшені
розміри щомісячної комісії за
управління кредитною лінією, що
призвели до збільшення обсягу
відповідальності позивача за
зустрічним позовом, що, в свою чергу, є
підставою для припинення Іпотечного
договору № 151309Z33 від 03.04.2009.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
вимоги позивача за первісним позовом
підлягають задоволенню у повному
обсязі, а вимоги позивача за зустрічним
позовом не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу
України цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки;
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Частиною першою статті 626 Цивільного
кодексу України визначено, що
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу
України зміст договору становлять
умови (пункти), визначені на розсуд
сторін і погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Частина 1 статті 193 Господарського
кодексу України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського
кодексу України визначено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться, одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим до
виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). У разі порушення
зобов'язань настають правові наслідки,
встановлені договором або законом
(частина 1 статті 611 Цивільного кодексу
України).

В силу положень статті 1054 Цивільного
кодексу України за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Відповідно до статті 1048 Цивільного
кодексу України позикодавець має право
на одержання від позичальника
процентів від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюються договором. Якщо
договором не встановлений розмір
процентів, їх розмір визначається на
рівні облікової ставки Національного
банку України. У разі відсутності іншої
домовленості сторін проценти
виплачуються щомісяця до дня
повернення позики.

Відповідно до частин 1, 3 статті 1049
Цивільного кодексу України позика
вважається повернутою в момент
передання позикодавцеві речей,
визначених родовими ознаками, або
зарахування грошової суми, що
позичалася, на його банківський
рахунок. Позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику
(грошові кошти у такій самій сумі або
речі, визначені родовими ознаками, у
такій самій кількості, такого самого
роду та такої самої якості, що були
передані йому позикодавцем) у строк та
в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною 2 статті 1050
Цивільного кодексу України якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів належних йому.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Заборгованість Публічного
акціонерного товариства «Київський
ювелірний завод» за Кредитним
договором № 151311К13, укладеним в рамках
Генеральної угоди № 151307N8, у загальному
розмірі 88813297 грн. 02 коп., що складається
з 81900000 грн. 00 коп. заборгованості за
кредитом, 4958315 грн. 69 коп.
заборгованості по процентам за
користування кредитом, 958372 грн. 32 коп.
заборгованості по комісії за
управління кредитною лінією, 811830 грн. 00
коп. заборгованості по пені за
несвоєчасне виконання зобов'язання,
184779 грн. 01 коп. 3% річних від суми
прострочених зобов'язань,
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами (банківськими
виписками), а також рішенням
Господарського суду міста Києва від
25.02.2014 у справі № 910/330/14 за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Державний експортно-імпортний банк
України» до Публічного акціонерного
товариства «Київський ювелірний
завод» про стягнення грошових коштів.

Частиною 3 статті 35 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що обставини, встановлені
рішенням суду у господарській,
цивільній або адміністративній справі,
що набрало законної сили, крім
встановлених рішенням третейського
суду, не доказуються при розгляді інших
справ, у яких беруть участь ті самі
особи або особа, щодо якої встановлено
ці обставини.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного
Суду України "Про незалежність судової
влади" від 13.06.2007 р. № 8 передбачено, що
за змістом частини п'ятої статті 124
Конституції України судові рішення є
обов'язковими до виконання на всій
території України і тому вважаються
законними, доки вони не скасовані в
апеляційному чи касаційному порядку
або не переглянуті компетентним судом
в іншому порядку, визначеному
процесуальним законом, в межах
провадження справи, в якій вони
ухвалені. Виключне право перевірки
законності та обґрунтованості судових
рішень має відповідний суд згідно з
процесуальним законодавством.
Оскарження у будь-який спосіб судових
рішень, діяльності судів і суддів щодо
розгляду та вирішення справи поза
передбаченим процесуальним законом
порядком у справі не допускається, і
суди повинні відмовляти у прийнятті
позовів та заяв з таким предметом.

Статтею 17 Закону України "Про виконання
рішень та застосування практики
Європейського суду з прав людини"
встановлено, що суди застосовують при
розгляді справ Конвенцію та практику
Суду як джерело права.

Згідно з практикою Європейського суду
з прав людини одним з основних
елементів верховенства права є принцип
правової певності, який серед іншого
передбачає, що рішення суду з будь-якої
справи, яке набрало законної сили, не
може бути поставлено під сумнів (див.
рішення Суду у справах: Sovtransavto Holding v.
Ukraine, no. 48553/99, § 77, від 25.07.2002; Ukraine-Tyumen v.
Ukraine, no. 22603/02, §§ 42 та 60, від 22.11.2007) (пункт 4
Інформаційного листа Вищого
господарського суду України "Про
Конвенцію про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року та
юрисдикцію Європейського суду з прав
людини" від 18.11.2003 р. №01-8/1427).

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
факт заборгованості Публічного
акціонерного товариства «Київський
ювелірний завод» за Кредитним
договором № 151311К13, укладеним в рамках
Генеральної угоди № 151307N8, у загальному
розмірі 88813297 грн. 02 коп., що складається
з 81900000 грн. 00 коп. заборгованості за
кредитом, 4958315 грн. 69 коп.
заборгованості по процентам за
користування кредитом, 958372 грн. 32 коп.
заборгованості по комісії за
управління кредитною лінією, 811830 грн. 00
коп. заборгованості по пені за
несвоєчасне виконання зобов'язання,
184779 грн. 01 коп. 3% річних від суми
прострочених зобов'язань, встановлений
у рішенні Господарського суду міста
Києва від 25.02.2014 у справі № 910/330/14, мають
преюдиційне значення.

Заперечуючи на позовні вимоги
Публічного акціонерного товариства
«Державний експортно-імпортний банк
України» Дочірнє підприємство
«Будівельне управління № 143»
Публічного акціонерного товариства
«Трест «Південзахідтрансбуд»
повідомило, що Іпотечний договір №
151309Z33 від 03.04.2009 є неукладеним, оскільки
сторони не визначили в ньому строк його
дії, адже умова договору про його дію до
повного виконання позичальником
зобов'язання перед кредитором не може
розглядатися як установлення строку
дії.

Проте, суд не приймає такі заперечення
відповідача за первісним позовом,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір
є укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору,
умови, що визначені законом як істотні
або є необхідними для договорів даного
виду, а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди. Договір укладається
шляхом пропозиції однієї сторони
укласти договір (оферти) і прийняття
пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з статтею 18 Закону України «Про
іпотеку», іпотечний договір
укладається між одним або декількома
іпотекодавцями та іпотекодержателем у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню. Іпотечний
договір повинен містити такі істотні
умови: 1) для іпотекодавця та
іпотекодержателя - юридичних осіб
відомості про: для резидентів -
найменування, місцезнаходження та
ідентифікаційний код в Єдиному
державному реєстрі юридичних та
фізичних осіб - підприємців; для
нерезидентів - найменування,
місцезнаходження та державу, де
зареєстровано особу; для іпотекодавця
та іпотекодержателя - фізичних осіб
відомості про: для громадян України -
прізвище, ім'я, по батькові, місце
проживання із зазначенням адреси та
індивідуальний ідентифікаційний номер
у Державному реєстрі фізичних осіб -
платників податків та інших
обов'язкових платежів; для іноземців,
осіб без громадянства - прізвище, ім'я,
по батькові (за наявності), адресу
постійного місця проживання за межами
України; 2) зміст та розмір основного
зобов'язання, строк і порядок його
виконання та/або посилання на правочин,
у якому встановлено основне
зобов'язання; 3) опис предмета іпотеки,
достатній для його ідентифікації,
та/або його реєстраційні дані, у тому
числі кадастровий номер. У разі іпотеки
земельної ділянки має зазначатися її
цільове призначення 4) посилання на
видачу заставної або її відсутність

У разі відсутності в іпотечному
договорі однієї з вказаних вище
істотних умов він може бути визнаний
недійсним на підставі рішення суду.

Іпотечний договір може містити інші
положення, зокрема, визначення
вартості предмета іпотеки, посилання
на документ, що підтверджує право
власності іпотекодавця на предмет
іпотеки, відомості про обмеження та
обтяження прав іпотекодавця на
предмет іпотеки, визначення способу
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Вимога про визнання договору
неукладеним спрямована на
встановлення факту, що має юридичне
значення, а не на поновлення порушеного
права або захист охоронюваного законом
інтересу. Встановлення вказаного факту
може бути лише елементом оцінки
фактичних обставин справи та
обґрунтованості вимог.

Визначення договору як неукладеного
може мати місце на стадії укладення
договору в разі, якщо сторони не
досягли згоди з усіх його істотних
умов, а не за наслідками виконання
договору сторонами.

Враховуючи вищевикладене, судом не
приймаються до уваги посилання
відповідача на неукладеність
Іпотечного договору № 151309Z33 від 03.04.2009.
Більш того, звернувшись із зустрічним
позовом про визнання правовідносини
такими, що припинилися, за вказаним
іпотечним договором, Дочірнє
підприємство «Будівельне управління №
143» Публічного акціонерного товариства
«Трест «Південзахідтрансбуд» фактично
визнало що Іпотечний договір № 151309Z33
від 03.04.2009 був укладений та було
досягнуто згоди щодо всіх істотних
умов договору, які передбачені Законом
України «Про іпотеку».

Відповідно до статті 509 Цивільного
кодексу України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послуги сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У відповідності до частини 1 статті 546
Цивільного кодексу України, виконання
зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, при триманням, завдатком.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про
іпотеку» іпотека - це вид забезпечення
виконання зобов'язання нерухомим
майном, що залишається у володінні і
користуванні іпотекодавця, згідно з
яким іпотекодержатель має право в разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього боржника у
порядку, встановленому цим Законом.

У разі невиконання зобов'язання
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави. За рахунок предмета застави
заставодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також витрат, понесених у
зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо
інше не встановлено договором (ст. 589 ЦК
України). Звернення стягнення на
предмет застави здійснюється за
рішенням суду, якщо інше не встановлено
договором або законом (ч. 1. ст. 590 ЦК
України).

Частиною 6 статті 3 Закону України «Про
іпотеку» визначено, що у разі порушення
боржником основного зобов'язання
відповідно до іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити забезпечені нею вимоги за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими особами, права чи вимоги
яких на передане в іпотеку нерухоме
майно не зареєстровані у встановленому
законом порядку або зареєстровані
після державної реєстрації іпотеки.
Якщо пріоритет окремого права чи
вимоги на передане в іпотеку нерухоме
майно виникає відповідно до закону,
таке право чи вимога має пріоритет над
вимогою іпотекодержателя лише у разі
його/її виникнення та реєстрації до
моменту державної реєстрації іпотеки.

У відповідності до частини 1 статті 7
Закону України «Про іпотеку», за
рахунок предмета іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити свою вимогу за основним
зобов'язанням у повному обсязі або в
частині, встановленій іпотечним
договором, що визначена на час
виконання цієї вимоги, включаючи
сплату процентів, неустойки, основної
суми боргу та будь-якого збільшення
цієї суми, яке було прямо передбачене
умовами договору, що обумовлює основне
зобов'язання.

Згідно з статтею 11 вищевказаного
закону, майновий поручитель несе
відповідальність перед
іпотекодержателем за невиконання
боржником основного зобов'язання
виключно в межах вартості предмета
іпотеки. У разі задоволення вимог
іпотекодержателя за рахунок предмета
іпотеки майновий поручитель набуває
права кредитора за основним
зобов'язанням.

Відповідно до статті 12 Закону України
«Про іпотеку», у разі порушення
іпотекодавцем обов'язків, встановлених
іпотечним договором, іпотекодержатель
має право вимагати дострокового
виконання основного зобов'язання, а в
разі його невиконання - звернути
стягнення на предмет іпотеки.

У відповідності до статті 39 Закону
України «Про іпотеку», у разі
задоволення судом позову про звернення
стягнення на предмет іпотеки у рішенні
суду зазначаються: загальний розмір
вимог та всі його складові, що
підлягають сплаті іпотекодержателю з
вартості предмета іпотеки; опис
нерухомого майна, за рахунок якого
підлягають задоволенню вимоги
іпотекодержателя; заходи щодо
забезпечення збереження предмета
іпотеки або передачі його в управління
на період до його реалізації, якщо такі
необхідні; спосіб реалізації предмета
іпотеки шляхом проведення прилюдних
торгів або застосування процедури
продажу, встановленої статтею 38 цього
закону; пріоритет та розмір вимог інших
кредиторів, які підлягають задоволенню
з вартості предмета іпотеки; початкова
ціна предмета іпотеки для його
подальшої реалізації.

Згідно зі статтею 41 Закону України «Про
іпотеку», реалізація предмета іпотеки,
на який звертається стягнення за
рішенням суду або за виконавчим
написом нотаріуса, проводиться, якщо
інше не передбачено рішенням суду,
шляхом продажу на прилюдних торгах у
межах процедури виконавчого
провадження, передбаченої Законом
України «Про виконавче провадження», з
дотриманням вимог цього закону.

Частиною 2 статті 43 Закону України «Про
іпотеку» визначено, що початкова ціна
продажу предмета іпотеки
встановлюється рішенням суду або за
згодою між іпотекодавцем та
іпотекодержателем, а якщо вони не
досягли згоди, - на підставі оцінки,
проведеної відповідно до
законодавства про оцінку майна і
майнових прав та професійну оціночну
діяльність, при цьому початкова ціна
продажу майна не може бути нижчою за 90
відсотків його вартості, визначеної
шляхом його оцінки.

Відповідно до п. 1.3 Іпотечного договору,
предметом іпотеки, що є забезпеченням
викладених у Кредитному договорі
зобов'язань боржника, є нерухоме майно
іпотекодавця, а саме: нежиле приміщення
№ 626 (в літ. А) - офіс, загальною площею
585,20 кв.м., що знаходиться за адресою: м.
Київ, вул. Тимошенка Маршала, буд. 13-а;
згідно з довідкою-характеристикою від
20.03.2009 № 1397496, виданою Комунальним
підприємством «Київське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна», предмет іпотеки
зареєстровано в реєстровій книзі під
реєстровим номером 5246-П, має загальну
площу 585,20 кв.м., його вартість становить
1022996 грн. 24 коп.

За домовленістю сторін станом на дату
укладення цього Договору загальна
заставна вартість предмета іпотеки
складає 7214992 грн. 00 коп.

Відповідно до Висновку судового
експерта Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз ОСОБА_5 № 5215/14-42 від 29.08.2014,
ринкова вартість нежитлового
приміщення № 626 (в літ. А) - офіс,
загальною площею 585,20 кв.м., що
знаходиться за адресою: м. Київ, вул.
Тимошенка Маршала, буд. 13-А станом на
22.08.2014 становить 12156813 грн. 00 коп., з
урахуванням ПДВ.

Враховуючи наведене, оцінивши всі
надані докази та пояснення в їх
сукупності, дослідивши наданий
позивачем розрахунок позовних вимог,
господарський суд приходить до
висновку, що позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Державний
експортно-імпортний банк України» до
Дочірнього підприємства «Будівельне
управління № 143» Публічного
акціонерного товариства «Трест
«Південзахідтрансбуд» про звернення
стягнення на предмет іпотеки за
Іпотечним договором № 151309Z33 від 03.04.2009,
посвідченим приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_6, зареєстрований в
реєстрі за № 1758, в рахунок погашення
заборгованості Публічного
акціонерного товариства «Київський
ювелірний завод» за Кредитним
договором № 151311К13, укладеного в рамках
Генеральної угоди № 151307N8, у загальному
розмірі 88813297 грн. 02 коп., що складається
з 81900000 грн. 00 коп. заборгованості за
кредитом, 4958315 грн. 69 коп.
заборгованості по процентам за
користування кредитом, 958372 грн. 32 коп.
заборгованості по комісії за
управління кредитною лінією, 811830 грн. 00
коп. заборгованості по пені за
несвоєчасне виконання зобов'язання,
184779 грн. 01 коп. 3% річних від суми
прострочених зобов'язань, у зв'язку з
неналежним виконанням позичальником,
Публічним акціонерним товариством
«Київський ювелірний завод», своїх
зобов'язань за вказаним кредитним
договором, а саме: нежиле приміщення №
626 (в літ. А) - офіс, загальною площею 585,20
кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ,
вул. Тимошенка Маршала, буд. 13-а, шляхом
продажу предмета іпотеки на публічних
торгах у межах процедури виконавчого
провадження з початковою ціною,
встановленою суб'єктом оціночної
діяльності Київським
науково-дослідним інститутом судових
експертиз у розмірі 12156813 грн. 00 коп.,
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Щодо зустрічних позовних вимог
Дочірнього підприємства «Будівельне
управління № 143» Публічного
акціонерного товариства «Трест
«Південзахідтрансбуд» до Публічного
акціонерного товариства «Державний
експортно-імпортний банк України» про
визнання такими, що припинилися,
правовідносин за Іпотечним договором
№ 151309Z33 від 03.04.2009, то суд зазначає
наступне.

Обгрунтовуючи позовні вимоги,
викладені у зустрічній позовній заяві,
позивач за зустрічним позовом вказав
на те, що Іпотечний договір № 151309Z33 від
03.04.2009 не може бути підставою для
звернення стягнення на нерухоме майно,
а саме: нежиле приміщення № 626 (в літ. А) -
офіс, загальною площею 585,20 кв.м., що
знаходиться за адресою: м. Київ, вул.
Тимошенка Маршала, буд. 13-а, оскільки
правовідносини за вказаним Іпотечним
договором припинились. Зокрема,
Дочірнє підприємство «Будівельне
управління № 143» Публічного
акціонерного товариства «Трест
«Південзахідтрансбуд» зазначило, що
Додатковою угодою № 151322К13-1 від 03.07.2012
до Кредитного договору № 151311К13 від
25.07.2011, укладеного в рамках Генеральної
угоди № 151307N8 від 10.12.2007, без його згоди
були збільшені проценти за
користування кредитом та збільшені
розміри щомісячної комісії за
управління кредитною лінією, що
призвели до збільшення обсягу
відповідальності позивача за
зустрічним позовом, що, в свою чергу, є
підставою для припинення Іпотечного
договору № 151309Z33 від 03.04.2009.

Проте, суд критично оцінює твердження
позивача за зустрічними позовом щодо
збільшення його відповідальності
шляхом збільшення процентів за
користування кредитом та збільшення
розміру щомісячної комісії, оскільки
Іпотечним договором № 151309Z33 від 03.04.2009
забезпечувались вимоги за всією
Генеральною угодою № 151307N8 від 10.12.2007 з
усіма кредитними договорами,
укладеними в її рамках, а не за окремо
взятим Кредитним договором № 151311К13 від
25.07.2011, як стверджує Дочірнє
підприємство «Будівельне управління №
143» Публічного акціонерного товариства
«Трест «Південзахідтрансбуд».

Відповідно до статті 202 Господарського
кодексу України, господарське
зобов'язання припиняється: виконанням,
проведеним належним чином;
зарахуванням зустрічної однорідної
вимоги або страхового зобов'язання; у
разі поєднання управненої та
зобов'язаної сторін в одній особі; за
згодою сторін; через неможливість
виконання та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом або іншими
законами.

Частиною 3 статті 202 Господарського
кодексу України передбачено, що до
відносин щодо припинення
господарських зобов'язань
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Частиною 3 статті 575 Цивільного кодексу
України встановлено, що правила про
іпотеку землі та інші окремі види
застав встановлюються законом.

Як зазначив Верховний Суд України в
своїй постанові від 16.10.2012 у справі №
4/270-13/68, яка відповідно до ст. 111-28
Господарського процесуального кодексу
України є обов'язковою для всіх судів
України, на відносини майнової поруки
норми статті 559 ЦК України щодо
припинення поруки не поширюються,
оскільки іпотека за правовою природою
є заставою та регулюється нормами
параграфа 6 (ст.ст. 572-593) глави 49 ЦК
України та спеціальним законом.

Згідно з статтею 17 Закону України «Про
іпотеку» іпотека припиняється у разі:
припинення основного зобов'язання або
закінчення строку дії іпотечного
договору; реалізації предмета іпотеки
відповідно до цього Закону; набуття
іпотекодержателем права власності на
предмет іпотеки; визнання іпотечного
договору недійсним; знищення (втрати)
переданої в іпотеку будівлі (споруди),
якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо
предметом іпотечного договору є
земельна ділянка і розташована на ній
будівля (споруда), в разі знищення
(втрати) будівлі (споруди) іпотека
земельної ділянки не припиняється; з
інших підстав, передбачених цим
Законом.

Підставою припинення іпотеки є
фактичне виконання основного
зобов'язання.

Доказів виконання зобов'язання за
Кредитним договором № 151311К13, укладеним
в рамках Генеральної угоди № 151307N8, суду
не надано.

Матеріали справи не містять доказів, що
підтверджують припинення іпотеки, в
спосіб, визначений ст. 17 Закону України
«Про іпотеку».

Позивачем за зустрічним позовом не
надано суду належних та допустимих
доказів на підтвердження наявності
обставин, з якими закон та договір
іпотеки пов'язує припинення іпотеки, у
зв'язку з чим суд відмовляє у
задоволенні позовних вимог Дочірнього
підприємства «Будівельне управління №
143» Публічного акціонерного товариства
«Трест «Південзахідтрансбуд» до
Публічного акціонерного товариства
«Державний експортно-імпортний банк
України» про визнання такими, що
припинилися, правовідносин за
Іпотечним договором № 151309Z33 від 03.04.2009.

Відповідно до статті 44 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати складаються з судового збору,
сум, що підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його
сплати, повернення і звільнення від
сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною 1 статті 49
Господарського процесуального кодексу
України судовий збір покладається: у
спорах, що виникають при укладанні,
зміні та розірванні договорів, - на
сторону, яка безпідставно ухиляється
від прийняття пропозицій іншої
сторони, або на обидві сторони, якщо
господарським судом відхилено частину
пропозицій кожної із сторін; у спорах,
що виникають при виконанні договорів
та з інших підстав, - на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Відповідно до частини 5 статті 49
Господарського процесуального кодексу
України, суми, які підлягають сплаті за
проведення судової експертизи, послуги
перекладача, адвоката та інші витрати,
пов'язані з розглядом справи,
покладаються: при задоволенні позову -
на відповідача; при відмові в позові -
на позивача; при частковому
задоволенні позову - на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, витрати зі
сплаті судового збору за розгляд
первісного позову та суми, що
підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, у розмірі 78492 грн. 00
коп., покладаються на відповідача за
первісним позовом, а за розгляд
зустрічного позову - на позивача за
зустрічним позовом.

На підставі викладеного, керуючись ст.
43, ч. 1 ст. 49, ст. ст. 82, 82-1, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Державний
експортно-імпортний банк України» до
Дочірнього підприємства "Будівельне
управління № 143" Публічного
акціонерного товариства "Трест
"Південзахідтрансбуд" за первісним
позовом задовольнити повністю.

2. Звернути стягнення на предмет
іпотеки за Іпотечним договором № 151309Z33
від 03.04.2009, укладеним між Публічним
акціонерним товариством «Державний
експортно-імпортний банк України» (03150,
м. Київ, вул. Горького, буд. 127;
ідентифікаційний код: 00032112) та Дочірнім
підприємством «Будівельне управління
№ 143» Публічного акціонерного
товариства «Трест
«Південзахідтрансбуд» (04212, м. Київ, вул.
Маршала Тимошенка, буд. 13-А;
ідентифікаційний код: 01380619),
посвідченим приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_6, зареєстрованим в
реєстрі за № 1758, а саме: нежиле
приміщення № 626 (в літ. А) - офіс,
загальною площею 585,20 кв.м., що
знаходиться за адресою: м. Київ, вул.
Тимошенка Маршала, буд. 13-а, в рахунок
погашення заборгованості Публічного
акціонерного товариства «Київський
ювелірний завод» за Кредитним
договором № 151311К13, укладеного в рамках
Генеральної угоди № 151307N8, що
складається з 81900000 (вісімдесят один
мільйон дев'ятсот тисяч) грн. 00 коп.
заборгованості за кредитом, 4958315
(чотири мільйони дев'ятсот п'ятдесят
вісім тисяч триста п'ятнадцять) грн. 69
коп. заборгованості по процентам за
користування кредитом, 958372 (дев'ятсот
п'ятдесят вісім тисяч триста сімдесят
дві) грн. 32 коп. заборгованості по
комісії за управління кредитною
лінією, 811830 (вісімсот одинадцять тисяч
вісімсот тридцять) грн. 00 коп.
заборгованості по пені за несвоєчасне
виконання зобов'язання, 184779 (сто
вісімдесят чотири тисячі сімсот
сімдесят дев'ять) грн. 01 коп. 3% річних
від суми прострочених зобов'язань.

Встановити спосіб реалізації предмету
іпотеки шляхом продажу на прилюдних
торгах в межах процедури виконавчого
провадження за початковою ціною
реалізації у розмірі 12156813 (дванадцять
мільйонів сто п'ятдесят шість тисяч
вісімсот тринадцять) грн. 00 коп.

3. Стягнути з Дочірнього підприємства
"Будівельне управління № 143" Публічного
акціонерного товариства "Трест
"Південзахідтрансбуд" (04212, м. Київ, вул.
Маршала Тимошенка, буд. 13-А;
ідентифікаційний код: 01380619) на користь
Публічного акціонерного товариства
"Державний експортно-імпортний банк
України" (03150, м. Київ, вул. Горького, буд.
127; ідентифікаційний код: 00032112) судові
витрати у розмірі 78492 (сімдесят вісім
тисяч чотириста дев'яносто дві) грн. 00
коп.

4. У задоволенні позовних вимог
Дочірнього підприємства «Будівельне
управління № 143» Публічного
акціонерного товариства «Трест
«Південзахідтрансбуд» до Публічного
акціонерного товариства "Державний
експортно-імпортний банк України" за
зустрічним позовом відмовити.

5. Видати накази.

Відповідно до частини 5 статті 85
Господарського процесуального кодексу
України рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного господарського суду
шляхом подання, протягом 10 днів з дня
складання повного рішення, апеляційної
скарги через Господарський суд міста
Києва.

Повне рішення складено 29.10.2014

Суддя
І.М. Отрош