м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Юніверс Медіа Груп"
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Астеліт"
про зобов'язання надати інформацію
Судді: Бондарчук В.В. (головуюча)
від позивача: Нагайченко В.С.
від відповідача: Гостищев Д.А.
вільні слухачі: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
ОБСТАВИНИ СПРАВИ :
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Юніверс Медіа Груп"
(далі-позивач) звернулося до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Астеліт"
(далі-відповідач) про зобов'язання
відповідача надати інформацію про
використання музичних творів, що
входять до каталогу ТОВ «ЮНІВЕРС МЕДІА
ГРУП» (позивача), у зв'язку з виявленим
фактом порушення прав останнього, а
- чи використовувалися твори, що
входять до каталогу ТОВ «ЮНІВЕРС МЕДІА
ГРУП» за допомогою сервісів мобільного
оператора Life : ) компанією ТОВ «Астеліт»
(веб-сайтів www.life.com.ua, послуги
- у разі, якщо ТОВ «Астеліт» не
використовувало музичні твори, що
входять до каталогу ТОВ «ЮНІВЕРС МЕДІА
ГРУП» за допомогою своїх сервісів, то
які особи використовували дані твори
за допомогою сервісів ТОВ «Астеліт»?
- обґрунтувати підстави, на яких
здійснювалося використання творів ТОВ
«Астеліт», що входять до каталогу ТОВ
«ЮНІВЕРС МЕДІА ГРУП» або іншими
особами, які використовували за
допомогою сервісів ТОВ «Астеліт» дані
музичні твори, починаючи з 01 жовтня 2012
року по 01 травня 2014 року;
- надати звітні дані про використання
творів, які входять до каталогу ТОВ
«ЮНІВЕРС МЕДІА ГРУП», за допомогою
сервісів ТОВ «Астеліт», включаючи
перелік творів, кількість
прослуховувань, кількість завантажень,
вартість транзакцій, короткі номери, а
також суми коштів, які надійшли та були
виплачені на адресу осіб, які
використовували музичні твори, що
входять до каталогу ТОВ «ЮНІВЕРС МЕДІА
ГРУП» за період з 01 жовтня 2012 року по 01
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 26.06.2014 р. порушено провадження
у даній справі, призначено її до
розгляду у судовому засіданні на 21.07.2014
р. за участю представників сторін, яких
зобов'язано надати суду певні
У процесі провадження у справі
представник відповідача подав відзив
на позов, в якому проти позову
заперечив та пояснив, що позивач не
надав доказів наявності авторських
прав на музичні твори із каталогу.
У судовому засіданні 21.07.2014 р. судом
оголошувалася перерва до 28.08.2014 р. на
підставі ст. 77 ГПК України.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 28.08.2014 р. призначено
складі трьох суддів.
Розпорядженням Заступника голови
Господарського суду міста Києва від
28.08.2014 р. визначено склад суду для
В.В. (головуюча суддя), суддя Марченко
О.В. та суддя Любченко М.О.
Ухвалою Господарського суду міста
прийнято до свого провадження колегією
суддів у складі - Бондарчук В.В.
(головуюча суддя), судді: Марченко О.В.,
Любченко М.О. та призначено до розгляду
У даному судовому засіданні
представник позивача підтримав
заявлені позовні вимоги.
Представник відповідача у судовому
засіданні заперечив проти задоволення
Відповідно до ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами та
витребуваних судом.

У судовому засіданні 02.10.2014 р.
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України судом
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.04.2012 р. між Приватним підприємством
«Щербинська І.В.» та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Юніверс
Медіа Груп" укладено ліцензійний
договір №ZNM-01/04/12, умовами якого
передбачено, що правовласник з моменту
підписання відповідного додатку до
договору надає права на умовах
виключної ліцензії в межах терміну та
території на використання творів
та/або відео кліпів, та/або виконань,
та/або фонограм, перелік яких
затверджується сторонами в додатках до
даного договору, засобами
передбаченими в п. 1.4 договору.
Видавництво приймає, зазначені вище
права та зобов'язується виплачувати
правовласнику винагороду (роялті).

Відповідно до п. 1 додатку №3 до
ліцензійного договору №ZNM-01/04/12 від
01.04.2012 р., правовласник надає права на
умовах виключної ліцензії з правом
передачі третім особам в межах терміну
та території на використання творів
та/або відео кліпів, та/або виконань,
та/або фонограм, перелік яких
затверджується сторонами в додатках до
даного договору, засобами
передбаченими в п. 1.4 договору, а саме
твори: «Одержима» (автор музики та слів
- Э.С. Тугушева, виконавець - Elvira T),
«Море» (автор музики та слів - Э.С.
Тугушева, виконавець - Elvira T), «Три
слова» (автор музики та слів - І.
Шабунін, К. Володіна, В. Єфремов,
виконавець - 5sta Family), «Аєроплан» (автор
музики та слів - Н. Легостев, виконавець
- St1m, режисер-постановник - В. Шатров) та
відеокліпи - «Одержима» (автор музики
та слів - Э.С. Тугушева, виконавець - Elvira
T, режисер-постановник - І. Пермяков),
«Море» (автор музики та слів - Э.С.
Тугушева, виконавець - Elvira T,
режисер-постановник - А. Соболєв).

Згідно з п. 2 додатку до договору,
правовласник надає видавництву
виключні права використовувати,
дозволяти або перешкоджати
використанню творів, відеокліпів,
виконань, фонограм в тому числі
забороняти.

На підтвердження своїх виключних
авторських прав на твори, зазначені у
каталозі Товариства з обмеженою
відповідальністю "Юніверс Медіа Груп",
останній надає суду ліцензійні та
авторські договори (наявні в
матеріалах справи, Додаток 1 до справи
на 491 сторінках).

Як стверджує позивач, твори, виключні
майнові авторські права на які
належать останньому використовувались
відповідачем, що було зафіксовано в
мережі інтернет на веб-сайтах www.life.com.ua,
зокрема, музичні твори можна було
використати замовивши послугу
«Мелорінг» на власний мобільний
телефон, шляхом направлення
SMS-повідомлення з відповідним кодом
замовлення на відповідний номер або
зателефонувати на даний номер. Дані
послуги є платними, вартість
замовлення залежить від послуги та
обраної мелодії.

08.05.2014 р. позивачем на адресу
відповідача направлялась претензія
№06/05-02 від 06.05.2014 р., в якій позивач
просить відповідача надати інформацію
про використання музичних творів, що
входять до каталогу позивача, яка
отримана відповідачем 16.05.2014 р., що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення (копія
в матеріалах справи).

Відповідач на зазначену вище претензію
відповіді не надав.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
зазначає, що твори, виключні майнові
авторські права на які належать
останньому, використовувалися
відповідачем за допомогою популярного
сайту www.life.com.ua, шляхом надання останнім
послуг «Мелорінг» без погодження з
позивачем. Тому просить суд,
зобов'язати відповідача надати
позивачу наступну інформацію:

- чи використовувалися твори, що
входять до каталогу ТОВ «ЮНІВЕРС МЕДІА
ГРУП» за допомогою сервісів мобільного
оператора Life : ) компанією ТОВ «Астеліт»
(веб-сайтів www.life.com.ua, послуги
«Мелорінг»)?

- у разі, якщо ТОВ «Астеліт» не
використовувало музичні твори, що
входять до каталогу ТОВ «ЮНІВЕРС МЕДІА
ГРУП» за допомогою своїх сервісів, то
які особи використовували дані твори
за допомогою сервісів ТОВ «Астеліт»?

- обґрунтувати підстави, на яких
здійснювалося використання творів ТОВ
«Астеліт», що входять до каталогу ТОВ
«ЮНІВЕРС МЕДІА ГРУП» або іншими
особами, які використовували за
допомогою сервісів ТОВ «Астеліт» дані
музичні твори, починаючи з 01 жовтня 2012
року по 01 травня 2014 року;

- надати звітні дані про використання
творів, які входять до каталогу ТОВ
«ЮНІВЕРС МЕДІА ГРУП», за допомогою
сервісів ТОВ «Астеліт», включаючи
перелік творів, кількість
прослуховувань, кількість завантажень,
вартість транзакцій, короткі номери, а
також суми коштів, які надійшли та були
виплачені на адресу осіб, які
використовували музичні твори, що
входять до каталогу ТОВ «ЮНІВЕРС МЕДІА
ГРУП» за період з 01 жовтня 2012 року по 01
травня 2014 року.

Оцінюючи подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги не підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Як передбачено ст. 1 Закону України "Про
авторське право і суміжні права" (далі -
Закон), виключним правом є майнове
право особи, яка має щодо твору,
виконання, постановки, передачі
організації мовлення, фонограми чи
відеограми авторське право і (або)
суміжні права, на використання цих
об'єктів авторського права і (або)
суміжних прав лише нею і на видачу лише
цією особою дозволу чи заборону їх
використання іншим особам у межах
строку, встановленого цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 15 Закону України
"Про авторське право і суміжні права",
виключне право автора (чи іншої особи,
яка має авторське право) на дозвіл чи
заборону використання твору іншими
особами дає йому право дозволяти або
забороняти, зокрема, публічне
виконання і публічне сповіщення
творів.

Відповідно до ч. 1 ст. 424 Цивільного
кодексу України, майновими правами
інтелектуальної власності є:

1) право на використання об'єкта права
інтелектуальної власності;

2) виключне право дозволяти
використання об'єкта права
інтелектуальної власності;

3) виключне право перешкоджати
неправомірному використанню об'єкта
права інтелектуальної власності, в
тому числі забороняти таке
використання;

4) інші майнові права інтелектуальної
власності, встановлені законом.

Відповідно до п. 3 ст. 426 ЦК України,
використання об'єкта права
інтелектуальної власності іншою
особою здійснюється з дозволу особи,
яка має виключне право дозволяти
використання об'єкта права
інтелектуальної власності, крім
випадків правомірного використання
без такого дозволу, передбачених цим
Кодексом та іншим законом.

Статтею 50 Закону України «Про
авторське право і суміжні права»
встановлено, що порушенням авторського
права і (або) суміжних прав, що дає
підстави для судового захисту, є
вчинення будь-якою особою дій, які
порушують особисті немайнові права
суб'єктів авторського права і (або)
суміжних прав, визначені статтями 14 і 38
цього Закону, та їх майнові права,
визначені статтями 15, 39, 40 і 41 цього
Закону, з урахуванням передбачених
статтями 21 - 25, 42 і 43 вказаного вище
Закону обмежень майнових прав.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про
інформацію» визначено, що інформація -
будь-які відомості та/або дані, які
можуть бути збережені на матеріальних
носіях або відображені в електронному
вигляді.

Відповідно до статті 10 Закону України
«Про інформацію», за змістом
інформація поділяється на такі види:
інформація про фізичну особу;
інформація довідково-енциклопедичного
характеру; інформація про стан
довкілля (екологічна інформація);
інформація про товар (роботу, послугу);
науково-технічна інформація; податкова
інформація;

правова інформація; статистична
інформація; соціологічна інформація;
інші види інформації.

Частиною 1 статті 20 Закону України «Про
інформацію» визначено, що за порядком
доступу інформація поділяється на
відкриту інформацію та інформацію з
обмеженим доступом.

Згідно ч. 1-2 статті 21 Закону України
«Про інформацію», інформацією з
обмеженим доступом є конфіденційна,
таємна та службова інформація.
Конфіденційною є інформація про
фізичну особу, а також інформація,
доступ до якої обмежено фізичною або
юридичною особою, крім суб'єктів
владних повноважень. Конфіденційна
інформація може поширюватися за
бажанням (згодою) відповідної особи у
визначеному нею порядку відповідно до
передбачених нею умов, а також в інших
випадках, визначених законом.

Так, вказана стаття надає право
юридичній особі віднести інформацію
про діяльність власного підприємства
до конфіденційної та надавати таку
інформацію лише за бажанням, тому суд
відзначає, що зазначений вище закон не
передбачає підстави для витребування
інформації у разі можливого порушення
позивачем виключних авторських прав.

Закон України «Про авторське право і
суміжні права» передбачає вичерпний
перелік способів цивільно-правового
захисту авторського права і суміжних
прав, зокрема у ч. 1 ст. 52 зазначено, що за
захистом свого авторського права і
(або) суміжних прав суб'єкти
авторського права та суміжних прав
мають право звертатися в установленому
порядку до суду та інших органів
відповідно до їх компетенції. При
порушеннях будь-якою особою
авторського права і (або) суміжних
прав, передбачених статтею 50 цього
Закону, недотриманні передбачених
договором умов використання творів і
(або) об'єктів суміжних прав,
використанні творів і об'єктів
суміжних прав з обходом технічних
засобів захисту чи з підробленням
інформації і (або) документів про
управління правами чи створенні
загрози неправомірного використання
об'єктів авторського права і (або)
суміжних прав та інших порушеннях
особистих немайнових прав і майнових
прав суб'єктів авторського права і
(або) суміжних прав суб'єкти
авторського права і (або) суміжних прав
мають право:

а) вимагати визнання та поновлення
своїх прав, у тому числі забороняти дії,
що порушують авторське право і (або)
суміжні права чи створюють загрозу їх
порушення;

б) звертатися до суду з позовом про
поновлення порушених прав та (або)
припинення дій, що порушують авторське
право та (або) суміжні права чи
створюють загрозу їх порушення;

в) подавати позови про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди;

г) подавати позови про відшкодування
збитків (матеріальної шкоди), включаючи
упущену вигоду, або стягнення доходу,
отриманого порушником внаслідок
порушення ним авторського права і
(або) суміжних прав, або виплату
компенсацій;

д) вимагати припинення підготовчих
дій до порушення авторського права і
(або) суміжних прав, у тому числі
призупинення митних процедур, якщо є
підозра, що можуть бути пропущені на
митну територію України чи з її митної
території контрафактні примірники
творів, фонограм, відеограм, засоби
обходу технічних засобів

захисту, в порядку, передбаченому
Митним кодексом України;

е) брати участь в інспектуванні
виробничих приміщень, складів,
технологічних процесів і
господарських операцій, пов'язаних з
виготовленням примірників творів,
фонограм і відеограм, щодо яких є
підстави для підозри про порушення
чи загрозу порушення авторського
права і (або) суміжних прав, у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України;

є) вимагати, в тому числі у судовому
порядку, публікації в засобах масової
інформації даних про допущені
порушення авторського права і (або)
суміжних прав та судові рішення щодо
цих порушень;

ж) вимагати від осіб, які порушують
авторське право і (або) суміжні права
позивача, надання інформації про
третіх осіб, задіяних у виробництві та
розповсюдженні контрафактних
примірників творів і об'єктів суміжних
прав, а також засобів обходу технічних
засобів захисту, та про канали їх
розповсюдження;

з) вимагати прийняття інших
передбачених законодавством заходів,
пов'язаних із захистом авторського
права та суміжних прав.

Тож, у разі порушення виключних
майнових авторських та суміжних прав
згідно з ч. 2 ст. 52 Закону України «Про
авторське право і суміжні права» суд
має право постановити рішення чи
ухвалу про:

а) відшкодування моральної
(немайнової) шкоди, завданої
порушенням авторського права і (або)
суміжних прав, з визначенням розміру
відшкодування;

б) відшкодування збитків, завданих
порушенням авторського права і (або)
суміжних прав;

в) стягнення із порушника авторського
права і (або) суміжних прав доходу,
отриманого внаслідок порушення;

г) виплату компенсації, що
визначається судом, у розмірі від 10 до 50
000 мінімальних заробітних плат,
замість відшкодування збитків або
стягнення доходу;

д) заборону опублікування творів, їх
виконань чи постановок, випуску
примірників фонограм, відеограм, їх
сповіщення, припинення їх
розповсюдження, вилучення
(конфіскацію) контрафактних
примірників творів, фонограм,
відеограм чи програм мовлення та
обладнання і матеріалів, призначених
для їх виготовлення і відтворення,
публікацію у пресі інформації про
допущене порушення тощо, якщо у ході
судового розгляду буде доведено факт
порушення авторського права і (або)
суміжних прав або факт наявності дій,
що створюють загрозу порушення цих
прав;

е) вимагати від осіб, які порушують
авторське право і (або) суміжні права
позивача, інформацію про третіх осіб,
задіяних у виробництві та
розповсюдженні контрафактних
примірників творів та об'єктів
суміжних прав, засобів обходу
технічних засобів та про канали
розповсюдження.

Таким чином, з огляду на вищенаведене,
суд приходить до висновку, що у разі
порушення виключних майнових
авторських та суміжних прав позивача,
останній має право на звернення за
захистом своїх порушених прав у спосіб
передбачений ч.1 ст. 52 Закону України
«Про авторське право і суміжні права».

Разом з тим, згідно з частиною першою
статті 15 Цивільного кодексу України,
кожна особа має право на захист свого
цивільного права в разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Статтею 20 Цивільного кодексу України
передбачено, що право на захист особа
здійснює на свій розсуд.

Відповідно до частини першої статті 1
Господарського процесуального кодексу
України підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у
тому числі іноземні), громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

При цьому, цивільно-прецесуальним
засобом, яким забезпечується
реалізація права на звернення до суду,
виступає позов.

Як вбачається з матеріалів справи,
заявлений позов із обраним способом
захисту не відповідає теоретичному
поняттю позов, оскільки фактично
направлений на збір доказів та
встановлення осіб-порушників (як
пояснювалося представниками позивача
у судових засіданнях). Тобто даний
позов не направлений на захист
порушеного права, а є підготовкою до
зміни заявлених позовних вимог.

Також, суд відзначає, що між сторонами
відсутні будь-які договірні відносини,
з яких випливав би обов'язок
відповідача про надання інформації,
яка являється предметом розгляду у
даній справі, у тому числі в порядку,
передбаченому ст. 47 Закону України «Про
авторське право та суміжні права».

Відповідно до вимог ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Статтею 43 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
оцінює докази на своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

За таких обставин, оскільки між
сторонами відсутні договірні
зобов'язання, які б зобов'язували
відповідача надавати позивачеві
інформацію, враховуючи, що у разі
порушення авторських прав позивача він
має право вжити заходи у спосіб,
передбачений ст. 52 Закону України «Про
авторське право і суміжні права», який
не передбачає обов'язку відповідача
надавати інформацію, суд визнає вимоги
позивача необґрунтованими, та такими
що не підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору
відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю "Юніверс
Медіа Груп" відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено: 02.10.2014 р.

Судді
Бондарчук В.В.
(головуюча)

Марченко О.В.

Любченко М.О.