ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2014 р.
Справа № 920/514/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Івакіна В.О., суддя
Камишева Л.М. , суддя Черленяк М.І.

при секретарі Пляс Л.Ф.

за участю:

прокурора - Ногіної О.М., посвідчення №
008307 від 09.10.2012 р.;

представників:

позивача - Тимошенка С.А., довіреність
№5 від 10.10.2014 р.; Римара С.Ю., довіреність
бн від 05 квітня 2014 року; Оніщенка О.В.,
довіреність бн від 05.04.2014 р.;

другого відповідача - Ломаки Ю.М.,
довіреність бн від 26 липня 2012 року;

представника першого відповідача - не
з'явився,

представників третіх осіб - не
з'явились;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційні скарги Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Будівельна компанія "Ганеш" (вх. № 1683
С/1-6), прокурора (вх. №1685 С/1-6) на рішення
господарського суду Сумської області
від 13 травня 2014 року у справі № 920/514/14

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Компанія "Райз", м. Київ,

до 1) Відкритого акціонерного
товариства "Міжгосподарська пересувна
механізована колона № 35", м. Київ,

2) Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельна компанія
"Ганеш", м. Суми,

треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача:

1) Степанівська селищна рада Сумської
області, с. Степанівка, Сумський район,
Сумська область,

2) Відкрите акціонерне товариство
"Сумсько-Степанівський цукровий
комбінат" смт. Степанівка,

3) Відокремлений підрозділ "Сумська
дирекція залізничних перевезень" ДП
"Південна залізниця", м. Суми

про визнання права власності

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Сумської
області від 13.05.2014 р. у справі №920/514/14
(суддя Джепа Ю.А.) позов задоволено.
Визнано за ПАТ "Компанія "Райз" право
власності на під'їзні залізничні колії,
що знаходяться за адресою: Сумська обл.,
Сумський р-н, смт. Степанівка, вул.
Кооперативна, 1, а саме:

-головну під'їзну перегонну колія № 1
довжиною 1 719,47 метрів погонних, яка
починається від знаку "Межа під'їзної
колії" (р.р. стр. № 20);

-головну колію № 1 довжиною 716,53 метрів
погонних, яка починається від р.р. стр.
№ 106;

-обгінно-розвантажувальну колію № 2
довжиною 343,95 метрів погонних, яка
починається від р.р. стр. № 106;

-розвантажувальну (естакадну) колію № 3
довжиною 310,10 метрів погонних, яка
починається від р.р. стр. № 104;

-розвантажувальну (мазуту) колію № 4
довжиною 226,20 метрів погонних, яка
починається від р.р. стр. № 108;

-розвантажувальну (каменю) колію № 5
довжиною 260,40 метрів погонних, яка
починається від р.р. стр. № 102.

Зобов'язано ВАТ "Міжгосподарська
пересувна механізована колона №35" та
ТОВ "Будівельна компанія "Ганеш"
усунути перешкоди в користуванні ПАТ
"Компанія "Райз" зазначеними під'їзними
залізничними коліями.

Стягнуто витрати зі сплати судового
збору з ТОВ "Будівельна компанія "Ганеш"
на користь ПАТ "Компанія "Райз" у
розмірі 2436,00 грн. та з ВАТ
"Міжгосподарська пересувна
механізована колона №35" на користь ПАТ
"Компанія "Райз" - 609,00 грн.

Другий відповідач - ТОВ "Будівельна
компанія "Ганеш", з рішенням місцевого
господарського суду не погодився,
звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій вважає, що
рішення суду першої інстанції прийняте
з порушеннями норм матеріального та
процесуального права, без урахування
всіх фактичних обставин справи,
просить його скасувати та задовольнити
апеляційну скаргу у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги
зазначає, зокрема, що ПАТ "Компанія
"Райз", звертаючись до місцевого
господарського суду із позовною
заявою, не доведено порушення свого
права відповідачем; не надано суду
належних та допустимих доказів того, що
ТОВ "Ганеш" не визнає або оспорює право
власності позивача на спірні під'їзні
залізничні колії, а також не надано
доказів, підтверджуючих набуття
позивачем права власності на спірні
під'їзні колії.

Прокурор Сумського району Сумської
області, не погодившись з рішенням
місцевого господарського суду, подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушенням судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати рішення
місцевого господарського суду та
прийняти нове, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі.

Апеляційна скарга прокурора
мотивована, зокрема, тим, що судом
першої інстанції не надано оцінки
правомірності будівництва та
розміщення спірних під'їзних колій на
землях комунальної власності
Степанівської селищної ради, яку, до
речі, не було залучено до участі у
справі в якості третьої особи, та, якою
вказані земельні ділянки для
відповідних цілей у встановленому
законом порядку не передавались. Судом
не перевірено доводи ТОВ «Ганеш» щодо
розміщення частини колій на земельній
ділянці, яка належить відповідачу на
праві власності та не враховано, що
визнання за позивачем права власності
на нерухоме майно відповідно до статті
120 Земельного кодексу України може
привести до неправомірного переходу
права власності на частину земельної
ділянки від відповідача до позивача.

Позивач - ПАТ «Компанія «Райз», проти
задоволення апеляційних скарг
заперечує, вважає рішення суду першої
інстанції законним та обґрунтованим,
прийнятим у відповідності до вимог
чинного законодавства. Просить
апеляційні скарги залишити без
задоволення, рішення місцевого
господарського суду залишити без змін.

У відзиві на апеляційні скарги,
позивач, зокрема, посилається на те, що
встановлені законодавством України
підстави для представництва та захисту
інтересів держави прокурором у суді в
зазначеній справі відсутні; посилання
прокурора на обмеження прав
Степанівської селищної ради
розпоряджатися земельними ділянками
комунальної власності у разі визнання
права власності за ПАТ «Компанія
«Райз» на залізничні колії не
ґрунтуються на нормах права та є
безпідставними.

Крім того, позивач щодо апеляційної
скарги другого відповідача зазначає,
що ТОВ «БК «Ганеш» 24.02.2014 р. звернувся до
ЗАТ «Компанії «Райз» з пропозицією
встановлення сервітуту щодо частини
залізничної колії, оскільки на його
думку, позивач використовує спірну
гілку для проїзду, здійснення
вантажних операції та
внутрістанційних перевезень. Проте, як
вбачається зі схеми під'їзних
залізничних колій, стрілочний перевод
№201 розташований на межі головної
під'їзної перегінної колії №1 довжиною
1719,47 метрів погонних, яка починається
від знаку «Межа під'їзної колії» та
належить ПАТ «Компанія «Райз» та
примикаючої до неї під'їзної колії ВАТ
«МПМК-35», що ніколи не
використовувалась позивачем у своїй
господарської діяльності. У зв'язку з
чим, для необхідності захисту свого
права власності на під'їзні колії,
посилаючись на положення статті 392
Цивільного кодексу України, позивач
був змушений звернутися до
господарського суду з позовом та
вимагати усунути перешкоди у
здійсненні права користування та
розпорядженням своїм майном (вх. 5472 від
11.07.2014 р.).

Враховуючи, що зазначені апеляційні
скарги на рішення господарського суду
Сумської області від 13.05.2014 року по
справі № 920/514/14 стосуються однієї і
тієї ж справи, між тими ж сторонами,
колегія суддів об'єднала їх в одне
апеляційне провадження.

До участі у справі в якості третіх осіб,
які не заявляють самостійних вимог на
предмет спору, колегією суддів були
залучені: Степанівська селищна рада
Сумської області, с. Степанівка,
Відкрите акціонерне товариство
«Сумсько-Степанівський цукровий
комбінат», с. Степанівка, Відокремлений
підрозділ «Сумська дирекція
залізничних перевезень» ДП «Південна
залізниця» м. Суми.

На виконання вимог ухвали Харківського
апеляційного господарського суду від
15.07.2014 року, позивач надав пояснення до
відзиву та необхідні документи, якими
він обґрунтовує свою правову позицію
(вх.66510 від 15.08.2014 р.).

Залучена до участі у справі в якості
третьої особи, ДП «Південна залізниця»
в особі відокремленого підрозділу
«Сумська дирекція залізничних
перевезень» надала письмові пояснення
з правовим обґрунтуванням та
документальним підтвердженням доводів
учасників судового процесу, які мають
правовідносини з Залізницею щодо
спірних залізничних колій, інформацію
щодо технічних меж для встановлення
індивідуальних ознак цих колій (вх. 6726
від 18.08.2014 р.).

Просить розглядати справу за
відсутністю його представника.

У відзиві на апеляційну скаргу (вх.6729
від 18.08.2014р.) ліквідатор ВАТ
"Сумсько-Степанівський цукровий
комбінат", смт. Степанівка Сумського
району Сумської області зазначив, що
право власності на спірне майно за
Сумсько-Степанівським цукровим
комбінатом не зареєстровано, відомості
щодо речових прав боржника відсутні.

Просить розглядати справу без його
участі на підставі наявних в справі
матеріалів.

ТОВ «БК «Ганеш» надало суду додаткові
пояснення, зокрема, з приводу рішення
третейського суду від 24.03.2008 року, а
також повідомило про те, що право
власності на частину спірної колії,
довжиною 680,29 м. зареєстровано за
товариством в Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно (вх. 8227
від 24.09.2014 р.).

Степанівська селищна рада підтримала
апеляційну скаргу прокурора Сумського
району Сумської області та апеляційну
скаргу відповідача у повному обсязі,
просить їх задовольнити та скасувати
рішення Господарського суду Сумської
області від 13 травня 2014 року по справі
№ 920/514/14 (вх. 8228 від 24.09.2014 р., вх. 8795 від
09.10.2014 р.).

Просить розглядати зазначену
апеляційну скаргу без участі її
представника.

Розгляд справи неодноразово
відкладався.

06 листопада 2014 року через канцелярію
Харківського апеляційного
господарського суду ПАТ «Райз» та
прокурор Сумського району Сумської
області надали додаткові пояснення, з
урахуванням тих питань, які виникли у
попередніх судових засіданнях,
зокрема, адреси щодо місця
розташування спірних під'їзних
залізничних колій, які є предметом
даного спору (вх. № 10070 та вх. № 10072).

У призначене судове засідання 06
листопада 2014 року представники третіх
осіб не з'явились, про час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином, про що свідчать
зворотні повідомлення про вручення
поштового відправлення, які містяться
в матеріалах справи (т. 3 а.с. 51-52, 62).

Представник ВАТ "Міжгосподарська
пересувна механізована колона №35", до
суду не з'явився, копія ухвали суду від
09 жовтня 2014 року про відкладення
розгляду справи, що була направлена на
його адресу, повернулась без вручення
адресату з відміткою на поштовому
конверті «Вибув».

Господарським судом апеляційної
інстанції виконано процесуальний
обов'язок щодо належного повідомлення
представника першого відповідача про
час та місце розгляду справи у
відповідності до пункту 2.6.15 Інструкції
з діловодства в господарських судах
України, затвердженої наказом
Державної судової адміністрації № 28
від 20.02.2013 року.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку про розгляд справи за
відсутністю належним чином
повідомлених представників першого
відповідача та третіх осіб (з
урахуванням заяв про розгляд
апеляційних скарг без їх участі).

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши в судовому засіданні
пояснення прокурора, представників
позивача та другого відповідача,
перевіривши правильність застосування
господарським судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, а також повноту встановлення
обставин справи та відповідність їх
наданим доказам, розглянувши справу у
відповідності до вимог статті 101
Господарського процесуального кодексу
України, колегія суддів дійшла
висновку про часткове задоволення
апеляційних скарг, виходячи з
наступного.

Місцевий господарський суд,
застосовуючи, зокрема, приписи статті
328, 334, 392 Цивільного кодексу України,
виходив з того, що право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема, із
правочинів, та виникає з моменту
передання майна, якщо інше не
встановлено законом або договором; у
позивача є в наявності документи, які
підтверджують його право власності,
зокрема, акт введення в експлуатацію та
встановлення залізницею Порядку
обслуговування залізничної під'їзної
колії; масштабний план; технічний
паспорт; поздовжний та поперечний
профілі залізничних колій; креслення
штучних споруд. Назви залізних колій та
їх технічні характеристики, зазначені
в акті прийому-передачі від 20.12.2007 р. між
ПАТ «Компанія «РАЙЗ» та ТОВ
«Євротрейд», відповідає технічному
паспорту під'їзних залізничних колій
позивача, виготовленому у 2008 році та
технічному паспорту під'їзних
залізничних колій ВАТ
«Сумсько-Степанівський цукровий
завод», виготовленому у 2007 році.

Крім того, зважаючи на те, що
матеріалами справи підтверджується
факт здійснення перешкод у
користуванні позивачем належним йому
майном, суд першої інстанції
задовольнив вимоги позивача щодо
усунення перешкод у користуванні
належними йому під'їзними залізничними
коліями.

Колегія суддів з такими висновками
суду першої інстанції погоджується
частково, виходячи з наступного.

В березні 2014 року ПАТ «Компанія «РАЙЗ»
звернулось до господарського суду
Сумської області з позовом до ВАТ «МПК
№ 35» та ТОВ «БК «Ганеш» про визнання
права власності на під'їзні залізничні
колії та усунення перешкод в
користуванні ними.

Як убачається із матеріалів справи,
09.12.2007 р. між ЗАТ «Компанія «РАЙЗ»
(покупець), правонаступником якого є
ПАТ «Компанія «Райз», та ТОВ
«Євротрейд» (продавець) укладений
договір № О-1218 купівлі-продажу
нежитлових приміщень, відповідно до
пункту 1 якого Продавець передає у
власність, а Покупець приймає придатні
для використання за призначенням
нежитлові приміщення цілісного
майнового комплексу, розташовані за
адресою: Сумська область, Сумський
район, смт. Степанівна, вул.
Кооперативна, 1 на земельній ділянці
Степанівської селищної ради.

Договір посвідчено приватним
нотаріусом Сумського районного
нотаріального округу Сумської області
ОСОБА_5, та зареєстровано в КП «Сумське
міське бюро технічної інвентаризації»
(т.2 а.с.140-143).

Перелік майна, його кількісні та якісні
характеристики, а також ціна наведені в
специфікації, що є Додатком № 1 до
даного Договору, та є його невід'ємною
частиною.

Серед об'єктів по договору № О-1218, поміж
іншого майна, в специфікації до
договору зазначено під № 462 «під'їзний
залізничний шлях» та № 463 «під'їзний
шлях до вагової» (т.1 а.с 35-37).

Майно передано позивачу за актом
приймання-передачі (т.1 а.с.38-40).

Згідно акту приймання-передачі
під'їзних залізних шляхів (колій) від
20.12.2007 року, що є додатком № 2 до
договору О-1218 від 19.12.2007 року, позивач
прийняв від Продавця під'їзні
залізничні колії у кількості 6 штук, а
саме: головну під'їзну перегонну колію
№ 1 довжиною 1 719,47 метрів погонних;
головну колію № 1 довжиною 716,53 метрів
погонних; обгінно-розвантажувальну
колію № 2 довжиною 343,95 метрів погонних;
розвантажувальну (естакадну) колію № 3
довжиною 310,10 метрів погонних;
розвантажувальну (мазуту) колію № 4
довжиною 226,20 метрів погонних;
розвантажувальну (каменю) колію №5
довжиною 260,40 метрів погонних.
Розгорнута довжина переданих колій
складає 3576,65 погонних метрів (т.1 а.с. 41).

Рішенням Постійно діючого
третейського суду при Сумській
міжрегіональній товарній
універсальній біржі від 24.03.2008 року
визнано право власності позивача на
спірні залізничні колії (т. 2 а.с.144-148).

На виконання рішення третейського суду
при Сумській міжрегіональній товарній
універсальній біржі від 24.03.2008 року по
справі № 1/5-08 Господарським судом
Сумської області видано відповідний
наказ (т.2 а.с.149).

Із матеріалів справи свідчить, що з
метою реєстрації права власності на
під'їзні залізничні колії, позивач
звертався до КП «Сумське міське бюро
технічної інвентаризації» в 2008 р. та 2012
р., але державним реєстратором було
відмовлено в реєстрації у зв'язку з
тим, що залізничні колії не є об'єктом
нерухомого майна, про що вбачається із
наданих Відокремленим підрозділом
«Сумська дирекція залізних
перевезень» ДП «Південна залізниця»
належним чином засвідчених копій
документів.

Відповідно до листа Антимонопольного
комітету Сумського обласного
територіального відділення № 01-26/257 від
26.01.2011 року, державна реєстрація прав
власності на під'їзні залізничні колії,
як на окремий об'єкт нерухомості є
можливою та проводиться за принципом,
передбаченим «Методичними
рекомендаціями стосовно визначення
нерухомого майна, що знаходиться на
земельних ділянках, право власності на
які підлягає державній реєстрації»,
затверджених Міністерством юстиції
від 14.04.2009 року № 660/5 (т.2 а.с.151).

Згідно Свідоцтва про право власності №
19927783 від 03.04.2014 року, в Реєстраційній
службі Сумського районного управління
юстиції Сумської області за ПАТ
«Компанія «РАЙЗ» зареєстровано
цілісний майновий комплекс, що
знаходиться за адресою: Сумська обл.,
Сумський р., смт.Степанівка, вулиця
Кооперативна, 1, серед якого, зокрема,
зазначено об'єкти нерухомого майна -
розвантажувальна (мазуту) колія № 4
довжиною 226,20 метрів погонних; головна
колія № 1 довжиною 716,53 метрів погонних;
розвантажувальна (естакадна) колія № 3
довжиною 310,10 метрів погонних;
обгінно-розвантажувальна колія № 2
довжиною 343,95 метрів погонних;
розвантажувальна (каменю) колія №5
довжиною 260,40 метрів погонних; головна
під'їзна перегонна колія № 1 довжиною 1
719,47 метрів погонних (т.2 а.с.152-160).

Відповідно до вимог статті 328
Цивільного кодексу України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема, з
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Згідно зі статтею 334 Цивільного кодексу
України право власності у набувача
майна за договором виникає з моменту
передання майна, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Право власності на майно за договором,
який підлягає нотаріальному
посвідченню, виникає у набувача з
моменту такого посвідчення або з
моменту набрання законної сили
рішенням суду про визнання договору, не
посвідченого нотаріально, дійсним.
Якщо договір про відчуження майна
підлягає державній реєстрації, право
власності у набувача виникає з моменту
такої реєстрації.

Як вже було зазначено в цій постанові, 03
квітня 2014 року відбулася державна
реєстрація нерухомого майна - спірних
під'їзних залізничних колій за
позивачем, про що видано відповідне
свідоцтво.

Позивач звернувся з позовом до
Господарського суду Сумської області
про визнання за ним права власності на
спірні залізничні колії 31.03.2014 року.

Оскільки на момент прийняття
оскаржуваного рішення право власності
на під'їзні колії, зазначені у позовній
заяві, було зареєстровано у
встановленому законом порядку, то
колегія суддів вважає, що здійснення
такої державної реєстрації на нерухоме
майно фактично призвело до відсутності
предмету спору в частині визнання
права власності на під'їзні залізничні
колії: головну під'їзну перегонну колію
№ 1 довжиною 1 719,47 метрів погонних,
головну колію № 1 довжиною 716,53 метрів
погонних, обгінно-розвантажувальну
колію № 2 довжиною 343,95 метрів погонних,
розвантажувальну (естакадну) колію № 3
довжиною 310,10 метрів погонних,
розвантажувальну (мазуту) колію № 4
довжиною 226,20 метрів погонних,
розвантажувальну (каменю) колію № 5
довжиною 260,40 метрів погонних; а тому
провадження у справі підлягає
припиненню на підставі п.п.1-1 п. 1 статті
80 Господарського процесуального
кодексу України.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про залізничний транспорт» під'їзні
колії - залізничні колії, які
призначені для транспортного
обслуговування одного або кількох
підприємств, організацій та установ у
взаємодії із залізничним транспортом
загального користування.

Відповідно до статті 64 Статуту
залізниць України, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 06.04.1998 р. № 457, до залізничних
під'їзних колій належать колії, що
з'єднані із загальною мережею
залізниць безперервною рейковою
колією і які належать підприємствам,
підприємцям, організаціям та установам
незалежно від форм власності, а також
громадянам-суб'єктам підприємницької
діяльності. Під'їзні колії призначено
для транспортного обслуговування
одного або кількох підприємств у
взаємодії із залізничним транспортом
загального користування.

Відповідно до Правил обслуговування
залізничних під'їзних колій,
затверджених Наказом Мінтрансу від
21.11.2011 р. № 644, власник під'їзної колії
має технічний паспорт, масштабний план
під'їзної колії, поздовжній та
поперечний профілі залізничних колій і
креслення штучних споруд. У технічному
паспорті та в додатках до нього
вказується характеристика рейок, шпал,
баласту, земляного полотна, штучних
споруд, вагових приладів, пристроїв і
механізмів, призначених для
навантаження, вивантаження, очищення,
промивання і підготовки для
навантаження залізничних вагонів,
маневрових пристроїв, лебідок,
локомотивного і вагонного
господарства, промислових станцій,
гірок, напівгірок, витяжних колій,
засобів СЦБ і зв'язку, які
використовуються у поїзній і
маневровій роботі, та інших пристроїв і
механізмів, призначених для роботи з
вагонами і локомотивами залізниць.
Один примірник цієї документації
передається залізниці при прийнятті
під'їзної колії в експлуатацію.

Згідно Технічного паспорту під'їзних
залізничних колій ПАТ «РАЙЗ»,
виготовленого у 2008 році, а також
письмових пояснень Державного
підприємства «Південна залізниця» в
особі відокремленого підрозділу
«Сумська дирекція залізничних
перевезень» межі та точки примикання
наступні: головна під'їзна перегонна
колія № 1 ЗАТ компанія «РАЙЗ»
починається від знаку «Межа під'їзної
колії» (р.р.стр. № 20), від під'їзної колії
бази ВАТ ВЕТ «Сумигазмаш», до якої
примикають ще три під'їзні колії інших
власників, а саме: під'їзна колія ПМК-35
(р.р. стр.№201) ПК8+18,16 (належить ПМК-35);
під'їзна колія філії «Сумський
райавтодор» ДП «Сумський облавтодор»;
під'їзна колія ЗАТ компанії «РАЙЗ» (р.р.
ст..№1) ПК12+61,90 (належить ЗАТ компанії
«РАЙЗ», вказана в техпаспорті на колію
виробничої бази ЗАТ компанії «РАЙЗ»;
головна колія № 1
починається від р.р. стр. № 102;
обгінно-розвантажувальна колія № 2
починається від р.р. стр. № 106;
розвантажувальна (естакадна) колія
№ 3 починається від р.р. стр. № 104;
розвантажувальна (мазуту) колія № 4
починається від р.р. стр. № 108;
розвантажувальна (каменю) колія № 5
починається від р.р. стр. № 102 (т.2 а.с.
135-137; 164-166).

Слід зазначити, що із письмових
пояснень Державного підприємства
«Південна залізниця» в особі
відокремленого підрозділу «Сумська
дирекція залізничних перевезень»
свідчить, що розгорнута довжина колій
позивача складає 3576,65 м з урахуванням
стрілочних переводів №№ 1, 201, 208
(примикання інших підприємств).

Отже, стрілочний перевод № 201 є
складовою залізничної колії, належної
на праві власності позивачу.

Разом з тим, із матеріалів справи
свідчить, що 21.02.2014 р. на адресу
начальника станції Торопилівка та
позивача надійшов лист від ВАТ
«Міжгосподарська пересувна
механізована колона № 35», яким
повідомлено, що у зв'язку з аварійним
станом стрілочного переводу № 201
позивачу забороняється подача вагонів
на під'їзну залізничну колію.

Позивач звернувся з листом за вих. №94
від 05.03.2004 р. на адресу правоохоронних
органів про забезпечення громадського
порядку у зв'язку з вирішенням питання
по перешкоді користуванні першою
перегінною лінією в частині
переведення стрілочного переводу № 201,
який є складовою залізничної колії, ТОВ
«Будівельна Компанія «Ганеш» в
напрямку свого підприємства (т.1 а.с.20).

Відповідно до акту від 05.03.2014 р.,
комісією, до складу якої входили,
зокрема, представники Степанівської
селищної ради та начальник станції
Торопилівка Сумської дирекції
залізничних перевезень, встановлено,
що стрілочний перевод № 201, який є
складовою першої перегінної колії,
придатний до експлуатації, перша
перегонна колія ПАТ «Компанія «РАЙЗ»
придатна для подачі та збирання
вагонів (т.1 а.с. 22).

Із акту від 09.03.2014 року комісійного
огляду стрілочного переводу № 201
вбачається, що мало місце блокування
стрілочного переводу № 201
залізобетонним блоком та запірним
пристроєм (т.1. а.с. 23) ; акту від 10.03.2014
року свідчить про блокування головної
під'їзної перегонної колії № 1
багатотоннажним транспортним засобом
(т.1 а.с.24).

Відповідно до статті 391 Цивільного
кодексу України власник майна має
право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Враховуючи, що матеріалами справи
підтверджується чинення перешкод зі
сторони відповідачів в користуванні
позивачем належними йому на праві
власності під'їзними залізничними
коліями, то судова колегія вважає, що
місцевий господарський суд дійшов
обґрунтованого висновку щодо
задоволення позовних вимог про
усунення перешкод в користуванні
майном.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
із листа ліквідатора ВАТ
"Сумсько-Степанівський цукровий
комбінат" вих. № 02-01-71 від 06.03.2014 р.,
адресованого ПАТ «Компанія Райз»,
вбачається, що постановою
Господарського суду Сумської області
ВАТ "Сумсько-Степанівський цукровий
комбінат" визнано банкрутом та
відкрита ліквідаційна процедура; право
власності на спірні залізничні колії
були зареєстровані за
Сумсько-Степанівським цукровим
комбінатом (т. 2 а.с. 115).

Проте, до суду апеляційної інстанції
ліквідатором ВАТ
"Сумсько-Степанівський цукровий
комбінат" були подані інші відомості,
зокрема, те, що право власності на
спірне майно за Сумсько-Степанівським
цукровим комбінатом не зареєстровано,
відомості щодо речових прав боржника
відсутні.

Проте, як повідомила ДП «Південна
залізниця» в особі відокремленого
підрозділу «Сумська дирекція
залізничних перевезень», спірні
під'їзні залізничні колії, їх межі та
довжина були зазначені в Технічному
паспорті під'їзних залізничних колій
Сумсько-Степанівського цукрового
заводу, який був попередником ПАТ
«Компанія «Райз» у використанні та
обслуговуванні спірних під'їзних
залізничних колій (т. 2 а.с.135-137).

В судовому засіданні апеляційної
інстанції представник відповідача
наголошував на те, що в нього виникають
сумніви щодо законності отримання
позивачем свідоцтва про право
власності на спірні залізничні
під'їзні колії, у зв'язку із чим було
заявлено клопотання про витребування
із реєстраційних органів
реєстраційної справи ПАТ «Компанія
«Райз».

Колегія суддів, відхиляє зазначене
клопотання як безпідставне, враховуючи
таке.

За нормами статті 328 Цивільного
кодексу України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів. Державна реєстрація прав
власності на нерухоме майно - це
внесення запису до Реєстру прав
власності на нерухоме майно у зв'язку з
виникненням, існуванням або
припиненням права власності на
нерухоме майно. Видача свідоцтва про
право власності - це закінчення процесу
формування права власності, і є
документом, яким оформлюється
відповідне право компетентними
органами, дії яких можуть бути
оскаржені в установленому законом
порядку.

Дослідження підстав виникнення
свідоцтва права власності на спірне
нерухоме майно не є предметом даного
спору, а витребування реєстраційної
справи, на підставі якої було видано
таке свідоцтво, призведе до
затягування строків розгляду
апеляційної скарги.

Крім того, слід зазначити, що
необґрунтованими є доводи позивача
щодо відсутності передбачених законом
підстав для представництва прокурором
інтересів держави.

Згідно з положеннями статті 121
Конституції України на прокуратуру
покладено функції представництва
інтересів громадянина або держави у
випадках, визначених законом. Не
оскарження судового рішення сторонами
у справі не виключає можливості
оскарження прокурором незаконного
рішення суду при забезпеченні
представницької функції прокуратури
із захисту інтересів держави.

Відповідно до статей 20, 361 Закону
України "Про прокуратуру" при виявленні
порушень закону прокурор у межах своєї
компетенції має право звертатися до
суду в передбачених законом випадках.
Підставою представництва прокурором
інтересів держави є наявність порушень
або загрози порушень інтересів
держави.

У силу частин 1, 2 статті 29
Господарського процесуального кодексу
України прокурор бере участь у
розгляді справ за його позовами, а
також може вступити за своєю
ініціативою у справу, порушену за
позовом інших осіб, на будь-якій стадії
її розгляду для представництва
інтересів громадянина або держави. У
разі прийняття господарським судом
позовної заяви, поданої прокурором в
інтересах держави в особі органу,
уповноваженого здійснювати функції
держави у спірних правовідносинах,
зазначений орган набуває статусу
позивача.

Частиною третьою статті 2
Господарського процесуального кодексу
України, зокрема, визначено, що
прокурор, який звертається до
господарського суду в інтересах
держави, в позовній заяві самостійно
визначає, в чому полягає порушення
інтересів держави, та обґрунтовує
необхідність їх захисту також вказує
орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах.

Конституційний Суд України у пункті 2
рішення від 08.04.99 року №3-рп/99 роз'яснив,
що під поняттям "орган, уповноважений
державою здійснювати відповідні
функції у спірних відносинах", потрібно
розуміти орган державної влади чи
орган місцевого самоврядування, якому
законом надано повноваження органу
виконавчої влади. При цьому в п.5
мотивувальної частини цього рішення
Конституційним Судом України
зазначено, що поняття "орган,
уповноважений державою здійснювати
відповідні функції у спірних
відносинах" означає орган, на який
державою покладено обов'язок щодо
здійснення конкретної діяльності у
відповідних правовідносинах,
спрямованої на захист інтересів
держави. Таким органом, відповідно до
статей 6, 7, 13 та 143 Конституції України,
може виступати орган державної влади
чи орган місцевого самоврядування,
якому законом надано повноваження
органу виконавчої влади.

Статтею 14 Конституції України
передбачено, що земля є основним
національним багатством, що перебуває
під особливою охороною держави.

На підставі викладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що прокурором
вірно обґрунтовано представництво
інтересів держави по спірним
правовідносинам.

Інші доводи, викладені в апеляційних
скаргах прокурора та відповідача, не
спростовують висновки місцевого
господарського суду, викладених у
рішенні від 13.05.2014 року.

При цьому, судова колегія зазначає, що в
межах розгляду даної справи
дослідження та здійснення аналізу
рішень Степанівської селищної ради,
прийнятих у 2013 році щодо продажу
земельної ділянки ТОВ «БК «Ганеш»,
присвоєння поштової адреси об'єкту
нерухомого майна, яке в подальшому було
зареєстроване за ТОВ «БК «Ганеш», є
недоцільним, оскільки предметом
розгляду даної справи є заявлені
вимоги щодо права власності на під'їзні
залізничні колії та усунення перешкод
в користуванні ними, а не встановлення
дотримання чи порушення приписів
діючого законодавства Степанівською
селищною радою при прийнятті
відповідних рішень.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що при прийнятті оскаржуваного
рішення місцевий господарський суд
неповно з'ясував обставини, що мають
значення для справи; мали місце
недоведені обставини, що мають
значення для справи, які місцевий
господарський суд визнав
встановленими, у зв'язку з чим
апеляційні скарги прокурора та
відповідача підлягають частковому
задоволенню, а рішення Сумської
області від 13 травня 2014 року в частині
визнання права власності за позивачем
скасуванню, з припиненням провадження
у справі в цій частині. В решті рішення
підлягає залишенню без змін.

Керуючись п. 1-1 частини першої статті 80,
статтями 99, 101, пунктом 3 статті 103,
пунктами 1, 2 частини першої статті 104,
статтею 105 Господарського
процесуального кодексу України, судова
колегія

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Будівельна компанія "Ганеш"
задовольнити частково.

Апеляційну скаргу прокуратури
Сумського району Сумської області
задовольнити частково.

Рішення господарського суду Сумської
області від 13 травня 2014 року по справі
№ 920/514/14 скасувати в частині визнання
права власності за Публічним
акціонерним товариством «Компанія
«Райз» на під'їзні залізничні колії,
які знаходяться за адресою: Сумська
область, Сумський р-н, смт. Степанівка,
вул. Кооперативна, 1, а саме:

-головну під'їзну перегонну колію № 1
довжиною 1 719,47 метрів погонних, яка
починається від знаку "Межа під'їзної
колії" (р.р. стр. № 20);

-головну колію № 1 довжиною 716,53 метрів
погонних, яка починається від р.р. стр.
№ 106;

-обгінно-розвантажувальну колію № 2
довжиною 343,95 метрів погонних, яка
починається від р.р. стр. № 106;

-розвантажувальну (естакадну) колію № 3
довжиною 310,10 метрів погонних, яка
починається від р.р. стр. № 104;

-розвантажувальну (мазуту) колію № 4
довжиною 226,20 метрів погонних, яка
починається від р.р. стр. № 108;

-розвантажувальну (каменю) колію № 5
довжиною 260,40 метрів погонних, яка
починається від р.р. стр. № 102.

Прийняти в цій частині нове рішення,
яким провадження у справі припинити.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
прийняття та може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
протягом двадцятиденного строку.

Повний текст постанови складений
11.11.2014р

Головуючий суддя
Івакіна В.О.

Суддя
Камишева Л.М.

Суддя
Черленяк М.І.