ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

0,2

05.11.14 № 910/24145/14. Суддя Гумега О.В.,
розглянувши

позовну заяву Громадської організації
"Старий Поділ"

до Спеціалізованої державної
експертної організації - центральна
служба української державної
будівельної експертизи

про визнання незаконним Позитивного
висновку № 691-2010/ЦБ від 15.05.2012
комплексної державної експертизи щодо
розгляду проектної документації по
проекту "Будівництво житлово-офісного
комплексу з вбудованими приміщеннями
громадського харчування та підземним
паркінгом на вул. Нижній Вал, 27-29 у
Подільському районі м. Києва

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява № б/н від 31.10.2014 р. і
додані до неї документи (в т.ч.
клопотання про забезпечення позову)
повертаються позивачу без розгляду з
наступних підстав:

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо позовну заяву підписано особою,
яка не має права її підписувати, або
особою, посадове становище якої не
вказано.

У відповідності до ч. 1 ст. 54
Господарського процесуального кодексу
України, позовна заява подається до
господарського суду в письмовій формі
і підписується повноважною посадовою
особою позивача або його
представником, прокурором,
громадянином-суб'єктом
підприємницької діяльності або його
представником.

Юридична особа відповідно до ст. 92
Цивільного кодексу України набуває
цивільних прав та обов'язків і здійснює
їх через свої органи, які діють
відповідно до установчих документів і
закону. Отже, від імені юридичної особи
позовну заяву підписує повноважна
посадова особа, повноваження якої
ґрунтуються на установчих документах
чи приписах закону.

Особа, яка є представником, повинна
мати належним чином посвідчені
повноваження на ведення справи в суді.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Господарського
процесуального кодексу України справи
юридичних осіб у господарському суді
ведуть їх органи, що діють у межах
повноважень, наданих їм законодавством
та установчими документами, через
свого представника.

Керівники підприємств та організацій,
інші особи, повноваження яких
визначені законодавством або
установчими документами, надають
господарському суду документи, що
посвідчують їх посадове становище (ч. 2
ст. 28 Господарського процесуального
кодексу України).

Таким чином, право на представництво
юридичної особи пов'язане з наявністю
акта органу управління юридичної
особи, котрим ця юридична особа наділяє
посадову особу повноваженнями вчиняти
певні юридичні дії.

Керівник підприємств та організацій,
інші особи, повноваження яких
визначено законодавством або
установчими документами, подають
господарському суду документи, що
посвідчують їхнє посадове становище.
Повноваження керівників юридичних
осіб підтверджується:

а) документами, що посвідчують їхнє
посадове чи службове становище. До
таких документів відносять накази (чи
інші аналогічні документи) про
призначення на посаду, протоколи
зборів про обрання на посаду;

б) установчими документами юридичної
особи, в яких містяться повноваження
посадових чи службових осіб, що беруть
участь у справі як представники цих
осіб.

З поданої позовної заяви вбачається, що
її підписано ОСОБА_1 за довіреністю ГО
"Старий Поділ". При цьому до позовної
заяви додано копію довіреності від
03.10.2014 р. на ім'я ОСОБА_1, яка видана
Громадською організацією "старий
Поділ" в особі співголови ГО "Старий
Поділ" ОСОБА_2.

Натомість серед документів, доданих до
позовної заяви, відсутні докази, які б
підтверджували, що ОСОБА_2 являється
співголовою ГО "Старий Поділ" та
наділений достатнім обсягом
повноважень для того, щоб видавати за
своїм підписом довіреності на
представництво інтересів ГО "Старий
Поділ" (установчі документи юридичної
особи, довідка з ЄДРПОУ, виписка з
Єдиного державного реєстру юридичних
та фізичних осіб-підприємців, тощо).

За таких обставин суд не може дійти
висновку про те, що подану позовну
заяву ГО "Старий Поділ" підписано
уповноваженою на те особою.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо у позовній заяві не вказано
повного найменування сторін, їх
поштових адрес.

В ст. 54 Господарського процесуального
кодексу України викладено вимоги щодо
форми і змісту позовної заяви. Згідно з
пунктом 2 частини 2 названої статті
позовна заява повинна містити
найменування (для юридичних осіб) або
ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за
його наявності для фізичних осіб)
сторін, їх місцезнаходження (для
юридичних осіб) або місце проживання
(для фізичних осіб), ідентифікаційні
коди суб'єкта господарської діяльності
за їх наявності (для юридичних осіб) або
індивідуальні ідентифікаційні номери
за їх наявності (для фізичних осіб -
платників податків).

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 90
Цивільного кодексу України юридична
особа повинна мати своє найменування,
яке містить інформацію про її
організаційно-правову форму.
Найменування установи має містити
інформацію про характер її діяльності.
Юридична особа може мати крім повного
найменування скорочене найменування.
Найменування юридичної особи
вказується в її установчих документах
і вноситься до єдиного державного
реєстру.

У позовній заяві позивач визначив
наступні найменування та
ідентифікаційний код відповідача:

Спеціалізована державна експертна
організація - центральна служба
української державної будівельної
експертизи, ідентифікаційний код 32426734.

Разом з тим, суд звернув увагу, що
вищенаведений ідентифікаційний код
вказаний і щодо Приватного
підприємства "Творча архітектурна
майстерня "Бабич", у зв'язку з чим було
здійснено перевірку зазначених
позивачем найменування та
місцезнаходження відповіача.

Відповідно до Спеціального витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців за
електронним запитом судді від 05.11.2014 р.
за № 19555686 вбачається, що вірним повним
найменуванням відповідача є Державне
підприємство "Спеціалізована державна
експертна організація - центральна
служба української державної
будівельної експертизи", а вірним
ідентифікаційним кодом вказаної
юридичної особи є 35691621.

За таких обставин, у позовній заяви не
вказано повного найменування
відповідача, а також не вірно вказано
ідентифікаційний код останнього.

Наведене свідчить про недодержання
позивачем вимог статті 54
Господарського процесуального кодексу
України та, в свою чергу, є підставою
для повернення позовної заяви і
доданих до неї документів без розгляду
згідно з п. 2 ч. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України.

При цьому судом враховано правову
позицію Вищого господарського суду
України, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3
постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", згідно якої
недодержання вимог статей 54, 56 та
пунктів 2 і 3 частини першої статті 57
ГПК щодо форми, змісту і додатків до
позовної заяви тягне за собою наслідки,
передбачені статтею 63 ГПК.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо не подано доказів сплати судового
збору у встановлених порядку та
розмірі.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 57 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що до позовної заяви
додаються документи, що підтверджують
сплату судового збору у встановлених
порядку і розмірі.

Частиною 2 статті 44 ГПК України
визначено, що розмір судового збору,
порядок його сплати, повернення і
звільнення від сплати встановлюються
законом.

Закон України "Про судовий збір"
визначає правові засади справляння
судового збору, платників, об'єкти та
розміри ставок судового збору, порядок
сплати, звільнення від сплати та
повернення судового збору (надалі -
Закон).

Відповідно до ст. 2 Закону платники
судового збору - громадяни України,
іноземці, особи без громадянства,
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні) та фізичні особи - підприємці,
які звертаються до суду.

Банківські реквізити для сплати
судового збору до Господарського суду
міста Києва (лист Головного управління
Державного казначейства України у м.
Києві від 30.01.2012 р. № 06-08/327-1049) наступні:

ОдержувачГоловне управління Державної
казначейської служби України у м. Києві
(ГУ ДКСУ у м. Києві)Банк
одержувачаГоловне управління
Державної казначейської служби
України у м. Києві (ГУ ДКСУ у м.
Києві)МФО820019Рахунок3001
Код платежу22030001Призначення
платежуСудовий збір, за позовом ___________
(ПІБ чи назва установи, організації
позивача), Господарський суд м. Києва
(назва суду, де розглядається справа),
(суду, де розглядається
справа)

Фактично з позовною заявою № б/н від
31.10.2014 р. про визнання незаконним
Позитивного висновку № 691-2010/ЦБ від
15.05.2012 комплексної державної
експертизи до Господарського суду
міста Києва звернулась Громадська
організація "Старий Поділ" (позивач).

У якості доказу сплати судового збору у
встановленому порядку і розмірі,
позивачем до позовної заяви додано
квитанцію 0.0.299283793.1 від 19.09.2014 р.

Проте суд звертає увагу, що платником
за вищенаведеною квитанцією вказано не
позивача, а фізичну особу - ОСОБА_2.
Більш того, у "Призначенні" вказаної
квитанції вказано "Суд. збір ОСОБА_2;
Господарський суд м. Києва", тоді як
відомості про те, яка саме позовна
заява оплачується судовим збором в
даному випадку (за позовом (назва
установи, організації позивача, до
(назва установи, організації
відповідача) про_) фактично не вказані.

Згідно п. 2.21. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 21.02.2013
р. № 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України"
платіжне доручення на безготівкове
перерахування судового збору,
квитанція установи банку про прийняття
платежу готівкою додаються до позовної
заяви (заяви, скарги) і мають містити
відомості про те, яка саме позовна
заява (заява, скарга, дія) оплачується
судовим збором.

За наведених обставин, квитанція
0.0.299283793.1 від 19.09.2014 р. не приймається
судом у якості належного доказу сплати
позивачем судового збору у
встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до п. 2.22. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.2013 р. № 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України", якщо
заявником не подано належних доказів
сплати судового збору у встановленому
порядку та розмірі, заява повертається
господарським судом з підстав
передбачених ГПК, зокрема пунктом 4
частини першої статті 63.

За таких обставин, позовна заява № б/н
від 31.10.2014 р.не може бути прийнята до
розгляду та підлягає поверненню
позивачеві для усунення допущеного
порушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України,
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

Керуючись п.п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути позивачу
без розгляду.

Суддя
О.В. Гумега