ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"28" жовтня 2014 р.
Справа № 903/811/14

за позовом приватного підприємства
"Волиньагропромбуд"

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрофрукт" ЛТД

про стягнення 1 507 416,15грн.

Суддя Філатова С.Т.

за участю представників сторін:

від позивача: Романюк Л.С., довіреність
№3 від 17.06.2014р.

від відповідача: Хотинець М.У.,
довіреність №29/07 від 29.07.2014р., Дулько
С.М., дов. №15/10 від 15.10.2014р.

Суть спору: приватне підприємство
"Волиньагропромбуд" звернулось з
позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрофрукт" ЛТД про
стягнення 1 507 416,15грн. заборгованості
за виконані роботи на підставі
договору підряду №22 від 19.08.2010р.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним:

19.08.2010 року між ТзОВ "Агрофрукт"ЛТД та ПП
"Волиньагропромбуд" був підписаний
договір підряду №22, відповідно до умов
якого відповідач (замовник) доручив, а
позивач (підрядник) зобов'язався
виконати роботу по будівництву
адміністративного корпусу з магазином
товарів продовольчої групи по
вул.Луцька, 3, смт.Маневичі загальною
площею 1276,7 кв.м, площа забудови 648,1 кв.м.

У відповідності до п.4 договору
вартість робіт становила 2 218 400,00 грн.

Згідно п.5.1 договору відповідач
зобов'язався перерахувати позивачу
аванс за підрядні роботи в розмірі 50 000,
00 грн. протягом 5 днів з моменту
підписання договору.

08.09.2011 року відповідачем було
перераховано позивачу лише 30 000,00 грн.,
що призвело до того, що позивач для
виконання умов договору в частині
строків його виконання змушений був
вкладати в будівництво свої власні
обігові кошти.

Всього відповідачем було сплачено
позивачу 333 855,85 грн.

Листом №71 від 31.08.2011 року відповідач
визнав, що ступінь готовності будівлі
становить 83%.

З врахуванням п.4.1 договору та
здійсненням відповідачем фінансування
будівництва, заборгованість
останнього перед позивачем становить: 2
218 400,00x0,83 -333 855,85 грн. = 1507 416,15 грн.

Відповідач на адресу позивача скерував
листи №71 від 31.08.2011 року та №97а від
02.12.2011 року про те, що відповідач
вважатиме себе вільним від договірних
зобов'язань з 22.09.2011 та що договір
втратив юридичну силу і є розірваним.

Вважає викладені у зазначених листах
твердження відповідача
неправомірними.

Приписами ч.1 ст. 188 Господарського
кодексу України встановлено, що зміна
та розірвання господарських договорів
в односторонньому порядку не
допускаються, якщо інше не передбачено
законом або договором (ця норма
відповідним чином кореспондується з ч.1
ст. 651 ЦК України).

Пунктом 12 договору передбачено, що
зупинення дії або розірвання договору
допускається лише за взаємною згодою
сторін. Позивач в порядку,
передбаченому п.11.1 договору, письмової
згоди відповідачу на розірвання
договору не давав.

Законом України "Про врегулювання
містобудівної діяльності", Законом
України "Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності", ст. ст. 850 ,875 Цивільного
кодексу України передбачена
відповідальність відповідача за
порушення законодавства у сфері
містобудівної діяльності.

Відповідач належним чином не
зареєстрував змін даних у дозвільних
документах,які дають право на
виконання будівельних робіт (дозвіл №
0449/10 від 27.08.2010 року з терміном дії до
01.09.2011 року).

Крім того, відповідач протиправно не
забезпечив здійснення технічного
нагляду за будівництвом відповідною
уповноваженою на це особою.

Листом №24 від 18.07.2014р. позивач направив
відповідачу претензію, яку останній
залишив без відповіді.

19.09.2014р. позивач звернувся з
клопотанням №42 про призначення
судової будівельно-технічної
експертизи, на вирішення якої просив
поставити наступні питання:

- який обсяг будівельних робіт згідно
кошторису, проектно-кошторисної
документації, актів виконаних робіт та
фактично виконаних обсягів робіт по
місцю будівництва адміністративного
корпусу з магазином продовольчої групи
загальною площею 1276,7 кв.м, площею
забудови 648,1 кв.м по вул.Луцька, 3,
смт.Маневичі - виконало ПП
"Волиньагропромбуд"?

- яка вартість будівельних робіт,
виконаних ПП "Волиньагропромбуд"
згідно договору підряду №22 від 19.08.2010 р.
відповідно до Правил визначення
вартості будівництва, затверджених
наказом Міністерства регіонального
розвитку та будівництва України від 27
серпня 2000 року №174 ДБН Д. 1.1-1-2000, згідно
актів приймання виконаних підрядних
робіт , фактично виконаних ним обсягів
будівельних робіт , що проводилися за
адресою: м.Луцьк, вул.Луцька,3,
смт.Маневичі?

Відповідач у відзиві від 18.09.2014р. вхід.
№01-29/8854/14 позов заперечив, мотивуючи
тим, що позивачем систематично
порушувались умови договору підряду
№22 від 19 серпня 2010р. Відповідач
розірвав даний договір, оплативши
роботи, які були по факту виконані та
відповідно попередивши позивача
письмово про розірвання договору.

Пунктом 4 договору визначено договірну
ціну робіт на момент підписання
договору 2 218 400,00грн. Згідно умов
договору ціна могла змінюватись. Ціна,
зазначена в договорі, не була
остаточною.

Відповідно до пункту 6 договору
здача-приймання виконаних робіт
проводиться поетапно (щомісячно) та
оформляється актом приймання
виконаних робіт. Передання робіт
підряднику замовником оформляється
актом, підписаним обома сторонами.

Відповідно до підписаних обома
сторонами актів виконаних робіт
позивачу було перераховано за фактично
виконану роботу всю суму коштів - 333
855,85грн.

Посилання позивача щодо несвоєчасно
оплаченого авансу спростовується тим,
що відповідно до п.2.3 договору
підрядник зобов'язується виконати
роботу, визначену договором, із свого
матеріалу і своїми засобами. Тому
затримка на декілька днів оплати
авансу не була істотною перешкодою для
початку будівництва, а тим більше в
частині строків виконання договору,
оскільки строк виконання договору
чітко не обумовлений.

Стверджував, що виконання робіт
позивачем було неякісним та з
суттєвими порушеннями норм ДБН, так як
склад бригади будівельників часто
змінювався, а протягом жовтня 2011р. та
листопада 2011р. вона взагалі була
відсутня на будівництві, що
підтверджується наступними
документами: листами №90 від 30.07.2011р. №71
від 31.08.2011р., №107 від 03.09.2010р., №67 від
29.10.2010р., №69 від 04.11.2010р., №71 від 08.11.2010р.
актами вимірів відхилень від 23.12.2010р.,
про відсутність бригади підрядчика на
будівництві від 31.10.2011р. та від 30.11.2011р.,
щодо якості виконаних робіт
підрядником від 06.12.2011р., перевірки
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності від 25.11.2011р.

Замовник був змушений відмовитись від
виконання підрядником робіт, про що
неодноразово повідомляв позивача
(листи №71 від 31.07.2011р., №97а,б від 02.12.2011р.)
та винайняти іншого підрядника з метою
завершити належним чином будівництво.

Щодо неправомірності дій відповідача з
приводу односторонньої відмови від
зобов'язання, то законом, зокрема ст. 849
ЦК України, замовнику-відповідачу
надано право відмовитися в
односторонньому порядку від договору у
будь-який час до закінчення роботи, і
встановлене цією нормою право не може
бути обмежене.

Оскільки замовник на підставі статті 849
ЦК України відмовився від договору,
надіславши підряднику
листи-повідомлення про розірвання
договору підряду, і така одностороння
відмова від договору не потребує
узгодження з підрядником, то договір є
припиненим і неправомірність дій
замовника відсутня, (постанова Вищого
господарського суду України від 23.05.2012
№5010/1495/2011-18/65).

На момент розірвання договору підряду
№22 від 19 серпня 2010р. експертна оцінка
незавершеного будівництва не
проводилась, а вказаний відсоток
готовності (83%) у листі №71 від 21.08.2011р.
був вказаний приблизно, тобто, сама
коробка будівлі (без даху) побудована
лише з цегли візуально становила 83%. А
договір укладався на побудову не
коробки, а адміністративного корпусу з
магазином товарів продовольчої групи з
усім необхідним оздобленням та
комунікаціями, які позивач не будував.

Повідомив, що будівництво вище
вказаної адмінбудівлі триває.

У письмових поясненнях, відібраних у
судовому засіданні на підставі ст. 32
ГПК України, представник позивача
підтвердив існування підписаних обома
сторонами актів виконаних робіт від
18.10.2010р., 30.11.2010р., 28.12.2010р., 03.02.2011р.,
18.07.2011р. та акту від 31.08.2011р. без підпису
відповідача. Розрахунок боргу
обґрунтував посиланням на лист
відповідача №71 від 31.08.2011р. про обсяги
виконаних робіт в розмірі 83%.

Відповідач у додаткових поясненнях від
06.10.2014р. вказав, що посилання позивача
на безпідставне продовження
будівництва спростовується Законом
України "Про регулювання містобудівної
діяльності", у відповідності до норм
якого дозвіл на виконання будівельних
робіт не вимагається.

ТзОВ «Агрофрукт» ЛТД після розірвання
договору з позивачем заключило договір
з іншим підрядником та повідомило
належним чином Держархбудінспекцію
про даний факт шляхом подачі
відповідної декларації, яку було
зареєстровано 06 січня 2012р.

Крім того, відповідно до пункту 8
розділу V «Прикінцеві положення»
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності», дозволи на
виконання будівельних робіт, отримані
до набрання чинності цим Законом (до
12.03.2011), діють до завершення будівництва
об'єкта.

Таким чином, якщо згідно з отриманим
дозволом будівництво об'єкту було
розпочато і воно діяло на момент вступу
в силу зазначених законодавчих актів,
то дозвіл вважається дійсним до
завершення будівництва.

Зуважив, що позивач жодним чином не
повідомляв про те, що він не може
виконувати будівельні роботи в силу
закінчення терміну дії його ліцензії, а
також не звертався до відповідача з
пропозицією щодо консервування об'єкту
до моменту продовження терміну дії
ліцензії, не реагував на звернення
відповідача з приводу недоліків, а тому
ці факти ще раз підтверджують
неналежне виконання робіт підрядником
і відмови підрядника у виконанні робіт,
передбачених договором.

Зазначив, що чинним законодавством
надано право замовнику розривати
договір підряду в односторонньому
порядку і це право не може бути
обмежено договором (лише за взаємною
згодою), оскільки таке право
підтверджуються судовою практикою,
зокрема, оглядовим листом Вищого
господарського суду України №01-06/374/2013
від 18.02.2013р. «Про практику вирішення
спорів, пов'язаних із виконанням
договорів підряду", постановою Вищого
господарського суду України від 23.05.2012
№ 5010/1495/2011-18/65.

Враховуючи, що одностороння відмова
від договору (розірвання), з огляду на
положення ст. ст. 653, 849 ЦК України, не
потребує узгодження з відповідачем
(підрядником), то договір підряду №22
від 19.08.2010р. є припиненим.

Заперечив суму позову, посилаючись на
те, що позивач обґрунтував позовну
вимогу про стягнення заборгованості у
розмірі 1 507 0416,15 грн. виключно на
підставі листа №71 від 31.08.2011р. та згідно
його власної формули: 2 218 400,00 х 0,83 -333 855,85
= 1 507 0416,15грн., не представляючи суду
жодного документа (акту виконаних
робіт) про виконані роботи на цю суму.
При цьому позивач покликався на
попередні акти виконаних робіт від
18.10.2010р., 30.11,2010р., 28.12.2010р. 03.02.2011р.,
18.07.2011р., 31.08.2011р.

Зауважив, що в межах трьохрічного
строку позовної давності позивач не
звертався до ТзОВ «Агрофрукт» ЛТД про
сплату заборгованості згідно
означених актів, а тому строки для
пред'явлення вимог по сплаті
заборгованості за цими актами минули, а
акт від 31.08.2011р. був отриманий 20 лютого
2012р. (відправлений 15 лютого 2012р., про що
свідчить поштова печатка на конверті) і
на суму 422 202.00грн., та вже після
повідомлення позивача про розірвання
договору (лист №97а від 02.12.2011р.
надісланий 15.12.2011р., отриманий
відповідачем 19 січня 2012р.), а в силу ч.2
ст.653 ЦК України у разі розірвання
договору зобов'язання сторін
припиняються.

Тому заявлена сума є необгрунтована та
не підтверджується жодними належними
та допустимими доказами та відповідно
строк позовної давності для заявлення
таких вимог минув.

Заперечив клопотання про призначення
судової будівельно-технічної
експертизи, оскільки після
самовільного залишення підрядником
об'єкту будівництва експертного
дослідження на предмет вартості
виконаних робіт підрядником ніхто не
проводив, рішення про консервацію
об'єкту відповідачем не приймалось.

Вказав, що станом на сьогоднішній день
відсутній об'єкт незавершеного
будівництва, обсяг проведення якого
мав би бути оцінений експертом. Тобто,
обсяги будівництва, що були здійснені
позивачем до вересня 2011р., встановити
неможливо. На сьогодні можливість
проведення експертизи втрачена у
зв'язку із суттєвою добудовою об'єкта.

Представник позивача у поясненнях №45
від 06.10.2014р. підтримав клопотання №42
від 19.09.2014р. про проведення судової
будівельно-технічної експертизи,
пояснив, що проведення експертизи
необхідне, оскільки між сторонами
існує спір щодо обсягів виконаних
робіт та їх вартість. Крім питань,
зазначених у клопотанні №42 від 19.09.2014р.,
просить на вирішення експертизи
поставити питання - чи відповідає
якість виконаних будівельних робіт ПП
«Волиньагропромбуд» державним
будівельним нормам?

Розгляд справи згідно ст.77 ГПК України
відкладався у зв'язку з поданням
додаткових доказів, неподанням
витребуваних документів позивачем.
Зобов'язано подати суду: позивача -
докази надіслання акту виконаних робіт
від 31.08.2011р., лист-відповідь на
лист-попередження ТзОВ «Агрофрукт» від
31.08.2011р. №71, докази надіслання листа б/н
та б/д ТзОВ «Агрофрукт» щодо реєстрації
змін у дозвільних документах, які дають
право на виконання будівельних робіт,
неналежне фінансування замовником
робіт; відповідача - контррозрахунок
оплат за виконані роботи по актам
виконаних робіт від 18.10.2010р., 30.11.2010р.,
28.12.2010р., 03.02.2011р., 18.07.2011р. із зазначенням
платіжних документів.

У поясненнях від 20.10.2014р. представник
позивача зазначив, що акт виконаних
робіт від 31.08.2012р. на суму 422 202,00грн.
відповідач отримав 25.01.2012р., що останній
визнав у листах №67 від 31.07.2014р., №81 від
29.08.2014р.

Заперечив право одностороннього
розірвання договору підряду.

Вказав, що відповідач повинен провести
з позивачем остаточний розрахунок
відповідно до п. 5.2 договору.

Зазначив, що оскільки відповідач акт
виконаних робіт від 31.08.2011р. отримав
20.02.2012р., а позивач відправив 15.02.2012р., то
строк позовної давності спливе лише
15.02.2015р.

Представник відповідача в
підтвердження надсилання позивачем
акту виконаних робіт від 31.08.2011р.
долучив до матеріалів справи опис
вкладень у лист від 15.02.2012р. та оригінал
конверту зі штемпелем пошти від 15.02.2012р.

У письмових поясненнях від 21.10.2014р.
представник позивача зазначив, що на
лист №71 від 31.08.2011р. (щодо розірвання
договору підряду №22 від 19.08.2010р.) ТзОВ
«Агрофрукт» ЛТД відповідь не
надсилалась.

Вказав, що 15.02.2012р. відповідачу був
відправлений акт виконаних робіт від
31.08.2011р. Докази надсилання відсутні, є
лише докази отримання відповідачем
(25.01.2012р., Том І а.с. 95, 96).

У поясненнях від 21.10.2014р. представник
відповідача зазначив, що між сторонами
підписано акти від 30.09.2010р. на суму 30
000,00грн., від 18.10.2010р. - 13 600,00грн., від
30.11.2010р. - 112 706,58грн., від 31.12.2010р. - 10
293,42грн., від 03.02.2011р. - 117 654,48грн., від
18.07.2011р. - 49 601,37грн. Всього на 333 855,85грн.,
які оплачено відповідачем.

Зазначив, що акт виконаних робіт від
28.12.2010р. на суму 117 702,49грн. у відповідача
відсутній та не рахується по
бухгалтерському та податковому
обліках, проте є акт від 31.12.2010р. на суму
10 293,42грн.

Пояснив, що така ситуація виникла на
усне прохання ПП «Волиньагропромбуд»,
який просив не оформляти по
бухгалтерському та податковому
обліках (вже підписаний з нашого боку)
акт від 28 грудня 2010р. на суму 117 702,49 у
грудні 2010р. через те, що у ПП
«Волиньагропромбуд» виникнуть великі
податкові зобов'язання до сплати в
бюджет за грудень 2010р. з податку на
додану вартість, тому останнім було
запропоновано підписати акт виконаних
робіт за грудень 2010р. на суму 10 293,42грн. з
метою мінімізувати сплату ПДВ за
грудень 2010р.

Таким чином, між сторонами було
досягнуто згоди оформити акт виконаних
робіт на 117тис. по бухгалтерському та
податковому обліках пізніше - 03 лютого
2011р. на суму 117654,48грн. При цьому
підписаний відповідачем примірник за
грудень 2010р. на суму 117702,49грн.
«Волиньагропромбуд» не повернуло, який
є майже аналогічним по виконаним
роботам по акту від 28.12.2010р. з різницею у
48,01 грн.

Просить витребувати у Локачинського
відділення Володимир-Волинської ОДПІ
ГУ Міндоходів копії податкової
звітності з ПДВ за лютий, грудень 2010р.,
реєстри податкових накладних до
декларацій з ПДВ за лютий, грудень 2010р.
та інформацію про розмір сплати ПДВ у
лютому, грудні 2010р.

Долучив копії платіжних доручень та
виписок банку, журнал проводок за
період з 01.09.2010р. по 31.12.2011р., акти від
31.12.2010р., 30.09.2010р.

У судовому засіданні 21.10.14р. відповідно
до ст.77 ГПК України оголошувалася
перерва до 28.10.2014р. до 11.30год. для
проведення між сторонами звірки
взаємних розрахунків.

27.10.2014р. представник відповідача подав
клопотання про призначення судової
будівельно-технічної експертизи, на
вирішення якої просить поставити
питання, зазначені у клопотанні №42 від
19.09.2014р., на час проведення експертизи
просить зупинити провадження у справі.

Клопотання мотивував тим, що 24.10.2014р.
між представниками сторін був
підписаний акт звірки
взаєморозрахунків №83, де ТзОВ
«Агрофрукт» ЛТД не визнало підписання
акту виконаних робі від 28.12.2010р. на суму
117 702,49грн. та заперечило акт виконаних
робіт від 31.08.2011р. на суму 422 202,00грн.,
оскільки останній був отриманий після
розірвання договору підряду №22 від
19.09.2010р.

До клопотання долучив акт звірки
взаєморозрахунків №83 від 24.10.2014р., де
головний бухгалтер ТзОВ «Агрофрукт»
ЛДТ зауважив, що у них відсутній акт від
28.12.2010р., так як аналогічні роботи були
виконані згідно акту від 03.02.2011р. та акт
від 31.08.2012р. отриманий після розірвання
договору.

ПП «Волиньагропромбуд» зауважив, що
акт виконаних робіт від 30.09.2010р. на суму
30 000,00грн. відсутній на підприємстві,
керівником не оформлявся і не
підписувався; акт виконаних робіт від
28.12.2010р. на суму 117 702,49грн. підписаний
обома сторонами та облікований в
бухгалтерському обліку ПП
«Волиньагропромбуд»; акт виконаних
робіт на суму 422 202,00грн. направлений
відповідачу цінним листом 15.02.2012р.

Представник відповідача клопотання
про призначення експертизи заперечив.

Відповідач звернувся до суду із заявою
про застосування строку позовної
давності від 28.10.2014р. мотивуючи тим, що в
межах трьох річного строку позовної
давності позивач не звертався до ТзОВ
«Агрофрукт» ЛТД про сплату
заборгованості згідно актів виконаних
робіт від 18.10.2010р. - 13 600,00 грн., від
30.11.2010р. - 112 706,58 грн., від 28.12.2010р. - 117 702,49
грн. (відсутній у ТЗОВ «Агрофрукт» ЛТД),
від 03.02.2011р. - 117 654,48грн., від 18.07.2011р. -
49601,37грн.

Таким чином, строки для пред'явлення
вимог по сплаті заборгованості за цими
актами минули, а акт від 31.08.2011р. на суму
422 202,00грн. був отриманий 20 лютого 2012р.
(відправлений 15 лютого 2012р., про що
свідчить поштова печатка на конверті)
вже після повідомлення позивача про
розірвання договору (лист №97а від
02.12.2011р., надісланий 15.12.2011р., отриманий
відповідачем 19 січня 2012р.), а в силу ч.2
ст.653 Цивільного Кодексу України у разі
розірвання договору зобов'язання
сторін припиняються.

Вказав, що для наявності права у
позивача вимагати підписання та
скріплення печатками акту виконаних
робіт від 31.08.2011р. обов'язковою умовою
має бути чинність договору та
доведення факту виконання робіт, а факт
виконання саме тих робіт не доведений
та договір підряду №22 від 19.08.2010р. є
розірваним в силу п.3 ст.858 Цивільного
кодексу України.

Зауважив, що звірка взаємних
розрахунків зі сторони позивача
проводилась за відсутності первинних
бухгалтерських документів.

У судовому засіданні 28.10.2014р.
представник відповідача звернувся до
суду з клопотанням, погодженим з
позивачем, про продовження строку
розгляду справи для подання додаткових
доказів.

З метою повного та всебічного
з'ясування всіх обставин по справі,
зважаючи на необхідність витребування
додаткових доказів по справі,
господарський суд, керуючись п.3 ст. 77
ГПК України, вважає за необхідне
відкласти розгляд спору та продовжити
строк розгляду.

Господарський суд, керуючись ст.69,
п. 3 ст.77, ст.86 ГПК України, -

ухвалив:

1. Продовжити строк розгляду справи за
клопотанням представника відповідача
від 28.10.2014р. до 17.11.2014р.

1. Розгляд справи відкласти на 04.11.2014р.
на 11:30 год.

2. Представити суду до 03.11.2014р.:

2.1. Позивачу: журнали реєстрації
накладних за 2010р., 2011р., оригінали
первинних бухгалтерських документів
(накладні) до всіх актів виконаних
робіт, оригінали актів виконаних робіт
по договору підряду №22 від 19.08.2010р. (для
огляду в судовому засіданні), баланс з
розшифровкою дебіторської
заборгованості станом на 01.01.2011р.,
01.01.2012р., 01.01.2014р.

2.2. Відповідачу: журнали реєстрації
довіреностей за 2010р., 2011р., журнали
реєстрації накладних за 2010р., 2011р.,
оригінали первинних бухгалтерських
документів (накладні) до всіх актів
виконаних робіт, оригінали актів
виконаних робіт по договору підряду №22
від 19.08.2010р. (для огляду в судовому
засіданні), податкові накладні до всіх
актів виконаних робіт, баланс з
розшифровкою кредиторської
заборгованості станом на 01.01.2011р.,
01.01.2012р., 01.01.2014р.

Представники сторін про наступне
судове засідання повідомлені під
розписку.

Суд попереджає, що у разі неподання
витребуваних судом доказів та неявки в
судове засідання повноважних
представників сторін спір буде
розглянуто за наявними в справі
матеріалами згідно ст.75 ГПК України.

Суд попереджає сторони, що у разі
невиконання вимог суду, господарським
судом буде вирішене питання про
адмінвідповідальність за злісне
ухилення від виконання вимог суду та в
силу ст. 4-5 ГПК України, ст.ст. 185-3, 221-1
Кодексу України про адміністративні
правопорушення накладено штраф у
розмірі до 100 неоподаткованих
мінімумів доходів громадян (1 700грн.).

Суд повідомляє, що згідно зі ст. 221-1
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, постанова суду,
прийнята за результатами розгляду
такої справи, є остаточною і оскарженню
не підлягає.

Суддя
С.Т. Філатова