ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

03 листопада 2014 року Справа № 914/858/14
Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів:Іванової Л.Б.
(доповідач), Барицької Т.Л., Козир
Т.П.,перевіривши матеріали касаційної
скаргиРегіонального відділення Фонду
державного майна по Львівській
областіна рішення та
постановуГосподарського суду
Львівської області від 14.05.2014
Львівського апеляційного
господарського суду від 11.08.2014у
справі№ 914/858/14 Господарського суду
Львівської областіза
позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Юридична
консалтингова служба"до Регіонального
відділення Фонду державного майна по
Львівській областітреті особи, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору , на стороні відповідача1.
Міністерство інфраструктури України 2.
Українське державне підприємство
поштового зв'язку "Укрпошта" в особі
Львівської дирекції УДППЗ
"Укрпошта"провнесення змін до договору
оренди нерухомого майна

ВСТАНОВИВ:

Подана Регіональним відділенням Фонду
державного майна по Львівській області
до Вищого господарського суду України
касаційна скарга на рішення
Господарського суду Львівської
області від 14.05.2014 та постанову
Львівського апеляційного
господарського суду від 11.08.2014 у справі
№ 914/858/14 Господарського суду
Львівської області не відповідає
вимогам розділу ХІІ1 Господарського
процесуального кодексу України з
наступних підстав.

Згідно із ч. 4 ст. 111 ГПК України до
касаційної скарги додаються, зокрема,
докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового
збору, платників, об'єкти та розміри
ставок судового збору, порядок сплати,
звільнення від сплати та повернення
судового збору визначено Законом
України "Про судовий збір".

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про
судовий збір" судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Зокрема, за подання касаційної скарги
до господарського суду на рішення суду
ставки судового збору встановлюються у
розмірі 70 відсотків ставки, що підлягає
сплаті при поданні позовної заяви, а у
разі подання позовної заяви майнового
характеру - 50 відсотків ставки,
обчисленої виходячи з оспорюваної
суми.

Ставка судового збору, що підлягає
сплаті при поданні позовної заяви
майнового характеру становить 2
відсотки ціни позову, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат. Ставка судового збору,
що підлягає сплаті при поданні
позовної заяви немайнового характеру
становить 1 розмір мінімальної
заробітної плати (стаття 4 Закону
України "Про судовий збір").

Відповідно до статті 8 Закону України
"Про державний бюджет України на 2014 рік"
з 01.01.2014 мінімальна заробітна плата
встановлена у розмірі 1218 грн.

Враховуючи те, що позивачем
оскаржується рішення Господарського
суду Львівської області від 14.05.2014 та
постанова Львівського апеляційного
господарського суду від 11.08.2014 у справі
№ 914/858/14, то належний розмір судового
збору, який підлягає сплаті за подання
касаційної скарги, становить 852,60 грн.

Як встановлено колегією суддів,
Регіональним відділенням Фонду
державного майна по Львівській області
до касаційної скарги не додано доказів
сплати судового збору в порядку та
розмірі, визначеному Законом України
"Про судовий збір".

Разом з тим, скаржником подано
клопотання про відстрочення від сплати
судового збору на підставі ст. 8 Закону
України "Про судовий збір" у зв'язку із
скрутним фінансовим станом.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України
"Про судовий збір" суд, враховуючи
майновий стан сторони, суд може своєю
ухвалою відстрочити або розстрочити
сплату судового збору на певний строк,
але не довше ніж до ухвалення судового
рішення у справі.

При цьому, вказаною статтею
передбачено право суду, а не обов'язок
щодо відстрочки, розстрочки або
звільнення заявника від сплати
судового збору.

З аналізу положень чинного в Україні
законодавства вбачається, що єдиною
підставою для вчинення господарським
судом дій, зазначених у статті 8 Закону,
є врахування ним майнового стану
сторін. При цьому, обґрунтування
пов'язаних з цим обставин, які свідчать
про неможливість або утруднення у
здійсненні оплати судового збору у
встановлених законом розмірах і в
строки, покладається на заінтересовану
сторону.

Особа, яка заявляє відповідне
клопотання, повинна навести доводи і
подати докази на підтвердження того, що
її майновий стан перешкоджав сплаті
нею судового збору у встановленому
порядку і розмірі.

В обґрунтування клопотання про
звільнення від сплати судового збору,
Регіональне відділення Фонду
державного майна по Львівській області
зазначає, що здійснює заходи щодо
сплати судового збору, однак на момент
подання касаційної скарги документи,
що підтверджують сплату судового збору
у нього відсутні у зв'язку з затяжним
процесом фінансуванням витрат на їх
оплату.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України вважає зазначені доводи
заявника касаційної скарги
необґрунтованими, оскільки скаржником
не надано доказів, які б підтверджували
як наведені обставини, так і його
майнове становище станом на дату
подання касаційної скарги.

Відтак, колегія суддів касаційної
інстанції, враховуючи положення статті
129 Конституції України, якою визначено
одну із засад судочинства - рівність
усіх учасників судового процесу перед
законом і судом, відхиляє клопотання
відповідача про відстрочення від
сплати судового збору за подання
касаційної скарги.

Подання Регіональним відділення Фонду
державного майна по Львівській області
касаційної скарги без надання доказів
сплати судового збору, є підставою для
повернення касаційної скарги згідно п.
4 ч. 1 ст. 1113 Господарського
процесуального кодексу України.

Разом з тим, касаційна інстанція
зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 1113
Господарського процесуального кодексу
України, скаржник не позбавлений
можливості повторного подання
касаційної скарги після усунення
зазначених недоліків в загальному
порядку, тобто з дотриманням вимог
процесуального законодавства, зокрема,
приписів розділу ХІІ-1 Господарського
процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
86, 111, п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України

УХВАЛИВ:

Відмовити Регіональному відділенню
Фонду державного майна по Львівській
області у задоволенні клопотання про
відстрочення від сплати судового
збору.

Касаційну скаргу Регіонального
відділення Фонду державного майна по
Львівській області на рішення
Господарського суду Львівської
області від 14.05.2014 та постанову
Львівського апеляційного
господарського суду від 11.08.2014 у справі
№ 914/858/14 повернути скаржнику.

Головуючий суддя:
Л. Іванова

судді:
Т. Барицька

Т. Козир