ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2014 р.Справа №
923/836/14Колегія суддів Одеського
апеляційного господарського суду у
складі:

Головуючого судді Головей В.М.,

Суддів: Мирошниченко М.А., Шевченко В.В.

при секретарі судового засідання:
Максіміхіній Ю.В.,

за участю представників сторін:

від позивача - Радіонов В.А. (за
довіреністю),

від відповідача - Бурбело Д.О. (за
довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "СВІТ ІНСТРУМЕНТУ
УКРАЇНА"

на рішення господарського суду
Херсонської області від 19.08.2014р.

по справі №923/836/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "СВІТ ІНСТРУМЕНТУ
УКРАЇНА"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мир Строй-Ки"

про стягнення 20 815,78 грн.

Сторони належним чином повідомлені про
час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 06.11.2014р.
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2014р. Товариство з обмеженою
відповідальністю "СВІТ ІНСТРУМЕНТУ
УКРАЇНА" (далі - ТОВ "СВІТ ІНСТРУМЕНТУ
УКРАЇНА", позивач) звернулось до
господарського суду Херсонської
області з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Мир
Строй-Ки" (далі - ТОВ "Мир Строй-Ки",
відповідач) про стягнення суми
основного боргу в розмірі 19 671,58 грн., 3%
річних від простроченої суми в розмірі
864,20 грн. та сплаченого судового збору в
сумі 1 827,00 грн. (з урахуванням заяви
позивача від 25.07.2014р. про зменшення
розміру позовних вимог).

Позов обґрунтовано з посиланням на
ст.ст. 525, 625 ЦК України, ст. ст. 193, 193, 224, 229
ГК України та відповідно до умов
укладеного між сторонами договору,
відповідач ухиляється оплатити
поставлений товар в повному обсязі,
внаслідок чого за останнім утворився
борг в розмірі 19 671,58 грн.

Рішенням господарського суду
Херсонської області від 19.08.2014р. у
задоволені позову ТОВ "СВІТ
ІНСТРУМЕНТУ УКРАЇНА" відмовлено.
Ухвалюючи рішення суд виходив з того,
що ухвалою суду від 07.08.2014 р. позивач був
зобов'язаний зробити і надати до суду
акт звірки взаєморозрахунків, але
вимогу суду позивачем не виконано, що
унеможливлювало перевірити
правильність розрахунку щодо
стягнення основного боргу, саме за
видатковою накладною, наданої до
позовної заяви.

Не погоджуючись із зазначеним
рішенням, ТОВ "СВІТ ІНСТРУМЕНТУ
УКРАЇНА" звернулось до Одеського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
рішення скасувати, прийняти нове, яким
стягнути з відповідача на користь
позивача 19 449,36 грн. - основного боргу,
864,20 грн. - 3% річних від простроченої
суми та 1 827,00 грн. - судового збору.

Позивач вважає, що рішення прийняте з
неповним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи, та
невідповідністю висновків обставинам
справи.

09.10.2014р. в судовому засіданні колегія
суддів оголосила перерву до 06.11.2014р. та
зобов'язала позивача надати в наступне
судове засідання акт звірки
взаєморозрахунків з відповідачем за
увесь час дії договору поставки товару
№186/12 від 12.01.2012р.

На виконання вимог судової колегії
20.10.2014р. до Одеського апеляційного
господарського суду від ТОВ "СВІТ
ІНСТРУМЕНТУ УКРАЇНА" надійшов акт
звірки взаємних розрахунків за період
з січня 2012р. по вересень 2014р.,
підписаний та скріплений печаткою
позивача.

З даного акту вбачається, що станом на
30.09.2014р. заборгованість відповідача
перед позивачем складає 19 453,11 грн.

Відзив на апеляційну скаргу до
Одеського апеляційного господарського
суду не надходив.

В судовому засіданні 06.11.2014р.
представник позивача заявив
клопотання про залучення до матеріалів
справи копії актів звірки взаємних
розрахунків за період 2012 - 2013 років та
копію опису вкладення щодо
відправлення супровідного листа та
акту звірки взаємних розрахунків
відповідачеві.

Колегія суддів дане клопотання
задовольнила та залучила до матеріалів
справи вищевказані додаткові
документи.

В судових засіданнях 09.10.2014р. та 06.11.2014р.
представник позивача підтримав доводи
викладені в апеляційній скарзі у
повному обсязі.

Представник відповідача в судових
засіданнях 09.10.2014р. та 06.11.2014р., проти
апеляційної скарги заперечував, просив
останню залишити без задоволення, а
рішення господарського суду - без змін.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
заслухавши пояснення представників
сторін, перевіривши юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права при прийнятті оскаржуваного
рішення, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга обґрунтована та
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи,
12.01.2012р. між ТОВ "СВІТ ІНСТРУМЕНТУ
УКРАЇНА" (продавець) та ТОВ "Мир
Строй-Ки" (покупець) укладено договір
постачання товару №186/12, за умовами
якого продавець зобов'язався поставити
і передати, а покупець прийняти і
сплатити в терміни і на умовах договору
товари, що належать продавцеві. Договір
підписаний сторонами без зауважень,
скріплений печаткою (п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 4.2. договору покупець
оплачує товар на умовах
відтермінування платежу на 60
календарних днів за кожну окрему
партію товару з оплатою реалізованого
товару щотижня та з правом повернення
нереалізованого товару силами та за
рахунок продавця.

Згідно зі ст. 193 ГК України, приписи якої
кореспондуються з приписами ст. 526 ЦК
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 ЦК
України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 712 ЦК України встановлено, що за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Нормами ч. 1 ст. 692 ЦК України
встановлено, що покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Покупець, згідно з ч. 2 ст. 692 ЦК України,
зобов'язаний сплатити продавцеві повну
ціну переданого товару.

Господарським судом вірно встановлено,
що на виконання своїх зобов'язань за
Договором позивач за видатковою
накладною № МИУ0003914 від 22.10.2012 р.
передав відповідачу товар на загальну
суму 26 284,32 грн.

Зазначений первісний бухгалтерський
документ безумовно підтверджує факт
поставки і приймання-передачі товару
продавцем (позивачем) покупцю
(відповідачу).

Жодних зауважень або претензій щодо
якості та кількості від відповідача не
надходило.

На виконання умов договору
відповідачем частково здійснена
сплата за поставлений товар в розмірі 5
848,45 грн., що підтверджується наявними в
матеріалах справи копіями платіжних
доручень, а саме: № 13796 від 23.09.2013р. на
суму 1 150,00 грн., № 15386 від 04.11.2013р. на
суму 435,76 грн., № 17039 від 09.12.2013р. на суму
206,63 грн., № 105 від 20.01.2014р. на суму 900,00
грн., № 18043 від 19.03.2014р. на суму 830,00 грн.,
№77 від 24.04.2014р. на суму 406,06 грн., № 168 від
15.05.2014р. на суму 180,00 грн., №243 від 28.05.2014р.
на суму 1 740,00 грн.

Відповідач до суду першої інстанції
надав докази оплати товару на суму 17
454,83 грн. (банківська виписка від 14.11.2012
р.) та на суму 9 029,05 грн. (банківська
виписка від 04.12.2012р.) і стверджує, що
оплатив товар, отриманий за видатковою
накладною №МИУ0003914 від 22.10.2012 р. в
повному обсязі.

Судова колегія вважає, що вищевказані
банківські виписки не можуть бути
прийнято до уваги як належний доказ
виконання зобов'язання погашення
заборгованості саме за видатковою
накладною № МИУ0003914 від 22.10.2012 р.
оскільки з них не вбачається що саме за
вказаною накладною сплачені кошти.
Крім цього з акту звірки
взаєморозрахунків вбачається, що
відповідачем постійно
перераховувались кошти відповідачу за
поставлений товар по договору №186/12 від
12.01.2012 р., загальна сума яких склала 1 207
717,91 грн., а також що 22.10.2012 р. позивачем
була здійснена остання поставка товару
і відповідач здійснював оплату товару,
а також його повернення, що
відповідачем не спростовано. Судова
колегія вважає що банківські виписки
від 14.11.2012 р. на суму 17 454,83 грн. та від
04.12.2012р. на суму 9 029,05 грн. відображають
погашення належних до сплати грошових
сум за іншими видатковими накладними
за поставлений товар.

Отже, твердження відповідача щодо
виконання зобов'язання по сплаті на
загальну суму 26484,88 грн. за поставлений
товар за видатковою накладною №МИУ0003914
від 22.10.2012 р. не відповідає дійсності та
є безпідставним.

Крім цього, судова колегія вважає за
необхідне зазначити, що не зважаючи на
те, що відповідач стверджує, що
заборгованість яка утворилась за
видатковою накладною № МИУ0003914 від
22.10.2012 р. сплачена останнім у повному
обсязі, після звернення позивача з
відповідним позовом до суду, ТОВ "Мир
Строй-Ки" продовжує перераховувати
грошові кошти за виконання умов
договору №186/12 від 12.01.2012р. на рахунок
ТОВ "СВІТ ІНСТРУМЕНТУ УКРАЇНА"
(платіжні доручення №383 від 08.07.2014р. на
суму 60,00 грн., № 351 від 25.06.2014р. на суму
220,00 грн.), що також підтверджує
наявність заборгованості відповідача
перед позивачем.

Враховуючи викладене колегія суддів
апеляційної інстанції дійшла висновку,
що в порушення умов зазначеного
договору №186/12 від 12.01.2012р. відповідач
не розрахувався з позивачем в повному
обсязі у встановлений договором строк,
у зв'язку з цим, позовна вимога щодо
стягнення з відповідача суми основного
боргу у розмірі 19 449,36 грн. є
обґрунтованою і господарський суд
безпідставно відмовив у задоволенні
цієї вимоги.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов`язання, на вимогу кредитора
зобов`язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3 (три) проценти річних від
простроченої суми, якщо іншій розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Колегія суддів перевірила
правильність розрахунку позивача за
допомогою методики визначеної у
програмно-технічному комплексі
"Законодавство" та дійшла до висновку,
що розрахунок 3% річних, зроблено
арифметично і методологічно вірно.

З огляду на викладене, судова колегія
вважає, що місцевий суд неправомірно
залишив без задоволення вимогу
позивача про стягнення 3 % річних в сумі
- 864,20 грн.

Статтею 33 ГПК України визначено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст. 104 ГПК України
підставами для скасування або зміни
рішення місцевого господарського суду
є неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи, а також
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права,
якщо це порушення призвело до
прийняття неправильного рішення.

З огляду на вищенаведене, колегія
суддів вважає, що господарським судом
не надано належної оцінки всім
зазначеним вище обставинам, що
призвело до прийняття невірного
рішення, у зв'язку з цим, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задовольню, а рішення господарського
суду скасуванню.

Керуючись ст.ст. 99, 101-105 ГПК України,
колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "СВІТ
ІНСТРУМЕНТУ УКРАЇНА" - задовольнити.

2. Рішення господарського суду
Херсонської області від 19.08.2014 р. -
скасувати.

3. Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "СВІТ ІНСТРУМЕНТУ
УКРАЇНА" - задовольнити в повному
обсязі.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мир Строй-Ки" на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "СВІТ ІНСТРУМЕНТУ
УКРАЇНА" суму основного боргу в розмірі
19 449,36 грн., 3% річних від простроченої
суми в розмірі 864,20 грн. та 1 827,00 грн. -
понесених витрат на сплату судового
збору за подання позову.

5. Зобов'язати господарський суд
Херсонської області видати відповідні
накази з зазначенням повних та
необхідних реквізитів сторін.

Постанова, згідно ст. 105 ГПК України,
набуває законної сили з дня її
оголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 07.11.2014 року.

Головуючий суддя
Головей В.М.

Судді
Мирошниченко М.А.

Шевченко В.В.