КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2014 р. Справа№ 911/2404/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Ропій Л.М.

Рябухи В.І.

при секретарі Царук І. О.

За участю представників:

від позивача: Кравець І. В. -
представник за довіреністю ВТХ №098840
від 31.05.2014

від відповідача: Змієвська С. О. -
представник за довіреністю № 139 від
24.10.14

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Міністерства
охорони здоров'я України

на рішення Господарського
суду Київської області від 11.08.2014

у справі № 911/2404/14 (суддя
Щоткін О. В.)

за позовом Міністерства
охорони здоров'я України

до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Фармадис»

про стягнення 922 320 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позов заявлено про стягнення з
відповідача штрафу в сумі 922 320 грн. за
порушення умов договору про закупівлю
товарів за державні кошти № 38Т/36/21-24 від
17.04.2013 в частині поставки якісного
товару.

Рішенням Господарського суду
Київської області від 11.08.2014, повний
текст якого складений 21.08.2014, у справі №
911/2404/14 позов задоволено частково, до
стягнення з відповідача на користь
позивача присуджено 230 580 грн. штрафу, в
іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанцій
ґрунтується на тому, що позивачем
належним чином доведений факт
порушення відповідачем зобов'язань за
спірним договором, проте суд першої
інстанції скористався наданим йому ст.
233 ГК України, ст. 551 ЦК України та ст. 83
ГПК України правом на зменшення
розміру неустойки та зменшив
присуджену до стягнення суму штрафу на
75% з посиланням на те, що відповідач
виконав всі можливі дії з усунення
недоліків поставленого товару за
власні кошти, в той час як будь-яких
збитків спірною поставкою позивачу не
нанесено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
Міністерство охорони здоров'я України
звернулось до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення Господарського суду Київської
області від 11.08.2014 в частині зменшення
штрафу на 75% та постановити в цій
частині нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі та стягнути з відповідача штраф
в сумі 922 320 грн.

В апеляційній скарзі позивач
посилається на те, що судом першої
інстанції при винесенні спірного
рішення були неправильно застосовані
норми матеріального та процесуального
права.

Зі змісту апеляційної скарги слідує, що
як на підставу для зміни рішення суду
першої інстанції позивач посилається
на ті саме обставини, що й під час
розгляду судом першої інстанції справи
по суті, а саме на те, що відповідачем
умови спірного договору поставки в
частині поставки якісного товару були
виконані з порушенням, і що відповідач
не надав доказів того, що дійсно
існують виняткові обставини для
зменшення розміру неустойки.

Також позивач послався на те, що суд
першої інстанції при зменшенні розміру
заявленої до стягнення неустойки не
взяв до уваги той факт, що спірні
штрафні санкції, відповідно до ст. 29
Бюджетного кодексу України,
спрямовуються до загального фонду
Державного бюджету України, в той час
як положення Бюджетного кодексу
України не встановлюють можливість
зменшення розміру надходження до
Державного бюджету України, а отже,
зменшення судом розміру спірних
штрафних санкцій, фактично зменшило
дохід Державного бюджету України, що є
грубим порушенням Бюджетного кодексу
України.

Ухвалою від 30.09.2014 колегією суддів
Київського апеляційного
господарського суду в складі:
головуючий суддя - Калатай Н.Ф., судді
Баранець О. М., Ропій Л. М. відновлено
строк подання апеляційної скарги,
апеляційну скаргу Міністерства
охорони здоров'я України прийнято до
розгляду та порушене апеляційне
провадження.

Розпорядженням секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 27.10.2014,
враховуючи перебування судді Баранця
О. М. у відпустці, вирішено здійснити
розгляд справи № 911/2404/14 у складі:
головуючий суддя - Калатай Н.Ф., судді
Рябуха В. І., Сітайло Л. Г.

Під час розгляду справи представник
позивача апеляційну скаргу підтримав у
повному обсязі, представник
відповідача проти задоволення
апеляційної скарги заперечив та просив
залишити її без задоволення, а
оспорюване рішення суду першої
інстанції - без змін.

Дослідивши матеріали апеляційної
скарги, матеріали справи, заслухавши
пояснення представників сторін, з
урахуванням правил ст. ст. 99, 101
Господарського процесуального кодексу
України, згідно з якими апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення
господарського суду у повному обсязі,
колегія суддів встановила таке.

17.04.2013 позивач як замовник та
відповідач як постачальник уклали
договір про закупівлю товарів за
державні кошти № 38Т/36/21-24 (далі Договір),
відповідно до умов якого відповідач
взяв на себе зобов'язання у 2013 році
поставити ліки, зазначені у
Специфікації (додаток № 1) (далі Товар),
а позивач - оплатити такий Товар на
умовах Договору.

В пункті 1.2 Договору та у підписаній
Специфікації (Додаток № 1 до Договору)
сторони погодили перелік Товарів, які
постачаються за Договором, та їх
кількість, а у Специфікації також ціну
за одиницю та вартість цих Товарів.

Відповідно до Специфікації, за умовами
Договору відповідач повинен поставити,
серед іншого, такий Товар: Онкаспар,
розчин для ін'єкцій, 3750 МО/5 мл по 5 мл у
флаконі; по 1 флакону в коробці з
картону з маркуванням українською
мовою; з маркуванням німецькою мовою зі
стикером українською мовою; з
маркуванням англійською та німецькою
мовами зі стикером українською мовою,
виробництва «Медак ГмбХ», Німеччина
(далі Лікарський засіб), у кількості 292
одиниці, ціна за одиницю (без ПДВ) 18 300
грн. на загальну суму 5 343 600 грн. (без
ПДВ).

Частинами 2 та 3 пункту 1.1 Договору
встановлено, що закупівля Товару
здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету за бюджетною
програмою КПКВК 2301400 «Забезпечення
медичних заходів окремих державних
програм та комплексних заходів
програмного характеру» за напрямом
«Централізована закупівля лікарських
засобів та виробів медичного
призначення для лікування онкохворих
дітей», і що Товар постачається
уповноваженому підприємству позивача -
Державному українському об'єднанню
«Політехмед» з метою подальшої його
поставки до закладів охорони здоров'я.

В пункті 5.4 Договору сторонами
погоджено, що приймання-передача
Товару оформлюється видатковою
накладною відповідача (в двох
екземплярах), яка підписується
матеріально-відповідальною особою
відповідача і ДУО «Політехмед», на ту
кількість Товару, яка відповідає
вимогам Договору. В накладній
обов'язково зазначається: торговельна
назва, дозування, форма випуску,
фасування. номери серій, кількість,
назва виробника, ціна за одиницю Товару
та загальна вартість поставки.

Згідно з п.5.1 Договору відповідач
забезпечує поставку Товару на умовах
поставки DDР-Київ (у значенні
міжнародних правил Інкотермс-2000) на
склад Державного українського
об'єднання «Політехмед» за адресою:
Київська обл., Бориспільський р-н., с.
Велика Олександрівка, вул.
Бориспільська, 9, у відповідності до
узгодженого Графіку поставки.

Згідно з підписаним сторонами Графіком
поставки (Додаток № 2 до Договору)
Лікарський засіб мав бути поставлений
в такому порядку: 21 флакон в травні 2013
року, 271 флакон у вересні 2013 року.

Визначений Договором Графік поставки
відповідачем був дотриманий і
зобов'язання з поставки Товару
повністю виконане, про що свідчать
наявні в матеріалах справи копії
видаткової накладної № 172 від 22.05.2013,
згідно з якою ДУО «Політехмед» було
поставлено 21 флакон (серія М20693В, термін
придатності 05.09.2014), та видаткової
накладної №357 від 03.09.2013, згідно з якою
ДУО «Політехмед» отримав 271 флакон
(серія F130247А, термін придатності 22.03.2015)
Лікарського засобу.

При цьому якість спірної партії
Лікарського засобу (серія F130247А)
підтверджена висновком про якість
ввезеного в Україну лікарського засобу
№ 42417/13/26 від 22.08.2013 Державної служби
України з лікарських засобів (а.с. 97), в
якому вказано, що спірний Товар ввезено
на територію України з дотриманням
вимог законодавства щодо забезпечення
якості лікарських засобів.

Відповідач не є виробником Лікарського
засобу, що сторонами не заперечується
та підтверджується наявною в
матеріалах справи копією контракту №
EN-FА-2013 від 01.04.2013 (а.с. 68-84).

Як вбачається з матеріалів справи,
після поставки відповідачем
Лікарського засобу Управлінням з
охорони здоров'я і захисту споживачів
Німеччини (Більштрасее, 80, Гамбург 20539)
було оприлюднене Швидке оповіщення
Повідомлення про якість/дефект, яким
повідомлено, що партії лікарського
засобу Онкаспар серії F130247А виробника -
компанії Медак ГмбХ відкликаються для
заміни серіями, які не підлягають
відкликанню, в зв'язку з тим, що через
дефект мийного апарату деякі флакони
відповідних серій можуть мати невелику
тріщину під обжимною кришкою, яка може
призвести до нестерильності флакону
(а.с. 58-63). Згідно з інформацією
компанії-виробника від 15.11.2013
ймовірність наявності дефекту
становить 1 випадок на 5 000 флаконів
(а.с.64-65).

Розпорядженням Держлікслужби України
№26088-1.2/2.0/17-13 від 03.12.2013 (а.с. 37-38)
заборонено реалізацію, зберігання та
застосування лікарського засобу
Онкаспар, розчин для ін'єкцій, 3750 МО/5 мл,
по 5 мл у флаконі; по 1 флакону в коробці,
серії F130247А з терміном придатності до
22.03.2015, виробництва «Медак ГмбХ»,
Німеччина, на підставі надходження
інформації від регуляторного органу
Німеччини у сфері контролю якості
лікарських засобів щодо можливої
наявності тріщин на флаконах, та
зобов'язано при виявленні зразків
Лікарського засобу вжити заходів щодо
вилучення його з обігу шляхом знищення
або повернення постачальнику
(виробнику).

З матеріалів справи вбачається та
сторонами не заперечується, що партія
Лікарського засобу, поставлена
відповідачем за видатковою накладною
№357 від 03.09.2013, підпала під дію заборони
згідно з розпорядженням Держлікслужби
України №26088-1.2/2.0/17-13 від 03.12.2013.

В позовній заяві позивач зазначив, що
загальна кількість Лікарського засобу,
яка виявлена такою, що підпадає під
заборону у використанні, складає 252
флакони, і що уповноваженим
підприємством ДУО «Політехмед» було
вжито заходів щодо повернення вказаних
флаконів з Лікарським засобом з
державних лікувально-профілактичних
закладів охорони здоров'я з метою
дальшої передачі відповідачу як їх
постачальнику.

Сторонами не заперечується, що 245
флаконів Лікарського засобу (із 252)
відповідач замінив 07.02.2014, решту 7
флаконів - 28.07.2014, що також
підтверджується належним чином
засвідченими копіями накладної на
повернення № 1 від 07.02.2014, видаткових
накладних № 80 від 07.02.2014 та № 404 від
28.07.2014 та видаткової накладної на ТМЦ №
8 від 28.07.2014(а.с. 85-86, 98-99)

Пунктом 2.1 Договору сторонами
погоджено, що відповідач гарантує
якість Товару, що постачається. Товар,
що постачається, повинен відповідати
рівню, нормам і стандартам, законодавчо
встановленим на території України, а
також вимогам документації конкурсних
торгів.

Згідно з п. 2.4 Договору, якщо протягом
строку придатності Товар виявиться
дефектним або таким, що не відповідає
умовам Договору, відповідач
зобов'язаний замінити дефектний товар.
Всі витрати, пов'язані із заміною
Товару неналежної якості, несе
відповідач.

В пункті 7.3 Договору сторонами
погоджено, що за порушення умов
зобов'язання щодо якості та/або
комплектності товару, що передбачено
Договором, з відповідача стягується
штраф у розмірі 20 % вартості неякісного
(некомплектного) Товару.

Спираючись на вказані умови Договору, з
посиланням на те, що відповідачем було
здійснено поставку неякісного
Лікарського засобу, позивач нарахував
йому штраф у розмірі 20% від вартості
неякісного Лікарського засобу в сумі 922
320 грн. (252*18 300*20%) та звернувся з
відповідними претензіями про сплату
штрафу № 08-10/33 від 07.02.2014 та № 08-10/50 від
25.02.2014 (а.с. 31-36), які відповідач залишив
без задоволення, в зв'язку з чим позивач
звернувся до суду з цим позовом.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про обґрунтованість та законність
вимог позивача про стягнення з
відповідача обумовленого Договором
штрафу в сумі 922 320 грн., і задовольнив
позов виходячи з того, що відповідач,
здійснивши заміну Товару сумнівної
якості, фактично, визнав неналежне
виконання ним умов п. 2.1 Договору щодо
якості Товару.

Водночас суд першої інстанції, з
урахуванням того, що відповідачем був
наданий вищезгаданий висновок про
якість ввезеного в Україну лікарського
засобу № 42417/13/26 від 22.08.2013. Державної
служби України з лікарських засобів,
дійшов висновку, що можливі дефекти
спірного Товару виникли не з вини
відповідача і не пов'язані з
недотриманням відповідачем вимог
нормативних документів щодо
забезпечення належних умов
транспортування лікарських засобів.

З урахуванням зазначеного, враховуючи
також неможливість встановити, чи були
серед спірного Товару пошкоджені
флакони - адже вірогідність наявності
дефекту в ампулі 1: 5000 флаконів, а
відповідачем було поставлено лише 292
флакони, - суд першої інстанції зменшив
на 75 % розмір штрафу, який підлягає
стягненню з відповідача.

З рішенням суду першої інстанції
колегія суддів погодитися не може з
огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно з частинами 1, 2 ст.712 ЦК України
за договором поставки, до яких
відноситься спірний Договір, продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Згідно з приписами ст. 673 ЦК України,
продавець повинен передати покупцеві
товар, якість якого відповідає умовам
договору купівлі-продажу; Якщо законом
встановлено вимоги щодо якості товару,
продавець зобов'язаний передати
покупцеві товар, який відповідає цим
вимогам. Продавець і покупець можуть
домовитись про передачу товару
підвищеної якості порівняно з
вимогами, встановленими законом.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання, настають
наслідки, передбачені договором або
законом, в тому числі і сплата
неустойки.

Згідно зі ст. 627 ЦК України відповідно
до статті 6 цього Кодексу сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Сторони домовились, що умовою
застосування до відповідача
відповідальності, встановленої
пунктом 7.3 Договору, є порушення ним
умов зобов'язання щодо якості та/або
комплектності Товару.

Тобто для того, щоб застосувати вказану
відповідальність до відповідача, слід
довести, по-перше, факт наявності в
поставленій ним партії Товару
неякісного Лікарського засобу, а
по-друге, довести, що поставка
неякісного Товару сталася через
порушення відповідачем умов
зобов'язання.

Відсутність вказаних умов
унеможливлює застосування до
відповідача відповідальності згідно з
п. 7.3 Договору.

Суд першої інстанції, встановив
відсутність вини відповідача у
виникненні можливих дефектів спірного
Товару і визнав не доведеним факт
наявності в спірній поставці
Лікарських засобів неналежної якості,
попри що дійшов висновку про наявність
правових підстав для застосування до
відповідача обумовленої Договором
відповідальності, виходячи лише з того,
що відповідач з власної ініціативи і за
власний рахунок, здійснив заміну
Лікарських засобів, ініційовану їх
виробником.

Але саме по собі здійснення таких дій
відповідачем, на думку колегії суддів,
не може розглядатися як визнання ним
факту неналежного виконання умов п. 2.1
Договору щодо якості Товару і як
підстава для застосування до
відповідача відповідальності згідно з
п. 7.3 Договору, також як не є безумовною
підставою вважати, що в партії спірного
Товару були наявні неякісні Лікарські
засоби припущення про можливість
наявності заявленого виробником
дефекту у поставлених відповідачем
флаконах з Лікарським засобом.

Колегія суддів не вбачає
причинно-наслідкового зв'язку між
діями відповідача з заміни Лікарського
засобу, ініційованої його виробником,
та правом позивача на застосування до
відповідача передбаченої Договором
відповідальності за поставку
неякісного Товару.

Згідно зі ст. 218 ГК України підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Враховуючи, що жодного документального
доказу на підтвердження того, що Товар,
поставлений відповідачем - як той, що
був вилучений і замінений виробником
(252 флакони) так і той, що був
використаний лікарськими закладами за
призначенням (19 (271-252) флаконів), - був
неякісним, матеріали справи не містять,
колегія суддів дійшла висновку, що
позивачем не доведено факту порушення
відповідачем умов зобов'язання щодо
якості поставленого за Договором
Товару.

За таких обставин, правові підстави для
задоволення позовних вимог про
стягнення з відповідача штрафу в сумі
922 320 грн. за порушення умов договору про
закупівлю товарів за державні кошти №
38Т/36/21-24 від 17.04.2013 щодо якості відсутні.
У задоволенні позову слід відмовити.

Згідно зі ст. 104 Господарського
процесуального кодексу України,
підставами для скасування або зміни
рішення місцевого господарського суду
є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які місцевий
господарський суд визнав
встановленими;

3) невідповідність висновків,
викладених у рішенні місцевого
господарського суду, обставинам
справи;

4) порушення або неправильне
застосування норм матеріального чи
процесуального права.

Колегія суддів вважає, що при прийнятті
оспореного рішення судом першої
інстанції мале місце неповне
з'ясування обставин, недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які місцевий господарський суд визнав
встановленими, а висновки, викладені у
рішенні суду першої інстанції, не
відповідають обставинам справи, тому
рішення Господарського суду Київської
області від 11.08.2014 у справі № 911/2404/14
підлягає скасуванню з прийняттям
нового рішення, яким в задоволенні
позову відмовляється повністю.

Враховуючи вимоги, викладені в
апеляційній скарзі, апеляційна скарга
Міністерства охорони здоров'я України
задоволенню не підлягає, а судові
витрати по справі, в тому числі за
подачу апеляційної скарги, відповідно
до ст. ст. 44, 49 ГПК України покладаються
на позивача.

Втім щодо розміру витрат позивача за
подачу цієї апеляційної скарги слід
зазначити таке.

Статтею 4 Закону України «Про судовий
збір» встановлені ставки судового
збору в таких розмірах:

- за подання до господарського суду
позовної заяви майнового характеру 2
відсотки ціни позову, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат;

- за подання до господарського суду
позовної заяви немайнового характеру 1
розмір мінімальної заробітної плати;

- за подання до господарського суду
апеляційної скарги на рішення суду 50
відсотків ставки, що підлягає сплаті
при поданні позовної заяви, а у разі
подання позовної заяви майнового
характеру - 50 відсотків ставки,
обчисленої виходячи з оспорюваної
суми.

Загальна сума заявлених майнових вимог
становить 922 320 грн.

Рішенням суду від 11.08.2014 у справі
№911/2404/14 позов задоволено частково - до
стягнення з відповідача на користь
позивача присуджено штраф в сумі 230 580
грн., тобто загальна сума майнових
вимог, у задоволенні яких відмовлено,
становить 691 740 грн. (922 320-691 740).

Позивачем рішення суду першої
інстанції оскаржене в частині майнових
вимог, у задоволенні яких відмовлено,
тобто 691 740 грн., за що, з урахуванням
положень Закону України «Про судовий
збір», встановленого законодавством
розміру мінімальної заробітної плати,
відповідно до підпункту «4» п. 2 ст. 4
Закону України «Про судовий збір» він
мав сплатити 6 917,40 грн.

Позивачем при зверненні до суду з
апеляційною скаргою сплачено судовий
збір у розмірі 9 223,21 грн. (платіжне
доручення № 129 від 04.09.2014), що на 2 305,81
грн. більше за встановлений
законодавством розмір.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про
судовий збір» встановлено, що сплачена
сума судового збору повертається за
ухвалою суду в разі зменшення розміру
позовних вимог або внесення судового
збору в більшому розмірі, ніж
встановлено законом.

За таких обставин, судовий збір в сумі 2
305,81 грн. (9 223,21-6 917,40) підлягає
поверненню.

Враховуючи, що судовий збір за подачу
вказаної апеляційної скарги сплачено
Державним українським об'єднанням
«Політехмед», яке за умовами
укладеного з позивачем договору
доручення № 4 від 12.03.2013 та довіреності
від 29.11.2013 (а.с. 39-44) є представником
останнього з усіх питань, пов'язаних з
укладенням, виконання та/або
припиненням дії договорів про
закупівлю, судовий збір повертається
саме Державному українському
об'єднанню «Політехмед».

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Міністерства
охорони здоров'я України на рішення
Господарського суду Київської області
від 11.08.2014 у справі № 911/2404/14 залишити
без задоволення.

2. Рішення Господарського суду
Київської області від 11.08.2014 у справі №
911/2404/14 скасувати і прийняти нове
рішення.

3. У позові відмовити повністю.

4. Повернути Державному українському
об'єднанню «Політехмед» (01010, м. Київ,
вул. Івана Мазепи, 10, ідентифікаційний
код 14282255) судовий збір в сумі 2 305 (дві
тисячі триста п'ять) грн. 81 коп.,
перерахований платіжним дорученням №
129 від 04.09.2014, оригінал якого
знаходиться в матеріалах справи.

5. Повернути до Господарського суду
Київської області матеріали справи №
911/2404/14.

Повний текст постанови складено:
03.11.2014

Головуючий суддя
Н.Ф. Калатай

Судді
Л.М. Ропій

В.І. Рябуха