ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

03 жовтня 2014 року Справа № 926/1119/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого:Волковицької Н.О.,
суддів:Вовка І.В., Грейц К.В.,
Добролюбової Т.В., Запорощенка
М.М.,розглянувши заяву Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_6про перегляд Верховним
Судом УкраїнипостановиВищого
господарського суду України від 06.08.2014у
справі№ 926/1119/13за позовом
Суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи

ОСОБА_6

до 1.Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної

особи ОСОБА_7;

2.Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної

особи ОСОБА_8

третя особа Суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична
особа

ОСОБА_9

про визнання
неналежного виконання обов'язків
орендаря за договором оренди від 31.08.2009,
визнання договору оренди ізольованого
нежилого приміщення від 31.08.2009
фіктивним та недійсним

В С Т А Н О В И В:

.

Рішенням Господарського суду
Чернівецької області від 26.12.2013
відмовлено у задоволенні позову щодо
визнання неналежного виконання
обов'язків орендаря за договором
оренди від 31.08.2009, визнання договору
оренди ізольованого нежилого
приміщення від 31.08.2009 фіктивним та
недійсним.

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 12.03.2014 рішення
Господарського суду Чернівецької
області від 26.12.2013 скасовано частково,
прийнято нове рішення, яким позов
задоволено частково, визнано недійсним
договір оренди від 31.08.2009, як фіктивний.

Постановою Вищого господарського суду
України від 06.08.2014 постанову
Львівського апеляційного
господарського суду від 12.03.2014
скасовано, а рішення Господарського
суду Чернівецької області залишено в
силі.

Суб'єкт підприємницької діяльності
-фізична особа ОСОБА_6 подала заяву про
перегляд Верховним Судом України
постанови Вищого господарського суду
України від 06.08.2014 у справі № 926/1119/13, в
якій заявник просить скасувати
постанову та направити справу на новий
розгляд до суду касаційної інстанції.

Заяву, з посиланням на постанови Вищого
господарського суду України від 27.10.2011
у справі №18/173/11, від 13.04.2011 у справі
№9/113, від 06.05.2008 у справі №34/494-40/233-17/154,
від 09.07.2011 у справі №1/96, від 15.03.2007 у
справі №16/264-06-7019, мотивовано
неоднаковим застосуванням судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, а саме статей
8, 16, пунктів 1, 5 статті 203, пунктів 1, 3
статті 215, пункту 1 статті 216, статей 51, 207,
218, 234, 548, пункту 1 статті 761, пункту 5
статті 762, пункту 1 статті 770 , статті 1087
Цивільного кодексу України, статей 20,
181, частини 1 статті 283 Господарського
кодексу України, статті 9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні",
внаслідок чого ухвалено різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, Вищий
господарський суд України не вбачає
підстав для допуску справи до
провадження Верховного Суду України з
огляду на таке.

Відповідно до статті 11116
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) заява про
перегляд судових рішень господарських
судів може бути подана виключно на
таких підставах: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень (пункт 1 цієї статті) матиме
місце в разі, коли суд (суди) касаційної
інстанції у розгляді двох чи більше
справ за подібних предмета та підстав
позову, змісту позовних вимог та
встановлених судом фактичних обставин
і однакового матеріально-правового
регулювання спірних правовідносин
дійшов (дійшли) неоднакових правових
висновків, покладених в основу цих
судових рішень.

У постанові від 06.08.2014 у справі № 926/1119/13
суд касаційної інстанції залишив без
змін рішення суду першої інстанції,
яким відмовлено у позові про визнання
відповідача - 2 таким, що неналежно
виконував обов'язків орендаря за
договором оренди, визнання договору
оренди ізольованого нежилого
приміщення фіктивним та недійсним. При
цьому, суд касаційної інстанції
виходив зі встановлених судом першої
інстанції обставин справи, що спірний
договір не є фіктивним, оскільки
сторонами вчинено ряд дій на виконання
його умов, що свідчить про їх намір
створити юридичні наслідки у зв'язку з
укладенням такого договору; рішенням
суду в цивільній справі встановлено
факт вчинення спірного договору оренди
і факт його виконання; вимога про
визнання відповідача-2 таким, що
неналежно виконував свої обов'язки, не
може бути самостійним предметом спору
у господарській справі.

Водночас у постанові від 13.04.2011 у справі
№9/113 суд касаційної інстанції залишив
без змін судові рішення попередніх
інстанцій, якими відмовлено у
задоволенні позову щодо визнання
недійсним договору про перевезення
вантажу автомобільним транспортом. При
цьому, суд касаційної інстанції
виходив зі встановлених судами
попередніх інстанцій обставин справи,
що спірний договір підписано
уповноваженими представниками обох
сторін без зауважень та заперечень та
скріплений печатками; водночас законом
не встановлено обов'язкового
нотаріального посвідчення договору
перевезення, а домовленість сторін про
нотаріальне посвідчення договору
відсутня.

Таким чином, зазначені судові рішення
не підтверджують доводів заявника щодо
неоднакового застосування одних і тих
самих норм матеріального права в
подібних правовідносинах, а свідчать
лише про наявність у згаданих справах
різних обставин справи, залежно від
яких суд касаційної інстанції дійшов
відповідних правових висновків.

Постанови Вищого господарського суду
України від 09.02.2011 у справі №1/96, від
06.05.2008 у справі №34/494-40/233-17/154, від 15.03.2007 у
справі №16/264-06-7019 не можуть бути доказом
неоднакового застосування норм
матеріального права, оскільки спірні
правовідносини в названих справах в
порівнянні з справою, про перегляд
постанови у якій просить заявник, не є
подібними, мають різні предмети та
підстави позовних вимог. Так у справі у
справі №926/1119/13, про перегляд постанови
у якій подано заяву, предметом позову є
визнання відповідача-2 таким, що
неналежно виконує обов'язки орендаря
за договором оренди, визнання договору
ізольованого нежилого приміщення
фіктивним та недійсним, натомість, у
справах №34/494-40/233-17/154, №1/96, 16/264-06-7019 на
які посилається заявник, предметом
позову є визнання укладеним договір
купівлі-продажу приміщення (справа
№34/494-40/233-17/154), та стягнення
заборгованості з відповідача
(поручителя за кредитним договором)
(справа №1/96), стягнення заборгованості
(справа №16/264-06-7019).

Також не може бути доказом
неоднакового застосування норм
матеріального права у подібних
правовідносинах постанова Вищого
господарського суду України від 27.10.2011
у справі №18/173/11, якою рішення судів
попередніх інстанцій скасовані, а
справу передано на новий розгляд до
суду першої інстанції, оскільки
прийняття касаційною інстанцією
постанови про скасування судових
рішень судів нижчих інстанцій з
передачею справи на новий розгляд
обґрунтовано порушенням статей 43, 43, 84
Господарського процесуального кодексу
України, що полягає у неповному
встановленні судами обставин справи,
які мають значення для правильного
вирішення справи, а тому відсутні
підстави вважати, що судом касаційної
інстанції неоднаково застосовано одні
і ті ж самі норми матеріального права,
внаслідок чого ухвалено різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах.

З огляду на викладене Вищий
господарський суд України дійшов
висновку про відсутність підстав для
допуску даної справи до провадження
Верховного Суду України.

Керуючись статтями 86, 11116, 11121 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

У Х В А Л И В :

Відмовити Суб'єкту підприємницької
діяльності -фізичній особі ОСОБА_6 у
допуску справи № 926/1119/13 до провадження
Верховного Суду України.

Головуючий суддяН.Волковицька Судді:
І.Вовк К.Грейц Т.Добролюбова
М.Запорощенко