ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2014 р.
Справа № 914/188/14

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії:

Головуючого - судді
Скрипчук О.С.

Суддів
Дубник О.П.

Матущака О.І.

При секретарі судового засідання
Лагутіні В.Б.

розглянувши апеляційну скаргу Відділу
по управлінню майном комунальної
власності Виконавчого комітету
Ковельської міської ради за № 162 від
30.05.2014 року

на рішення Господарського суду
Львівської області від 20.05.2014 року

у справі № 914/188/14

за позовом: Відділу по управлінню
майном комунальної власності
Ковельської міської ради, м. Ковель
Волинської області

до відповідача: Управління
міністерства внутрішніх справ України
на Львівській залізниці, м. Львів

про стягнення 128 262,40 грн.

за участю представників:

від позивача: Куптій Г.А. - довіреність
№ 30 від 27.14.2014 року;

від відповідача: Гавдик О.Б. -
довіреність № 2/6 від 28.11.2012 року;

ВСТАНОВИВ:

Відділ по управлінню майном
комунальної власності Ковельської
міської ради звернувся до
Господарського суду Львівської
області з позовом до Управління
міністерства внутрішніх справ України
на Львівській залізниці про стягнення
128 262,40 грн.

Рішенням Господарського суду
Львівської області від 20.05.2014 року у
справі № 914/188/14 (суддя Запотічняк О.)
позов Відділу по управлінню майном
комунальної власності Ковельської
міської ради задоволено частково. Суд
виніс рішення, яким стягнув з
Управління міністерства внутрішніх
справ України на Львівській залізниці
на користь Відділу по управлінню
майном комунальної власності
Ковельської міської ради 73552,51 грн.
основного боргу, 1114,97 грн. пені. В решті
позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням
Відділ по управлінню майном
комунальної власності Ковельської
міської ради подав апеляційну скаргу
за № 162 від 30.05.2014 року, в якій просить
рішення Господарського суду
Львівської області від 20.05.2014 року
скасувати, прийняти нове рішення, яким
позов задоволити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
судом першої інстанції при прийнятті
рішення порушено норми матеріального і
процесуального права. А саме скаржник
стверджує, що суд провів неправильний
перерахунок орендної плати, не
врахував, що орендна плата за кожен
наступний місяць визначається шляхом
коригування орендної плати за
попередній місяць на індекс інфляції
за наступний місяць.

Відповідачем було подано до суду
відзив на апеляційну скаргу № 2/66 від
04.07.2014 року, в якому просить в
задоволені апеляційної скарги
відмовити, а рішення місцевого суду
залишити без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються доводи та заперечення
сторін, оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи, суд
встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
30.04.2007 року між Відділом по управлінню
майном комунальної власності
виконкому Ковельської міської ради
(орендодавець) та Управлінням
Міністерства внутрішніх справ України
на Львівській залізниці (орендар) було
укладено договір оренди нежитлового
приміщення №301(надалі договір). Згідно
умов договору орендодавець
зобов'язався передати, а орендар
прийняти в строкове платне
користування приміщення 1-го поверху
загальною площею 235,0 кв.м., частину
приміщень 2-го поверху, площею 142,8 кв.м.,
будівлю учбово-побутового корпусу -123,5
кв.м., приміщення гаража (два бокса)
площею 39.0 кв.м., розміщених за адресою
вул. Драгоманова, 17 в м. Ковелі.

Договір було укладено строком на один
рік з 30.04.2007р. по 30.04.2008р. (п. 2.1 договору).

Відповідно до п. 2.2 договору сторони
погодили, що для продовження строку дії
договору орендар зобов'язаний за 45 днів
до закінчення терміну оренди подати
заяву на продовження оренди, яка
розглядається орендодавцем у
встановленому порядку.

30.07.04.2007 року між сторонами був
підписаний акт приймання-передачі
приміщень в оренду.

10.07.2012 року позивачем було подано до
відповідача претензію № 171 від 10.07.2012
року щодо сплати орендної плати за
користуванням приміщеннями в період з
01.07.2009 року по 30.06.2012 року. Дана
претензія залишена без відповіді.

Позивач при зверненні до суду першої
інстанції стверджує, що відповідач
неналежно виконує свої зобов'язання в
частині своєчасного перерахування
орендної плати на рахунок орендодавця.
У зв'язку з чим, позивач просить
стягнути з відповідача 125 858,60 грн.
орендної плати за період з 01.12.2010 року
по 30.11.2013 року та 2 403,80 грн. пені за
період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року.

При винесенні постанови колегія суддів
виходила з наступного.

Як вже було зазначено, сторони в
договорі оренди погодили, що останній
укладено строком на один рік з 30.04.2007р.
по 30.04.2008р. Для продовження строку дії
договору орендар зобов'язався за 45 днів
до закінчення терміну оренди подати
заяву на продовження оренди, яка
розглядається орендодавцем у
встановленому порядку.

В матеріалах справи відсутні докази
звернення орендаря до орендодавця щодо
продовження дії договору оренди. Також,
матеріали справи не містять доказів
звернення орендодавця до орендаря щодо
повернення орендованого майна.

Судом встановлено, що після 30.04.2008 року
відповідач не звільнив орендоване
приміщення та станом на даний час
користується останнім.

Позивач при зверненні до суду
стверджує, що договір оренди
пролонговувався до 30.04.2014 року.

З матеріалів справи вбачається, що
майно яке передавалось в оренду згідно
договору від 30.07.2007 року перебуває у
комунальній власності, а отже,
правовідносини щодо його оренди
регулюються Законом України «Про
оренду державного та комунального
майна».

Відповідно до п.10.6 договору, не
врегульовані договором
взаємовідносини сторін регулюються
чинним законодавством України.

Відповідно до ч.2 ст.17 "Про оренду
державного та комунального майна" у
разі відсутності заяви однієї із
сторін про припинення або зміну умов
договору оренди протягом одного місяця
після закінчення терміну дії договору
він вважається продовженим на той
самий термін і на тих самих умовах, які
були передбачені договором.

Статтею 764 ЦК України передбачено, що
якщо наймач продовжує користуватися
майном після закінчення строку
договору найму, то, за відсутності
заперечень наймодавця протягом одного
місяця, договір вважається поновленим
на строк, який був раніше встановлений
договором.

Враховуючи те, що після 30.04.2008 року
орендар, за відсутності заперечень
орендодавця, продовжував
користуватись орендованим майном,
договір оренди від 30.04.2007р. №301
пролонговувався до 30.04.2014р. Зазначений
факт не заперечується сторонами.

Згідно із ст. 762 ЦК України, за
користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлено договором найму.

Законом України «Про оренду державного
та комунального майна» (п. 3 ст. 18) до
основних обов'язків орендаря віднесено
своєчасну та у повному обсязі сплату
орендної плати.

Відповідно до п. 4.1 договору сторони
визначили, що орендна плата
визначається на підставі «Методики
розрахунку плати за оренду майна, що
належить територіальній громаді
м.Ковеля», затвердженої рішенням
Ковельської міської ради №13/4 від
26.12.2006р. і становить без ПДВ 1620,90 грн.

Згідно п. 5.2 договору орендар
зобов'язався сплачувати в повному
обсязі орендну плату.

Орендна плата визначається на підставі
«Методики розрахунку плати за оренду
майна, що належить територіальній
громаді м. Ковеля» затвердженої
рішенням Ковельської міської ради № 13/4
від 26.12.2006 року і становить без ПДВ за
місяць 2007 року 1620,90 грн. (п. 4.1. договору).
Нарахування ПДВ на суму орендної плати
здійснюється у порядку, визначеному
чинним законодавством (п. 4.2. договору).
Орендна плата за кожен наступний
місяць визначається шляхом
коригування орендної плати за
попередній місяць на індекс інфляції
за наступний місяць (п. 4.3. договору).
Оплата за орендне приміщення
перераховується орендарем щомісяця не
пізніше 16 числа місяця. Наступного за
звітним (п. 4.5. договору).

Матеріали справи не містять доказів
сплати відповідачем на рахунок
позивача 125858,60 грн. орендної плати за
період з 01.12.2010 року по 30.11.2013 року.

Суд першої інстанції, задовольняючи
частково позовні вимоги на суму 73 552,51
грн., виходив з того, що орендна плата за
місяць становить 1945,08 грн. з ПДВ. Однак,
суд не врахував того, що сторони в п. 4.3.
договору погодили, що орендна плата за
кожен наступний місяць визначається
шляхом коригування орендної плати за
попередній місяць на індекс інфляції
за наступний місяць.

Також, відповідно п. 13 Методики
розрахунку орендної плати за державне
майно та пропорції її розподілу,
затвердженої постановою КМ України №
786 від 04.10.95 р. орендна плата за кожен
наступний місяць визначається шляхом
коригування орендної плати за
попередній місяць на індекс інфляції
за наступний місяць.

Враховуючи те, що відповідач в повному
обсязі не розрахувався перед
позивачем, згідно договору оренди і не
надає документів, які б свідчили про
відсутність його вини з невиконання
своїх зобов'язань за договором в
повному обсязі, то колегія суддів
вважає, що позовні вимоги про стягнення
з відповідача 128 262,40 грн. орендної
плати за період з 01.12.2010 року по 30.11.2013
року, є обґрунтованими та підлягають до
задоволення.

В силу ст. 216 ГК України, учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
кодексом, іншими законами та договором.

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). У разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема - сплата неустойки
(штраф і пеня). Боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом (ст.
ст. 610 - 612 ЦК України).

Відповідно до п.9.1 договору у разі
несвоєчасного перерахування орендної
плати з орендаря стягується пеня в
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла в період за який
стягується пеня від суми
заборгованості з урахуванням
індексації за кожен день прострочення,
включаючи день оплати.

Враховуючи умови п. 9.1. договору колегія
суддів вважає, що позовні вимоги про
стягнення з відповідача на користь
позивача 2 403,80 грн. пені за період з
01.01.2013 року по 31.12.2013 року є
обґрунтованими та підлягають до
задоволення.

Таким чином, колегія суддів прийшла до
висновку, що рішення Господарського
суду Львівської області слід скасувати
в частині відмови в задоволенні
позовних вимог, прийняти в цій частині
нове рішення, яким позов задоволити. В
решті рішення залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 99, 101, 103 - 105 Господарського
процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський
суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу задоволити.

2. Рішення Господарського суду
Львівської області від 20.05.2014 року
скасувати в частині відмови в
задоволенні позовних вимог. Прийняти в
цій частині нове рішення, яким позов
задоволити. В решті рішення залишити
без змін: стягнути з Управління
міністерства внутрішніх справ України
на Львівській залізниці (79015, м.Львів,
вул. Федьковича,50А, ) на
користь Відділу по управлінню майном
комунальної власності Ковельської
міської ради (45000, Волинська область,
м.Ковель, вул. Незалежності,73, ) - 125 858,60 грн. орендної
плати, 2403,80грн. пені.

3. Стягнути з Управління
міністерства внутрішніх справ України
на Львівській залізниці (79015, м.Львів,
вул. Федьковича,50А, ) на
користь Відділу по управлінню майном
комунальної власності Ковельської
міської ради (45000, Волинська область,
м.Ковель, вул. Незалежності,73, ) 2565,24 грн. судового збору та
913,50 грн. судового збору за перегляд
рішення в апеляційному порядку.

4. Доручити Господарському суду
Львівської області видати накази.

5. Постанова набирає законної сили
з дня її прийняття і може бути
оскаржена в касаційному порядку.

6. Справу направити в
Господарський суд Львівської області.

Повний текст постанови складено та
підписано 30.10.2014 року

Головуючий - суддя
Скрипчук О.С.

суддя
Дубник О.П.

суддя
Матущак О.І.