м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа№5011-40/1455-2012 16.09.14
За заявою б/н від 25.07.2014р. про ухвалення
додаткового рішення про відшкодування
судового збору (господарських витрат)
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ММК-04"
за позовом заступника прокурора
Голосіївського району м. Києва в
інтересах держави в особі
Голосіївської районної у місті Києві
державної адміністрації
до 1. Товариства з обмеженою
відповідальністю "ММК-04"
2. Голосіївської районної в м. Києві
треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на
1. Голосіївська районна у м. Києві
2. Київська міська рада
про визнання недійсним правочину
Суддя Борисенко І.І.
Представники сторін:
від заявника (відповідач-1) не з'явився;
від позивача Асіпцова
від відповідача-2 не з'явився;
від третьої особи-1 не з'явився;
від третьої особи-2 не з'явився;
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Заступник прокурора Голосіївського
району м. Києва в інтересах держави в
особі Голосіївської районної у місті
Києві державної адміністрації
звернувся до Господарського суду м.
Києва з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю "ММК-04",
Голосіївської районної у м. Києві ради
про визнання недійсним договору
купівлі-продажу нежилих приміщень з №1
по №18, № № І, ІІ (групи приміщень № 3)
загальною площею 85, 10 кв. м. по вул.
Тельмана, 3 (літера Б) від 27.03.2006 р.,
укладеного між Фондом приватизації
комунального майна Голосіївського
району м. Києва, що діяв від імені
Голосіївської районної в м. Києві ради
та Товариством з обмеженою
відповідальністю "ММК-04", виселення
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ММК-04" з нежилих
приміщень з №1 по №18, № № І, ІІ (групи
приміщень № 3) загальною площею 85, 10
кв. м. по вул. Тельмана, 3 (літера Б) в м.
Києві та повернення вказаних приміщень
до власності територіальної громади
Голосіївського району міста Києва.
Рішенням Господарського суду міста
Києва від 22.07.2013р. по справі №5011-40/1455-2012
позов Заступника прокурора
Голосіївського району м. Києва
задоволено: визнано недійсним договір
купівлі-продажу нежилих приміщень з №1
по №18, № № І, ІІ (групи приміщень № 3)
загальною площею 85, 10 кв. м. по вул.
Тельмана, 3 (літера Б) від 27.03.2006 р.,
укладеного між Фондом приватизації
комунального майна Голосіївського
району м. Києва, що діяв від імені
Голосіївської районної в м. Києві ради
та Товариством з обмеженою
відповідальністю "ММК-04"; виселено
Товариство з обмеженою
відповідальністю "ММК-04" з нежилих
приміщень з №1 по №18, № № І, ІІ (групи
приміщень № 3) загальною площею 85, 10 кв.
м. по вул. Тельмана, 3 (літера Б) в м.
Києві; стягнуто з Голосіївської
районної в м. Києві ради на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ММК-04" суму коштів у
розмірі 170 208, 00 (сто сімдесят тисяч
двісті вісім) грн. 00 коп.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 04.12.2013р. по
справі №5011-40/1455-2012 апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ММК-04" на рішення
господарського суду міста Києва від
22.07.2013р. у справі №5011-40/1455-2012 залишено
без задоволення. Рішення
Господарського суду міста Києва від
22.07.2013 року у справі №5011-40/1455-2012
залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 04.03.2014р. скасовано
Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 04.12.2013р. та
рішення Господарського суду м. Києва
від 22.07.2013р., а справу передано на новий
розгляд до Господарського суду м.
Києва.

За результатами нового розгляду справи
Господарським судом міста Києва було
винесено рішення від 13.05.2014р.
№5011-40/1455-2012, яким в задоволенні
позовних вимог відмовлено повністю.

Відповідачем-1 подана заява про
ухвалення додаткового рішення про
відшкодування судового збору
(господарських витрат).

Вказана заява мотивована тим, що справа
№5011-40/1455-2012 розглядалась неодноразово,
за результатами нового розгляду справи
було винесено рішення від 13.05.2014р. разом
з тим, судом не вирішено порядок
розподілу господарських витрат,
понесених стороною у тому числі й
повернення судового збору за розгляд
справи в інших інстанціях (апеляційній
та касаційній).

Враховуючи викладені обставини,
заявник просить суд винести додаткове
рішення про розподіл господарських
витрат Товариства з обмеженою
відповідальністю "ММК-04".

Від Голосіївської районної у місті
Києві державної адміністрації
надійшли пояснення на заяву про
ухвалення додаткового рішення, в яких
зазначено, що на думку Голосіївської
районної в місті Києві державної
адміністрації відшкодування судового
збору (господарських витрат) повинно
стягуватись з відповідача - 2, оскільки
спір виник внаслідок неправомірних дій
відповідача-2, а тому не має підстав для
задоволення даної заяви в тому вигляді,
в якому вона викладена.

Розглянувши подану заяву, суд дійшов
висновку про наявність підстав для її
задоволення, виходячи з такого.

Відповідально до пункту 1 статті 88 ГПК
України, господарський суд має право за
заявою сторони, прокурора, який брав
участь в судовому процесі, або за своєю
ініціативою прийняти додаткове
рішення, ухвалу, якщо:

1) з якоїсь позовної вимоги, яку було
розглянуто в засіданні господарського
суду, не прийнято рішення;

2) не вирішено питання про розподіл
господарських витрат або про
повернення судового збору з бюджету.

Згідно з п. 4.4 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від
21.02.2013р. №7 «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України» у
випадках скасування рішення
господарського суду і передачі справи
на новий розгляд розподіл судового
збору у справі, в тому числі й
сплаченого за подання апеляційної
та/або касаційної скарги або заяви про
перегляд рішення за нововиявленими
обставинами, здійснює господарський
суд, який приймає рішення за
результатами нового розгляду справи,
керуючись загальними правилами
розподілу судових витрат.

Відповідно до частини 5 статті 49 ГПК
України судовий збір при задоволенні
позову покладається на відповідача.

Також, відповідно до ч. 3 ст. 49 ГПК
України якщо спір виник внаслідок
неправильних дій сторони,
господарський суд має право покласти
на неї судовий збір незалежно від
результатів вирішення спору.

Відповідно до п. 4.7 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.2013р. №7 «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України»
частиною другою статті 49 ГПК
передбачено, що в разі коли спір виник
внаслідок неправильних дій сторони,
господарський суд має право покласти
на неї судовий збір незалежно від
результатів вирішення спору. Зазначена
норма виступає процесуальною санкцією,
яка застосовується господарським
судом незалежно від того, чи заявлялося
відповідне клопотання заінтересованою
стороною.

Позовні вимоги заступника прокурора
мотивовані тим, що договір
купівлі-продажу нежитлових приміщень,
який укладався 27.03.2006р. між Фондом
приватизації комунального майна
Голосіївського району м. Києва та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "ММК-04" підлягає
визнанню недійсним, оскільки він
укладався на підставі Рішення № 36/05 від
30.06.2005р. 36 сесії ІV скликання
Голосіївської районної в м. Києві ради,
яке в свою чергу постановою
Голосіївського районного суду міста
Києва від 29.01.2010 року у справі №2а-75/10
(залишена без змін Ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
04.06.2013) визнано незаконним та скасовано
вищевказане рішення Голосіївської
районної у м. Києві ради від 30.06.2005 №36/05
в частині затвердження способу
приватизації нежитлового приміщення
розташованого за адресою: м. Київ, вул.
Тельмана, 3-Б (підвал)/ ТОВ «ММК-04», що
відповідно стало підставою для
визнання договору купівлі-продажу
нежилих приміщень по вул. Тельмана, 3 Б у
м. Києві (підвал - 89, 1 кв. м.) недійсним,
на підставі ст. ст. 203, 215 ЦК України.

Отже, підставою для звернення до
господарського суду із даним позовом
було вчинення Голосіївською районною у
м. Києві радою неправомірних дій при
прийнятті рішення від 30.06.2005р. №36/05 «Про
перелік об'єктів комунальної власності
Голосіївського району м. Києва, які
підлягають приватизації», яке в свою
чергу слугувало підставою для
подальшого укладення спірного
договору.

Враховуючи викладені обставини, суд
покладає судовий збір за розгляд
апеляційної та касаційної скарг на
відповідач-2, оскільки спір виник
внаслідок неправомірних дій саме
відповідача-2.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону
України "Про судовий збір" судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Згідно з частиною 2 статті 4 вказаного
Закону за подання до господарського
суду позовної заяви майнового
характеру встановлена ставка судового
збору в розмірі 2 відсотки ціни позову,
але не менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 60
розмірів мінімальних заробітних плат.

Відповідно до статті 8 Закону України
«Про Держаний бюджет України на 2013
рік», розмір мінімальної заробітної
плати станом на 1 січня 2013 року становив
1 147 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України
«Про судовий збір» за подання до
господарського суду апеляційної
скарги на рішення суду встановлена
ставка судового збору 50 відсотків
ставки, що підлягає сплаті при поданні
позовної заяви, а у разі подання
позовної заяви майнового характеру - 50
відсотків ставки, обчисленої виходячи
з оспорюваної суми

Таким чином, за розгляд апеляційної
скарги з відповідача-2 необхідно
стягнути на користь відповідача-1,
судовий збір за розгляд 2 немайнових
вимог (573,50 грн. за кожну) та однієї
майнової вимоги, виходячи з суми 170 208
грн. (1702,80 грн.), тобто в сумі 2 849,08 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України
«Про судовий збір» за подання до
господарського суду касаційної скарги
на рішення суду встановлена ставка
судового збору 70 відсотків ставки, що
підлягає сплаті при поданні позовної
заяви, а у разі подання позовної заяви
майнового характеру - 50 відсотків
ставки, обчисленої виходячи з
оспорюваної суми.

Отже, за розгляд касаційної скарги з
відповідача-2 необхідно стягнути на
користь відповідача-1, судовий збір за
розгляд 2 немайнових вимог (802,90 грн. за
кожну) та однієї майнової вимоги,
виходячи з суми 170 208 грн. (1702,80 грн.),
тобто в сумі 3 307,88 грн.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7
Закону України «Про судовий збір»
сплачена сума судового збору
повертається за ухвалою суду в разі
зменшення розміру позовних вимог або
внесення судового збору в більшому
розмірі, ніж встановлено законом.

Оскільки, відповідачем-1 було сплачено
судовий збір за розгляд апеляційної
скарги в сумі 2 852 грн., тоді як
необхідно було сплатити 2 849,08 грн.,
різниця в сумі 2,92 грн. підлягає
поверненню з Державного бюджету
України на користь відповідача-1.

Аналогічно, оскільки відповідачем-1
було сплачено судовий збір за розгляд
касаційної скарги в сумі 3 410 грн., тоді
як необхідно було сплатити 3 307,88 грн.,
різниця в сумі 102,12 грн. підлягає
поверненню з Державного бюджету
України на користь відповідача-1.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. 86,
88 Господарського процесуального
кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Стягнути з Голосіївської районної в м.
Києві ради (03039, м. Київ, проспект 40-річчя
Жовтня, буд. 42, ідентифікацій код 26077543)
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "ММК-04" (03022, м. Київ,
вул. Васильківська, 23/16,
ідентифікаційний код 33397778) судовий
збір в сумі 2 849 (дві тисячі вісімсот
сорок дев'ять) грн. 08 коп. за розгляд
апеляційної скарги.

Стягнути з Голосіївської районної в м.
Києві ради (03039, м. Київ, проспект 40-річчя
Жовтня, буд. 42, ідентифікацій код 26077543)
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "ММК-04" (03022, м. Київ,
вул. Васильківська, 23/16,
ідентифікаційний код 33397778) судовий
збір в сумі 3 307 (три тисячі триста сім)
грн. 88 коп. за розгляд касаційної
скарги.

Після набрання додатковим рішенням
законної сили видати наказ.

Суддя
І.І. Борисенко