Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
тел. (0412) 48-16-20,
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "03" листопада 2014 р.
Справа № 910/17356/14

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Машевської О.П.

за участю секретаря судового засідання
Смиковського В.П.

за участю представників сторін:

від позивача: Медвідь О.І. - дов. від
17.03.2014р.

від відповідача: не з'явився

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "МРІЯБУД ТЕХНІКА" ( м.
Київ)

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агролюкс-Україна" ( м.
Коростень)

про стягнення 16210,04 грн.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "МРІЯБУД ТЕХНІКА"
звернулося до господарського суду м.
Києва з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Агролюкс-Україна" про стягнення 16210,04
грн. за неналежне виконання умов
Договору №МБ-1212/1 від 12.12.13 р. на надання
послуг по подачі бетону на відстань, з
яких: 14400, 00 грн. - основний борг, 192, 92 грн.
- 3% річних, 1617, 12 грн. - інфляційні втрати.

В обґрунтування підстав позову позивач
посилався на порушення відповідачем
своїх зобов'язань з оплати отриманих
послуг, передбаченими п. п. 1.1, 2.8.2, 2.12., 3.1.
Договору №МБ-1212/1 від 12.12.13 р.

В якості правових підстав позову
позивач визначив ст. ст. 525, 526, 530, 625 ЦК
України та ст. 193 ГК України.

Ухвалою від 22.08.2014 р. господарський суд
міста Києва порушив провадження у
справі №910/17356/14 за даним позовом.

Ухвалою від 11.09.14р. господарський суд
міста Києва направив матеріали справи
№910/17356/14 за територіальною підсудністю
до господарського суду Житомирської
області, оскільки відповідач
знаходиться за адресою: 11501,
Житомирська область, м. Коростень, вул.
Коротуна, буд. 1.

Ухвалою від 29.09.14 р. господарський суд
прийняв справу №910/17356/14 до свого
провадження, вжив заходи по підготовці
справи до розгляду, передбачені ст. ст.
64-65 ГПК України.

Ухвалою від 09.10.14 р. суд відклав розгляд
справи у порядку ст. ст. 4-3, 77 ГПК
України.

Представник позивача в засіданні суду
03.11.2014 позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, з підстав викладених у
позовній заяві. Подав витребувані
судом документи в оригіналах - для
огляду суду.

Відповідач відзиву на позов не подав,
свого представника в судове засідання
не направив, хоча про дату, час та місце
розгляду справи був повідомлений
своєчасно та належним чином, однак
ухвала суду від 09.10.2014 повернулася з
відміткою відділення поштового зв'язку
«за закінченням терміну зберігання»
(а.с.41-43).

З метою підтвердження відомостей щодо
місцезнаходження відповідача, судом
було здійснено електронний запит та
отримано інформацію з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, розміщеного
на офіційному веб-сайті Державного
підприємства "Інформаціійно-ресурсний
центр", згідно якої юридична адреса
відповідача відповідає адресі,
зазначеній у позовній заяві, та на яку
направлялася ухвала суду (а.с. 58-60).

До повноважень господарських судів не
віднесено установлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Тому відповідні процесуальні
документи надсилаються господарським
судом згідно з поштовими реквізитами
учасників судового процесу, наявними в
матеріалах справи.

В разі коли фактичне місцезнаходження
юридичної особи - учасника судового
процесу з якихось причин не відповідає
її місцезнаходженню, визначеному
згідно з законом, і дана особа
своєчасно не довела про це до відома
господарського суду, інших учасників
процесу, то всі процесуальні наслідки
такої невідповідності покладаються на
цю юридичну особу (п. 11 інформаційного
листа Вищого господарського суду
України від 15.03.2007 N01-8/123 "Про деякі
питання практики застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у 2006 році").

Відповідно до п. п. 3.9.1 та 3.9.2 Постанови
Пленуму Вищого Господарського Суду
України від 26.12.11р. № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" особи,
які беруть участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 ГПК... За змістом цієї норми, у разі
якщо ухвали суду було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом...
У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач не змінював своєї юридичної
адреси, і адреса відповідача, на яку
направлялася ухвала господарського
суду, відповідає адресі, вказаній у
витягу з ЄДР.

Відповідно до п. 3.9.2 Постанови Пленуму
ВГСУ № 18 від 26.12.2011 року у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представника однієї із сторін
справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Оскільки у відповідності до ч. 3 ст. 4-3
ГПК України, господарський суд створив
сторонам необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства, відповідно до ст. 75 ГПК
України справу розглянуто за наявними
в ній матеріалами.

У судовому засіданні представнику
позивача оголошено вступну та
резолютивну частини рішення суду про
задоволення позову.

Господарський суд, розглянувши
матеріали справи, заслухавши
уповноваженого представника позивача,

ВСТАНОВИВ:

12 грудня 2012 року між позивачем ТОВ
"МРІЯБУД ТЕХНІКА" та відповідачем ТОВ
"Агролюкс-Україна" було укладено
Договір №МБ-1212/1 на надання послуг по
подачі бетону на відстань (надалі за
текстом - Договір №МБ-1212/1), згідно п. 1.1.
якого Виконавець (ТОВ "МРІЯБУД ТЕХНІКА")
зобов'язується надати Замовнику (ТОВ
"Агролюкс-Україна") в установленому
даним Договором порядку послуги по
подачі бетону на відстань за допомогою
стаціонарного бетононасосу (Послуги
бетононасосу) на об'єкті Замовника за
адресою: Житомирська обл.,
Коростенський р-н, с. Грозине, а
Замовник зобов'язується прийняти та
оплатити надані Виконавцем послуги в
строки та на умовах, передбачених даним
Договором.

Ціна Договору №МБ-1212/1 та порядок
розрахунків визначена у розділі 2 та
становить суму вартості всіх Актів
надання послуг, причому ціна надання
послуг протягом однієї машинозміни
стаціонарним бетононасосом складає
3200,00 грн. з ПДВ плюс 400,00 грн. за кожну
додаткову годину роботи.

Згідно п. 2.8. Договору №МБ-1212/1 оплата за
надані Виконавцем послуги
здійснюється в українській валюті
(гривнях) шляхом перерахування
грошових коштів Замовником на
розрахунковий рахунок Виконавця,
причому згідно п. 2.8.1. Договору №МБ-1212/1
авансовий платіж у розмірі 100% від
вартості послуг, зазначених у
рахунках-фактурах Замовник
зобов'язується сплатити Виконавцю не
пізніше ніж за добу до початку надання
послуг, а остаточний розрахунок за
фактично надані послуги Замовник
проводить протягом двох днів після
підписання Акту надання послуг, який
підписується уповноваженими
представниками сторін після надання
послуг у відповідності з даним
Договором. У разі прострочення
Замовником строку підписання Акту
надання послуг, останні вважаються
прийнятими Замовником в в безспірному
порядку і останній зобов'язаний
розрахуватись з Виконавцем протягом
двох днів з дати передачі Замовнику
Акту надання послуг.

Права і обов'язки сторін, строки
надання послуг та порядок передачі та
приймання послуг визначені у розділах
3, 4, 5, 6 Договору №МБ-1212/1.

Відповідальність сторін за
невиконання чи неналежне виконання
умов Договору №МБ-1212/1 від 12.12.13 р.
визначена у розділі 7.

Судом в ході вирішення спору
встановлено, що позивач свої обов'язки
з надання відповідачу послуг по подачі
бетону на відстань виконав у повному
обсязі. На підтвердження виконання
своїх зобов'язань за договором позивач
додав до матеріалів справи копії актів
надання послуг на загальну суму 66 800,00
грн., підписаних обома сторонами:

- №341 від 16.12.13 р.; №344 від 18.12.13 р.; №345 від
18.12.13 р.; №350 від 24.12.13 р.; №353 від 26.12.13 р.;
№356 від 27.12.13 р.; №7/1 від 18.01.14 р.; №20 від
05.02.14 р.; №23 від 06.02.14 р.; №28 від 08.02.14 р.;
№33 від 10.02.14 р.; №34 від 10.02.14 р.; №39 від
14.02.14 р.; №50 від 18.02.14 р.; №53 від 19.02.14 р.;
№355 від 19.02.14 р.; №57/1 від 21.02.14 р.; №58 від
24.02.14 р.; №70 від 28.02.14 р.; №73 від 01.03.14 р.
(а.с.19-38), а також копії листів обліку
наданих послуг бетононасосу (а.с.39-41).

Відповідач свій обов'язок з оплати
отриманих послуг виконав частково, на
загальну суму 52 400,00 грн., що
підтверджується копіями банківських
виписок по особовому рахунку позивача
за 12.12.13 р., 25.12.13 р., 27.12.13 р., 16.01.14 р., 06.02.14
р. та 14.02.14 р., доданими до матеріалів
справи (а.с. 14-18).

Таким чином у відповідача утворилась
заборгованість перед позивачем на
загальну суму 14 400,00 грн.

Позивач з метою досудового
врегулювання спору було направлено
відповідачу претензію-вимогу №1704/1 від
17.04.14 р. про сплату заборгованості, що
виникла (а.с. 42-43).

Позивач відповіді на претензію не
отримав, кошти по оплаті
заборгованості на дату подання позову
не надходили, тому останній був
змушений звернутися до суду за
захистом свого порушеного права.

Окрім суми основного боргу позивач
заявив додаткові матеріально-правові
вимоги про стягнення суми інфляційних
втрат в розмірі 1617,12 грн. та 3% річних з
простроченої суми в розмірі 192,92 грн.

Дослідивши матеріали справи,
здійснивши їх правову оцінку у
відповідності до вимог ст. 43 ГПК
України, господарський суд дійшов
висновку задовольнити позов з огляду
на наступне.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема є договори та
інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

За своєю правовою природою Договір
№МБ-1212/1 є договором про надання послуг
та регулюється главою 63 розділу ІІІ ЦК
України.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу
України визначено, що якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Згідно із ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

У п.2.8 Договору №МБ-1212/1 сторони
домовились, що оплата за надані
виконавцем послуги здійснюється у
гривнях шляхом перерахування грошових
коштів замовникам на розрахунковий
рахунок виконавця наступним чином:

- авансовий платіж за надання послуг,
вказаних в рахунках-фактурах, замовник
зобов'язується сплатити виконавцю у
розмірі 100% від вартості послуг,
зазначених у рахунках-фактурах, не
пізніше ніж за добу до початку надання
послуг;

- остаточний розрахунок за фактично
надані послуги замовник проводить на
протязі двох днів після підписання
акту надання послуг, який підписується
уповноваженими представниками сторін
після надання у відповідності з даним
договором.

Оскільки відповідач порушив умови
Договору №МБ-1212/1 щодо виконання
грошового зобов'язання у визначений
ним строк, вимога про стягнення 14 400,00
грн. основного боргу є обґрунтованою та
підлягає задоволенню.

Позивачем заявлена додаткова вимога
стягнути з відповідача інфляційні
втрати в розмірі 1617,12 грн. за період з
березня 2014 року по липень 2014 року.

За приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення.

Передбачене законом право кредитора
вимагати сплати боргу з урахуванням
індексу інфляції є способом захисту
його майнового права та інтересу, суть
якого полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів (п.3.1 Постанови
Пленуму ВГСУ від 17.12.2013 № 14 "Про деякі
питання практики застосування
законодавства про відповідальність за
порушення грошових зобов'язань" (
надалі - Постанова № 14).

Розмір боргу з урахуванням індексу
інфляції визначається виходячи з суми
боргу, що існувала на останній день
місяця, в якому платіж мав бути
здійснений, помноженої на індекс
інфляції, визначений названою
Державною службою, за період
прострочення починаючи з місяця,
наступного за місяцем, у якому мав бути
здійснений платіж, і за будь-який
місяць, у якому мала місце інфляція
(абз. 3 п. 3.2. Постанови №14).

Господарський суд, перевіривши
розрахунок інфляційних втрат,
нарахованих позивачем, дійшов до
висновку, що розрахунок є арифметично
невірним та обгрунтованою до
стягнення є сума в розмірі 1 601,70 грн. У
стягненні 15,42 грн. інфляційних втрат
суд відмовляє.

Положення ч.2 ст. 625 ЦК України в частині
сплати процентів річних
застосовується за наявності порушення
будь-якого грошового зобов'язання (п.6.2
Постанови № 14).

Сплата трьох процентів річних від
простроченої суми не має характеру
штрафних санкцій і є способом захисту
майнового права та інтересу кредитора
шляхом отримання від боржника
компенсації (плати) за користування ним
коштами, належними до сплати
кредиторові (п.4.1 Постанови № 14).

Господарський суд, перевіривши
розрахунок 3% річних, нарахованих
позивачем за період з 03.03.2014 по 12.08.2014
року, встановив, що позивач невірно
визначив перший день початку періоду
прострочення, оскільки останнім днем
строку виконання грошового
зобов'язання за останньою видатковою
накладною №73 від 01.03.14 р. є 03.03.14р., а
першим днем прострочення є 04.03.14р. Тому
вірним буде період прострочення 3%
річних - з 04.03.14 р. по 12.08.14 р.

Відповідно до здійсненого судом
перерахунку обґрунтованою до
стягнення 3% річних є сума 190,55 грн. У
задоволенні 2,37 грн. 3% річних суд
відмовляє.

Щодо розподілу судових витрат.

У відповідності до ст. 49 ГПК України
господарський суд покладає сплату
судового збору на відповідача у
повному обсязі, оскільки критерії
пропорційності його покладення на
позивача при частковому задоволенні
позову не можуть бути застосовані,
оскільки останній, в будь-якому разі,
підлягав би сплаті позивачем у
максимально визначеному законодавцем
розмірі.

Враховуючи вищевикладене, суд покладає
сплату судового збору на відповідача у
повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4-3, 4-7, 33, 43, 49, 82-85 ГПК
України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агролюкс-Україна"
(11501, Житомирська область, м. Коростень,
вул. Коротуна, буд. 1, , п/р
985 в ПАТ КБ "Глобус", МФО 380526) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "МРІЯБУД ТЕХНІКА" (03186,
м. Київ, бул. Чоколівський, 19, , р/р 0386 в ПАТ "УКРСОЦБАНК", МФО
300023):

- 14 400,00 грн. основного боргу;

- 190,55 грн. 3 % річних;

- 1601,70 інфляційних втрат;

- 1827,00 грн. судового збору.

Видати наказ.

3. У стягненні 2,37 грн. 3% річних та 15,42 грн.
інфляційних втрат відмовити.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до
статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення
складено 05.11.14року.

Суддя
Машевська О.П.

Віддрукувати: 1 - у справу, 2 - позивачу (
на вимогу нарочним) , 3 - відповідачу (
рек. з пов.)