ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

"06" листопада 2014 р.
Справа № 911/4673/14

Судця Рябцева О.О., розглянувши
матеріали

за позовом Комунального
підприємства "Фастівтепломережа",
Київська обл., м. Фастів

до Відділу державної
виконавчої служби Фастівського
міськрайонного управління юстиції,
Київська обл., м. Фастів

про скасування постанови про
арешт коштів

Встановив:

Позовна заява надійшла до суду 03.11.2014р.
після повернення ухвалою
господарського суду Київської області
від 16.10.2014р. на підставі п.п. 2, 6 ч. 1 ст. 63
ГПК України для усунення недоліків.

Повторно подана позовна заява не
відповідає вимогам розділу VIII
Господарського процесуального кодексу
України.

Згідно з ч. 1 ст. 54 ГПК України позовна
заява підписується повноважною
посадовою особою позивача або його
представником.

Позивачем не дотримано вказаних вимог,
оскільки позовна заява не містить
підпису представника за довіреністю
Рязанової О.С., що підтверджується
актом господарського суду Київської
області від 03.11.2014р.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України до
позовної заяви додаються документи,
які підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

За приписами ч. 2 ст. 36 ГПК України
письмові докази подаються в оригіналі
або в належним чином засвідченій копії.

Належним доказом надіслання копії
позовної заяви та доданих до неї
документів відповідачу, зокрема, є
розрахунковий документ встановленої
форми, що підтверджує надання послуг
поштового зв'язку (оригінал касового
чека, розрахункової квитанції) та
завірений поштовим відділенням опис
вкладення у поштове відправлення.

Однак, до позовної заяви, як доказ
надіслання позовної заяви з доданими
до неї документами відповідачу, додано
взагалі не засвідчені копії
фіскального чеку № 4112 від 27.10.2014р. та
опису вкладення у цінний лист від
27.10.2014р., тому зазначені копії
фіскального чеку та опису вкладення у
цінний лист не приймаються судом як
докази, що підтверджують надіслання
копії позовної заяви та доданих до неї
документів відповідачу.

При повторному зверненні до суду
заявнику слід звернути увагу на те, що
дана позовна заява за своїм змістом є
скаргою на дії ДВС. Скарги на дії та
бездіяльність органів Державної
виконавчої служби щодо виконання ними
рішень, ухвал, постанов господарських
судів розглядаються в порядку ст. 1212
ГПК України.

Відповідно до п. 9.1. постанови
пленуму Вищого господарського суду
України № 9 від 17.10.2012р. "Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України" за змістом цієї статті ГПК
скарги на дії чи бездіяльність органів
державної виконавчої служби щодо
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів розглядає
виключно місцевий господарський суд,
яким відповідну справу розглянуто у
першій інстанції, тобто той
господарський суд, що видав виконавчий
документ (наказ чи ухвалу), і в тому ж
складі суду (якщо цьому не
перешкоджають об'єктивні обставини,
як-от звільнення судді, його
захворювання, перебування у відпустці
тощо).

Згідно з п. 9.3. зазначеної
постанови виконання рішення, ухвали,
постанови господарського суду є
невід'ємною частиною судового процесу,
тому господарські суди не повинні
порушувати нове провадження за скаргою
на дії чи бездіяльність органів
державної виконавчої служби. У зв'язку
з цим відповідна скарга не підлягає
оплаті судовим збором.

За результатами розгляду скарги
виноситься ухвала, в якій
господарський суд або визнає доводи
заявника правомірними і залежно від їх
змісту визнає постанову державного
виконавця щодо здійснення заходів
виконавчого провадження недійсною, або
визнає дії чи бездіяльність органу
Державної виконавчої служби
незаконними, чи визнає недійсними
наслідки виконавчих дій, або зобов'язує
орган державної виконавчої служби
здійснити певні виконавчі дії, якщо він
ухиляється від їх виконання без
достатніх підстав, або визнає доводи
скаржника неправомірними і скаргу
відхиляє.

При цьому господарський суд не
вправі самостійно вчиняти ті чи інші
дії, пов'язані із здійсненням
виконавчого провадження, замість
державного виконавця (наприклад,
відкривати або закінчувати виконавче
провадження), але може зобов'язати
державного виконавця здійснити
передбачені законом дії, від вчинення
яких той безпідставно ухиляється (п. 9.13.
постанови пленуму Вищого
господарського суду України № 9 від
17.10.2012р. "Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України").

На підставі викладеного та керуючись
п.п. 1, 6 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позовну заяву та додані до неї
документи повернути позивачу без
розгляду.

Повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущених
порушень.

Додаток: позовна заява та додані до неї
документи на 13 аркушах, акт
господарського суду Київської області
від 03.11.2014р. та конверт - в першу адресу.

Суддя
О.О. Рябцева