ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2014 року
Справа № 915/1435/14

Господарський суд Миколаївської
області у складі судді Васильєвої Л.І.
при секретарі судового засідання
Цуріці І.М., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Миколаєві справу

За позовом: Приватного акціонерного
товариства "Атомсервіс"

55001, Миколаївська область, м.
Южноукраїнськ, пр.. Леніна, 23

до відповідача: Товариства з
обмеженою відповідальністю "ТАФФРУТ"

54056, м. Миколаїв, вул. Васляєва, 51/1, кв. 2

про: стягнення 123847,80 грн.,

за участю представників сторін

від позивача: Шавлуташвілі Г.Т.
(довіреність №АО-09/283 від 26.09.2014р.)

від відповідача: не з'явився

Приватне акціонерне товариство
"Атомсервіс" звернулося до
господарського суду Миколаївської
області з позовними вимогами до
відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТАФФРУТ" про
стягнення з останнього заборгованості
за договором за договором
купівлі-продажу № АО-09/150 від 12.05.2014р. в
загальному розмірі 123847,80 грн., з яких
41282,60 грн. основний борг, 82565,20 грн. -
штрафні санкції.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 10.09.2014 року
було прийнято позовну заяву та
порушено провадження у справі.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, просив суд позов
задовольнити. В обґрунтування
заявлених позовних вимог зазначив
наступне.

12.05.2014р. між позивачем та відповідачем
було укладено договір купівлі-продажу
№ АО-09/150, за умовами якого позивач
зобов'язався передати у власність
відповідача контейнери для
зберігання овочів та цибулі, а
відповідач зобов'язався оплатити
товар у строк до 01.08.2014р.

На виконання умов договору, позивач
передав позивачу 516 контейнерів для
зберігання овочів та цибулі на
загальну суму 41282,60 грн., що
підтверджує видаткова накладна №
ЛНА-000005 від 14.05.2014р.

Разом з тим, відповідач свої
зобов'язання по оплаті послуг не
виконав.

З метою досудового врегулювання спору
позивачем 05.08.2014р. було направлено
відповідачу претензію з вимогою
оплатити суму заборгованості в строк
до 10.08.2014р.

Відповіді на претензію від
відповідача на адресу позивача не
надходило. Заборгованість в сумі 41282,60
грн. відповідачем сплачена не була.

У зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем своїх зобов'язань,
позивач просить стягнути з нього 41282,60
грн. основного боргу, а також
передбачений п. 5.4 договору штраф в
сумі 82565,20 грн.

У відповідності зі ст.ст. 64, 77
Господарського процесуального кодексу
України ухвала господарського суду від
30.09.2014р. була направлена на юридичну
адресу відповідача /54056, м. Миколаїв,
вул. Васляєва, 51/1, кв. 2/, отже він
вважається належним чином
повідомленим про час і місце розгляду
справи.

Відповідач правом, передбаченим ст.59
Господарського процесуального кодексу
України щодо надання відзиву на
позовну заяву і документів, що
підтверджують заперечення проти
позову не скористався, вимоги ухвали
господарського суду щодо надання
відзиву на позовну заяву та заперечень
проти позову не виконав.

Згідно ст.75 Господарського
процесуального кодексу України справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши та оцінивши усі
подані у справу докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд -

встановив:

12.05.2014р. між позивачем та відповідачем
було укладено договір купівлі-продажу
№ АО-09/150, за умовами п. 1.1 якого позивач
зобов'язався передати у власність
відповідача, а відповідач
зобов'язався прийняти і оплатити
контейнери для зберігання овочів та
цибулі за ціною 80 грн. за одиницю
товару.

Згідно п. 4.1 договору оплата товару
здійснюється покупцем за визначеною
п.1.1 договору ціною та у строк до
01.08.2014р. включно шляхом перерахування
коштів на поточний рахунок продавця,
зазначений у розділі 8 договору
відповідно до виставленого рахунку.

На виконання умов договору позивач
передав позивачу 516 контейнерів для
зберігання овочів та цибулі на
загальну суму 41282,60 грн., що
підтверджує видаткова накладна №
ЛНА-000005 від 14.05.2014р. та рахунком -
фактурою № СФ-0000186 від 14.05.2014р.

В порушення умов договору, відповідач
за отриманий товар не розрахувався.

З метою досудового врегулювання спору
позивачем 05.08.2014р. було направлено
відповідачу претензію з вимогою
оплатити суму заборгованості в строк
до 10.08.2014р.

Відповіді на претензію від
відповідача на адресу позивача не
надходило. Заборгованість в сумі 41282,60
грн. відповідачем сплачена не була.

Таким чином, загальний борг
відповідача за отриманий за договором
товар цілком обґрунтовано складає
41282,60 грн.

Відповідно до норм ст. ст. 629, 525, 526
Цивільного кодексу України, договір є
обов'язковим для виконання сторонами.
Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше
не встановлено договором або законом.
Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу
України за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар)
у власність другій стороні
(покупцеві), а покупець приймає або
зобов'язується прийняти майно (товар) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Пунктом 5.4 договору сторони
передбачили, що за прострочення
здійснення розрахунку за товар
покупець зобов'язаний за вимогою
продавця виплатити останньому штраф у
подвійному розмірі від загальної суми
заборгованості за цим договором.

За невиконання належним чином грошових
зобов'язань згідно з вимогами діючого
законодавства України у встановлений
строк, позивач просить стягнути з
відповідача передбачений п. 5.4
договору штраф в розмірі 82565,20 грн.

Позовні вимоги в частині стягнення
штрафу підлягають задоволенню
частково виходячи з такого.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного
кодексу України, розмір неустойки
може бути зменшений за рішенням суду,
якщо він значно перевищує розмір
збитків, та за наявності інших
обставин, які мають істотне значення.

Статтею 233 Господарського кодексу
України встановлено, що у разі якщо
належні до сплати штрафні санкції
надмірно великі порівняно із збитками
кредитора, суд має право зменшити
розмір санкцій. При цьому повинно бути
взято до уваги ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні, не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу.

Якщо порушення зобов'язання не завдало
збитків іншим учасникам господарських
відносин, суд може з урахуванням
інтересів боржника зменшити розмір
належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно п. 3 ст. 83 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, приймаючи рішення,
має право зменшувати у виняткових
випадках розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання.

Відповідно до приписів ст. 3 Цивільного
кодексу України загальними засадами
цивільного законодавства є судовий
захист цивільного права та інтересу,
справедливість, добросовісність та
розумність.

Суд вважає, що стягнення штрафних
санкцій у подвійному розмірі від суми
основного боргу є надмірно великим,
значно перевищує розмір збитків та
порушує такі загальні засади
цивільного законодавства, як
справедливість, добросовісність та
розумність.

Враховуючи викладене, суд вважає за
необхідне зменшити розмір належних до
сплати штрафних санкцій та стягнути з
відповідача штраф в сумі 41282,60 грн.

За правилами ст.ст. 32, 33 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору. Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається, як
підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач не спростував вимоги
позивача, не надав суду відповідні
докази, які свідчать про відсутність
заборгованості перед кредитором за
договірними зобов'язаннями.

В спірних правовідносинах
відповідачем дійсно порушені норми та
приписи діючого законодавства, в
зв'язку з чим позивач цілком правомірно
звернувся до господарського суду з
відповідним позовом.

Враховуючи викладене, позовні вимоги
заявлені позивачем відповідно до вимог
чинного законодавства, матеріалами
справи підтверджені та підлягають
задоволенню частково.

Зважаючи на те, що позивач правомірно
нарахував суму штрафу, спір виник з
вини відповідача, суд вважає за
необхідне покласти судові витрати на
відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити
частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТАФФРУТ" /54056, м.
Миколаїв, вул. Васляєва, 51/1, кв. 2, / на користь Приватного
акціонерного товариства "Атомсервіс"
/55001, Миколаївська область, м.
Южноукраїнськ, пр.. Леніна, 23, / 82565,20грн. боргу, 2476,96 грн.
судового збору.

Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення у відповідності зі ст.85
Господарського процесуального кодексу
України набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Сторони, які беруть участь у справі,
мають право оскаржити в апеляційному
порядку рішення повністю або частково
у порядку і строки встановлені ст.93
Господарського процесуального кодексу
України.

Суддя
Л.I. Васильєва

Повний текст рішення складено та
підписано 07.11.2014р.