ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2014 року
Справа № 915/2239/13

за позовом громадської організації
"Всеукраїнська спілка автомобілістів",
04050, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 8-А,

адреса для листування: 54001, м. Миколаїв,
вул. Шевченка, буд. 59, оф. 14

до відповідача-1 Березанської районної
державної адміністрації Миколаївської
області, 57400, Миколаївська область,
Березанській район, вул. Леніна, 33

до відповідача-2 Березанської селищної
ради Березанського району
Миколаївської області, 57400,
Миколаївська обл., Березанський ра-н.,
смт. Березанка, вул. Леніна, 86

до відповідача-3 публічного
акціонерного товариства "Державний
ощадний банк України", 01001, м. Київ, вул.
Госпітальна, 12-г

про визнання права власності на 9/100
частин адміністративної будівлі по
вул. Леніна, 86 у смт. Березанка - частину
підвального приміщення площею 54,8 кв. м.

Суддя А.П. Алексєєв

Представники сторін:

від позивача - Сорочан В.В., дов. №145 від
26.12.2013 р.

від відповідача 1 - не з'явився.

від відповідача 2 - не з'явився.

від відповідача 3 - Мотельчук Ю.І., дов. №
619 від 17.06.2014 року.

У судовому засіданні бере участь
прокурор Дзюбан О.В., посв. № 027158 від
02.07.2014 року.

Суть спору: громадська організація
"Всеукраїнська спілка автомобілістів"
у грудні 2013 року звернулась із позовом
до господарського суду Миколаївської
області, яким просить визнати за нею
право власності на 9/100 частин
адміністративної будівлі по вул.
Леніна, 86 у смт. Березанка - частину
підвального приміщення площею 54,8 кв. м.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 12.12.2013 року
позовну заяву прийнято до розгляду,
порушено провадження у справі з
призначенням судового засідання на
30.12.2013 року. В подальшому розгляд справи
було відкладено на 27.01.2014 року, у зв'язку
з невиконанням позивачем вимог ухвали
суду.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 28.01.2014 року
до участі у справі в якості другого
відповідача суд залучив Березанську
селищну раду Березанського району
Миколаївської області, а розгляд
справи відклав на 13.02.2014 року,
розпочавши слухання заново. Цією ж
ухвалою суд витребував від
реєстраційної служби Миколаївського
міського управління юстиції
Миколаївської області інформаційну
довідку з Державного реєстру про
власників адмінбудівлі розташованої в
смт. Березанка Березанського району
Миколаївської області по вул. Леніна 86
із зазначенням підстав набуття
власниками права власності та розміру
належних їм часток.

13.02.2014 року до суду надійшло
повідомлення прокурора Миколаївської
області про вступ у справу з метою
захисту інтересів держави в особі
Березанської районної державної
адміністрації у спорі.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 13.02.2014 року
розгляд справи було відкладено на
14.03.2014 року, у зв'язку із відсутністю
інформації, витребуваної ухвалою суду
від реєстраційної служби
Миколаївського міського управління
юстиції Миколаївської області.

21.02.2014 року від реєстраційної служби
Миколаївського міського управління
юстиції ГУЮ у Миколаївській області до
суду надійшов лист, яким було
повідомлено суд про неможливість
надання інформаційної довідки на
виконання ухвали суду.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 14.03.2014 року
провадження у справі було зупинено до
прийняття рішення слідчим органом щодо
невиконання службовими особами
реєстраційної служби ММУЮ ухвали
господарського суду Миколаївської
області від 28.01.2014 року, яка набула
чинності.

07.08.2014 року до прокуратури
Миколаївської області судом було
направлено лист та матеріали щодо
невиконання службовими особами
реєстраційної служби ММУЮ ухвали
господарського суду Миколаївської
області від 28.01.2014 року та перевірки
законності дій працівників УМВС
України в Миколаївській області по
закриттю кримінального провадження.

25.09.2014 року від представника
позивача разом з клопотанням про
поновлення провадження у справі суду
була надана інформаційна довідка з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Березанського районного управління
юстиції Миколаївської області
стосовно зареєстрованих власників
будинку 86 по вул. Леніна в смт.
Березанка Миколаївської області (а.с. 123
- 126).

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 30.09.2014 року
провадження у справі поновлено, а
розгляд справи призначено на 08.10.2014
року.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 08.10.2014 року
за клопотанням представника позивача
до участі у справі суд залучив в якості
третього відповідача публічне
акціонерне товариство "Державний
ощадний банк України", а розгляд справи
відклав на 21.10.2014 року і розпочав
слухання справи заново.

Заявлені позовні вимоги
мотивовані тим, що органом місцевого
самоврядування у 1997 році було прийняте
рішення про оформлення права власності
за позивачем на нерухоме майно. Однак,
позивачем право власності в органах
БТІ зареєстроване не було, свідоцтво
про право власності не отримане.
Звернувшись із заявою до реєстраційної
служби щодо реєстрації права власності
за позивача на спірне майно, позивач
отримав відмову по причині не надання
необхідних документів. З огляду на це
позивач вирішив захистити своє право
власності у судовому порядку, прохаючи
за ним визнати право власності на
спірне майно.

Березанська районна державна
адміністрація Миколаївської області
(відповідач-1 у справі) не скористалася
процесуальним правом на участь
представника у судових засіданнях,
листом від 21.01.2014 року повідомила, що
рішення про оформлення права власності
за позивачем вже приймалося і, тому, не
має потреби визнання права власності у
судовому порядку. З огляду на це, вважає
позов безпідставним (а.с. 73).

Березанська селищна рада
Березанського району Миколаївської
області (відповідач-2 у справі)
письмового відзиву на позов до суду не
направила, процесуальним правом на
участь представника у судовому
засіданні також не скористалася, хоча
про дату, час і місце розгляду спору
була повідомлена належним чином (а.с. 76,
94, 106, 142).

Публічне акціонерне товариство
"Державний ощадний банк України"
(відповідач-3 у справі) письмових
заперечень щодо заявлених позовних
вимог також не надало. У судовому
засіданні 28.10.2014 року представник
відповіача-3 просив вирішити справу на
розсуд суду.

Прокурор вважає позов
необґрунтованим з огляду на позицію
Березанської районної державної
адміністрації Миколаївської області.
Просив у позові відмовити.

В судовому засіданні 28.10.2014 року
було оголошено вступну та резолютивну
частини судового рішення згідно ст. 85
ГПК України.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши думку прокурора та
пояснення представників сторін,
господарський суд

встановив:

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме з листа Міністерства юстиції
України від 21.02.1994 року № 11-65-44, статуту
Всеукраїнської спілки автомобілістів,
який затверджено постановою з'їзду
Української республіканської спілки
автомобілістів від 08.12.1989 року,
зареєстрованого Міністерством юстиції
України 26.11.1992 року із змінами
затвердженими 10 з'їздом від 30.09.2008 року
Всеукраїнська спілка автомобілістів є
всеукраїнською громадською
організацією. Спілка існує з 1974 року,
коли постановою Ради Міністрів УРСР
від 16.04. 1974 року був затверджений статут
Українського республіканського
добровільного товариства
автолюбителів.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач
зазначив, що за радянських часів та на
теперішній час відкрито, вільно та
безперешкодно користується частиною
приміщення нежитлової
адміністративної будівлі по вул.
Леніна, 86 у смт. Березанка
Миколаївської області площею 54,8 кв.м., а
на підставі рішення виконавчого
комітету Березанської селищної ради
народних депутатів №57 від 06.05.1997 року,
клопотання Березанського бюро
технічної інвентаризації №б/н та
розпорядженням Березанської районної
державної адміністрації від 06.05.1997 року
№101 за позивачем було визнано право
власності на 9/100 частин
адміністративної будівлі (частини
підвалу) за зазначеною адресою. Проте, в
органах БТІ позивач за собою право
власності не зареєстрував.

З метою підготовки документів для
проведення державної реєстрації права
власності на спірне приміщення 12.09.2013
року було проведено інвентаризацію
нерухомого майна розташованого по вул.
Леніна, 86 смт. Березанка Миколаївської
області площею 54,8 кв.м. та виготовлено
технічний паспорт (а.с.26-29).

13.11.2013 року позивач звернувся до
Реєстраційної служби Березанського
районного управління юстиції
Миколаївської області для проведення
державної реєстрації права власності
на спірне приміщення та видати
відповідні документи, які
підтверджують право власність на це
майно.

Рішенням від 15.11.2013 року державного
реєстратора прав на нерухоме майно
реєстраційної служби Березанського
районного управління юстиції
Миколаївської області було відмовлено
позивачу у реєстрації та видачі
будь-яких документів, які
підтверджують право власності на
вказане нерухоме майно посилаючись на
те, що для реєстрації права власності
необхідно надати документ, що
підтверджує виникнення, перехід або
припинення права власності на нерухоме
майно (а.с. 31).

Для визнання права власності на 9/100
частин адміністративної будівлі по
вул. Леніна, 86 у смт. Березанка, а саме
частину підвального приміщення площею
54,8 кв. м. оціночною вартістю 70764 грн.
позивач звернувся із позовом до суду.

Дослідивши та проаналізувавши
матеріали та фактичні обставини
справи, оцінивши надані письмові
докази у їх сукупності, заслухавши
думку прокурора та вислухавши
представника позивача та відповідача-3,
суд вважає позовні вимоги такими, що
підлягають частковому задоволенню
виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи мають
право звертатися до господарського
суду згідно з встановленою
підвідомчістю господарських справ за
захистом своїх порушених або
оспорюваних прав і охоронюваних
законом інтересів, а також для вжиття
передбачених цим Кодексом заходів,
спрямованих на запобігання
правопорушенням.

Відповідно до ст. 16 ЦК України та ст. 20
ГК України одним із способів захисту
прав та інтересів є визнання прав.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням виконавчого комітету
Березанської селищної ради народних
депутатів від 17.07.1979 року № 304 та
додатком до нього був затверджений
склад учасників будівництва
адміністративної будівлі селищної
Ради в смт. Березанка, якими були
селищна Рада та Ощадбанк (а.с. 46, 47).

В подальшому 16.07.1980 року між
Березанською селищною радою народних
депутатів та Миколаївською обласною
радою добровільного товариства
"Автомотолюбитель УССР" укладено
договір на будівництво учбового класу
та кабінету для Березанської районної
ради та добровільного товариства
"Автомотолюбитель УССР", відповідно до
умов якого останній приймає дольову
участь в будівництві адмінбудівлі на
стадіоні смт. Березанка та передає
підряднику комбінату комунальних
підприємств 15 тисяч рублів. В свою
чергу виконавчий комітет Березанської
селищної ради народних депутатів дає
згоду на виділення Миколаївській
обласній раді добровільного
товариства "Автомотолюбитель УССР"
учбовий клас площею 86,5 кв.м. та кабінет
площею 18,4 кв.м. для їх потреб (а.с. 128).

Згідно акту про передачу приміщення
від 15.11.1980 року, підписаним сторонами,
приміщення, зазначені вище, передані
позивачу (а.с. 130).

Рішенням виконавчого комітету
Березанської селищної ради народних
депутатів №57 від 06.05.1997 року
встановлено право власності на
адміністративну будівлю за
Березанською селищною радою,
Березанським відділенням ощадбанку та
товариством автомотолюбителів по вул.
Леніна, 86 у смт Березанка. Цим же
рішенням дано право Березанському бюро
з інвентаризації (БТІ) зареєструвати
адміністративну будівлю за вказаною
адресою та видати свідоцтво на право
власності вказаним організаціям (а.с.
22).

Разом з тим, Березанським БТІ на
підставі рішення № 57 Березанської
селищної ради від 06.05.1997 року подано
клопотання про затвердження права
особистої власності на
адміністративне приміщення за трьома
організаціями у частках по вул. Леніна,
86 смт. Березанка (а.с. 43):

- за Березанською селищною радою - 48/100;

- за Березанським відділенням
ощадбанку - 43/100;

- за товариством автомотолюбителів -
9/100.

Як вбачається з інформаційної довідки
з Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно щодо об'єкта нерухомого
майна ПАТ "Державний Ощадний банк
України" (відповідач-3 у справі)
зареєстрував за собою право власності
на підставі свідоцтва про право
власності від 11.12.2009 року на 43/100 частин
нежитлової будівлі адмінприміщення,
розташованого за адресою: Миколаївська
область, Березанський район, смт
Березанка, вул. Леніна, 86 (а.с. 125, 126).

На підставі рішення виконавчого
комітету Березанської селищної ради
народних депутатів №57 від 06.05.1997 року,
листа Березанського бюро технічної
інвентаризації №б/н розпорядженням
Березанської районної державної
адміністрації від 06.05.1997 року №101 за
позивачем було встановлене право
власності на 9/100 частин
адміністративної будівлі по вул.
Леніна, 86 смт. Березанка Миколаївської
області.

Своєчасно позивач до органу БТІ за
оформленням права власності та
отриманням свідоцтва про право
власності на набуте майно не звернувся.

Як зазначив позивач лише у вересні 2013
року, отримавши технічний паспорт БТІ,
він вирішив зареєструвати право
власності на спірне приміщення,
розташоване за адресою вул. Леніна, 86
смт. Березанка Миколаївської області,
звернувшись 13.11.2013 року до державного
реєстратора прав на нерухоме майно.

Позивачу було відмовлено у реєстрації
права власності на спірне приміщення.

Судом встановлено, що на час набуття
позивачем спірного майна діяли Правила
державної реєстрації об'єктів
нерухомого майна, яке знаходиться у
власності юридичних та фізичних осіб,
затверджених наказом держкомітету
України по житлово-комунальному
господарству від 13.12.1995 року № 56,
зареєстрованим у Міністерстві юстиції
України 19.01.1996 року № 31/1056.

Згідно п. 4.1. Правил, оформлення права
власності на об'єкти нерухомого майна
проводиться з видачею свідоцтва про
право власності місцевими органами
державної виконавчої влади, місцевого
самоврядування, у тому числі, фізичним
та юридичним особам на підставі
документів, встановлених
законодавством, які підтверджують їх
право власності на об'єкти нерухомого
майна, (правовстановлюючих документів)

Так, п. 7 додатку № 1 до Правил
встановлено перелік
правовстановлюючих документів, яким
передбачено, що правовстановлюючим
документом є рішення місцевих органів
державної виконавчої влади, місцевого
самоврядування щодо права власності на
об'єкти нерухомого майна.

Оглянутими в судовому засіданні
архівними матеріалами судом
встановлено, що розпорядженням голови
Березанської районної державної
адміністрації №101 від 06.05.1997 року та
рішення виконавчого комітету
Березанської селищної ради народних
депутатів №57 від 06.05.1997 року за
позивачем було встановлене право
власності на 9/100 частин
адміністративної будівлі по вул.
Леніна, 86 у смт. Березанка.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень" від
01.07.2004 року, відповідна державна
реєстрація - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припиненню
речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень, що супроводжується внесенням
даних до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Частиною 4 ст. 3 зазначеного Закону
права на нерухоме майно та їх
обтяження, що виникли до набрання
чинності цим Законом, визнаються
дійсними у разі відсутності їх
державної реєстрації, передбаченої цим
Законом, за таких умов: якщо реєстрація
прав та їх обтяжень була проведена
відповідно до законодавства, що діяло
на момент їх виникнення, або якщо на
момент виникнення прав та їх обтяжень
діяло законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав та
їх обтяжень.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 Цивільного
кодексу Української РСР 1963 року, який
діяв до 01.01.2004 року, право власності
(право оперативного управління) у
набувача майна за договором виникає з
моменту передачі речі, якщо інше не
передбачено законом або договором.

Таким чином, законодавство на момент
прийняття рішень про встановлення
права власності на спірне майно за
позивачем (1997 рік) не пов'язувало
виникнення права власності у набувача
з його державною реєстрацією.

З урахуванням викладеного позивачем
було набуто право власності з моменту
його передачі.

Як зазначалося вище позивач правомірно
володів спірним нерухомим майном ще за
радянських часів, тому набуття права
власності на це майно суд відраховує
від дати прийняття рішень
уповноваженими органами - 06.05.1997 року.

Згідно ст. 321 Цивільного кодексу
України, який набув чинності 2004 року,
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні. Особа може бути позбавлена
права власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 16 ЦК України,
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу, зокрема шляхом визнання
права.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчую його право
власності.

Якщо особа, яка вважає себе власником
майна, не може належним чином
реалізувати свої правомочності у
зв'язку з наявністю щодо такого права
сумнівів або претензій третіх осіб, або
існує інша невизначеність у праві
власності, викликана поведінкою таких
осіб, то згідно з цим приписом права
заінтересованої особи підлягають
захисту шляхом подання позову про
визнання права власності на належне їй
майно.

Судом враховується, що стосовно майна,
яке є предметом спору, відсутні
будь-які заборони чи обтяження, з
огляду на це суд вважає, що визнання
права власності за позивачем не
порушує прав чи інтересів будь яких
інших осіб.

Таким чином, матеріали даної справи
свідчать, що 9/100 частин спірного
нежитлового приміщення належить на
праві власності громадській
організації "Всеукраїнська спілка
автомобілістів", яка є власником
спірного нерухомого майна.

З огляду на викладені норми
Господарського процесуального кодексу
України, суд приймає до уваги надані
позивачем докази в обґрунтування
набуття права власності на частину
об'єкту нерухомості перелічені вище.

Враховуючи, що право власності на
згадані об'єкти було набуте правомірно,
зазначене є підставою для визнання
права власності за позивачем у
судовому порядку.

Як слідує з фактичних обставин та
наданих позивачем до справи
матеріалів, суд вважає за можливе
задовольнити вимогу позивача та
визнати за ним право власності на 9/100
частин адміністративної будівлі по
вул. Леніна, 86 смт. Березанка
Миколаївської області.

При цьому, суд вважає за необхідне
зазначити, що суд при вирішенні справи
про визнання права власності на
частину об'єкту нерухомого майна не
вправі зазначати площу та приміщення,
які до неї входять.

Так, в матеріалах технічного паспорту
взагалі не йдеться мови, що частина
підвального приміщення
адміністративної будівлі площею 54, 8 кв.
м. становить 9/100 частин об'єкту
нерухомого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 ЦК України
співвласники мають право на виділ у
натурі частки із майна, що є у спільній
сумісній власності.

Таким чином, позивач вправі звернутися
до співвласників із пропозицією щодо
виділення частки із майна в натурі, а у
разі не згоди - звернутися до суду із
відповідним позовом щодо виділу у
натурі частки із майна на підставі
рішення суду.

З огляду на сказане позовні вимоги
підлягають лише частковому
задоволенню шляхом визнання за
позивачем права власності на 9/100 частин
спірного об'єкту нерухомого майна.

Враховуючи обставини справи, суд
вважає за можливе судові витрати
залишити за позивачем у справі.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82 ГПК України,
господарський суд

встановив:

1. Позовні вимоги громадської
організації «Всеукраїнська спілка
автомобілістів» задовольнити
частково.

2. Визнати за громадською організацією
«Всеукраїнська спілка автомобілістів»
(04050, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 8-А,
ідентифікаційний код 00023857) право
власності на 9/100 частини
адміністративної будівлі по вул.
Леніна, 86 у смт. Березанка,
Березанського району Миколаївської
області.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку, відповідно до
ст.ст. 91, 93 ГПК України.

Повний текст рішення складено і
підписано 04.11.2014 року.

Суддя
А.П. Алексєєв