ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

30.10.14 №910/23447/14 Суддя Яковенко А.В.,
розглянувши

позовну заяву Публічного акціонерного
товариства "Альфа-Банк"

до Державного підприємства "Вугілля
України"

про стягнення 13 603 659,61 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Альфа-Банк" звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Державного підприємства
"Вугілля України" про стягнення з
останнього заборгованості у розмірі 13
603 659,61 грн.

Вивчивши подані матеріали, суд дійшов
висновку, що позовна заява №б/н від
24.10.2014 (вх. №23447/14 від 27.10.2014) і додані до
неї документи підлягають поверненню
позивачеві без розгляду з наступних
підстав:

Частинами 1-3 ст. 28 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що справи юридичних осіб в
господарському суді ведуть їх органи,
що діють у межах повноважень, наданих
їм законодавством та установчими
документами, через свого представника.

Керівники підприємств та організацій,
інші особи, повноваження яких
визначені законодавством або
установчими документами, подають
господарському суду документи, що
посвідчують їх посадове становище.

Представниками юридичних осіб можуть
бути також інші особи, повноваження
яких підтверджуються довіреністю від
імені підприємства, організації.
Довіреність видається за підписом
керівника або іншої уповноваженої ним
особи та посвідчується печаткою
підприємства, організації.

Частиною 1 ст. 54 ГПК України
передбачено, що позовна заява
подається до господарського суду в
письмовій формі і підписується
повноважною посадовою особою позивача
або його представником, прокурором,
громадянином - суб'єктом
підприємницької діяльності або його
представником.

Юридична особа відповідно до ст. 92
Цивільного кодексу України набуває
цивільних прав та обов'язків і здійснює
їх через свої органи, які діють
відповідно до установчих документів і
закону. Отже, від імені юридичної особи
позовну заяву підписує повноважна
посадова особа, повноваження якої
ґрунтуються на установчих документах
чи приписах закону.

Таким чином, право на представництво
юридичної особи пов'язане з наявністю
акта органу управління юридичної
особи, котрим ця юридична особа наділяє
посадову особу повноваженнями вчиняти
певні юридичні дії.

Керівник підприємств та організацій,
інші особи, повноваження яких
визначено законодавством або
установчими документами, подають
господарському суду документи, що
посвідчують їхнє посадове становище.
Повноваження керівників юридичних
осіб підтверджується:

а) документами, що посвідчують їх
посадове чи службове становище. До
таких документів відносять накази (чи
інші аналогічні документи) про
призначення на посаду, протоколи
зборів про обрання на посаду;

б) установчими документами юридичної
особи, в яких містяться повноваження
посадових чи службових осіб, що беруть
участь у справі як представники цих
осіб.

Суд звертає увагу заявника, що позовну
заяву підписано особою, повноваження
якої належним чином не підтверджені.

З поданої позовної заяви вбачається, що
її підписано представником за
довіреністю п. Пужаковою О.В. До
позовної заяви №б/н від 24.10.2014 додано
довіреність №1255/12 від 11.10.12, відповідно
до якої Публічне акціонерне товариство
«Альфа-Банк» в особі Голови Правління
п. Михайльо Вікторії Вікторівни
уповноважує п. Пужакову О.В.
представляти інтереси Банку та діяти
від його імені.

Проте серед документів, доданих до
позовної заяви, відсутні докази, які б
станом день подання позову до суду
підтверджували посадове становище
ОСОБА_1 як Голови Правління Публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк»,
як-то: наказ про призначення на посаду,
протокол зборів про обрання на посаду,
установчі документи юридичної особи,
довідка з ЄДРПОУ, виписка з Єдиного
державного реєстру юридичних та
фізичних осіб-підприємців, де було б
зазначено керівника тощо.

Таким чином заявником не було надано
належних доказів, які б підтверджували
повноваження п. Михайльо Вікторії
Вікторівни підписувати і видавати від
імені Публічного акціонерного
товариства «Альфа-Банк» довіреності.

Згідно п. 1 ст. 63 ГПК України суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо позовну
заяву підписано особою, яка не має
права її підписувати, або особою,
посадове становище якої не вказано.

За правилами приписів п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК
України до позовної заяви додаються
матеріали, які підтверджують сплату
судового збору у встановленому порядку
та розмірі.

Статтею 2 Закону України "Про судовий
збір" визначено, що платники судового
збору - громадяни України, іноземці,
особи без громадянства, підприємства,
установи, організації, інші юридичні
особи (у тому числі іноземні) та фізичні
особи - підприємці, які звертаються до
суду.

У відповідності до ст. 4 Закону України
"Про судовий збір" судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі. За подання до
господарського суду позовної заяви
майнового характеру судовий збору
встановлюються у розмірі 2 % ціни
позову, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати (1827,00 грн.)
та не більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат (73 080, 00 грн.). За подання
позовної заяви немайнового характеру
ставка судового збору становить 1
розмір мінімальної заробітної плати (1
218, 00 грн.).

Публічним акціонерним товариством
«Альфа-Банк» заявлено вимогу про
стягнення з відповідача
заборгованості за відсотками по
користуванню кредитом у розмірі 12 084
657,54 грн. та 1 519 002,06 грн. заборгованості
за прострочення сплати відсотків,
тобто вимогу майнового характеру
(судовий збір становить 2 % ціни позову,
але не більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат - 73 080,00грн.).

Разом з тим, Публічним акціонерним
товариством «Альфа-Банк» не надано
суду доказів сплати судового збору на у
розмірі суму 73 080,00 грн.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо не подано доказів сплати судового
збору у встановлених порядку та
розмірі.

Відповідно до з п. 6 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо не подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Приписами ч. 1 ст. 56 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що позивач, прокурор чи
його заступник зобов'язані при поданні
позову надіслати сторонам копії
позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України до позовної заяви додаються
документи, які підтверджують
відправлення відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

Такі приписи згаданих норм мають на
меті забезпечення, як конституційних
засад змагальності сторін та рівності
усіх учасників процесу перед законом і
судом (п. п. 2, 4 ч. 3 ст. 129 Конституції
України), так і аналогічних приписів ст.
ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального
кодексу України.

Відтак, на стадії прийняття позовної
заяви до розгляду та порушення
провадження у справі суд має бути
впевненим у тому, що зазначені засади
не були порушені заявником позову.

Доказів надсилання відповідачеві
копії позовної заяви і доданих до неї
документів за його юридичною адресою
(адресою органу або особи, які
відповідно до установчих документів
юридичної особи чи закону виступають
від її імені) позивачем не надано, що
підтверджується також складеним Актом
№23447/14 від 27.10.2014

Дані обставини є суттєвими, оскільки
нормами ст. 59 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено право відповідача після
одержання ухвали про порушення
провадження у справі надіслати суду
відзив на позовну заяву, тоді як у
даному випадку відповідач
позбавляється можливості підготувати
обґрунтовані заперечення на позовну
заяву, з урахуванням усіх обставин, на
які посилається позивач та поданих ним
доказів.

Приймаючи до уваги наведене, зважаючи
на те, що заявником не дотримано вимоги
ст.ст 54, 57 Господарського
процесуального кодексу України,
враховуючи, що приписи ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України носять імперативний характер,
суд дійшов висновку, що викладені
обставини є підставою для повернення
позовної заяви відповідно до ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України.

Проаналізувавши всі наведені вище
обставини, суд дійшов висновку, що
позовна заява не може бути прийнята до
розгляду та підлягає поверненню.

Керуючись п.п. 1, 4, 6 ч. 1 ст. 63, ч. 3 ст. 63,
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути
позивачеві без розгляду.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку
передбаченому Господарським
процесуальним кодексом України.

Суддя
А.В.Яковенко