ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2014 року
Справа № 925/511/14

Господарський суд Черкаської області у
складі головуючого судді Боровика С.С.
з секретарем Вініченко О.Б., за участю
представників:

від позивача: Гураль С.П. - по
довіреності,

від відповідача-1: Мухінський В.О. - по
довіреності,

від відповідача-2: Сіденко С.А. - по
довіреності,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу №925/511/14

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Сван-1»

до товариства з обмеженою
відповідальністю «Агро інжиніринг»,
товарної біржі «Черкаська Центральна
товарна біржа»

про визнання недійсним правочину та
застосування наслідків його
недійсності,

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою
відповідальністю «Сван-1» заявлено
позов до товариства з обмеженою
відповідальністю «Агро Інжиніринг» та
товарної біржі «Черкаська Центральна
товарна біржа» про:

1) визнання недійсною біржової
угоди купівлі-продажу транспортного
засобу №18982 від 25.11.2010 року в частині
купівлі-продажу наступних автомобілів:

- автомобіля КАМАЗ 5410 сідловий
тягач-Е, 1992 року випуску, № кузова

XTC541000N1005639, державний номер (транзит) 24
АН 3319;

- автомобіля ГАЗ 2705 мікроавтобус -
D, 2002 року випуску, № кузова 6239,
державний номер (транзит) 24 АН 3328;

- автомобіля ГАЗ 33021 фургон
ізотермічний - В, 1999 року випуску, №
двигуна-0117567, № шасі-1011786, № кузова 0044422,
державний номер (транзит) 24 АН 3322;

- автомобіля ВАЗ 21093, 2004 року
випуску, № кузова Y6D2173, державний
номер (транзит) 24 АН 3327;

- автомобіля ВАЗ 21214, 2007 року
випуску, № двигуна 20, № кузова
ХТА9621, державний номер (транзит) 24
АН 3320;

- автомобіля ВАЗ 21093, 2005 року
випуску, № двигуна 1, № кузова
Y6D1193, державний номер (транзит) 24
АН 3325;

- автомобіля ВАЗ 21093, 2005 року
випуску, № двигуна 9, № кузова
Y6D1663, державний номер (транзит) 24
АН 3329;

- автомобіля ВАЗ 21093, 2006 року
випуску, № двигуна 2, № кузова
Y6D3286, державний номер (транзит) 24
АН 3330;

- автомобіля ГАЗ 32213-418
мікроавтобус-D, 2007 року випуску, №
двигуна 40522R73178594, № кузова 7916,
державний номер (транзит) 24 АН 3335;

- автомобіля ГАЗ 33021 фургон
малотонажний, 2002 року випуску, №
двигуна 4215СР50902239, № кузова 1186, №
шасі 9533, державний номер (транзит)
24 АН 3324;

- автомобіля Toyota Previa, 2006 року
випуску, № двигуна 2AZ2130190, № кузова
JTEGD52M967006410, державний номер (транзит) 24
АН 3333.

2) застосування наслідків
недійсності правочину та зобов'язання
товариство з обмеженою
відповідальністю «Агро Інжинірінг»
повернути товариству з обмеженою
відповідальністю «Сван-1»:

- автомобіля КАМАЗ 5410 сідловий
тягач-Е, 1992 року випуску, № кузова

XTC541000N1005639, державний номер (транзит) 24
АН 3319;

- автомобіля ГАЗ 2705 мікроавтобус -
D, 2002 року випуску, № кузова 6239,
державний номер (транзит) 24 АН 3328;

- автомобіля ГАЗ 33021 фургон
ізотермічний - В, 1999 року випуску, №
двигуна-0117567, № шасі-1011786, № кузова 0044422,
державний номер (транзит) 24 АН 3322;

- автомобіля ВАЗ 21093, 2004 року
випуску, № кузова Y6D2173, державний
номер (транзит) 24 АН 3327;

- автомобіля ВАЗ 21214, 2007 року
випуску, № двигуна 20, № кузова
ХТА9621, державний номер (транзит) 24
АН 3320;

- автомобіля ВАЗ 21093, 2005 року
випуску, № двигуна 1, № кузова
Y6D1193, державний номер (транзит) 24
АН 3325;

- автомобіля ВАЗ 21093, 2005 року
випуску, № двигуна 9, № кузова
Y6D1663, державний номер (транзит) 24
АН 3329;

- автомобіля ВАЗ 21093, 2006 року
випуску, № двигуна 2, № кузова
Y6D3286, державний номер (транзит) 24
АН 3330;

- автомобіля ГАЗ 32213-418
мікроавтобус-D, 2007 року випуску, №
двигуна 40522R73178594, № кузова 7916,
державний номер (транзит) 24 АН 3335;

- автомобіля ГАЗ 33021 фургон
малотонажний, 2002 року випуску, №
двигуна 4215СР50902239, № кузова 1186, №
шасі 9533, державний номер (транзит)
24 АН 3324;

- автомобіля Toyota Previa, 2006 року
випуску, № двигуна 2AZ2130190, № кузова
JTEGD52M967006410, державний номер (транзит) 24
АН 3333.

3) застосування наслідків недійсності
правочину та скасування запису про
реєстрацію біржової угоди
купівлі-продажу транспортного засобу
№18982 від 25.11.2010 року в Реєстрі (журналі
обліку) біржових угод, зареєстрованих
Черкаською центральною товарною
біржою 25.11.2010 року за №18982.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в
результаті укладення біржової угоди
купівлі-продажу транспортного засобу
№18982 від 25.11.2010 року, яка оформлена
протоколом проведення біржових торгів
№18555 від 25.11.2010 року, відбувся перехід
права власності від ТОВ «Сван-1» до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Агро Інжиніринг» на
наведені вище автомобілі.

Вказаний правочин, на думку позивача,
був укладений з порушенням норм закону
«Про товарну біржу», продаж
автомобілів здійснено за заниженою
ціною та всупереч інтересам
підприємства і його кредиторів,
правочин укладений внаслідок
зловмисної домовленості представника
однієї сторони з другої сторони.

У судових засіданнях 29.10.2014 року та
31.10.2014 року представник позивача позов
підтримав з підстав викладених у
позовній заяві та заяві від 24.10.2014 року
про доповнення позову новими
обставинами, просить позов
задовольнити.

Представник відповідача-1: ТОВ «Агро
інжиніринг» у судовому засіданні 29.10.2014
року проти позову заперечив з підстав
його необґрунтованості, заявив про
застосування строку позовної давності.

Представник відповідача-2: товарної
біржі «Черкаська Центральна товарна
біржа» у судових засіданнях 29.10.2014 року
та 31.10.2014 року просить у позові
відмовити.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні у справі
письмові докази та оцінивши їх у
сукупності, оглянувши оригінали
документів, суд відмовляє у позові
повністю з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, рішенням зборів
учасників товариства з обмеженою
відповідальністю «Сван-1», який
оформлений протоколом №427 від 25.11.2010
року, було вирішено здійснити
відчуження ряду транспортних засобів,
та надано повноваження Генеральному
директору товариства Шатерніку Р.В.
укласти та підписати усі необхідні
угоди для відчуження даних
транспортних засобів, видано доручення
для зняття з обліку в органах ДАІ,
продажу, оформлення усіх необхідних
документів та постановки на облік
даних транспортних засобів.

25 листопада 2010 року на Черкаській
Центральній товарній біржі між
продавцем - ТОВ «Сван-1» в особі
Шатерніка Р.В., який діяв згідно
Протоколу №427 від 25.11.2010 року, наказу
№827 і довіреності №60 від 25.11.2010 року, і
покупцем - ТОВ «Агро Інжиніринг» в
особі Плешкова Г.В., який діяв згідно
наказу і довіреності від 25.11.2010 року,
було укладено біржову угоду купівлі -
продажу транспортного засобу,
реєстраційний номер 18982.

Сторонами було досягнуто згоди про
відчуження позивачем на користь
відповідача автомобілів, в тому числі:

- автомобіля КАМАЗ 5410 сідловий
тягач-Е, 1992 року випуску, № кузова

XTC541000N1005639, державний номер (транзит) 24
АН 3319;

- автомобіля ГАЗ 2705 мікроавтобус -
D, 2002 року випуску, № кузова 6239,
державний номер (транзит) 24 АН 3328;

- автомобіля ГАЗ 33021 фургон
ізотермічний - В, 1999 року випуску, №
двигуна-0117567, № шасі-1011786, № кузова 0044422,
державний номер (транзит) 24 АН 3322;

- автомобіля ВАЗ 21093, 2004 року
випуску, № кузова Y6D2173, державний
номер (транзит) 24 АН 3327;

- автомобіля ВАЗ 21214, 2007 року
випуску, № двигуна 20, № кузова
ХТА9621, державний номер (транзит) 24
АН 3320;

- автомобіля ВАЗ 21093, 2005 року
випуску, № двигуна 1, № кузова
Y6D1193, державний номер (транзит) 24
АН 3325;

- автомобіля ВАЗ 21093, 2005 року
випуску, № двигуна 9, № кузова
Y6D1663, державний номер (транзит) 24
АН 3329;

- автомобіля ВАЗ 21093, 2006 року
випуску, № двигуна 2, № кузова
Y6D3286, державний номер (транзит) 24
АН 3330;

- автомобіля ГАЗ 32213-418
мікроавтобус-D, 2007 року випуску, №
двигуна 40522R73178594, № кузова 7916,
державний номер (транзит) 24 АН 3335;

- автомобіля ГАЗ 33021 фургон
малотонажний, 2002 року випуску, №
двигуна 4215СР50902239, № кузова 1186, №
шасі 9533, державний номер (транзит)
24 АН 3324;

- автомобіля Toyota Previa, 2006 року
випуску, № двигуна 2AZ2130190, № кузова
JTEGD52M967006410, державний номер (транзит) 24
АН 3333,

Загальна вартість реалізації
зазначених транспортних засобів
становила 160749,00 грн.

Згідно з банківською випискою, яка
знаходиться в матеріалах справи, кошти
у зазначеному розмірі надійшли на
адресу позивача, що також не
заперечується її представником.

Ухвалою господарського суду
Черкаської області від 25.10.2011 року
порушено провадження у справі
№10/5026/2337/2011 про визнання банкрутом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Сван-1».

Ухвалою від 09.02.2012 року у справі
№10/5026/2337/2011, залишеною без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 23.04.2013 року,
господарський суд Черкаської області,
відповідно до ст.ст. 5, 12 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
відсторонив керівника боржника
Вінника С.В. - голову ліквідаційної
комісії товариства від посади, поклав
виконання обов'язків керівника ТОВ
«Сван-1» на арбітражного керуючого -
розпорядника майна боржника Юдицького
О.В. Відомості про керівника ТОВ
«Сван-1» Юдицького О.В. були внесені до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців.

За твердженнями представника позивача,
від імені позивача було укладено ряд
правочинів, в тому числі і оспорювана
біржова угода купівлі-продажу
транспортного засобу №18982 від 25.11.2010
року, яка оформлена протоколом
проведення біржових торгів №18555 від
25.11.2010 року, якими були порушені права
та нанесені значні збитки товариству.

За своєю правовою природою біржова
угода є договором купівлі-продажу та
відповідає вимогам статті 655
Цивільного кодексу України, якою
встановлено, що за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 215
Цивільного кодексу України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно частин 1, 2 статті 203 Цивільного
кодексу України зміст правочину не
може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також інтересам держави і суспільства,
його моральним засадам. Особа, яка
вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної
дієздатності.

Позивач вказує, що оспорюваний
правочин підписаний особою, у якої був
відсутній необхідний обсяг цивільної
дієздатності.

Частинами 1-3 статті 92 Цивільного
кодексу України визначено, що юридична
особа набуває цивільних прав та
обов'язків і здійснює їх через свої
органи, які діють відповідно до
установчих документів та закону,
порядок створення органів юридичної
особи встановлюється установчими
документами та законом. Орган або
особа, яка відповідно до установчих
документів юридичної особи чи закону
виступає від її імені, зобов'язана
діяти в інтересах юридичної особи,
добросовісно і розумно та не
перевищувати своїх повноважень.

Письмовий правочин може бути вчинений
від імені юридичної особи її
представником на підставі довіреності,
закону або адміністративного акта.

Особа, призначена повноважним органом
виконуючим обов'язки керівника
підприємства, установи чи організації,
під час вчинення правочинів діє у межах
своєї компетенції без довіреності.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, Шатернік Р.В.
будучи генеральним директором
позивача діяв у відповідності до своїх
посадових обов'язків, рішення зборів
учасників ТОВ «Сван-1», яке оформлене
протоколом №427 від 25.11.2010 року, та
наданої для вчинення таких дій
довіреності №60.

Згідно з роз'ясненнями Пленуму Вищого
господарського суду України,
викладеними у пункті 2.1. постанови від
29.05.2013 року №11 «Про деякі питання
визнання угод (господарських
договорів) недійсними», правочин може
бути визнаний недійсним з підстав,
передбачених законом. Загальні
підстави і наслідки недійсності
правочинів (господарських договорів)
встановлені статтями 215, 216 ЦК України,
статтями 207, 208 ГК України. Правила,
встановлені цими нормами, повинні
застосовуватися господарськими судами
в усіх випадках, коли правочин вчинений
з порушенням загальних вимог частин
першої - третьої, п'ятої статті 203 ЦК
України і не підпадає під дію інших
норм, які встановлюють підстави та
наслідки недійсності правочинів,
зокрема, статті 232 ЦК України. Отже,
вирішуючи спори про визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними, господарський суд повинен
встановити наявність фактичних
обставин, з якими закон пов'язує
визнання таких правочинів
(господарських договорів) недійсними
на момент їх вчинення (укладення) і
настання відповідних наслідків, та в
разі задоволення позовних вимог
зазначати в судовому рішенні, в чому
конкретно полягає неправомірність дій
сторони та яким нормам законодавства
не відповідає оспорюваний правочин.

Згідно з пунктом 3.10. цієї ж постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України, у вирішенні спорів про
визнання правочинів недійсними на
підставі статей 230 - 233 ЦК України
господарські суди повинні мати на
увазі, що відповідні вимоги можуть бути
задоволені за умови доведеності
позивачем фактів обману, насильства,
погрози, зловмисної домовленості
представника однієї сторони з другою
стороною, тяжких обставин і наявності
їх безпосереднього зв'язку з
волевиявленням другої сторони щодо
вчинення правочину. Зловмисна
домовленість - це умисна змова
представника однієї сторони правочину
з другою стороною, внаслідок чого
настають несприятливі наслідки для
особи, від імені якої вчинено правочин.
У визнанні правочину недійсним з
відповідної підстави доведенню
підлягає не наявність волі довірителя
на вчинення правочину, а існування
умислу представника, який усвідомлює
факт вчинення правочину всупереч
інтересам довірителя, передбачає
настання невигідних для останнього
наслідків та бажає чи свідомо допускає
їх настання. Наслідком такого визнання,
крім загальних наслідків, визначених
статтею 216 ЦК України, є виникнення у
довірителя права вимагати від свого
представника і другої сторони, зокрема,
солідарного відшкодування збитків. При
цьому представником не може вважатися
орган юридичної особи, в тому числі її
керівник, навіть якщо він діяв всупереч
інтересам цієї особи: представництво в
даному разі визначається за правилами
глави 17 названого Кодексу.

За встановлених обставин справи,
фактів зловмисної домовленості
представника однієї сторони, а саме
позивача, з другою стороною - ТОВ «Агро
Інжиніринг» за обставин вчинення
спірного правочину позивачем не
наведено, судом під час розгляду справи
не встановлено, вимога позивача про
визнання правочину недійсним
одночасно з підстав вчинення його з
порушенням загальних вимог частин
першої - третьої, п'ятої статті 203
Цивільного кодексу України і статті 232
Цивільного кодексу України є
неправомірною.

З приводу доводів позивача про
порушення при укладенні біржової угоди
положень Закону України «Про товарну
біржу», суд погоджується із їх
обґрунтованістю, виходячи з
наступного.

Частинами 1, 2, 4-6 статті 15 Закону України
«Про товарну біржу» визначено, що
угоди, зареєстровані на біржі, не
підлягають нотаріальному посвідченню;
угода вважається укладеною з моменту
її реєстрації на біржі; біржові
операції дозволяється здійснювати
тільки членам біржі або брокерам; не
можуть бути предметом біржової
торгівлі речі, визначені
індивідуальними ознаками, якщо вони не
продаються як партія, а також будь-які
вживані товари, включаючи транспортні
засоби, та капітальні активи. Таке
обмеження не поширюється на майно, яке
відчужується з податкової застави, а
також майно, конфісковане відповідно
до закону.

Згідно зі статтею 203 Цивільного кодексу
України, на яку посилається позивач,
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства, волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі,
правочин має вчинятись у формі,
встановленій законом, правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

За змістом статті 15 Закону України «Про
товарну біржу», продаж вживаних
товарів на біржі заборонений у
будь-якому випадку, крім продажу майна,
що відчужується з податкової застави, а
також майна, конфіскованого відповідно
до закону. Ця норма не допускає
об'єднання вживаних товарів у партію
для їх продажу.

Таким чином, продаж автомобілів, які
стали предметом біржової угоди
купівлі-продажу транспортного засобу
№18982 від 25.11.2010 року, суперечить вимогам
чинного законодавства, зокрема,
частини 6 статті 15 Закону України «Про
товарну біржу». Не відповідність
спірного правочину зазначений нормі
закону, відповідно до частини 1 статті
215, частини 1 статті 215, частини 1 статті
236 Цивільного кодексу України, суд
визнає підставою визнання його
недійсним з моменту вчинення.

Відповідачем-1, відповідно до статей 257,
267 ч. 4 Цивільного кодексу України,
заявлено про застосування строку
позовної давності до позовних вимог
(заява від 27.10.2014 року №27/10-1).

Позивач, заперечуючи проти заяви
відповідача про застосування строку
позовної давності, в засіданні суду
надав пояснення, за змістом яких строк
позовної давності до позовних вимог не
є пропущеним.

Суд погоджується із доводами
відповідача-1 про те, що в даному
випадку для оцінки перебігу строку
позовної давності слід враховувати, що
стороною спірного біржового договору є
ТОВ «Сван-1», а не арбітражний керуючий
Юдицький О.В., який в певний період
почав виконувати функцію керівника
товариства в ході розгляду справи про
банкрутство. Також і зміна керівництва
на підприємстві не є підставою для
зміни обрахунку строку позовної
давності, оскільки таке не передбачено
нормами Цивільного кодексу України.

Юдицького О.В. розпорядником майна ТОВ
«Сван-1» було призначено 25.10.2011 року при
порушенні провадження у справі про
банкрутство, про що вказано у позовній
заяві. Ухвалою від 09.02.2012 року, яка
залишена без змін постановою КАГС від
23.04.2013 року на Юдицького О.В. покладено
виконання обов'язків керівника
товариства.

З квітня по листопад 2013 року ТОВ
«Сван-1» в особі його керівника
Юдицького О.В. мало можливість вжити
заходи щодо розшуку документації на
продане майно, перевірку банківських
рахунків з інформацією про надходження
коштів від продажу, звернутися до суду
із заявою про вжиття запобіжних
заходів для витребування доказів та
дотриматися строку позовної давності.

Відповідно до частини 4 статті 267
Цивільного кодексу України, сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

Пунктом 2.2. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №10 від
29.05.2013 року «Про деякі питання практики
застосування позовної давності у
вирішенні господарських спорів»
роз'яснено, що за змістом частини
першої статті 261 Цивільного кодексу
України позовна давність
застосовується лише за наявності
порушення права особи. Лише якщо буде
встановлено, що право або охоронюваний
законом інтерес особи дійсно порушені,
але позовна давність спливла і про це
зроблено заяву іншою стороною у справі,
суд відмовляє в позові у зв'язку зі
спливом позовної давності - за
відсутності наведених позивачем
поважних причин її пропущення.

Відповідно до частини 1 статті 261
Цивільного кодексу України перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

Загальний трирічний строк позовної
давності (стаття 257 Цивільного кодексу
України) щодо визнання біржової угоди
від 25.11.2010 року сплив 26.11.2013 року,
позивач звернувся до суду 27.03.2014 року,
наведені ним обставини спростування
пропуску строку позовної давності суд
допустимими не визнає.

Таким чином, оцінивши заяву
відповідача-1 про застосування строку
позовної давності, заперечення на неї
позивача в сукупності з встановленими
обставинами справи, з врахуванням
вимог законодавства і попереднього
висновку про часткову обґрунтованість
позовних вимог, суд відмовляє у позові
до товариства з обмеженою
відповідальністю «Агро інжиніринг»
про визнання недійсною біржової угоди
купівлі-продажу транспортного засобу
№18982 від 25.11.2010 року, у зв'язку зі
спливом позовної давності.

Застосування наслідків недійсності
правочину у вигляді зобов'язання ТОВ
«Агро Інжинірінг» повернути ТОВ
«Сван-1» автомобілі та скасування
запису про реєстрацію біржової угоди
купівлі-продажу транспортного засобу
№18982 від 25.11.2010 року в Реєстрі (журналі
обліку) біржових угод, зареєстрованих
Черкаською центральною товарною
біржею 25.11.2010 року за №18982, на
здійсненні яких наполягає позивач, є
похідними від позовної вимоги про
визнання недійсною біржової угоди
купівлі-продажу транспортного засобу
№18982 від 25.11.2010 року. За цих обставин,
суд відмовляє у задоволенні цих вимог.

Відповідно до статті 84 ГПК України,
якщо у справі беруть участь кілька
позивачів і відповідачів, в рішенні
вказується, як вирішено спір щодо
кожного з них.

Звертаючись до суду позивач самостійно
визначає особу до якої пред'являє свою
вимогу, тобто визначає відповідача.

Позивач звернувся до суду із позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Агро інжиніринг» та
товарної біржі «Черкаська Центральна
товарна біржа».

Проте, товарна біржа «Черкаська
Центральна товарна біржа» не є
стороною спірного договору
купівлі-продажу, а є суб'єктом
господарювання, що лише надавало
послуги при укладанні біржової угоди.

За таких обставин, позов ТОВ «Сван-1» до
другого відповідача - товарної біржі
«Черкаська Центральна товарна біржа»
заявлено безпідставно, тому суд
відмовляє у позові до товарної біржі
«Черкаська Центральна товарна біржа».

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. У позові до товариства з обмеженою
відповідальністю «Агро інжиніринг»
відмовити повністю.

2. У позові до товарної біржі «Черкаська
Центральна товарна біржа» відмовити
повністю.

Рішення може бути оскаржене до
Київського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Черкаської області
протягом десяти днів з дня прийняття.

Повне рішення складено 31.10.2014 року

Суддя
С.С.Боровик