РІШЕННЯ

"27" жовтня 2014 р.Справа № 921/1027/14-г/18

Господарський суд Тернопільської
області у складі судді Охотницької
Н.В.

розглянув справу

за позовом Тернопільського прокурора з
нагляду за додержанням законів у
транспортній сфері в інтересах
держави, пр-т. С.Бандери, 6, м. Тернопіль в
особі Дочірнього підприємства
"Тернопільський облавтодор" публічного
акціонерного товариства "Державна
акціонерна компанія "Автомобільні
дороги України", вул. О. Кульчицької, 8, м.
Тернопіль, Тернопільська область

до відповідача Заліщицького
житлово-комунального підприємства,
вул. С.Бандери, 2, м.Заліщики,
Заліщицький район, Тернопільська
область

про стягнення заборгованості в сумі 16
418,00 грн.

За участі представників:

прокуратури: Пашина О.О., посвідчення №
015969 від 04.04.2013 р.;

позивача: Кульчицька Л.О., довіреність
№06-4/639 від 16.04.2014 р.;

відповідача: не прибув.

В судовому засіданні учасникам
судового процесу роз'яснено
процесуальні права та обов'язки,
передбачені статтями 20, 22, 29, 81-1 ГПК
України. Технічна фіксація судового
процесу не здійснюється.

Суть справи: Тернопільський прокурор з
нагляду за додержанням законів у
транспортній сфері звернувся до
господарського суду Тернопільської
області в інтересах держави в особі
дочірнього підприємства
"Тернопільський облавтодор" публічного
акціонерного товариства "Державна
акціонерна компанія "Автомобільні
дороги України" з позовом до
Заліщицького житлово-комунального
підприємства про стягнення
заборгованості в сумі 16 418,00 грн.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги,
позивач посилається на порушення
відповідачем умов договору підряду в
частині своєчасної та повної оплати
вартості виконаних робіт, внаслідок
чого в останнього виникла
заборгованість, сума якої заявлена до
стягнення в судовому порядку.

Ухвалою господарського суду
Тернопільської області від 25.09.2014 р.
порушено провадження у даній справі та
призначено її до розгляду в судовому
засіданні на 13.10.2014 р., який відкладався
до 27.10.2014 р.

Прокурор та представник позивача у
судових засіданнях позовні вимоги
підтримали в повному обсязі, просять
суд позов задоволити.

Представник відповідача у судові
засідання 13.10.2014 р. та 27.10.2014 р. не прибув,
однак згідно відзиву на позов (вх.№18138
від 13.10.2014 р.), комунальне підприємство
заперечує проти позову, посилаючись на
те, що замовником робіт по поточному
ремонту вулиці Ущилівської в м.
Заліщики є Заліщицька міська рада і
фінансування даних робіт, згідно п. 3.4
Договору № 14/14 від 03.12.2012 р.,
здійснюється за її рахунок. В той же
час, зазначає, що у зв'язку із затримкою
фінансування саме зі сторони
замовника, вчасно розрахуватись із
позивачем не вдається за можливе. Крім
того, Заліщицьке житлово-комунальне
підприємство просить суд розглядати
справу без участі представника
відповідача.

За таких обставин, зважаючи на те, що
явка представника Заліщицького
житлово-комунального підприємства не
визнавалась судом обов'язковою, а
наявних матеріалів справи достатньо
для прийняття законного та
обґрунтованого рішення, справа
розглядається без участі повноважного
представника відповідача, відповідно
до ст. 75 ГПК України за наявними у ній
матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши думку прокурора, пояснення
представника позивача в судових
засіданнях та письмові заперечення
відповідача, оцінивши подані сторонами
докази, суд прийшов до висновку, що
позовні вимоги підлягають до
задоволення, виходячи з наступного.

Крім тогоКРозглянувши матеріали
справи, заслухавши думку прокурора,
пояснення представника позивача в
судових засіданнях та письмові
заперечення відповідача, оцінивши
подані сторонами докази, суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги підлягають
до задоволення, виходячи з
наступного.Згідно вимог ст. 121
Конституції України, Закону України
"Про прокуратуру", ст. 29 ГПК України на
органи прокуратури покладається
представництво інтересів громадян та
держави в судах у випадках, визначених
Законом. В силу ст. 20 Закону України "Про
прокуратуру" при виявленні порушень
закону прокурор має право звертатись
до суду в передбачених законом
випадках. Підставами для
представництва прокурором інтересів
держави, згідно ч. 2 ст. 36-1 Закону, є
наявність порушень або загрози
порушень інтересів держави.

Центральним органом виконавчої влади,
який забезпечує реалізацію державної
політики у сфері дорожнього
господарства та управління
автомобільними дорогами є Державне
агентство автомобільних доріг України,
яке діє через свої територіальні
органи (п. п. 1.6.Положення про Державне
агентство автомобільних доріг України,
затвердженого Указом Президента
України №456/2011 від 13.04.2011р.).

В свою чергу, згідно до п.1.1 т 2.1. Статуту
дочірнього підприємства, останнє
створене відповідно до наказу
Державного агентства автомобільних
доріг України № 156 від 09.04.2002р. з метою
забезпечення економічних інтересів
держави, задоволення потреб держави,
населення та оборони країни в
удосконаленні і розвитку
автомобільних доріг загального
користування.

Філія "Заліщицька дорожня
експлуатаційна дільниця" є
відокремленим підрозділом юридичної
особи - Дочірнього підприємства
"Тернопільський облавтодор" публічного
акціонерного товариства "Державна
акціонерна компанія "Автомобільні
дороги України", що створена відповідно
до пункту 3.8 Статуту за рішенням
засновника ДП "Тернопільський
облавтодор".

З наведеного в сукупності суд
констатує, що прокурор звернувся до
суду в порядку та спосіб, які визначені
законодавством, що регламентує спірні
правовідносини.

Відповідно до ст. 16 ЦК України та п. 2 ст.
20 ГК України кожний суб'єкт
господарювання та споживач має право
на захист своїх прав і законних
інтересів.

За загальними положеннями цивільного
законодавства зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 ЦК
України. За приписами частини 2 цієї
статті підставами виникнення
цивільних прав і обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини, інші
юридичні факти. Підставою виникнення
цивільних прав та обов'язків є також
дії осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також дії,
що не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Із змістом зазначеної норми
кореспондуються і приписи частини 1
статті 174 ГК України відповідно до якої
господарський договір є підставою
виникнення господарських зобов'язань.

Із матеріалів справи вбачається, що
03.10.2012 р. між Заліщицьким
житлово-комунальним підприємством
(надалі - генпідрядник) та філією
"Заліщицька ДЕД" Дочірнього
підприємства "Тернопільський
облавтодор" публічного акціонерного
товариства "Державна акціонерна
компанія "Автомобільні дороги України"
(надалі - субпідрядник) укладено
договір про виконання робіт №14/14, за
яким генпідрядник доручає, а
субпідрядник зобов'язується виконати
роботи - поточний ремонт вулиці
Ущилівська м. Заліщики (надалі - роботи),
а генпідрядник зобов'язується прийняти
та оплатити такі роботи. Склад та обсяг
робіт, що доручаються субпідряднику,
визначені проектно-кошторисною
документацією у порядку, встановленому
чинним законодавством України (п.п. 1.1.,
2.1. договору).

Ціна договору становить 26 418,00 грн, в
тому числі ПДВ - 4 403,00 грн, що станом на
дату укладення договору дорівнює
загальній вартості робіт. Вартість
робіт за договором визначається
договірною ціною (п. 3.1. договору).

Роботи вважаються виконаними після
підписання акту приймання виконаних
робіт, яким оформляється
здавання-приймання робіт після
закінчення будівництва (форма КБ - 2в)
та Довідок про вартість виконаних
підрядних робіт (форма № КБ №3) (п. 5.1.
договору).

Акт виконаних робіт готує субпідрядник
і разом з представником генпідрядника
перевіряє акти з фактично виконаними
обсягами робіт протягом 3 днів (п.4.8.
договору).

Вартість виконаних робіт, що
підлягають оплаті, визначаються по
усіх складових вартості робіт,
розрахованих у договірній ціні, згідно
вимог ДБН та ВБН (п. 4.11. договору).

Договір набирає чинності з моменту
його підписання сторонами та
скріплення печатками сторін і діє до
31.12.2012 р. (п.10.1. договору). При цьому,
закінчення строку цього договору не
звільняє сторони від відповідальності
за його порушення, яке мало місце під
час дії цього договору, а також від
виконання договору у випадках
передбачених договором та/або
законодавством (п.10.3. договору).

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу
України, до виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України
з урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Взаємовідносини, що склалися між
сторонами у справі суд кваліфікує як
правовідносини, що випливають із
договору підряду, які регулюються
положеннями глави 61 ЦК України.

Так, відповідно до ст. 837 ЦК України, за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові.

Згідно ст.ст. 843, 846 Цивільного
кодексу України у договорі підряду
визначається ціна роботи або способи
її визначення, а також строки виконання
роботи або її окремих етапів.

Якщо договором підряду не передбачена
попередня оплата виконаної роботи або
окремих її етапів, замовник
зобов'язаний сплатити підрядникові
обумовлену ціну після остаточної здачі
роботи за умови, що роботу виконано
належним чином і в погоджений строк
або, за згодою замовника, - достроково
(ст. 854 Цивільного кодексу України).

Із змісту ст. 629 ЦК України, договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Так, згідно розділу 4 "Порядок
здійснення розрахунків оплати. Порядок
здачі - приймання закінчених робіт.
Проведення розрахунків за виконані
роботи" договору передбачено, що
розрахунок за виконані роботи
здійснюються шляхом перерахування
коштів на рахунок субпідрядника після
одержання від субпідрядника рахунку на
оплату робіт та після підписання
сторонами акту приймання виконаних
підрядних робіт (форма № КБ-2в) та
довідки про вартість виконаних робіт
(форма №КБ-3), а також після одержання
від субпідрядника документів, що
підтверджують належну якість робіт,
первинних документів, передбачених для
даного виду робіт. Генпідрядник має
право перерахувати субпідряднику
аванс в розмірі 30 % вартості обсягу
робіт за договором.

У відповідності до ст. 509 Цивільного
кодексу України, ст. 173 Господарського
кодексу України, в силу господарського
зобов'язання, яке виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання, один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до умов договору (розділ 6
"Права та обов'язки сторін")
генпідрядник зобов'язаний своєчасно та
в повному обсязі оплачувати виконані
та прийняті роботи згідно з Актом
приймання виконаних підрядних робіт
(форма № КБ-2в) та довідок про вартість
виконаних підрядних робіт (форма №
КБ-3), а субпідрядник має право
своєчасно (відповідно до умов договору)
та в повному обсязі отримувати плату за
виконані та прийняті генпідрядником
роботи.

Згідно ч. 2 ст. 193 Господарського
кодексу України, кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Відповідно до умов укладеного договору
між сторонами було складено та
підписано акт № 13 приймання виконаних
підрядних робіт форми № КБ-2в за
грудень 2012 р. та довідку про вартість
підрядних робіт форми № КБ-3 за грудень
2012 р. на суму 26 418,00 грн.

Разом з тим, відповідачем проведено
лише часткову оплату за виконані
роботи в сумі 10 000,00 грн, що
підтверджується виписками по
розрахунковому рахунку від 12.03.2013 р. та
11.04.2013 р. (копії знаходяться в
матеріалах справи).

З метою досудового врегулювання спору
позивачем направлено відповідачу
претензію №44 від 25.03.2014 р. та повторну
претензію № 69 від 26.05.2014 р. для
добровільного погашення боргу в сумі 16
418,00 грн. Однак претензії залишені
відповідачем без відповіді та
задоволення.

При цьому, заперечення відповідача, які
викладені у відзиві на позов (вх.№18138
від 13.10.2014 р.), зокрема щодо того, що
замовником робіт по поточному ремонту
вулиці Ущилівської в м. Заліщики є
Заліщицька міська рада і фінансування
даних робіт, згідно п. 3.4 Договору № 14/14
від 03.12.2012 р., здійснюється за її рахунок
і у зв'язку із затримкою фінансування
саме зі сторони замовника,
Заліщицькому житлово-комунальному
підприємству вчасно розрахуватись із
позивачем не вдається за можливе, суд
вважає хибними з огляду на наступне.

Цивільним кодексом України
встановлено, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку
(ст.509).

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 ЦК України,
зокрема із договорів (ч.2 ст.509 ЦК
України).

Відповідно до положень статей 525, 526, 530
Цивільного кодексу України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору, у
встановлений строк (термін) його
виконання та вимог цього кодексу, інших
активів цивільного законодавства,
одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається.

Як вбачається із матеріалів справи між
учасниками спірних правовідносин
існують договірні зобов'язання
відповідно до договору № 14/14 про
виконання робіт від 03.12.2012 р. і згідно
даного правовідношення, одна сторона -
Дочірнє підприємство "Тернопільський
облавтодор" публічного акціонерного
товариства "Державна акціонерна
компанія "Автомобільні дороги України"
в особі філії "Заліщицька ДЕД" (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони - Заліщицького
житлово-комунального підприємства
(кредитора) певну дію (поточний ремонт
вулиці Ущилівської в м. Заліщики). В
свою чергу, Заліщицьке
житлово-комунальне підприємство, як
Генпідрядник, згідно п.1.1 договору,
зобов'язується прийняти та оплатити
вартість обумовленої в договорі
роботи.

Крім того, Заліщицьким
житлово-комунальним підприємством не
долучено жодних доказів на
підтвердження того, що саме Заліщицька
міська рада є замовником робіт по
поточному ремонту вулиці Ущилівської в
м. Заліщики.

За таких обставин, враховуючи умови
укладеного між сторонами правочину,
обов'язок щодо проведення оплати за
виконані роботи по поточному ремонту
вулиці Ущилівської в м. Заліщики по
договору про виконання робіт № 14/14 від
03.12.2012 р. лежить саме на Заліщицькому
житлово-комунальному підприємству.

У відповідності до ч. 1 ст. 612 Цивільного
кодексу України боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Згідно вимог ст. ст. 32, 33 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному порядку встановлює
наявність чи відсутність обставин, на
яких ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог та заперечень.

При таких обставинах справи, позовні
вимоги підлягають до задоволення в
розмірі 16 418,00 грн як такі, що
підтверджені матеріалами справи,
ґрунтуються на вимогах чинного
законодавства та не заперечені і не
спростовані відповідачем належними та
допустимими доказами.

Статтею 49 ГПК України передбачено, що
судовий збір, від сплати якого позивач
у встановленому порядку звільнений,
стягується з відповідача в доход
бюджету.

Згідно з п.12 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про
судовий збір" від 08.07.2011р. № 3674-VI до осіб,
звільнених від сплати судового збору
відносяться органи прокуратури - при
здійсненні своїх повноважень.

З огляду на наведене, судовий збір у
розмірі 1 827,00 грн покладається на
відповідача та стягується у дохід
Державного бюджету України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
1, 2, 4, 12, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Заліщицького
житлово-комунального підприємства
(вул. С.Бандери, 2, м.Заліщики,
Заліщицький район, Тернопільська
область, код 33768346) на користь
Дочірнього підприємства
"Тернопільський облавтодор" публічного
акціонерного товариства "Державна
акціонерна компанія "Автомобільні
дороги України", вул. О. Кульчицької, 8, м.
Тернопіль, Тернопільська область, код
31995099) 16 418 (шістнадцять тисяч чотириста
вісімнадцять) грн 00 коп. боргу.

3. Стягнути з Заліщицького
житлово-комунального підприємства
(вул. С.Бандери, 2, м.Заліщики,
Заліщицький район, Тернопільська
область, код 33768346) в дохід Державного
бюджету України 1 827 (одну тисячу
вісімсот двадцять сім) грн 00 коп.
судового збору.

4. Наказ видати стягувачеві після
набрання судовим рішенням законної
сили.

Сторони у справі, прокурор, треті
особи, особи, які не брали участь у
справі, якщо господарський суд вирішив
питання про їх права та обов'язки, мають
право подати апеляційну скаргу на
рішення місцевого господарського суду,
яке не набрало законної сили протягом
десяти днів з дня його підписання 30.10.2014
р. через місцевий господарський суд.

Суддя
Н.В. Охотницька