м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/19618/14 16.10.14

За позовомПриватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «АХА
Страхування» до Відкритого
акціонерного товариства Національна
акціонерна страхова компанія «Оранта»
третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача
ОСОБА_1простягнення 2170,97 грнСуддя
Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивача Грабова І.А. - представник
від відповідача не з'явились від
третьої особине з'явилисьОБСТАВИНИ
СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «АХА Страхування»
(надалі - «ПАТ «СК «АХА
Страхування») звернулось до
Господарського суду міста Києва із
позовною заявою до Відкритого
акціонерного товариства Національна
акціонерна страхова компанія «Оранта»
(надалі - «ВАТ «НАСК «Оранта») про
стягнення 2170,97 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПАТ
«СК «АХА Страхування» на підставі
договору добровільного страхування
наземного транспорту №2294067/05АВ від
22.09.2012 внаслідок настання страхової
події - дорожньо-транспортної пригоди
(надалі - ДТП) виплачено страхове
відшкодування власнику автомобіля
марки Toyota, державний номер НОМЕР_1, а
тому позивачем відповідно до положень
ст. 27 Закону України «Про страхування»
та ст. 993 Цивільного кодексу України
отримано право вимоги до особи,
відповідальної за завдану шкоду.
Відповідальність власника
транспортного засобу - автомобіля
марки ВАЗ 2106, державний номер НОМЕР_2,
яким скоєно ДТП, застрахована ВАТ «НАСК
«Оранта» на підставі договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АС/2481769, а тому позивач
вказує, що обов'язок з відшкодування
збитків покладається на відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 19.09.2014 за вказаним позовом
порушено провадження у справі №910/19618/14,
залучено до участі у справі ОСОБА_1
третьою особою, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача та призначено
розгляд справи призначено на 16.10.2014.

Представник позивача в судове
засідання, призначене на 16.10.2014,
з'явився, позовні вимоги підтримав в
повному обсязі.

Відповідач повноважних представників
в судове засідання не направив. Проте,
14.10.2014 через канцелярію суду від
відповідача надійшов відзив на позовну
заяву, в якому відповідач проти
задоволення позовних вимог не
заперечує та просить суд розглядати
справи без участі його представника.

Клопотання відповідача про розгляд
справи без участі його представника
судом задоволено.

В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, Господарський суд міста
Києва, -

ВСТАНОВИВ:

22.09.2012 між ПАТ «СК «АХА Страхування»
(страховик) та ОСОБА_3 (страхувальник)
укладено договір добровільного
страхування наземного транспорту
№2294067/05АВ (надалі - «Договір»), об'єктом
страхування за яким є майнові інтереси
страхувальника, що не суперечать
законодавству України, пов'язані з
володінням, користуванням та
розпорядженням майном, а саме:
автомобілем марки Toyota, державний номер
НОМЕР_1, на випадок настання страхових
випадків, зокрема, пошкодження чи
знищення транспортного засобу або його
частин внаслідок ДТП. Вигодонабувачем
за Договором є страхувальник.

05.09.2013 біля 09 год. 00 хв. по вул.
Плеханівській, 121 в м. Харкові сталася
ДТП за участі застрахованого
автомобіля Toyota, державний номер НОМЕР_1,
та автомобіля ВАЗ 2106, державний номер
НОМЕР_2, а саме: водій ОСОБА_1, керуючи
автомобілем ВАЗ 2106, державний номер
НОМЕР_2, не вибрав безпечної відстані до
автомобіля Toyota, державний номер НОМЕР_1,
внаслідок чого сталося зіткнення
автомобілів та спричинено механічні
пошкодження обом автомобілям.

ДТП сталася в результаті порушення
водієм ОСОБА_1 п. 13.1 Правил дорожнього
руху України, що підтверджується
постановою Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 25.09.2013 у
справі №641/9655/13-п, відповідно до якої
ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 Кодексу України
про адміністративні правопорушення.

На підставі страхового акту
№1.001.13.12710/VESKO33980 від 24.09.2013, у
відповідності до розрахунку суми
страхового відшкодування визначеного
вказаним актом, рахунку-фактури
№1-00005161 від 19.09.2013 та заяви
страхувальника про настання
страхового випадку та виплату
страхового відшкодування позивач,
виконуючи свої зобов'язання за
Договором, здійснив відшкодування
завданої шкоди внаслідок спірної ДТП
шляхом виплати коштів у сумі 2680,97 грн на
поточний рахунок виконавця робіт ТОВ
«Автоарт», що підтверджується
платіжним дорученням № 60263 від 26.09.2013.

Статтею 27 Закону України «Про
страхування» та статтею 993
Цивільного кодексу України визначено,
що до страховика, який виплатив
страхове відшкодування за договором
майнового страхування, в межах
фактичних затрат переходить право
вимоги, яке страхувальник або інша
особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до ПАТ «СК «АХА
Страхування» перейшло в межах суми 2680,97
грн право вимоги до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Із постанови Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 25.09.2013 у
справі №641/9655/13-п вбачається, що
транспортний засіб - автомобіль ВАЗ 2106,
державний номер НОМЕР_2, водієм якого
спричинено ДТП, що потягнуло нанесення
шкоди автомобілю Toyota, державний номер
НОМЕР_1, знаходився під керуванням
ОСОБА_1

Частинами 1,2 ст. 1187 Цивільного кодексу
України передбачено, що джерелом
підвищеної небезпеки є діяльність,
пов'язана з використанням, зберіганням
або утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо - і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188
Цивільного кодексу України шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою, а за
наявності вини всіх осіб, діяльністю
яких було завдано шкоди, розмір
відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у
відносинах між кількома володільцями
джерел підвищеної небезпеки
відповідальність будується на
загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем
ВАЗ 2106, державний номер НОМЕР_2,
встановлена у судовому порядку.

Цивільно-правова відповідальність
власника транспортного засобу за
шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну
третіх осіб внаслідок експлуатації
автомобіля ВАЗ 2106, державний номер
НОМЕР_2, застрахована ВАТ «НАСК
«Оранта» на підставі договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АС/2481769.

Вказаним договором (поліс № АС/2481769)
передбачено, що франшиза становить 510,00
грн., а ліміт відповідальності за
шкоду заподіяну майну третіх осіб - 50
000,00 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Положеннями ст. 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

Нормами ст. 5 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» встановлено, що об'єктом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності є
майнові інтереси, що не суперечать
законодавству України, пов'язані з
відшкодуванням особою,
цивільно-правова відповідальність
якої застрахована, шкоди, заподіяної
життю, здоров'ю, майну потерпілих
внаслідок експлуатації забезпеченого
транспортного засобу.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до рахунку №1-00005161 від
19.09.2013, виставленого виконавцем
ремонтних робіт ТОВ «Автоарт» фактична
вартість відновлювального ремонту
автомобіля Toyota, державний номер НОМЕР_1
склала 3180,97 грн, а позивачем виплачено
страхове відшкодування у розмірі 2680,97
грн.

Відповідно до ст. 12.1 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страхове відшкодування
завжди зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
підпункту.

Пунктом 35.1 ст. 35 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» визначено, що для отримання
страхового відшкодування потерпілий
чи інша особа, яка має право на
отримання відшкодування, протягом 30
днів з дня подання повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду подає
страховику (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву
про страхове відшкодування.

Згідно з п. 36.2 ст. 36 наведеного Закону
страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня
узгодження ним розміру страхового
відшкодування з особою, яка має право
на отримання відшкодування, за
наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний: у разі визнання ним вимог
заявника обґрунтованими - прийняти
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
та виплатити його. Якщо відшкодування
витрат на проведення відновлювального
ремонту пошкодженого майна
(транспортного засобу) з урахуванням
зносу здійснюється безпосередньо на
рахунок потерпілої особи (її
представника), сума, що відповідає
розміру оціненої шкоди, зменшується на
суму визначеного відповідно до
законодавства податку на додану
вартість. При цьому доплата в розмірі,
що не перевищує суми податку,
здійснюється за умови отримання
страховиком (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ)
документального підтвердження факту
оплати проведеного ремонту. Якщо у
зв'язку з відсутністю документів, що
підтверджують розмір заявленої шкоди,
страховик (МТСБУ) не може оцінити її
загальний розмір, виплата страхового
відшкодування (регламентна виплата)
здійснюється у розмірі шкоди, оціненої
страховиком (МТСБУ).

Листом № ЛВ1996 від 10.01.2014, до якого було
додано документи, передбачені ст. 35
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», позивач
звернувся до відповідача та просив
відповідача здійснити виплату
страхового відшкодування у розмірі
2680,97 грн. Однак, вказану вимогу позивача
відповідач залишив без задоволення.

Враховуючи визначені полісом №АС/2481769
розміри лімітів відповідальності та
франшизи, розмір шкоди, право на вимоги
якої перейшло до позивача, відповідач
був зобов'язаний відшкодувати позивачу
витрати в розмірі 2170,97 грн (2680,97 грн - 510,00
грн франшизи за полісом) у строк до
моменту звернення ПАТ «СК «АХА
Страхування» до суду, а тому позовні
вимоги є обґрунтованими.

За таких обставин, позов про стягнення
з ВАТ «НАСК «Оранта» на користь ПАТ «СК
«АХА Страхування» суми страхового
відшкодування у розмірі 2170,97 грн.
підлягає задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України витрати по сплаті судового
збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства Національна акціонерна
страхова компанія «Оранта» (02081, м. Київ,
вул. Здолбунівська, 7-Д,
ідентифікаційний код 00034186) на користь
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «АХА Страхування»
(04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8,
ідентифікаційний код 20474912) суму
страхового відшкодування у розмірі 2170
(дві тисячі сто сімдесят) грн 97 коп. та
судовий збір у розмірі 1827 (одна тисяча
вісімсот двадцять сім) грн 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено: 28.10.2014.

Суддя
Ю.М.
Смирнова