ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03" листопада 2014 р.Справа № 916/2397/14

Господарський суд Одеської області
у складі:

головуючий суддя - Брагіна Я.В.

судді: Гут С.Ф. та Никифорчук М.І.

секретаря судового засідання Галюк Т.В.

за участю представників:

від прокуратури: Петрова Г.В. згідно
посвідчення за № 029770 від 20.10.2014р.;

від відповідачів:1. Гончаров В.М. згідно
довіреності за №01/01-08/2796 від 06.10.2014р.;

2. Тарасенко В.М. згідно
довіреності від 03.11.2014р.

від третьої особи: не з'явився;

розглянула справу.

за позовом: Біляївського міжрайонного
прокурора Одеської області (м.
Біляївка, Одеської області);

до відповідачів: 1. Біляївської
районної державної адміністрації (м.
Біляївка, Одеської обл.); 2. Приватного
підприємства "Укр-Петроль" (м.
Володимир-Волинський, Волинської обл.);

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору: Біляївська
районна рада (м. Біляївка, Одеської
обл.);

про визнання недійсним договору оренди
земельної ділянки та зобов'язання
повернути земельну ділянку

10.06.14. Біляївський міжрайонний прокурор
Одеської області звернувся до
господарського суду Волинської
області з позовом до відповідачів: 1.
Біляївської районної державної
адміністрації; 2. Приватного
підприємства "Укр-Петроль"; третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору: Біляївська районна рада
про визнання недійсним договору оренди
земельної ділянки та зобов'язання
повернути земельну ділянку.

Ухвалою господарського суду
Волинської області від 13.06.14. зазначену
позовну заяву надіслано за підсудністю
до господарського суду Одеської
області (а.с.29).

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 20.06.14. порушено провадження
у справі №916/2397/14 за зазначеним
позовом.

А ухвалою суду від 03.09.14. у зв'язку зі
складністю справу №916/2397/14 призначено
до колегіального розгляду.

Згідно автоматичного розподілу справ
справу №916/2397/14 передано на розгляд
колегії суддів у складів: головуючий
суддя - Брагіна Я.В., судді - Гут С.Ф. та
Никифорчук М.І., яка ухвалою суду від
04.09.14. прийняла зазначену справу до
свого провадження.

Представник прокуратури у судовому
засіданні підтримав позов з підстав
викладених у

позовній заяві. Пояснив, що прокурор,
звернувся із даною позовною заявою в
інтересах держави як позивач, тому що
орган, який уповноважений здійснювати
відповідні функції у спірних
правовідносинах є Біляївська районна
державна адміністрація, якою порушені
вимоги діючого законодавства при
укладенні спірного договору оренди
земельної ділянки. За таких обставин
прокурором самостійно подано до суду
позов в інтересах держави. А при
укладенні спірного договору було
порушено вимоги ст.23 Закону України
„Про оренду землі", бо
нормативно-грошова оцінка земельної
ділянки, яка розташована за межами
населених пунктів, не була затверджена
Біляївською районною радою.

Представник Приватного підприємства
"Укр-Петроль" у судовому засіданні
заперечував проти позову. Пояснив, що
спірний договір оренди земельної
ділянки відповідає вимогам чинного
законодавства, в ньому узгоджено всі
істотні умови, визначена орендна плата,
яка сплачується систематично в повному
обсязі. Проект землеустрою затверджено
розпорядженням Біляївської районної
державної адміністрації Одеської
області від 29.07.08. Крім того, на спірній
земельній ділянці знаходиться
нерухоме майно відповідача. Прокурор
не довів, що відповідачі укладаючи
договір оренди причинили шкоду
державі, і тому виникла необхідність
прокурора звертатись з позовом до суду.

Представник відповідача Біляївської
районної державної адміністрації в
судовому засіданні теж заперечував
проти позову. Пояснив, що при укладенні
спірного договору не порушував вимог
чинного законодавства.

Представник третьої особи у судове
засідання не з'явився, хоча про розгляд
справи був повідомлений вчасно і
належним чином.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
господарський суд

ВСТАНОВИВ:

29.07.2008 року між Біляївською районною
державною адміністрацією та Приватним
підприємством „Укр-Петроль" було
укладено договір оренди земельної
ділянки (реєстраційний номер 04.08.516.00003),
розташованої на території
Хлібодарської селищної ради за межами
населеного пункту, загальною площею
0,250га.

Як суд зазначав вище, прокурор
обґрунтовує позовні вимоги порушенням
відповідачами ст. 23 Закону України
„Про оренду землі" при укладенні
зазначеного вище договору, бо
нормативно-грошова оцінка земельної
ділянки, яка розташована за межами
населеного пункту не була затверджена
Біляївською районною радою, а також
зверненням до суду з позовом в
інтересах держави як позивач, тому що
орган, який уповноважений здійснювати
відповідні функції у спірних
правовідносинах є Біляївська районна
державна адміністрація, якою порушені
вимоги діючого законодавства при
укладенні спірного договору оренди
земельної ділянки.

Відповідач Приватне підприємство
"Укр-Петроль" заперечував проти позову
посилаючись на те, що прокурор
звертаючись самостійно з позовом до
суду не надав належних доказів, які б
підтверджували необхідність звернення
з позовом до суду в інтересах держави
та доказів, які б підтверджували
причинення шкоди державі. А також
посилається на безпідставність
позовних вимог, оскільки відповідач
при укладенні договору отримав всі
необхідні документи. Доводи виклав у
відзиві.

Пунктом 5 статті 121 Конституції України
на прокуратуру України покладено
представництво інтересів громадян або
держави в суді у випадках, встановлених
законом.

Відповідно до ст. 36-1 Закону України
„Про прокуратуру" представництво
прокуратурою інтересів громадянина
або держави в суді полягає у здійсненні
прокурорами від імені держави
процесуальних та інших дій,
спрямованих на захист у суді інтересів
громадянина або держави у випадках,
передбачених законом. Підставою
представництва у суді інтересів
держави - наявність порушень або
загрози порушень економічних,
політичних та інших державних
інтересів внаслідок протиправних дій
(бездіяльності) фізичних або юридичних
осіб, що вчиняються у відносинах між
ними або з державою. Формою
представництва, зокрема, є звернення до
суду з позовами або заявами про захист
прав і свобод іншої особи,
невизначеного кола осіб, прав
юридичних осіб, коли порушуються
інтереси держави. Прокурор самостійно
визначає підстави для представництва у
судах, форму його здійснення і може
здійснювати представництво в будь-якій
стадії судочинства в порядку,
передбаченому процесуальним законом.

За приписами ст. 20 Закону України "Про
прокуратуру" при виявленні порушень
закону прокурор у межах своєї
компетенції має право звертатися до
суду в передбачених законом випадках.

Згідно з абзацом четвертим частини 1
статті 2 ГПК господарський суд порушує
справи за позовами прокурорів, які
звертаються до господарського суду в
інтересах держави. Частиною 2
зазначеної статті передбачено, що
прокурор, який звертається до
господарського суду в інтересах
держави, в позовній заяві самостійно
визначає, в чому полягає порушення
інтересів держави, та обґрунтовує
необхідність їх захисту, а також вказує
орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах. У разі відсутності
такого органу або відсутності у нього
повноважень щодо звернення до
господарського суду прокурор зазначає
про це в позовній заяві.

З врахуванням вимог ч. 2 ст. 29 ГПК
України у разі прийняття господарським
судом позовної заяви, поданої
прокурором в інтересах держави в особі
органу, уповноваженого здійснювати
функції держави у спірних
правовідносинах, зазначений орган
набуває статусу позивача. У разі
прийняття господарським судом
позовної заяви, поданої прокурором в
інтересах держави, в якій зазначено про
відсутність органу, уповноваженого
здійснювати функції держави у спірних
правовідносинах, або про відсутність у
такого органу повноважень щодо
звернення до господарського суду,
прокурор набуває статусу позивача.

Як зазначено в пункті 5 мотивувальної
частини рішення Конституційного Суду
України від 8 квітня 1999 року N 3-рп/99,
поняття „орган, уповноважений
державою здійснювати відповідні
функції у спірних відносинах", що
міститься в частині другій статті 2 ГПК
України, означає орган, на який
державою покладено обов'язок щодо
здійснення конкретної діяльності у
відповідних правовідносинах,
спрямованої на захист інтересів
держави.

Отже, виходячи зі змісту положень ст.ст.
2, 29 ГПК України, тільки у разі
відсутності державного органу,
уповноваженого здійснювати функції
держави у спірних правовідносинах, або
відсутності у такого органу
повноважень щодо звернення до
господарського суду, прокурор має
право виступати в господарському
процесі як позивач. Прокурор не повинен
перебирати на себе повноваження
державних органів по здійсненню
останніми функцій держави у спірних
правовідносинах.

Як вбачається з матеріалів справи,
спірна земельна ділянка знаходиться за
межами населеного пункту, тому
прокурор згідно п. 3 ст. 122 Земельного
кодексу України (в редакції, яка діяла
на момент укладення договору оренди
землі) визначив орган уповноважений
державою здійснювати відповідні
функції у спірних відносинах -
Біляївську райдержадміністрацію, але
залучив останню в якості відповідача,
оскільки, на думку прокурора, саме нею
порушені вимоги законодавства при
укладенні спірного договору оренди
землі, стороною якого вона являється.

В абз. 3, 4 п. 3 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 23.03.2012
р. № 7 "Про деякі питання участі
прокурора у розгляді справ,
підвідомчих господарським судам" (з
наступ. змінами і доповнен.)
господарський суд повинен оцінювати
правильність визначення прокурором
органу, на який державою покладено
обов'язок щодо здійснення конкретних
функцій у правовідносинах, пов'язаних
із захистом інтересів держави.
Інтереси держави мають чітко
формулюватися й умотивовуватися
прокурором. У випадках неправильного
визначення прокурором позивача, тобто
органу, уповноваженого державою
здійснювати відповідні функції у
спірних правовідносинах,
господарський суд на підставі пункту 1
частини першої статті 63 ГПК повертає
таку позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду. Якщо
господарський суд помилково порушив
провадження у справі за позовом
прокурора, в якій неправильно
визначено позивача за вимогами про
захист інтересів держави, такий позов
підлягає залишенню без розгляду
відповідно до пункту 1 частини першої
статті 81 ГПК.

Однак, у разі коли прокурором подано
позовну заяву в інтересах держави як
позивачем (частина друга статті 2,
частина друга статті 29 ГПК), то
господарський суд не вчиняє
процесуальних дій, зазначених в
абзацах третьому і четвертому цього
пункту постанови; в таких випадках
повернення позовної заяви або
залишення її без розгляду можливе лише
за наявності підстав, зазначених
відповідно у пунктах 1, 2, 3, 5 - 9 частини
першої статті 63 або в пунктах 1, 2, 5, 6
частини першої статті 81 ГПК (абз. 5 п. 3).

Отже, оскільки прокурором подано
позовну заяву в інтересах держави як
позивачем, судом вже порушено
провадження у справі за позовом
заступника прокурора і відсутні
підстави передбачені п.1, 2,5,6 ст.81 ГПК
України (п.1. позовну заяву підписано
особою, яка не має права підписувати її,
або особою, посадове становище якої не
вказано; п.2. у провадженні
господарського суду або іншого органу,
який діє в межах своєї компетенції, є
справа з господарського спору між тими
ж сторонами, про той же предмет і з тих
же підстав; п.5. позивач без поважних
причин не подав витребувані
господарським судом матеріали,
необхідні для вирішення спору, або
представник позивача не з'явився на
виклик у засідання господарського суду
і його нез'явлення перешкоджає
вирішенню спору; п. 6. громадянин
відмовився від позову, який було подано
у його інтересах прокурором), то
відсутні підстави для залишення
позову Біляївського міжрайонного
прокурора Одеської області без
розгляду.

Слід зазначити, що такої правової
позиції дотримується Вищий
господарський суд України у постанові
від 13.08.2013 року у справі №5017/3280/2012.

Дійсно, згідно ст.23 Закону України „Про
оцінку земель", чинної станом на час
укладення спірного договору, технічна
документація з бонітування грунтів,
економічної оцінки земель та
нормативної грошової оцінки земельних
ділянок у межах населених пунктів
затверджується відповідною сільською,
селищною, міською радою.

Технічна документація з бонітування
грунтів, економічної оцінки земель та
нормативної грошової оцінки земельних
ділянок, розташованих за межами
населених пунктів затверджується
районними радами.

Проте, суд приходить до висновку про
відмову в задоволенні позову
враховуючи наступне.

Розпорядженнями Біляївської
райдержадміністрації №1062/2008 від 25.07.2008
року погоджено проект землеустрою
щодо відведення земельних ділянок
відповідачу Приватному підприємству
"Укр-Петроль" в довгострокову оренду
строком на 25 років для розміщення
автозаправної станції на 250 заправок на
добу на території Хлібодарської
селищної ради (12 км + 200м автошляху М 16
Одеса-Кучурган (ліва сторона),
розроблений ДП "Одеський
науково-дослідний та проектний
інститут землеустрою" та передано
Приватному підприємству "Укр-Петроль" в
довгострокову оренду терміном на 25
років земельну ділянку площею 0,250га, в
тому числі: 0,250га - відкритих земель без
рослинного покриву або з незначним
рослинним покривом (інші) із земель
сільськогосподарського призначення,
що не надані у власність або
користування і перебувають в запасі, на
території Хлібодарської селищної ради
(12 км + 200м автошляху М 16 Одеса-Кучурган
(ліва сторона), Біляївського району,
Одеської області (за межами населеного
пункту), яке є чинним на день розгляду
справи в суді.

Спірним договором сторони встановили
розмір орендної плати з врахуванням
нормативно-грошової оцінки спірної
земельної ділянки.

Орендну плату відповідач сплачує в
повному обсязі, про що не заперечували
представники сторін в засіданні суду
та свідчать платіжні доручення (а.с.61-67).

До того ж, договір оренди земельної
ділянки може бути припинений лише на
майбутнє, оскільки неможливо повернути
вже здійснене за ним користування
ділянкою відповідно до п.2.29 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 17.05.2011 року №6 „Про деякі
питання практики розгляду справ у
спорах, що виникають із земельних
відносин".

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
прокурор в якості позивача не довів
порушення відповідачами інтересів
держави або причинення шкоди державі в
зв'язку з чим виникла необхідність
звернення з позовом до суду з метою
захисту інтересів держави. Навпаки,
визнавши спірний договір недійсним,
державний бюджет не буде отримувати
доходи - орендну плату за земельну
ділянку, на якій знаходиться нерухоме
майно другого відповідача, до
укладення нового договору оренди
спірної земельної ділянки.

При цьому, вимоги Біляївського
міжрайонного прокурора Одеської
області щодо повернення до земель
запасу Хлібодарської селищноїради
земельну ділянку (реєстраційний
№04.07.516.00003), розташованої на території
останньої (за межами населеного пункту)
загальною площею 0,250га та нормативною
вартістю 76613,11грн. не узгоджуються із
нормами Господорського процесуального
кодексу України, бо прокурор не
визначив Хлібодарську селищну раду
позивачем.

Як суд зазначив вище, на спірній
земельній ділянці знаходиться
нерухоме майно відповідача -
Приватного підприємства "Укр-Петроль",
що підтверджується свідоцтвом про
право власності на нерухоме майно від
17.10.11р. (а.с.60).

Згідно ст.33 ГПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
суду (ст. 32 ГПК України).

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. (ст.43 ГПК
України).

Отже, враховуючи вищевикладе, суд
приходить до висновку про відмову в
задоволенні позову, оскільки
прокурором не доведено порушення прав
та охоронюваних законом інтересів
держави, в зв'язку з чим у прокурора
виникла необхідність звернення з
позовом до суду, і такі докази відсутні
в матеріалах справи.

Керуючись ст. ст. 22, 32, 33, 43, 44, 82-85 ГПК
України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову Біляївського
міжрайонного прокурора Одеської
області - відмовити в повному обсязі.

Рішення господарського суду може бути
оскаржене шляхом подання апеляційної
скарги до Одеського апеляційного
господарського суду, яка подається
через місцевий господарський суд
протягом 10-денного строку з моменту
складення та підписання повного тексту
рішення.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
на подання апеляційної скарги, якщо не
буде подано апеляційну скаргу. У разі
подання апеляційної скарги, рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення
підписано 10 листопада 2014 року

Головуючий суддя
Я.В. Брагіна

судді:
С.Ф. Гут

М.І. Никифорчук