ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2014 року
Справа № 915/1322/14

м. Миколаїв

Господарський суд
Миколаївської області у складі судді
Васильєвої Л.І. при секретарі судового
засідання Цуріці І.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м.Миколаєві справу

за позовом: Публічного акціонерного
товариства "Миколаївобленерго", 54017, м.
Миколаїв, вул. Громадянська, 40

до відповідача: Комунального
підприємства "Водопостачання м.
Вознесенська", 56500, Миколаївська
область, м. Вознесенськ, вул. Щорса, 2

про: стягнення 863672,49 грн.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача: Левченко О.В. (довіреність
№01/53-206 від 27.12.2013р.),

Лоскутова М.В. (довіреність
№01/53-87 від 29.05.2014р.)

Від відповідача: Петерс Р.Я.
(довіреність від 20.01.2014р.),

Публічне акціонерне товариство
"Миколаївобленерго" звернулося до суду
з позовом про стягнення з відповідача
заборгованості за спожиту активну
електроенергію за період з березня
2013р. по червень 2014р. включно в сумі 794
448,21 грн., заборгованість за надання
послуг з перетікань реактивної
електроенергії за період з березня
2013р. по червень 2014р. включно у сумі
69224,28 грн.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 21.08.2014 року
позовну заяву прийнято до розгляду,
порушено провадження у справі.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та просив суд позов
задовольнити. В обґрунтування
заявлених позовних вимог представник
позивача зазначив наступне.

Між сторонами у справі було
укладено договір № 50/248 від 26.03.2012 року
про постачання електричної енергії.

На підставі вищевказаного договору
позивач за період з березня 2013р. по
червень 2014р. відпустив відповідачу
активну електричну енергію в кількості
2786654 кВт.год. на суму 2 891 533,40 грн.

Позивач вказує, що відповідач оплату
за використану активну електричну
енергію здійснив частково, в сумі 2 097
085,19 грн. Таким чином, станом на день
подачі позову до суду заборгованість
відповідача за спожиту активну
електроенергію склала 794 448,21 грн.

Зазначає, що за період з березня 2013р.
по червень 2014р.(включно) на підставі
отриманих рахунків, відповідач повинен
був сплатити за перетікання
реактивної електроенергії 128790,24 грн.
Фактично відповідачем за вказаний
період сплачено 65 677,43 грн., а отже,
заборгованість відповідача за
вказаний вище період складає 69 224,28
грн.

Враховуючи вищенаведене, із посиланням
на приписи ст.ст. 526, 625 Цивільного
кодексу України та умови договору
позивач звернувся до суду із позовом
про стягнення з відповідача
заборгованості в загальному розмірі
863672,49 грн.

Відповідач проти задоволення позовних
вимог заперечує. У письмовому відзиві
посилається на те, що згідно
підготовленого та наданого з боку
позивача акту звіряння
заборгованості станом на 01.07.2014р., яка
не погашена станом на 13.10.2014р., всього
по активній і реактивній
електроенергії заборгованість
становить 625901,49 грн. Узгоджено
протоколами Комісії заборгованість на
суму 728 607,87 грн. (в т.ч. вже укладено
договір про організацію
взаєморозрахунків на суму 410334,00 грн.).
Тобто заборгованість у відповідача
перед позивачем відсутня.

На підтвердження оплати
заборгованості, відповідачем були
надані суду копії доручення № 713 від
04.08.2014р. та зведеного реєстру за
електроенергію по споживачам
Вознесенської філії з яких вбачається ,
що до звернення позивачем із позовом
до суду, відповідач здійснив оплату за
електроенергію в загальному розмірі
119765,00 грн.

Після звернення позивача із позовом
до суду, відповідачем була погашена
заборгованість в загальному розмірі
594 897,00 грн. У зв'язку з чим, ухвалою від
05 листопада 2014р., суд припинив
провадження у справі в частині
стягнення 594 897,00 грн. боргу за
відсутністю предмету спору.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши та оцінивши усі
подані у справу докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд встановив
наступне.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про
електроенергетику» споживач енергії
зобов'язаний додержуватись вимог
нормативно-технічних документів та
договору про постачання енергії.
Стаття 629 ЦК України наголошує, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 Господарського
кодексу України за договором
енергопостачання енергопостачальне
підприємство (енергопостачальник)
відпускає електричну енергію
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Пунктом 5.1 Правил користування
електричною енергією, затверджених
постановою НКРЕ від 31.07.1996 № 28 (із
змінами та доповненнями) визначено, що
договір є основним документом, який
регулює відносини між постачальником
електричної енергії за регульованим
тарифом, що здійснює свою діяльність на
закріпленій території, і споживачем та
визначає зміст правових відносин, прав
та обов'язків сторін.

Відповідно до ч. 7 ст. 276 Господарського
кодексу України оплата енергії, що
відпускається, здійснюється
відповідно до умов договору. Договір
може передбачити попередню оплату,
планові платежі з наступним
перерахунком або оплату, що
проводиться за вартість прийнятих
ресурсів.

Між сторонами у справі 26.03.2012р.
укладено договір № 50/248 про постачання
електричної енергії і про технічне
забезпечення електропостачання
споживача, який є чинним по теперішній
час.

Згідно з п.п. 2.3, 2.3.1, 2.3.3, 2.3.9 вказаного
договору відповідач зобов'язався
виконувати умови цього договору,
оплачувати постачальнику вартість
електричної енергії, а також
здійснювати інші платежі згідно з
умовами договору та додатків № 10 та № 4,
користуватись електроенергією
виключно на підставі та умовах цього
договору.

Пунктами 1,2,3,5 додатку № 4 від 26.03.2012р.
до договору сторони домовились, що
покази розрахункових засобів обліку
для здійснення розрахунків знімаються
споживачем щомісячно 31 числа (або
інший останній день місяця) та в цей же
день направляються споживачем
постачальнику по встановленій формі,
згідно зразку «Акту про використану
електричну енргію». Постачальник, не
пізніше наступного робочого дня
визначеного п. 1 цього додатку надає
споживачу рахунки на оплату
електроенергії.

Згідно з п. 1 додатку № 10 до договору
розрахунковим вважається період з 31
числа місяця до такого ж числа
наступного місяця.

На підставі вищевказаного договору
позивач за період з березня 2013р. по
червень 2014р. відпустив відповідачу
активну електричну енергію в кількості
2786654 кВт.год. на суму 2 891 533,40 грн.
Позивач вказує, що відповідач оплату
за використану активну електричну
енергію здійснив частково, в сумі 2 097
085,19 грн., просить суд стягнути з
відповідача заборгованість по
активній електричній енергії в сумі 794
448,21 грн.

Ухвалою суду від 05.11.2014р. суд припинив
провадження у справі в частині
стягнення 594 897,00 грн. боргу на
підставі п.1-1 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України(сплата
боргу після звернення позивача до
господарського суду).

Крім того, з наявних в матеріалах
справи платіжного доручення № 713 від
04.08.2014р. та зведеного реєстру за
електроенергію по споживачам
Вознесенської філії (а.с. 41, 43, т. 2)
вбачається, що до звернення позивачем
із позовом до суду, відповідач
здійснив оплату за електроенергію в
загальному розмірі 119765,00 грн., що є
підставою для відмови в задоволенні
позову в цій частині.

Враховуючи викладене, позовні вимоги
в частині стягнення боргу по активній
електричній енергії підлягають
задоволенню частково, в сумі 79786,21 грн.

Пунктом 6.33 ПКЕЕ зазначено, що величина
плати за перетікання реактивної
електроенергії на межі розділу
електромереж визначається
електропередавальною організацією
відповідно до «Методики обчислення
плати за перетікання реактивної
електроенергії між
електропередавальною організацією та
її споживачами», затвердженої наказом
Міністерства палива та енергетики
України від 17.01.2002 № 19, зареєстрованої
в Міністерстві юстиції України 1
лютого 2002 року за № 93/63811, розділ 3 якої
передбачає укладання додатків до
договору для розрахунків за
перетікання реактивної
електроенергії.

Пункт 2.3.4 договору зобов'язує
відповідача здійснювати оплату за
перетікання реактивної електричної
енергії між електромережею
постачальника та електроустановками
споживача згідно з додатком № 5
«Порядок розрахунків за перетікання
реактивної електроенергії».

Пунктом 3 додатку № 10 до договору
сторони передбачили, що рахунок на
оплату за перетікання реактивної
електроенергії має бути оплачений
споживачем протягом 5 операційних
днів з дня отримання.

За період з березня 2013р. по червень
2014р.(включно) на підставі отриманих
рахунків, відповідач повинен був
сплатити за перетікання реактивної
електроенергії 128790,24 грн. Фактично
відповідачем за вказаний період
сплачено 65 677,43 грн.

Таким чином, заборгованість
відповідача за перетікання
реактивної електроенергії вказаний
вище період складає цілком
обґрунтовано становить 69 224,28 грн.

Ст. ст. 525, 526, 629, Цивільного кодексу
України встановлюють, що договір є
обов'язковим для виконання сторонами,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом, зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Частиною 5 ст. 530 Цивільного кодексу
України визначено, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу. Вказаною
нормою обов'язок доказування
покладений на сторони процесу.
Доказування полягає у поданні доказів
сторонами та доведенні їх
переконливості суду.

Відповідач не надав суду відповідні
докази, які свідчать про повну
відсутність заборгованості перед
кредитором за договірними
зобов'язаннями.

В спірних правовідносинах
відповідачем дійсно порушені норми та
приписи діючого законодавства, в
зв'язку з чим позивач правомірно
звернувся до господарського суду з
відповідним позовом.

Згідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
судовий збір покладається у спорах, що
виникають при виконання договорів та
з інших підстав, - на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Таким чином, судовий збір підлягає
стягненню пропорційно задоволеним
позовним вимогам - в сумі 14878,15 грн.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити
частково.

Стягнути з Комунального підприємства
"Водопостачання м. Вознесенська" /56500,
Миколаївська область, м. Вознесенськ,
вул. Щорса, 2, / на
користь Публічного акціонерного
товариства "Миколаївобленерго" /54017,
м.Миколаїв, вул.Громадянська, 40, / 79786,21 грн. боргу за активну
електричну енергію /на р/р № 01 в
МОУ АТ «Ощадбанк», МФО 326461, код 23399393/,
69224,28 грн. боргу за надання послуг з
перетікань реактивної електроенергії
/на п/р 0060 в МФ РУ ПАТ КБ
«Приватбанк», МФО 326610, код 23399393/, 14878,15
грн. судового збору /на п/р 0060 в МФ
ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 326610, /.

Видати наказ.

В частині стягнення 119765,00 грн.
вартості спожитої активної
електроенергії відмовити.

Рішення у відповідності зі ст.85
Господарського процесуального кодексу
України набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Сторони, які беруть участь у справі,
мають право оскаржити в апеляційному
порядку рішення повністю або частково
у порядку і строки встановлені ст.93
Господарського процесуального кодексу
України.

Суддя
Л.I. Васильєва

Повний текст рішення складено
та підписано 12.11.2014р.