КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2014 р. Справа№ 925/769/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ропій Л.М.

суддів: Сітайло Л.Г.

Калатай Н.Ф.

за участю представників сторін:

від позивача: Корзаченко В.М. -
представник, дов. б/н від 02.06.2014;

від відповідача: не викликався та не
з'явився, про місце та час судового
засідання повідомлений належним чином;

від третьої особи: не викликався та не
з'явився, про місце та час судового
засідання повідомлений належним чином.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

Публічного акціонерного товариства
"Уманьавтодор"

на рішення Господарського суду
Черкаської області від 21.07.2014

у справі № 925/769/14 (суддя Боровик С.С.)

за позовом Приватного підприємства
"Автомагістраль"

до Публічного акціонерного товариства
"Уманьавтодор"

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача

Служба автомобільних доріг у Київській
області

про стягнення 5 207 300,29 грн.

Розпорядженнями Секретаря
судової палати Київського
апеляційного господарського суду від
22.09.2014 та від 06.10.2014 склад колегії суддів
для розгляду апеляційної скарги у
справі № 925/769/13 змінювався.

На підставі ст.ст. 77, 99 ГПК
України ухвалами Київського
апеляційного господарського суду від
22.09.2014 та від 06.10.2014 розгляд апеляційної
скарги у справі № 925/769/14 відкладався на
06.10.2014 та 05.11.2014, відповідно.

Згідно із ст.ст. 69, 99 ГПК України
продовжено строк розгляду апеляційної
скарги у справі № 925/769/14.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду
Черкаської області від 21.07.2014 у справі
№ 925/769/14 позов задоволено повністю;
підлягає стягненню з відповідача на
користь позивача 4 553 853,60 грн. основної
заборгованості, 169 178,77 грн. 3% річних, 150
277,17 грн. інфляційних, 333 990,85 грн. пені, в
рахунок відшкодування витрат зі сплати
судового збору 73 080,00 грн.

Рішення мотивоване тим, що позивач свої
зобов'язання за договором виконав
своєчасно, на адресу відповідача 24.12.2012
надіслав для підписання акти приймання
виконаних підрядних робіт (Ф.Кб-2в) та
довідки про вартість виконаних
підрядних робіт (Ф.Кб-3) на загальну суму
4 553 853,60 грн., однак, відповідач акти
приймання виконаних підрядних робіт та
довідки про вартість виконаних
підрядних робіт не підписав, в порядку
пункту 6.2.4 їх позивачу не повернув;
позивач листом від 24.12.2012 надсилав
відповідачу для підписання акти
приймання виконаних підрядних робіт та
довідки про вартість виконаних
підрядних робіт на загальну суму 4 553
853,60 грн.; відправлений позивачем лист
від 24.12.2012 вважається відповідачем
одержаним 28.12.2012, відповідно,
направлені позивачем з цим листом акти
приймання виконаних підрядних робіт та
довідки про вартість виконаних
підрядних робіт, мали бути підписані
відповідачем протягом семи днів з дня
отримання листа позивача; суд приймає
акти приймання виконаних підрядних
робіт та довідки про вартість
виконаних підрядних робіт на загальну
суму 4 553 853,60 грн., як такі, що одержані
відповідачем і підписані з його боку
07.01.2013; листом від 26.06.2014 № 12с/1808 третя
особа повідомила, що станом на 25.06.2014
кредиторська заборгованість перед
відповідачем за договором № 28 від
30.08.2012 не обліковується і графіки
погашення не складались; за цих
обставин, суд дійшов висновку про
своєчасне виконання третьою особою
зобов'язань за договором генерального
підряду та фінансування третьою особою
виконаних робіт за договором
субпідряду № 28 від 30.08.2012 у січні 2013р.; в
зазначений строк роботи позивача на
суму 4 553 853,60 грн. відповідачем оплачені
не були, тому, починаючи з лютого 2013р.,
відповідач є таким, що прострочив
виконання зобов'язання; перевіривши
нарахування пені, 3% річних та
інфляційних, суд встановив
правильність їх нарахування.

В апеляційній скарзі відповідач
просить рішення Господарського суду
Черкаської області від 21.07.2014 у справі
№ 925/769/14 скасувати з підстав неповного
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, порушення норм
матеріального і процесуального права
та прийняти нове рішення, яким у позові
відмовити повністю.

Підстави апеляційної скарги
обґрунтовуються наступними доводами.

Скаржник вважає, що оскільки кошти на
оплату робіт по об'єкту будівництва
автомобільної дороги Р-30 під'їзд до
міста Ірпеня до вул. Генерала Наумова
житловий масив Ново-Біличі (м. Київ) від
замовника - третьої особи на рахунок
відповідача не надходили, обов'язок по
сплаті даних коштів у відповідача не
настав.

На думку скаржника, суд дійшов
помилкового висновку в рішенні про
своєчасне виконання третьою особою
зобов'язань за договором генерального
підряду та фінансування третьою особою
виконаних робіт за договором
субпідряду № 28 від 30.08.2012 у січні 2013р.,
оскільки довідку про наявність чи
відсутність заборгованості у третьої
особи перед відповідачем та графік
погашення за договором генерального
підряду та договором субпідряду № 28
від 30.08.2012 третя особа не надала; судом
не було досліджено наявність
заборгованості третьої особи перед
відповідачем за договором
генерального підряду, а висновок
зроблено лише на підставі листа, який
жодним чином не підтверджує
відсутність заборгованості у третьої
особи перед відповідачем за укладеними
договорами.

Посилаючись на положення п. 7.4 договору,
скаржник стверджує, що оскільки в тому,
що кошти від замовника на рахунок
підрядника не надійшли, вини
підрядника немає, відповідно й
обов'язок по сплаті штрафних санкцій у
підрядника не настав.

01.09.2014 через відділ документального
забезпечення суду надійшло клопотання
скаржника про зупинення провадження у
справі № 925/769/14 до вирішення пов'язаної
з нею справи № 910/16479/14, що розглядається
Господарським судом міста Києва.

Розглянувши клопотання скаржника про
зупинення провадження у справі № 925/769/14
до вирішення справи № 910/16479/14, колегія
суддів дійшла висновку, що клопотання
підлягає відхиленню, оскільки
предметом господарського спору у
справі № 910/16479/14 є стягнення основного
боргу, інфляційних нарахувань, річних,
пені, збитків за іншим договором, ніж у
справі № 925/769/14, також іншими є
обставини позову, тому справи не є
пов'язаними та справу № 925/769/14 можливо
розглянути до вирішення справи №
910/16479/14, у зв'язку із чим підстави,
передбачені ст. 79 ГПК України для
зупинення провадження у справі за
клопотанням сторони, відсутні.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач
заперечує проти доводів апеляційної
скарги, посилаючись, зокрема, на те, що
відповідно до норм чинного
законодавства підрядник не повинен
вчиняти жодних дій щодо спонукання
замовника до підписання акта виконаних
робіт, а має лише констатувати факт
відмови від підписання акта, отже,
підрядник мав прийняти та оплатити
виконані роботи ще в грудні 2012р.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 06.10.2014 у справі
№ 925/769/14, керуючись ст. 99 ГПК України,
витребувано у позивача письмове
обґрунтування розрахунку ціни позову,
у тому числі підстави незастосування п.
4.6 договору № 28; дати початку
прострочення платежу.

20.10.2014 через відділ документального
забезпечення суду позивачем надано
письмове обґрунтування розрахунку
ціни позову та дати прострочення
платежу відповідачем.

Розглянувши апеляційну скаргу,
перевіривши матеріали справи,
заслухавши представника позивача,
враховуючи доводи відзиву на
апеляційну скаргу, письмових
обґрунтувань розрахунку ціни позову,
колегія суддів встановила наступне.

Позивач подав до Господарського суду
Черкаської області позовну заяву про
стягнення з відповідача суми основної
грошової заборгованості за виконані
роботи у розмірі 4 553 853,60 грн., пені у
розмірі 333 990,85 грн., трьох процентів
річних у розмірі 169 178,77 грн.,
інфляційних втрат у розмірі 150 277,17 грн.;
витрат зі сплати судового збору.

Як вбачається із матеріалів справи,
30.08.2012 між позивачем та Відкритим
акціонерним товариством "Уманьавтодор"
укладено договір субпідряду № 28 на
виконання робіт з будівництва
автомобільної дороги від вулиці
Генерала Наумова (житловий масив
Ново-Біличі, м. Київ) до житлового
масиву Романівка (м. Ірпінь), що
суміщається з автомобільною дорогою
загального користування Р-30 Під'їзд до
м. Ірпеня (залишки робіт та додаткові
роботи).

У подальшому Відкрите акціонерне
товариство "Уманьавтодор"
ідентифікаційний код 14196857 перетворено
у Публічне акціонерне товариство
"Уманьавтодор" ідентифікаційний код
14196857.

Відповідно до п. 1.1 договору № 28
позивач, за договором субпідрядник,
зобов'язується до грудня 2013р. виконати
роботи з будівництва автомобільної
дороги від вулиці Генерала Наумова
(житловий масив Ново-Біличі, м. Київ) до
житлового масиву Романівка (м. Ірпінь),
що суміщається з автомобільною дорогою
загального користування Р-30 Під'їзд до
м. Ірпеня (залишки робіт та додаткові
роботи), а відповідач, за договором
підрядник, - прийняти і оплатити такі
роботи.

Також до договору № 28 позивачем та
відповідачем були укладені додаткові
угоди № 1 від 02.01.2013 та № 2 від 04.01.2013.

Статтею 837 ЦК України передбачено, що за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 838 ЦК України
підрядник має право, якщо інше не
встановлено договором, залучити до
виконання роботи інших осіб
(субпідрядників), залишаючись
відповідальним перед замовником за
результат їхньої роботи; у цьому разі
підрядник виступає перед замовником як
генеральний підрядник, а перед
субпідрядником - як замовник.

Факт виконання позивачем умов договору
№ 28 підтверджується складеними
останнім актами приймання виконаних
будівельних робіт типова форма № КБ-2в
за грудень 2012р.: на суму 65 296,80 грн. (а.с.
81-82), на суму 4 254 319,20 грн. (а.с. 85-87), на суму
234 237,60 грн. (а.с. 92-94) та довідкою про
вартість виконаних будівельних робіт
та витрати примірна форма № КБ-3 за
грудень 2012р. (а.с. 80).

Згідно із п.п. 4.1, 4.2 договору № 28
розрахунки проводяться після
підписання сторонами акту прийняття
виконаних підрядних робіт (ф. Кб-2в) та
довідки про вартість виконаних
підрядних робіт (ф. КБ-3), які
складаються позивачем і подаються для
підписання відповідачу; прийняття
актів обсягів робіт відповідачем буде
здійснюватись в межах доведеного
ліміту на поточний період; відповідач
здійснює щомісячні та проміжні платежі
за виконані роботи на підставі
документів, визначених п. 4.1, підписаних
повноваженими представниками сторін в
межах надходження коштів від
замовника.

Відповідно до п. 6.1.2 договору № 28
відповідач зобов'язаний приймати
виконані роботи згідно із актом
прийняття виконаних підрядних робіт (ф.
Кб-2в) та довідки про вартість виконаних
підрядних робіт (ф. КБ-3), підписаних
позивачем.

Позивач у листі від 24.12.2012 № 616 просив
відповідача прийняти акти виконаних
робіт (ф. Кб-2в) та довідки про вартість
виконаних підрядних робіт (ф. КБ-3) на
загальну суму 4 752 723,60 грн., або, в разі
неприйняття, надати мотивовану
відповідь; перевірити акти виконаних
робіт протягом 5-ти днів та надати
відповідь, інакше позивач залишає за
собою право вважати, що ці акти
прийняті.

У відповіді на зазначений лист
позивача, відповідач у листі № 5678 від
28.12.2012 повідомив, що не має можливості
підписати надіслані акти виконаних
робіт, у зв'язку із відсутністю
фінансування по об'єкту будівництва.

Також повідомлено про те, що у разі
відновлення фінансування, акти
виконаних робіт всіх учасників
виробництва будуть прийняті
відповідачем та здані замовнику.

Однак, умовами договору № 28 сторонами
не погоджено умову про те, що
відповідач може відмовитись від
прийняття виконаних позивачем робіт, у
зв'язку із відсутністю фінансування
об'єкта замовником.

Таким чином, апеляційний господарський
суд, враховуючи п. 4.2 договору № 28 та
Нормативи і нормативні строки
пересилання поштових відправлень та
поштових переказів, затверджені
наказом Міністерства транспорту та
зв'язку України від 12.12.2007 № 1149,
зареєстровані в Міністерстві юстиції
України 19.12.2007 за № 1383/14650, із змінами і
доповненнями, погоджується із
висновком господарського суду першої
інстанції про те, що відповідач мав
оплатити виконані позивачем роботи
протягом січня 2013р., а з 01.02.2013
відповідач є таким, що прострочив
виконання зобов'язання за договором №
28.

Як зазначає позивач у позовній заяві, у
зв'язку із невиконанням відповідачем
своїх зобов'язань за договором № 28, у
останнього утворилась заборгованість
перед позивачем на суму у розмірі 4 553
853,60 грн.

Однак, у п. 4.6 договору № 28 сторони
погодили умову про те, що при
взаєморозрахунках за виконані роботи,
вартість наданих відповідачем послуг
утримується щомісячно з вартості
виконаних позивачем робіт у розмірі 1%.

Таким чином, апеляційний господарський
суд не погоджується із висновком
господарського суду першої інстанції
про існування у відповідача
заборгованості перед позивачем на суму
у розмірі 4 553 853,60 грн., оскільки,
враховуючи п. 4.6 договору № 28,
правильною та підтвердженою
матеріалами справи є сума
заборгованості у розмірі 4 508 315,06 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Також в ч. 1 ст. 193 ГК України
передбачено, що до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Доказів сплати позивачу
заборгованості у розмірі 4 508 315,06 грн.,
відповідачем не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 ГК України кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу;
порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Згідно із ч. 1 ст. 216 ГК України учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання); у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, сплата неустойки.

У статті 549 ЦК України зазначено, що
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Згідно із п. 7.4 договору № 28 при
затримці термінів перерахування
платежів (після отримання коштів з
державного бюджету та інших джерел
фінансування) за виконані роботи з вини
відповідача, він сплачує позивачу пеню
у розмірі 0,1% від суми заборгованості за
кожний день такої затримки, але не
більше 2-ох облікових ставок НБУ в
період, за який нараховується пеня.

Перевіривши наведений позивачем у
позовній заяві розрахунок пені,
апеляційний господарський суд, з
урахуванням фактичної суми
заборгованості відповідача перед
позивачем, вважає правильною суму пені
у розмірі 330 650,95 грн.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Враховуючи те, що матеріалами справи
підтверджується прострочення
відповідачем виконання грошового
зобов'язання, апеляційний
господарський суд, здійснивши власний
розрахунок інфляційних втрат та 3%
річних, з урахуванням фактичної суми
заборгованості відповідача перед
позивачем, вважає суми інфляційних
втрат та 3% річних у розмірах 148 774,40 грн.
та 167 486,99 грн., відповідно, правильними
та такими, що підлягають стягненню з
відповідача.

Апеляційний господарський суд не
вбачає порушень господарським судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Скаржник в апеляційній скарзі не
вказав на існування обставин, які б
свідчили про прийняття судом першої
інстанції неправильного рішення.

Згідно із ст. 617 ЦК України особа, яка
порушила зобов'язання, звільняється
від відповідальності за порушення
зобов'язання, якщо вона доведе, що це
порушення сталося внаслідок випадку
або непереборної сили; не вважається
випадком, зокрема, недодержання своїх
обов'язків контрагентом боржника,
відсутність на ринку товарів,
потрібних для виконання зобов'язання,
відсутність у боржника необхідних
коштів.

Отже, відсутність у відповідача
необхідних коштів не звільняє його від
відповідальності за порушення
зобов'язання.

У матеріалах справи відсутні докази
укладення між сторонами угоди про
відстрочення виконання відповідачем
грошового зобов'язання, а статтею 525 ЦК
України встановлено, що одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

В п. 4.2 договору № 28 передбачено, що
відповідач здійснює щомісячні та
проміжні платежі за виконані роботи на
підставі документів, визначених
пунктом 4.1, підписаних повноваженими
представниками сторін в межах
надходження коштів від замовника.

Отже, саме на відповідачеві лежить
тягар доведення того, що прострочка
оплати робіт сталась через
ненадходження коштів від замовника, а
відповідачем були вжиті всі залежні
від нього заходи щодо виконання
договірних зобов'язань.

Однак, зазначені докази у матеріалах
справи відсутні.

Оскільки позовні вимоги ґрунтуються на
порушенні відповідачем зобов'язань за
договором № 28 та згідно із ч. 1 ст. 838 ЦК
України відповідач виступає перед
позивачем - як замовник, то відсутні
підстави для дослідження стану
виконання договору генерального
підряду.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку про наявність підстав
для часткового задоволення
апеляційної скарги, часткового
скасування рішення суду першої
інстанції і прийняття нового рішення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Уманьавтодор"
задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду
Черкаської області від 21.07.2014 у справі
№ 925/769/14 скасувати частково і прийняти
нове рішення.

3. Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Уманьавтодор" (20300,
Черкаська область, м. Умань, вул.
Жовтневої революції, 27; 20400,
Тальнівський район, Черкаської
області, м. Тальне, вул. Кар'єрна, 1; ) на користь Приватного
підприємства "Автомагістраль" (07351,
Вишгородський район, Київська область,
с. Синяк, вул. Леніна, 68; )
4 508 315,06 грн. основної заборгованості, 330
650,95 грн. пені, 148 774,40 грн. інфляційних
втрат, 167 486,99 грн. 3% річних, 72 349,20 грн.
судового збору.

В решті позову відмовити.

4. Стягнути з Приватного підприємства
"Автомагістраль" (07351, Вишгородський
район, Київська область, с. Синяк, вул.
Леніна, 68; ) на користь
Публічного акціонерного товариства
"Уманьавтодор" (20300, Черкаська область,
м. Умань, вул. Жовтневої революції, 27;
20400, Тальнівський район, Черкаської
області, м. Тальне, вул. Кар'єрна, 1; ) 365,40 грн. судового збору за
розгляд апеляційної скарги.

5. Видачу наказів доручити
Господарському суду Черкаської
області.

6. Справу № 925/769/14 повернути до
Господарського суду Черкаської
області.

Головуючий суддя
Л.М. Ропій

Судді
Л.Г. Сітайло

Н.Ф. Калатай