м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Прокурора Таращанського
району Київської області в інтересах
1) Таращанської районної ради
2) Комунального підприємства
Таращанської районної ради "Відділ з
управління комунальним майном"
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мережа аптек
про стягнення 19 025, 61 грн.
Суддя Пригунова А.Б.
від прокуратури: Шиленко М.В.
від позивача 1: Рябчук В.М.
від позивача 2: Білокобильська В.Г.
від відповідача: Інякін А.А.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Прокурор Таращанського району
Київської області звернувся до
Господарського суду міста Києва в
інтересах держави в особі:
Таращанської районної ради та
Комунального підприємства
Таращанської районної ради "Відділ з
управління комунальним майном" з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мережа аптек
"Турбота" про стягнення заборгованості
за договором про оренду індивідуально
визначеного (нерухомого або іншого)
майна, що належить до спільної
власності територіальних громад міста
та сіл Таращанського району від 22.10.2013
р. за № 14 в загальній сумі 19 025, 66 грн., в
тому числі: 369, 90 грн. - пені, 4 179, 95 грн. -
штрафу, 1 000, 00 грн. - вартість проведення
експертної оцінки та 100, 00 грн. -
компенсації витрат за банківські
послуги. Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
грошових зобов'язань за вищевказаним
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 10.07.2014 р. порушено провадження
розгляду у судовому засіданні на
06.08.2014р. за участю представників сторін
та прокуратури, яких зобов'язано надати
суду певні документи.
04.08.2014 р. через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва
Прокурор Таращанського району
Київської області подав заяву про
збільшення позовних вимог, в якій
просить суд стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю "Мережа
аптек "Турбота" грошові кошти у сумі 22
027, 07 грн., у тому числі 15 198, 21 грн. -
орендної плати, 662, 76 грн. - пені, 5 066, 10
грн. - штрафу, 1 000, 00 грн. - вартість
проведення експертної оцінки та 100, 00
грн. - компенсація витрат за банківські
Відповідно до ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України
позивач вправі до прийняття рішення по
справі збільшити розмір позовних
вимог, відмовитись від позову або
зменшити розмір позовних вимог.
Відповідно до п. 3.10. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» передбачені
частиною ч. 4 ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України права
позивача збільшити або зменшити розмір
позовних вимог, відмовитись від позову
можуть бути реалізовані до прийняття
рішення судом першої інстанції. Під
збільшенням або зменшенням розміру
позовних вимог слід розуміти
відповідно збільшення або зменшення
кількісних показників за тією ж самою
вимогою, яку було заявлено в позовній
заяві. У разі прийняття судом зміни (в
бік збільшення або зменшення)
кількісних показників, у яких
виражається позовна вимога, має місце
нова ціна позову, виходячи з якої й
вирішується спір, з обов'язковим
зазначенням про це як у вступній, так і
в описовій частині рішення.

Приймаючи до уваги, що заява Прокурора
Таращанського району Київської
області не суперечить вимогам ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України, суд прийняв її до розгляду та
задовольнив.

Розпорядженням Заступника Голови
Господарського суду міста Києва від
16.09.2014 р. справу № 910/13699/14 передано судді
Пригуновій А.Б. у зв'язку з перебуванням
судді Гулевець О.В. у відрядженні.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 16.09.2014 р. суддею Пригуновою
А.Б. справу № 910/13699/14 прийнято до свого
провадження та призначено до розгляду
на 13.10.2014 р.

У процесі провадження у справі
відповідач подав письмові пояснення, у
яких відзначає, що орендоване
приміщення не використовується з
листопада 2013 року та орендна плата
сплачується несвоєчасно та не у
повному обсязі у зв'язку зі скрутним
фінансовим становищем Товариства з
обмеженою відповідальністю "Мережа
аптек "Турбота".

При цьому, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Мережа аптек
"Турбота" просило розстрочити сплати
боргу до 27.02.2015 р. певними частинами.

У даному судовому засіданні
представник відповідача в усному
порядку визнав позов та надав суду
квитанцію № 157 від 10.10.2014 р. про сплату
на користь Комунального підприємства
Таращанської районної ради "Відділ з
управління комунальним майном"
грошових коштів на суму 2 500, 00 грн. за
договором від 22.10.2013 р. за № 14.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору.

Припинення існування предмета спору,
за змістом наведеної статті, свідчить
про відсутність між сторонами
неврегульованих питань.

Відповідно до п. 4.4. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» господарський суд
припиняє провадження у справі у зв'язку
з відсутністю предмета спору (пункт 11
частини першої статті 80 Господарського
процесуального кодексу України),
зокрема, у випадку припинення
існування предмета спору (наприклад,
сплата суми боргу, знищення спірного
майна, скасування оспорюваного акта
державного чи іншого органу тощо), якщо
між сторонами у зв'язку з цим не
залишилося неврегульованих питань.

За таких обставин, враховуючи, що після
порушення провадження у даній справі
відповідач перерахував на користь
Комунального підприємства
Таращанської районної ради "Відділ з
управління комунальним майном" грошові
кошти у розмірі 2 500, 00 грн. що є
предметом розгляду спору у даній
справі, суд вважає за необхідне
припинити провадження у справі №
910/13699/14 за позовом Прокурора
Таращанського району Київської
області в інтересах держави в особі
Таращанської районної ради,
Комунального підприємства
Таращанської районної ради "Відділ з
управління комунальним майном" до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мережа аптек
"Турбота" в частині стягнення 2 500, 00 грн.
на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України.

Прокурор та представники позивача
підтримали заявлений позов та заявили,
що не заперечують проти розстрочення
виконання рішення у даній справі.

Відповідно до ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих учасниками
процесу, оригінали яких оглянуто у
судовому засіданні.

У судовому засіданні 13.10.2014 р. на
підставі ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення учасників
процесу Господарський суд міста Києва,
-

ВСТАНОВИВ:

22.10.2014 р. між Комунальним підприємством
Таращанської районної ради "Відділ з
управління комунальним майном" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Мережа аптек
"Турбота" укладено договір оренди
індивідуально визначеного (нерухомого
або іншого) майна, що належить до
спільної власності територіальних
громад міста та сіл Таращанського
району № 14, за умовами якого позивач 1
зобов'язався передати, а відповідач -
прийняти у строкове платне
користування окреме індивідуально
визначене майно - частину будівлі
площею 97, 4 кв.м. по вул. Р.Люксембург, в
місті Тараща Київської області для
розміщення аптеки, що реалізує ліки.

Відповідно до п.п. 3.1., 3.3. договору
орендна плата за період оренди -
жовтень 2013 року становить 1 497, 07 грн.,
тобто 15 % від ринкової вартості об'єкта
незалежної оцінки. Орендна плата за
кожний наступний місяць визначається
шляхом коригування орендної плати за
попередній місяць на індекс інфляцій
за попередній місяць.

Відповідно до п. 3.7. договору орендна
плата перерахована несвоєчасно або не
в повному обсязі, підлягає індексації
та стягується орендодавцем відповідно
до чинного законодавства України з
урахуванням пені у розмірі 100 %
облікової ставки Національного банку
України на дату нарахування за кожен
день прострочення.

У відповідності до п. 3.5. договору
орендна плата перераховується
відповідачем не пізніше 25-го числа.

Згідно з п. 3.8. договору у разі якщо на
дату сплати орендної плати
заборгованість становить не менше, ніж
три місяці, відповідач сплачує штраф у
розмірі 50 % заборгованості.

Пунктом 5.17 договору передбачено, що
відповідач зобов'язаний протягом
місяця після укладення договору
компенсувати позивачу 1 витрати на
здійснення оцінки приміщення в розмірі
1 000, 00 грн.

Договір, відповідно до п. 10.1., укладено
строком на 2 роки 11 місяців та діє до
14.08.2016 року включно. Умови договору
застосовуються до відносин сторін, що
виникли з 15.09.2013 р.

За актом приймання-передачі від 22.10.2013
р. Комунальне підприємство
Таращанської районної ради "Відділ з
управління комунальним майном"
передало, а відповідач - прийняв
приміщення по вул. Р.Люксембург, в місті
Тараща Київської області.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги,
прокурор зазначає, що відповідач
неналежним чином виконує зобов'язання
за договором від 22.10.2013 р. за № 14 щодо
розрахунків за оренду приміщень, у
зв'язку з чим у нього виникла
заборгованість у розмірі 15 198, 21 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, та
враховуючи, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, суд відзначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору. Ці дані встановлюються такими
засобами: письмовими і речовими
доказами, висновками судових
експертів; поясненнями представників
сторін та інших осіб, які беруть участь
в судовому процесі.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу
України за договором найму (оренди)
наймодавець передає або зобов'язується
передати наймачеві майно у
користування за плату на певний строк.
Законом можуть бути передбачені
особливості укладення та виконання
договору найму (оренди).

Згідно зі ст. 760 Цивільного кодексу
України предметом договору найму може
бути річ, яка визначена
індивідуальними ознаками і яка
зберігає свій первісний вигляд при
неодноразовому використанні
(неспоживна річ).

Згідно зі ст. 762 Цивільного кодексу
України за користування майном з
наймача справляється плата, розмір
якої встановлюється договором найму.
Якщо розмір плати не встановлений
договором, він визначається з
урахуванням споживчої якості речі та
інших обставин, які мають істотне
значення. Плата за користування майном
може вноситися за вибором сторін у
грошовій або натуральній формі. Форма
плати за користування майном
встановлюється договором найму.

Статтею 283 Господарського кодексу
України встановлено, що за договором
оренди одна сторона (орендодавець)
передає другій стороні (орендареві) за
плату на певний строк у користування
майно для здійснення господарської
діяльності. У користування за
договором оренди передається
індивідуально визначене майно
виробничо-технічного призначення (або
цілісний майновий комплекс), що не
втрачає у процесі використання своєї
споживчої якості (неспоживна річ).

Відповідно до ч. 1 ст. 287 Господарського
кодексу України орендна плата - це
фіксований платіж, який орендар
сплачує орендодавцю незалежно від
наслідків своєї господарської
діяльності. Розмір орендної плати може
бути змінений за погодженням сторін, а
також в інших випадках, передбачених
законодавством.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного
кодексу України, є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Цивільного
кодексу України, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Аналогічні положення містяться і в
Господарському кодексі України. Так,
відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договорів, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Тож, в силу положень Цивільного кодексу
України договірні зобов'язання є
обов'язковими для виконання сторонами
у порядку та у строк, визначений
відповідним договором, або законом.

За приписами ст.ст. 3, 629 Цивільного
кодексу України цивільне
законодавство ґрунтується на
принципах справедливості,
добросовісності та розумності та
передбачає обов'язковість виконання
договірних зобов'язань.

У відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов.

Відповідно до ч. 1 ст. 614 Цивільного
кодексу України визначено, що особа,
яка порушила зобов'язання, несе
відповідальність за наявності її вини
(умислу або необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.
Особа є невинуватою, якщо вона доведе,
що вжила всіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.

При цьому, відсутність своєї вини
відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного
кодексу України доводить особа, яка
порушила зобов'язання.

Статтею 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Господарський суд створює сторонам та
іншим особам, які беруть участь у
справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

За приписами ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідач відповідно до ч. 6 ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України в усному порядку визнав позов.

При цьому, матеріалами справи
підтверджується сплата відповідачем
грошових коштів на користь
Комунального підприємства
Таращанської районної ради "Відділ з
управління комунальним майном" у сумі 2
500, 00 грн.

Відповідно до ст. 78 Господарського
процесуального кодексу України у разі
визнання відповідачем позову
господарський суд приймає рішення про
задоволення позову за умови, що дії
відповідача не суперечать
законодавству або не порушують прав і
охоронюваних законом інтересів інших
осіб.

Тож, приймаючи до уваги, що за приписами
ст.ст. 4-3, 33, 43 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності,
суть якого полягає у обґрунтуванні
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі, своїх вимог і
заперечень поданими суду доказами, які
господарський суд оцінює за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом,
приймаючи до уваги, що матеріали справи
не містять доказів сплати відповідачем
заборгованості за договором від 22.10.2013
р. за № 14 у повному обсязі, суд дійшов
висновку про обґрунтованість вимог
прокурора в частині стягнення
заборгованості на користь
Комунального підприємства
Таращанської районної ради "Відділ з
управління комунальним майном" у сумі 12
698, 21 грн., а також вартості проведення
експертної оцінки приміщень у розмірі 1
000, 00 грн. відповідно до умов
вищевказаного договору.

Крім того, прокурором заявлено вимоги
про стягнення 662, 76 грн. - пені, 5 066, 10 грн.
- штрафу та 100, 00 грн. - компенсації
витрат за банківські послуги.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Як визначено ст. 549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 216 Господарського
кодексу України учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором. У сфері господарювання
застосовуються такі види
господарських санкцій: відшкодування
збитків; штрафні санкції;
оперативно-господарські санкції.

Згідно з ч. 1 ст. 217 Господарського
кодексу України у сфері господарювання
застосовуються такі види
господарських санкцій: відшкодування
збитків; штрафні санкції;
оперативно-господарські санкції.

Статтею 230 Господарського кодексу
України встановлено, що штрафними
санкціями у цьому Кодексі визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Тож, оскільки відповідачем допущено
порушення умов договору від 22.10.2013 р. №
14 в частині розрахунків за оренду
приміщень, приймаючи до уваги що
відповідачем не надано суду доказів
вжиття заходів для уникнення порушення
вказаного договору, суд вважає
обґрунтованими вимоги позивача про
притягнення відповідача до
відповідальності за прострочення
виконання грошового зобов'язання.

При цьому, суд відзначає, що
відповідачем у повному обсязі визнано
суму заявлених прокурором вимог, що за
висновком суду не суперечать
законодавству та не порушує прав і
охоронюваних законом інтересів інших
осіб, суд дійшов про задоволення
позову в повному обсязі.

Що ж заяви відповідача про
розстрочення виконання рішення, суд
відзначає, що відповідно до ч. 1 ст. 83
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд, приймаючи
рішення, має право відстрочити або
розстрочити виконання рішення.

Приймаючи до уваги, що прокурор та
позивачі заперечень проти
розстрочення виконання рішення у даній
справі не навели, зважаючи на
добровільну сплату відповідачем
частини боргу за договором у процесі
провадження у даній справі, суд вважає
за доцільне задовольнити заяву
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мережа аптек
"Турбота" та розстрочити виконання
рішення у даній справі.

Витрати по сплаті судового збору
відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
покладаються на відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.
32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Прокурора Таращанського
району Київської області в інтересах
держави в особі Таращанської районної
ради та Комунального підприємства
Таращанської районної ради "Відділ з
управління комунальним майном"
задовольнити частково.

2. Припинити провадження у справі №
910/13699/14 за позовом Прокурора
Таращанського району Київської
області в інтересах держави в особі
Таращанської районної ради,
Комунального підприємства
Таращанської районної ради "Відділ з
управління комунальним майном" до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мережа аптек
"Турбота" в частині стягнення 2 500, 00 грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мережа аптек
"Турбота" (04073, м. Київ, Московський
проспект, 21-а, ), з
будь-якого рахунку, виявленого
державним виконавцем під час виконання
рішення суду, на користь Комунального
підприємства Таращанської районної
ради "Відділ з управління комунальним
майном" (09500, Київська обл., м. Тараща,
вул. Шевченка, 27, )
заборгованості у розмірі 12 698, 21
(дванадцять тисяч шістсот дев'яносто
вісім грн. 21 коп.) грн., 1 000, 00 (одна тисяча
грн. 00 коп.) грн. - вартість проведення
експертної оцінки, 662, 76 (шістсот
шістдесят дві грн. 76 коп.) грн. - пені, 5 066,
10 (п'ять тисяч шістдесят шість грн. 10
коп.) грн. - штрафу та 100, 00 (сто грн. 00 коп.)
грн. - компенсації витрат за банківські
послуги, розстрочивши виконання
рішення наступним чином: 1 500, 00 грн. - до
31.10.2014 р.; 4 000, 00 грн. - до 29.11.2014 р.; 3 200, 00
грн. - до 29.12.2014 р.; 5 500, 00 грн. - до 30.01.2015 р.;
5 327, 07 грн. - до 27.02.2015 р.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мережа аптек
"Турбота" (04073, м. Київ, Московський
проспект, 21-а, ), з
будь-якого рахунку, виявленого
державним виконавцем під час виконання
рішення суду в дохід Державного
бюджету України судовий збір у сумі 1
827, 00 (одна тисяча вісімсот вадцять сім
грн. 00 коп.) грн. - судового збору.

5. Видати накази після набрання
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено: 20.10.2014 р.

Суддя
Пригунова А.Б.