ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

05 листопада 2014 р. Справа № 902/1247/14

Господарський суд Вінницької області у
складі судді Мельника П.А., при
секретарі судового засідання Віннік
О.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Вікма"

(21036, м. Вінниця, вул. 40-річчя
Перемоги, 27-А)

до: Управління капітального
будівництва Вінницької обласної
державної

адміністрації (21050, м.
Вінниця, вул. Театральна, 14)

про стягнення 112608,86 грн.
заборгованості

За участю представників сторін:

позивача: Вітвіцька І.В., довіреність №
б/н від 21.08.14, НОМЕР_1 виданий
Ленінським РВ УМВС України у
Вінницькій області 30.06.1998 року;

позивача: Хараїм Н.В., довіреність № б/н
від 21.08.14, НОМЕР_2 виданий Ленінським РВ
УМВС України у Вінницькій області
25.12.2013 року;

відповідача: Тимчук О.В., довіреність №
б/н від 16.09.14, посвідчення № 34 від 23.08.2006
року.

ВСТАНОВИВ :

В провадженні судді Матвійчука В.В.
перебувала справа № 902/1247/14 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Вікма" до Управління
капітального будівництва Вінницької
обласної державної адміністрації про
стягнення 112608,86 грн. заборгованості.

З 22.09.2014 року головуючий суддя
Матвійчук В.В. перебуває на тривалому
лікуванні.

Відповідно до положень ст. 69
Господарського процесуального кодексу
України строк розгляду справи № 902/1247/14
збігає 21.10.2014 року.

Згідно автоматизованого розподілу,
справа № 902/1247/14 передана судді
Мельнику П.А.

Ухвалою суду від 15.10.14 р. справу №902/1247/14
прийнято до свого провадження та
призначено справу до розгляду на 05.11.14
р.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
просив суд їх задовольнити. Поряд з тим,
клопотав про зменшення розміру
позовних вимог до 84894,78 грн. та просив
врахувати дане уточнення при прийнятті
рішення по справі.

Представник відповідача з наданих
усних пояснень та поданого до суду
письмового відзиву проти позову
заперечив, просив суд в задоволенні
позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників
сторін, повно, всебічно і об'єктивно
дослідивши в сукупності надані в
справу докази, надавши їм юридичну
оцінку суд встановив наступне.

22.11.13 р. між ТОВ "Вікма" (Продавець,
Позивач) та Управлінням капітального
будівництва Вінницької обласної
державної адміністрації (Покупець,
Відповідач), було укладено договір
купівлі-продажу №51 (Договір), предметом
договору якого є продаж Позивачем
Відповідачу обладнання, перелік якого
міститься у специфікації Додатка №1 до
Договору.

Зазначене обладнання в подальшому
підлягало монтажу на будівельному
об'єкті "Реконструкція з надбудовою
ІІ-го поверху відділення термінової та
планово-консультативної медичної
допомоги (санавіація) в "Центр
екстреної медичної допомоги та
медицини катастроф", м. Вінниця, вул.
Пирогова, 46".

П.1.2 Договору встановлено загальну
вартість Обладнання в сумі 88590,78 грн.
(вісімдесят вісім тисяч п'ятсот
дев'яносто гривень 78 коп.), в тому числі
ПДВ - 14765,13 грн. (чотирнадцять тисяч
сімсот шістдесят п'ять гривень 13 коп.),
яку Відповідач згідно із п.1.3 Договору
зобов'язувався сплатити після
постачання Обладнання шляхом
безготівкового перерахування коштів
на розрахунковий рахунок Позивача,
зазначений у розділі "Адреси та
реквізити Сторін" Договору.

Передача Обладнання Позивачем
Відповідачу відбулася 22.11.13 р. в повному
обсязі, що підтверджується видатковою
накладною №1п-0000058 від 22.11.13 р.
підписаною повноважними
представниками Сторін.

26.12.13 р. в зв'язку внесенням змін у
фактичні обсяги будівництва Об'єкту
Відповідачем Позивачу було повернено
частину Обладнання на суму 3696,00 грн.
(три тисячі шістсот дев'яносто шість
гривень 00 коп.), в тому числі ПДВ - 616,00
грн. (шістсот шістнадцять гривень 00
коп.) (накладна на повернення від 26.12.13
р.).

Враховуючи факт повернення частини
Обладнання та в зв'язку із виробничою
необхідністю, Позивач погодився на те,
щоб датою виникнення обов'язку
сплатити за Обладнання Сторони вважали
26.12.13 р., коли остаточно визначилася
вартість Обладнання за Договором.

Відповідач в зазначений строк оплату
не здійснив, в результаті чого за ним
утворилась заборгованість в розмірі
84894,78 грн. (вісімдесяти чотирьох тисяч
вісімсот дев'яносто чотирьох гривень 78
коп.), про що свідчить обопільно
підписаний та скріплений печатками
сторін акт звірки взаємних розрахунків
станом на 21.08.14 р.

Відповідно до ст.55 ГПК України ціну
позову вказує позивач.

Судом прийнято зменшення позивачем
розміру позовних вимог, відтак, справа
розглядається з урахуванням його
змісту.

З врахуванням встановлених обставин
суд дійшов наступних висновків.

Стаття 11 Цивільного кодексу України
вказує, що цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.

Як зазначено в ст.174 Господарського
кодексу України, господарські
зобов'язання можуть виникати, зокрема,
із господарського договору та інших
угод, передбачених законом, а також з
угод, не передбачених законом, але
таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідносини, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку. Таке
ж положення містить іст.173
Господарського кодексу України, в якій
зазначено, що господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно зі ст. 655 ЦК України одна сторона
- продавець передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст. 692 ЦК України
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу
України, ст.193 Господарського кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цих Кодексів, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст.525 Цивільного
кодексу України, ч.7 ст.193
Господарського кодексу України).

Відповідно до ст.527 Цивільного кодексу
України боржник зобов'язаний виконати
свій обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання особисто, якщо інше не
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов'язанні має
право вимагати доказів того, що
обов'язок виконується належним
боржником або виконання приймається
належним кредитором чи уповноваженою
на це особою, і несе ризик наслідків
непред'явлення такої вимоги.

Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Як визначає ст.32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд встановлює наявність чи
відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення, а
також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення
спору. За змістом статті 33
Господарського процесуального кодексу
України, обов'язок доказування та
подання доказів розподіляється між
сторонами, виходячи з того, хто
посилається на юридичні факти, які
обґрунтовують його вимоги і
заперечення.

З врахуванням викладеного, враховуючи,
що уточнену суму боргу позивачем
відповідач фактично по акту звірки
станом на 21.08.14 р. визнав, позовні вимоги
щодо стягнення заборгованості в сумі
84894,78 грн. з відповідача за проданий
Товар на умовах договору купівлі -
продажу №51 від 22.11.13 р. є правомірними
та обґрунтованими, оскільки
відповідають умовам договору та
чинному законодавству, а тому
підлягають задоволенню з врахуванням
вищевикладених мотивів.

Витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача
відповідно до ст.49 ГПК України.

Беручи до уваги викладене та керуючись
ст.ст.22, 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 86, 87, 115, 116
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити в сумі 84894,78 грн. (з
урахуванням заяви позивача про
зменшення позовних вимог від 05.11.14р.)

2. Стягнути з Управління капітального
будівництва Вінницької обласної
державної (21050, м. Вінниця, вул.
Театральна, 14, ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Вікма" (21050, м.
Вінниця, вул. Театральна, 14, ) 84894,78 грн.. заборгованості та 2252,18
грн. відшкодування витрат пов'язаних зі
сплатою судового збору.

3. Видати наказ в день набрання
рішенням законної сили.

4. Копію рішення направити сторонам.

Повне рішення складено 10 листопада 2014
р.

Суддя Мельник
П.А.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу (21036, м. Вінниця, вул. 40-річчя
Перемоги, 27-А);

3 - відповідачу (21050, м. Вінниця, вул.
Театральна, 14)