ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ
РІШЕННЯ

31.10.2014
Справа № 907/524/14

за позовом Берегівського
міжрайонного прокурора Закарпатської
області в інтересах держави в особі
Державної екологічної інспекції в
Закарпатській області, м. Ужгород

до відповідача товариства з
обмеженою відповідальністю
„Водоканал Карпатвіз", м. Берегово

про стягнення суми 48762,00
грн.

Колегія суддів у складі: головуючого
судді - Васьковського О.В., суддів -
Пригари Л.І., Ремецькі О.Ф.

Представники:

від прокурора - Дюдя О.Р. - старший
прокурор відділу прокуратури міста
Ужгорода (службове посвідчення від
19.05.14)

від позивача - Данч Н.О. - завідувач
юридичного сектору (дов. від 09.01.14 №51/05)

від відповідача - Галайда Й.С. -
директор, Богдан М.П. (дов. від 25.06.14 №556)

СУТЬ СПОРУ: про стягнення суми 48762,00 грн.
за порушення природоохоронного
законодавства.

Підставою для звернення прокурора з
позовом стало наявність порушення
інтересів держави, які полягають у
забезпеченні ефективного використання
та відтворення природних ресурсів,
забезпечення екологічної безпеки,
запобігання і ліквідація негативного
впливу господарської та іншої
діяльності на навколишнє природне
середовище, збереження природних
ресурсів.

Прокурор просить позов задоволити та
стягнути збитки з відповідача,
мотивуючи тим, що за результатами
позапланової перевірки проведеної
державними інспекторами з охорони
навколишнього природного середовища
Державної екологічної інспекції в
Закарпатській області щодо дотримання
вимог Закону України „Про охорону
навколишнього природного середовища" в
галузі охорони атмосферного повітря,
водних і земельних ресурсів щодо
поводження з відходами та небезпечними
хімічними речовинами, за результатами
якої, був складений акт від 08.10.13, яким
встановлено забруднення земель
залізом, нафтопродуктами, амонієм,
хлоридами, нітратами, сульфатами
площею 540 кв.м. на території м. Берегово,
урочище «Чизай» в результаті виливу
каналізаційних вод, вплив яких
відбувся внаслідок прориву на
напірному каналізаційному колекторі
товариства з обмеженою
відповідальністю „Водоканал
Карпатвіз", м. Берегово (далі - ТзОВ
„Водоканал Карпатвіз"), що є порушенням
ст.ст.163,164,167,211 Земельного кодексу
України.

Згідно акту від 08.10.13 нараховано до
стягнення збитки в розмірі 48762,00 грн.
Вказана заборгованість станом на 29.05.14
не відшкодована.

Прокурор у судовому засіданні 30.10.14
подав до суду клопотання про
зобов'язання позивача провести
перерахунок шкоди, зумовленої
забрудненням земельної ділянки через
порушення вимог природоохоронного
законодавства на підставі п.4.7 Наказу
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища та ядерної
безпеки України від 27.10.1997 №171 «Про
затвердження методики визначення
розмірів шкоди, зумовленої
забрудненням і засміченням земельних
ресурсів через порушення
природоохоронного законодавства»,
враховуючи подану Управлінням
Держземагенства у Берегівському
районі Закарпатської області
інформацію щодо нормативно-грошовї
оцінки забруднених земель.

Позивач позов прокурора підтримав та
просить його задоволити з підстав,
наведених прокурором у позовній заяві.
Позивач звертався до відповідача з
претензією №127/13/13 від 17.12.13 (5139/05 від
18.12.13) з вимогою відшкодувати збитки,
заподіяних ТзОВ „Водоканал Карпатвіз"
внаслідок порушення природоохоронного
законодавства у сумі 48762,00 грн. у
добровільному порядку шляхом
перерахування коштів на рахунок
Берегівської міської ради, яка
залишена відповідачем без задоволення.
Однак, відшкодування шкоди відповідач
не здійснив.

Відповідач 26.06.14 подав заперечення на
позов та 05.08.14 доповнення до
заперечення, в яких не погоджується з
позовом, вважає його таким, щодо якого
немає підстав для задоволення, у
зв'язку з тим, що основою розрахунків
розміру шкоди від забруднення земель є
нормативна грошова оцінка земельної
ділянки, яка зазнала забруднення,
довідка про яку Державною екологічною
інспекцією в Закарпатській області та
Управлінням Держземагенства у
Берегівському районі Закарпатської
області ТзОВ „Водоканал Карпатвіз"
надана не була. Також, відповідач
ставить під сумнів правильність та
обґрунтованість розрахунку розмірів
шкоди зумовленої забрудненням земель в
результат каналізаційних вод, який
стався через прорив на напірному
каналізаційному колекторі та вважає
безпідставним твердження, що
забруднення земель вчинено ТзОВ
„Водоканал Карпатвіз".

Відповідач у судовому засіданні 30.10.14
подав клопотання про долучення до
матеріалів справи листа
Держземагенства у Берегівському
районі Закарпатської області
№9-702-0.2-4181/2-14 від 09.09.14 та заяви, в якій
вказує про недійсність розрахунку
розмірів шкоди, зумовленої
забрудненням земель площею 540 кв.м. на
території м. Берегово, урочище «Чизай»
від 02.12.13, у зв'язку з наданням
Держземагенством у Берегівському
районі Закарпатської області
підтвердження відсутності
нормативно-грошової оцінки
забруднених земель та відмовити
повністю в задоволенні позовних вимог,
а судові витрати покласти на позивача.

У судовому засіданні 30.10.14, відповідно
до ст.77 Господарського процесуального
кодексу України (далі - ГПК України),
оголошувалась перерва.

Заслухавши пояснення прокурора та
представників сторін, розглянувши
матеріали справи, судова колегія
встановила:

Берегівський міжрайонний
прокурор Закарпатської області
звернувся за захистом інтересів
держави в особі Державної екологічної
інспекції в Закарпатській області,
м. Ужгород.

Встановлено, що 08.10.13 державними
інспекторами з охорони навколишнього
природного середовища Державної
екологічної інспекції в Закарпатській
області була проведена позапланова
перевірка дотримання ТзОВ „Водоканал
Карпатвіз" вимог Закону України „Про
охорону навколишнього природного
середовища" в галузі охорони
атмосферного повітря, водних і
земельних ресурсів щодо поводження з
відходами та небезпечними хімічними
речовинами, за результатами якої був
складений акт від 08.10.13.

За результатами перевірки було
встановлено забруднення земель
залізом, нафтопродуктами, амонієм,
хлоридами, нітратами, сульфатами
площею 540 кв.м. на території м. Берегово,
урочище «Чизай» в результаті виливу
каналізаційних вод, вплив яких
відбувся внаслідок прориву на
напірному каналізаційному колекторі
товариства з обмеженою
відповідальністю „Водоканал
Карпатвіз", м. Берегово.

Відповідно до акту перевірки
дотримання вимог природоохоронного
законодавства в галузі охорони
атмосферного повітря, водних і
земельних ресурсів щодо поводження з
відходами та небезпечними хімічними
речовинами від 08.10.13 був здійснений
розрахунок визначення розмірів шкоди,
зумовленої забрудненням земель площею
540 кв.м. на території м. Берегово,
урочище «Чизай» згідно якого сума
шкоди становить 48762,00 грн. Вказана сума
обрахована згідно Методики визначення
розмірів шкоди, зумовленої
забрудненням і засміченням земельних
ресурсів через порушення
природоохоронного законодавства,
затвердженої наказом Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища та ядерної безпеки України
від 27.10.1997 р. №171 з внесеними змінами
наказом Міністерства охорони
навколишнього природного середовища
України від 04.04.07 №149.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
позовні вимоги задоволенню не
підлягають з наступних підстав.

Спірні правовідносини регулюються
нормами Земельного Кодексу України,
Водного Кодексу України, Закону
України „Про охорону навколишнього
природного середовища", Закону України
"Про державний контроль за
використанням та охороною земель",
Закону України "Про охорону земель",
Методикою визначення розмірів шкоди,
зумовленої забрудненням і засміченням
земельних ресурсів через порушення
природоохоронного законодавства»
затвердженої наказом Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища та ядерної безпеки України
від 27.10.1997 р. №171 з внесеними змінами
наказом Міністерства охорони
навколишнього природного середовища
України від 04.04.07 №149.

Відповідно до статті 163 Земельного
Кодексу України завданнями охорони
земель є забезпечення збереження та
відтворення земельних ресурсів,
екологічної цінності природних і
набутих якостей земель.

Відповідно до статті 35 Закону України
"Про охорону земель" власники і
землекористувачі, в тому числі
орендарі, земельних ділянок при
здійсненні господарської діяльності
зобов'язані, зокрема, дотримуватися
вимог земельного та природоохоронного
законодавства України; проводити на
земельних ділянках господарську
діяльність способами, які не завдають
шкідливого впливу на стан земель та
родючість ґрунтів; забезпечувати
захист земель від забруднення; уживати
заходів щодо запобігання негативному і
екологонебезпечному впливу на
земельні ділянки та ліквідації
наслідків цього впливу.

У відповідності до частини 1 статті 167
Земельного кодексу України
господарська та інша діяльність, яка
зумовлює забруднення земель і ґрунтів
понад встановлені гранично допустимі
концентрації небезпечних речовин,
забороняється.

В статті 1 Закону України "Про державний
контроль за використанням та охороною
земель", пункті 2 Методики визначення
розмірів шкоди, зумовленої
забрудненням і засміченням земельних
ресурсів через порушення
природоохоронного законодавства,
затвердженої наказом Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища та ядерної безпеки України
від 27.10.1997 р. № 171, із змінами і
доповненнями, внесеними наказом
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища України від
04.04.2007 р. № 149, визначено, що забруднення
земель полягає у накопиченні в ґрунтах
і ґрунтових водах внаслідок
антропогенного впливу пестицидів і
агрохімікатів, важких металів,
радіонуклідів та інших речовин, вміст
яких перевищує природний фон, що
призводить до їх кількісних або
якісних змін.

Згідно з пунктом 3.1. Методики, землі
вважаються забрудненими, якщо в їх
складі виявлені негативні кількісні
або якісні зміни, що сталися в
результаті господарської діяльності
чи впливу інших чинників. При цьому
зміни можуть бути зумовлені не тільки
появою в зоні аерації нових
шкодочинних речовин, яких раніше не
було, а і збільшенням вмісту речовин, що
перевищує їх граничнодопустиму
концентрацію, які характерні для
складу незабрудненого ґрунту або у
порівнянні з даними агрохімічного
паспорта (для земель
сільськогосподарського призначення).

Статтею 211 Земельного кодексу України
передбачено, що юридичні особи несуть
цивільну, адміністративну або
кримінальну відповідальність
відповідно до законодавства, зокрема,
за забруднення земель хімічними
речовинами і стічними водами.

Положеннями ст.ст.70, 78, 99 Водного
Кодексу України передбачено, що
водокористувачі зобов'язані
здійснювати заходи щодо запобігання
скиданню стічних вод чи його
припинення. Скидати стічні води,
використовуючи рельєф місцевості
(балки, пониззя, кар'єри тощо),
забороняється; підприємства, установи
та організації, які експлуатують
водопідпірні, водопропускні,
водозахисні або водозабірні споруди
водогосподарських систем, зобов'язані
дотримувати встановлених режимів їх
роботи та правил
експлуатації;забороняється скидання у
водні об'єкти виробничих, побутових,
радіоактивних та інших видів відходів
і сміття.

У відповідності до приписів статей 68, 69
Закону України "Про охорону
навколишнього природного середовища"
порушення законодавства України про
охорону навколишнього природного
середовища тягне за собою встановлену
цим Законом та іншим законодавством
України дисциплінарну,
адміністративну, цивільну і
кримінальну відповідальність.
Підприємства, установи, організації та
громадяни зобов'язані відшкодовувати
шкоду, заподіяну ними внаслідок
порушення законодавства про охорону
навколишнього природного середовища, в
порядку та розмірах, встановлених
законодавством України. Застосування
заходів дисциплінарної,
адміністративної або кримінальної
відповідальності не звільняє винних
від компенсації шкоди, заподіяної
забрудненням навколишнього природного
середовища та погіршенням якості
природних ресурсів. Шкода, заподіяна
внаслідок порушення законодавства про
охорону навколишнього природного
середовища, підлягає компенсації в
повному обсязі.

Вказані правові норми кореспондуються
з положеннями статті 56 Закону України
"Про охорону земель", якою передбачено,
що юридичні особи, винні в порушенні
законодавства України про охорону
земель, несуть відповідальність згідно
із законом. Застосування заходів
дисциплінарної, цивільно-правової,
адміністративної або кримінальної
відповідальності не звільняє винних
від відшкодування шкоди, заподіяної
земельним ресурсам. Шкода, заподіяна
внаслідок порушення законодавства
України про охорону земель, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі.

Згідно з розділом 3.3 «Методики
визначення розмірів шкоди, зумовленої
забрудненням і засміченням земельних
ресурсів через порушення
природоохоронного законодавства»
затвердженої наказом Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища та ядерної безпеки України
від 27.10.1997 №171 з внесеними змінами
наказом Міністерства охорони
навколишнього природного середовища
України від 04.04.07 №149, факти забруднення
(засмічення) земель встановлюються
уповноваженими особами, які здійснюють
державний контроль за додержанням
вимог природоохоронного законодавства
шляхом оформлення актів перевірок,
протоколів про адміністративне
правопорушення та інших матеріалів, що
підтверджують факт забруднення та
засмічення земель.

При цьому, в пункті 4.1. Методики
передбачено, що розміри шкоди
внаслідок забруднення земель
обчислюються уповноваженими особами,
що здійснюють державний контроль за
додержанням вимог природоохоронного
законодавства, на основі актів
перевірок, протоколів про
адміністративне правопорушення та
інших матеріалів, що підтверджують
факт забруднення земель, протягом
шести місяців з дня виявлення
порушення.

У відповідності до пункту 4.13. Порядку
організації та проведення перевірок
суб'єктів господарювання щодо
дотримання вимог природоохоронного
законодавства (далі -Порядок),
затвердженого наказом Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища України від 10.09.2008р. № 464 за
результатами проведеної перевірки, в
тому числі спільної з іншими органами
державного нагляду (контролю),
державним інспектором складається акт
перевірки вимог природоохоронного
законодавства.

Забруднення земель залізом,
нафтопродуктами, амонієм, хлоридами,
нітратами та сульфатами площею 540 кв.м.
на території м. Берегово (урочище
«Чизай») в результаті виливу
каналізаційних вод, вплив яких
відбувся внаслідок прориву на
напірному каналізаційному колекторі
ТзОВ „Водоканал Карпатвіз" є
порушенням ст.ст.163,164,167 та 211 Земельного
Кодексу України, а також ст.ст.70, 98, 99,
101-103 Водного Кодексу України.
Позивачем надано відповідні
розрахунки визначення розмірів шкоди,
зумовленої забрудненням земель площею
540 кв.м. на території м. Берегово
(ур."Чизай") від 02.12.13, згідно яких за
забруднення земель залізом визначений
розмір шкоди на суму 8359,20 грн.,
нафтопродуктами на суму 22291,20 грн.,
амонієм на суму 8359,20 грн., хлоридами 8359,20
грн., нітратами на суму 13932,00 грн. та
сульфатами на суму 13932,00 грн.

Також, у підтвердження факту
забруднення земель позивачем подано
результати
інструментально-лабораторних
вимірювань відібраних проб; з метою
визначення забрудненої земельної
ділянки, проби відібрано як на місці
виливу стічних вод, так і фонові проби
ділянки, де забруднення візуально не
спостерігалося.

У відповідності до пунктів 3.4., 3.6.
Методики визначення розмірів шкоди,
зумовленої забрудненням і засміченням
земельних ресурсів через порушення
природоохоронного законодавства,
визначення обсягу забруднення
земельних ресурсів у кожному випадку є
самостійним завданням через
різноманітність геоморфологічних,
геологічних та гідрологічних умов. За
наявності інформації про кількість
(об'єм, маса) забруднюючої речовини, яка
проникла у певний шар землі,
визначаються площа, глибина
проникнення. Якщо за зовнішніми
ознаками забруднення земельної
ділянки неможливо встановити площу
забруднення чи глибину проникнення, ці
параметри визначають за допомогою
еколого-геологічних робіт, які
виконують спеціалізовані організації.

Згідно з п.4.2 «Методики визначення
розмірів шкоди, зумовленої
забрудненням і засміченням земельних
ресурсів через порушення
природоохоронного законодавства»
затвердженої наказом Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища та ядерної безпеки України
від 27.10.1997 №171 з внесеними змінами
наказом Міністерства охорони
навколишнього природного середовища
України від 04.04.07 №149 основою
розрахунків розміру шкоди від
забруднення земель є нормативна
грошова оцінка земельної ділянки, яка
зазнала забруднення.

Відповідно до листа Державної
екологічної інспекції у Закарпатській
області №117/13 від 13.01.14 нормативна
грошова оцінка земельної ділянки була
надана управлінням Держземагенства у
Берегівському районі Закарпатської
області згідно довідки №3914 від 12.09.13, до
якої додані витяги з технічної
документації про нормативну грошову
оцінку земельних ділянок від 12.09.13 №3915
та №3916 та виконавча геодезична зйомка
місцевості забруднених земельних
ділянок в урочищі «Чизай», м. Берегово,
загальною площею 0,6789 га, перелік
вимірювальних приладів, якими
виконувалися аналізи, наведено в
протоколі вимірювань показників
складу та властивостей ґрунтів №08-10-13-1
від 08.10.13, площа забрудненої ділянки
наведена в додатку до акту відбору проб
ґрунтів №08-10-13-1 від 08.10.13.

Відповідно до інформації наданої
листом Держземагенства у
Берегівському районі Закарпатської
області №9-702-0.2-4181/2-14 від 09.09.14, витяг з
технічної документації про нормативну
грошову оцінку земельних ділянок від
12.09.13 №3915 надавався на земельні
ділянки, які відносяться до категорії
земель «інші відкриті (незабудовані)
землі в межах населеного пункту»,
площею 0,1600 та 0,5200 га за адресою м.
Берегово, урочище «Чизай», один
квадратний метр яких становить 20,64
грн.ормативна грошова оцінка земель,
на яких проводилась робота ТзОВ
„Водоканал Карпатвіз", не розроблена,
оскільки вони знаходяться за межами
населеного пункту та за межами
оціночного району.

Наявність показника нормативної
грошової оцінки являється основною
складовою формули для визначення
розміру шкоди від забруднення
земельної ділянки.

Відшкодування шкоди, заподіяної
порушенням природоохоронного
законодавства, за своєю правовою
природою є відшкодування
позадоговірної шкоди, тобто деліктною
відповідальністю.

Загальне положення про
цивільно-правову відповідальність за
завдання позадоговірної шкоди втілено
у статті 116-6 Цивільного кодексу
України, відповідно до якої майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Підставою деліктної відповідальності
є протиправне шкідливе винне діяння
особи, яка завдала шкоду. Для
відшкодування завданої шкоди
необхідно довести такі факти як
неправомірність поведінки особи; вина
особи, яка завдає шкоду; наявність
шкоди; причинний зв'язок між
протиправною поведінкою та заподіяною
шкодою.

Наявність всіх вищезазначених умов є
обов'язковим для прийняття судом
рішення про відшкодування шкоди.
Відсутність хоча б одного з цих
елементів виключає відповідальність
за заподіяну шкоду.

В деліктних правовідносинах саме на
позивача покладається обов'язок
довести наявність шкоди,
протиправність (незаконність)
поведінки заподіювача шкоди та
причинний зв'язок такої поведінки із
заподіяною шкодою, в свою чергу,
відповідач повинен довести, що в його
діях (діях його працівників) відсутня
вина у заподіянні шкоди.

За таких обставин, позивачем не
доведено в установленому порядку такої
складової
цивільно(господарсько)-правової
відповідальності, як розмір завданих
збитків.

Враховуючи вищенаведене, судова
колегія прийшла до висновку, що
заперечення відповідача, у частині
встановлення розміру збитків
спростовують доводи прокурора та
позивача, а відтак у задоволенні позову
слід відмовити повністю. У ході
розгляду справи надано оцінку всім
наведеним доводам учасників процесу,
проте вони не змінюють і не впливають
на кінцевий висновок суду.

Прокурором у судовому засіданні
30.10.14 подано клопотання про
зобов'язання позивача провести
перерахунок шкоди, зумовленої
забрудненням земельної ділянки через
порушення вимог природоохоронного
законодавства на підставі п.4.7 Наказу
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища та ядерної
безпеки України від 27.10.1997 р. №171
«Про затвердження методики визначення
розмірів шкоди, зумовленої
забрудненням і засміченням земельних
ресурсів через порушення
природоохоронного законодавства», що
спростовує правильність,
обґрунтованість та підставність
здійсненого розрахунку без врахування
нормативної грошової оцінки
забруднених земель, що є основою для
такого розрахунку.

Вказане клопотання колегією
суддів відхилене у зв'язку з тим, що
станом на 31.10.2014 року завершився строк
розгляду справи в суді першої
інстанції встановлений ч.ч.1,3 ст.69 ГПК
України, що виключає здійснення судом
процесуальних дій за межами строку
розгляду справи.

Відповідно до статей 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Таким чином, судова колегія
суддів констатує безпідставність
позовних вимог прокурора та позивача,
які прокурором та позивачем належним
чином не обґрунтовані та недоведені,
відповідно з вимогами ст.ст. 32, 33, 34 ГПК
України

Згідно з ст.49 ГПК України судові
витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 1, 15, 29, 32, 33, 34, 35, 43, 49, 69,
77, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, судова колегія

В И Р І Ш И Л А:

у позовові відмовити повністю.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили і
підлягає обов'язковому виконанню на
території України в порядку ст.85
Господарського процесуального кодексу
України.

Повне рішення складено 04.11.14.

Головуючий суддя
Васьковський О.В.

Суддя
Пригара Л.І.

Суддя
Ремецькі О.Ф.