м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Спецбуд-моноліт"
до Публічного акціонерного
про стягнення 579 904,33 грн.
Суддя Ярмак О.М.
Від позивача: Павленко Ю.С., Левицький
Від відповідача: Тур В.А. за дов.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ :
28.10.2014р. у засіданні суду оголошувалась
перерва на підставі ст.77 ГПК України.
Пред'явлені вимоги про повернення суми
502 678,63 грн. авансового платежу на
підставі ст. 1212 ЦК України, 64 335,09 грн.
інфляції, 12 890,61 грн. три відсотки
30.09.2014р. представник позивача подав
письмові пояснення по справі та заяву
про збільшення позовних вимог, в якій
посилаючись на неточності у
визначеності періоду нарахування в
позовній заяві, просить стягнути з
відповідача суми 502 678,63 грн. основного
боргу, 70 854,39 грн. інфляційних втрат, 13
960,13 грн. річних прострочення виконання
зобов'язання, яка прийнята судом до
Відповідач позов не визнає, у відзиві
на позовну заяву визнає наявність
заборгованості перед позивачем у
розмірі 116 154,72 грн., посилаючись на
безпідставне не підписання позивачем
Акту про приймання виконаних
будівельних робіт за формою КБ-2 на суму
28.10.2014р. через канцелярію суду
представником позивача подано
документи по справі.
Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, господарський
суд,-
Позивач вказує, що між ним та
відповідачем - Відкритим підрозділом
«Шляхово-будівельного управління № 3»
ПАТ «Тракт» була досягнена
домовленість щодо виконання
відповідачем робіт з влаштування
благоустрою об'єкта - «Будівництво
торгівельного комплексу на бульварі
Дружби Народів, 14-16 у Печерському р-ні м.
За платіжними дорученнями № 1143 від 16
липня 2013 року, № 168 від 05 серпня 2013 року,
№ 262 від 14 серпня 2013 року, № 826 від 10
вересня 2013 року, № 902 від 16 вересня 2013
року позивачем було перераховано на
рахунок позивача авансові платежі,
всього на суму 1300 000,00 грн. з посиланням
на договір № 18/06-ПР/13-Дн від 18.06.2013р.
Позивач листом за вих. № 527 від 23
вересня 2013 року у зв'язку із
незадовільною якістю виконуваних
робіт та недодержанням строків
будівництва, звернувся до відповідача
з метою документального оформлення
завершення відносин сторін, передачі
обсягів робіт, матеріалів та фронту
робіт до наступного виконавця,
визначити відповідних співробітників
для роботи комісії сторін.
За актом приймання виконаних
будівельних робіт за жовтень 2013р. форми
КБ-2в, який підписаний сторонами без
зауважень, відповідачем виконано, а
позивачем прийнято роботи на суму 456 583,
52 грн., що підтверджується довідкою про
вартість виконаних будівельних робіт
та витрати за жовтень 2013р. форми КБ-3.
Листом від 08.10.2013р. позивач звернувся до
відповідача з вимогою повернути
надлишкові кошти у сумі 725 222,25 грн.
За видатковою накладною № РН-0000004 від
24.02.2014р. відповідачем повернено
позивачу закуплені, але не використані
будівельні матеріали на суму 220 737,85 грн.
Крім того, відповідачем було повернено
позивачу суму 120 000 грн. надлишково
сплачених грошових коштів, що
підтверджується банківською випискою
з рахунку позивача за 18.10.2013р., копія
якого долучена до матеріалів справи.
Позивач, посилаючись на розірвання
договірних відносин, просить стягнути
з відповідача суму 502 678,63 грн. зайво
сплачених коштів на підставі ст. 1212 ЦК
України, виходячи з розрахунку: 502 678,63
грн. (1 300 000 грн. - 797 321,37 грн. вартості
виконаних робіт та повернених коштів).
Згідно з частиною першою статті 181
Господарського кодексу України,
господарський договір за загальним
правилом викладається у формі єдиного
документа, підписаного сторонами та
скріпленого печатками. Допускається
укладення господарських договорів у
спрощений спосіб, тобто шляхом обміну
листами, факсограмами, телеграмами,
телефонограмами тощо, а також шляхом
підтвердження прийняття до виконання
замовлень, якщо законом не встановлено
спеціальні вимоги до форми та порядку
укладення даного виду договорів.
Таким чином, сторони шляхом
перерахування авансового платежу та
підписання акта приймання виконаних
будівельних робіт за жовтень 2013р. на
суму 456 583,52 грн. уклали договір підряду
у спрощений спосіб, і цей договір є
підставою для виникнення у його сторін
майново-господарських зобов'язань.
Згідно з ч.1 ст. 837 ЦК України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.
Згідно зі статтею 849 ЦК України, яка
визначає загальні положення договору
підряду, замовник має право у будь-який
час до закінчення роботи відмовитися
від договору підряду, виплативши
підрядникові плату за виконану частину
роботи та відшкодувавши йому збитки,
завдані розірванням договору.
Судом встановлено, що предметом спору у
даній справі є повернення попередньої
оплати. Вимоги замовника мотивовані
направленням підряднику вимоги щодо
відмови від договору та повернення
надлишково сплачених коштів на
підставі ст. 1212 ЦК України.
Відповідно до статті 1212 ЦК України,
особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала. При
цьому в силу частини другої цієї статті
зазначені положення застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
Зі змісту листа за вих. № 527 від 23
вересня 2013 року, на який посилається
позивач як на доказ односторонньої
відмови від договору в порядку статті
849 ЦК України, вбачається, що замовник у
зв'язку з із незадовільною якістю
виконуваних робіт та недодержанням
строків будівництва, повідомив
відповідача про розірвання договірних
відносин з 23.09.2013р., припинення
виконання робіт на об'єкті та звернувся
до підрядника з метою документального
оформлення завершення відносин сторін,
передачі обсягів робіт, матеріалів та
фронту робіт до наступного виконавця,
визначити відповідних співробітників
для роботи комісії сторін.
Відповідно до положень ст.849 ЦК України,
сторонами підписано Акт приймання
виконаних будівельних робіт за жовтень
2013р. на суму 456 583,52 грн.
Крім того, матеріалами справи
встановлено, що позивач неодноразово
звертався до відповідача - листами за
вих. № 120 від 19.11.2013р., № 188 від 12.12.2013р. з
вимогою терміново повернути
надлишкові кошти в сумі 504 484,40 грн.
Відповідач не заперечує факту
отримання листа № 527 та припинення
договірних відносин, визнає наявність
заборгованості перед позивачем у сумі
116 194,72 грн., проте зазначає, що за Актом
приймання виконаних будівельних робіт
форми КБ-2в, який безпідставно
залишився не підписаним позивачем,
відповідачем було надано послуги з
вивезення ґрунту на суму 339 930,68 грн.
Стверджує, що позивачем також не
враховано вартість наданих
відповідачем послуг із завезення піску
на суму 48 399,00 грн. та суму 1 805,77 грн.
Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Це стосується
позивача, який повинен доказати факти,
на підставі яких пред'явлено позов, а
також відповідача, який має можливість
доказувати факти, на підставі яких він
будує заперечення проти позову.
Акт приймання виконаних будівельних
робіт форми КБ-2в на суму 339 930,68 грн., на
який посилається відповідач як на
доказ виконання робіт з вивезення
ґрунту, позивачем не підписаний.
Доказів надсилання позивачу вказаного
Акта, а також документального
підтвердження надання послуг із
завезення піску на об'єкт виконання
робіт на суму 48 399,00 грн., суду не надано.
товарно-транспортні накладні на
відвантаження піску не є належними
доказами у справі, оскільки не містить
підпису представника
Також відповідачем всупереч ст. 33 ГПК
України, не доведено та не надано
доказів визначення сторонами вартості
послуг генпідряду на суму 1 805,77 грн.
Факт набуття відповідачем коштів у
сумі 502 678,63 грн. в якості передплати за
надання послуг підтверджується
матеріалами справи.
Докази виконання відповідачем своїх
зобов'язань щодо виконання підрядних
робіт, підписання сторонами акту
приймання-передачі, що було б підставою
для утримання відповідачем спірної
суми коштів, у матеріалах справи
Враховуючи викладене, суд визнає
вимоги позивача щодо стягнення з
відповідача суми 502 678,63 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
З урахуванням заяви про збільшення
позовних вимог, позивачем заявлено до
стягнення 70 854,39 грн. інфляційних втрат,
13 960,13 грн. три відсотки річних за
прострочення виконання зобов'язання,
які нараховані позивачем з урахуванням
вимог ст.530 ЦК України, а саме 7-ми
денного строку розгляду листа -вимоги
за вих. № 120 від 19.11.2013р., що є
Відповідач свого контррозрахунку суми
позову не надав, стверджувань позивача
належними доказами не спростував.
За таких обставин, суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню повністю.
Судові витрати, згідно ст. 49 ГПК
України, покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 ГПК України,
господарський суд, -
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з Публічного акціонерного
Товариства з обмеженою
шістсот сімдесят вісім) грн. 63 коп.
основного боргу, 70 854 (сімдесят тисяч
вісімсот п'ятдесят чотири) грн. 39 коп.
інфляційних втрат, 13 960 (тринадцять
тисяч дев'ятсот шістдесят) грн. 13 коп.
річних, 11 749 (одинадцять тисяч сімсот
сорок дев'ять) грн. 86 коп. судового
Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК
Суддя