ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"11" листопада 2014 р.
Справа № 911/4779/14

За позовом Публічного акціонерного
товариства «Акцент-Банк»,

м. Дніпропетровськ

до Фізичної особи-підприємця - ОСОБА_1,
с. Чупира

про стягнення 7 042 грн. 54 коп.

встановив:

До господарського суду Київської
області надійшла позовна заява
Публічного акціонерного товариства
«Акцент-Банк» до Фізичної
особи-підприємця - ОСОБА_1 про стягнення
7 042 грн. 54 коп.

Подана позовна заява не відповідає
вимогам Господарського процесуального
кодексу України з наступних підстав.

До позовної заяви не додано документів,
які підтверджують сплату судового
збору у встановленому порядку.

На даний час зберігає чинність
Інструкція про порядок обчислення та
справляння державного мита,
затверджена наказом Головної
державної податкової інспекції
України від 22.04.1993 р. № 15. Відповідно до
пункту 3 інформаційного листа Вищого
господарського суду України від 21.11.2011
р. № 01-06/1625/2011 "Про деякі питання
практики застосування Закону України
"Про судовий збір", у вирішенні питань,
пов'язаних зі сплатою та поверненням
сум судового збору при розгляді справ
господарськими судами, останніми мають
враховуватися відповідні положення
Інструкції в частині, що не суперечить
Закону.

Відповідно до пункту 14 Інструкції про
порядок обчислення та справляння
державного мита, затвердженої наказом
Головної державної податкової
інспекції України від 22.04.1993 р. №15 (із
змінами і доповненнями), при
перерахуванні судового збору з рахунку
платника до документа, щодо якого
вчиняється відповідна дія (в даному
випадку - позовна заява), додається
останній примірник (тобто оригінал)
платіжного доручення з написом
(поміткою) кредитної установи такого
змісту: "Зараховано в дохід бюджету __
грн. (дата)". Цей напис скріплюється
першим і другим підписами посадових
осіб і відтиском печатки кредитної
установи з відміткою дати виконання
платіжного доручення.

Аналогічні вимоги до оформлення
платіжного доручення містяться в
Інформаційному листі Державної
судової адміністрації України від
10.11.2011 р. № 06-1409.

Таким чином, за змістом частини другої
ст. 34 ГПК України належним доказом
сплати позивачем судового збору є
оригінал платіжного доручення із
засвідчувальним написом про
зарахування коштів до державного
бюджету, скріпленим першим і другим
підписами посадових осіб і відтиском
печатки кредитної установи з відміткою
дати виконання платіжного доручення.

Натомість в якості доказу сплати
судового збору позивачем до позовної
заяви додано платіжне доручення №
IHN97B0T0E від 17.09.2014 р. на суму 1 827 грн. 00 коп.,
що не містить вказаного
засвідчувального напису, а також
підпису представника кредитної
установи скріпленого печаткою.

Таким чином, платіжне доручення №
IHN97B0T0E від 17.09.2014 р. не може вважатися
документом, що підтверджує сплату
судового збору у встановленому
порядку.

Згідно з приписами п. 4 частини 1 статті
63 ГПК України суддя повертає позовну
заяву, якщо до неї не подано доказів
сплати судового збору у встановлених
порядку та розмірі.

Також суд звертає увагу заявника на те,
що при повторному зверненні до суду
необхідно надати оригінал платіжного
доручення або довідку про зарахування
суми сплаченого судового збору до
Державного бюджету України.

Отже, позовна заява з вказаних підстав
підлягає поверненню без розгляду.

Повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення вказаних
недоліків.

З урахуванням наведеного, керуючись п. 4
частини 1 статті 63 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позовну заяву та додані до неї
документи повернути позивачеві без
розгляду.

Додаток: позовна заява та додані до неї
документи - позивачу.

Суддя
Мальована Л.Я.