ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.11.14р. Справа № 904/7180/14

За позовом Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Комунального підприємства
"Теплоенерго" Дніпропетровської
міської ради, м. Дніпропетровськ

про стягнення 47 764 999,06 грн. за договором
купівлі-продажу природного газу

Суддя Назаренко Н.Г.

Секретар судового засідання Бондик Є.В.

Представники:

від позивача - Бережок С.І., довіреність
№ 14-96 від 18.04.2014 р.

від відповідача - Костюченко В.П.,
довіреність № 8 від 30.01.2014 р.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" звернулося до
господарського суду з позовом про
стягнення з Комунального підприємства
"Теплоенерго" Дніпропетровської
міської ради суми основного боргу у
розмірі 43 705 214,37 грн., 3% річних - 988
262,22 грн., інфляційних втрат - 504
868,63грн., пені - 2 566653,84 грн., за
договором купівлі-продажу природного
газу.

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням Відповідачем зобов'язань за
укладеним між Позивачем та
Відповідачем договором купівлі -
продажу природного газу № 13/3777-БО-4 від
28.12.2012р. щодо своєчасної оплати
вартості обсягів газу у встановленому
договором строку.

Позивач позовні вимоги, викладені у
позовній заяві, підтримав у повному
обсязі.

Відповідач позов визнав частково, у
відзиві на позов зазначив, що
встановлений підприємству постановою
1842 від 14.12.2010р. НКРЕ України тариф не
забезпечує в повному обсязі
відшкодування економічно
обґрунтованих витрат, пов'язаних з
виробництвом, транспортуванням та
постачанням споживачам теплової
енергії. Крім того, відповідач
зазначає, що через значну несплату
населенням, юридичними особами та
бюджетними організаціями наданих
відповідачем послуг останній несе
значні збитки. Також масове
невиконання судових рішень, відповідно
до яких на користь відповідача
стягнута заборгованість громадян та
юридичних осіб за надані послуги з
теплопостачання, ускладнює належне
виконання підприємством своїх
зобов'язань з оплати енергоносіїв,
зокрема, за договором № 13/3777-БО-4. Також
відповідач заявив клопотання про
зменшення штрафних санкцій на 80
відсотків.

13.10.2014р. у судовому засіданні розгляд
справи відкладався на 03.11.2014р.

Клопотання про використання засобів
технічної фіксації судового процесу
при розгляді цієї справи не
заявлялись.

В судовому засіданні 03.11.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Національною акціонерною
компанією "Нафтогаз України" (далі -
Продавець, Позивач) та Комунальним
підприємством "Теплоенерго"
Дніпропетрвоської міської ради (далі -
Покупець, Відповідач) 28.12.2012 року
укладено договір № 13/3777-БО-4
купівлі-продажу природного газу (далі -
Договір) 16.07.2013р. укладено додаткову
угоду №1 (далі - Додаткова угода).

Відповідно до п.1.1 Договору Продавець
зобов'язується передати у власність
Покупцю у 2013 року природний газ,
ввезений на митну територію України
ПАТ "Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ
ЗЕД 2711 21 00 00, або/та природний газ,
видобутий на території України
підприємствами, які не підпадають під
дію статті 10 Закону України «Про засади
функціонування ринку природного газу»,
а Покупець зобов'язується прийняти та
оплатити цей природний газ (далі -газ),
на умовах цього договору

Газ, що продається за цим договором,
використовується Покупцем виключно
для виробництва теплової енергії, яка
споживається бюджетними установами та
організаціями та іншими споживачами,
(далі -споживачам Покупця) (п.1.2
Договору).

Продавець передає Покупцеві з 01.01.2013р.
по 31.12.203р. природний газ обсягом до
11374,954 тис. куб. м, у тому числі по місяцях
кварталів:

Місяць Обсяг Місяць Обсяг Місяць Обсяг
Місяць Обсяг Січень
2272,568Квітень324,959Липень 150,016Жовтень
570,697Лютий 2026,553Травень151,523Серпень
162,680Листопад 1565,498Березень 1783,837Червень
126,283Вересень 155,108Грудень 2085,232І
кв.6082,958ІІ вк.602,765ІІІ кв.467,804IV
кв.4221,427Відповідно до п. 2.1.1. Договору
обсяги газу, що планується передати за
цим договором (далі - плановий обсяг),
можуть змінюватись сторонами протягом
місяця продажу в установленому
порядку.

Допускається відхилення місячного
обсягу переданого газу в розмірі +/- 5%
(плюс/мінус п'ять відсотків) від
узгодженого Сторонами згідно п.2.1 цього
договору планового обсягу продажу
газу без коригування планового обсягу
(п.2.1.2 договору).

Пунктом 3.1. Договору встановлено, що
Продавець передає Покупцю газ у
пунктах приймання-передачі газу на
вхідній запірній/відключаючій
арматурі Покупця.

У відповідності до п. 3.3. Договору
приймання-передача газу, переданого
Продавцем Покупцеві у відповідному
місяці продажу, оформлюється актом
приймання-передачі газу. Обсяг
споживання газу Покупцем у
відповідному місяці поставки
встановлюється шляхом складання
добових обсягів, визначених на
підставі показів комерційного
вузла/вузлів обліку газу Покупця.

Згідно п. 4.1. Договору кількість газу,
яка продається Покупцеві, визначається
за показами комерційних вузлів обліку
газу Покупця та відповідно до вимог
наказу Мінпаливенерго від 15.07.2010 року
№288 "Про затвердження Методики
визначення обсягів природного газу,
які використовуються для виробництва
теплової енергії для населення в разі,
якщо суб'єкти господарювання
здійснюють постачання теплової
енергії різним категоріям споживачів",
зареєстрованих в Мін'юсті 11.08.2010р. за №
671/17966.

Пунктом 5.2. Договору в редакції
Додаткової угоди встановлено, що ціна
за 1000 куб.м. природного газу становить
3 459,00 грн. без урахування податку на
додану вартість, збору у вигляді
цільової надбавки до затвердженого
тарифу на природний газ, тарифів на
транспортування, розподіл і постачання
природного газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки
до затвердженого тарифу на природний
газ - 2%;

- податок на додану вартість за
ставкою - 20%.

Крім того, на транспортування
природного газу магістральними та
розподільними трубопроводами - 295,60
грн., крім того ПДВ - 20% - 59,12 грн., всього з
ПДВ - 354,72 грн.

До сплати за 1000 куб.м природного газу - 3
823,78 грн., крім того ПДВ - 20% - 764,76 грн.,
всього з ПДВ - 4 588,54 грн.

Згідно п.6.1. Договору оплата за газ
здійснюється Покупцем виключно
грошовими коштами шляхом 100% поточної
оплати протягом місяця поставки газу.

Остаточний розрахунок за фактично
переданий газ здійснюється до 14-го
числа місяця наступного за місяцем
поставки газу.

Відповідно п. 9.3. Договору строк, у межах
якого Сторони можуть звернутися до
суду з вимогою про захист своїх прав за
цим договором (строк позовної
давності), у тому числі щодо стягнення
основної заборгованості, штрафів, пені,
відсотків річних, інфляційних
нарахувань, встановлюється тривалістю
у 5 років.

Договір набуває чинності з дати
підписання уповноваженими
представниками Сторін та скріплення їх
підписів печатками Сторін, діє в
частині реалізації газу до 31.12.2013 року,
а в частині проведення розрахунків - до
їх повного здійснення (п.11.1 Договору).

Як слідує з матеріалів справи, Позивач
протягом січня - грудня 2013 року
здійснив поставку природного газу
Відповідачу згідно актів
приймання-передачі природного газу
(а.с. 29-35), які підписані повноважними
представниками сторін без заперечень
та скріплені печатками сторін, на
загальну суму 44 402 514,37 грн.

Відповідачем зобов'язання по договору
виконані частково, а саме здійснено
розрахунок за поставлений природний
газ у сумі 697 300,00 грн., що
підтверджується реєстром прийнятих
платежів на користь НАК "Нафтогаз
України" від КП "Теплоенерго"
Дніпропетроської міської ради (а.с.
37-38).

У позовній заяві Позивач зазначає, що
заборгованість за договором
купівлі-продажу природного газу
складає 43 705 214,37 грн., що і стало
причиною спору.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
представника позивача, суд прийшов до
висновку про часткове задоволення
спору на підставі наступного.

П.2 ст. 193 Господарського кодексу
України встановлено, що кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Зобов`язання в силу вимог ст.ст. 525, 526
Цивільного кодексу України має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
даного Кодексу і інших актів
законодавства. Одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Аналогічна за змістом норма
міститься у п.1 ст. 193 Господарського
кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 530
Цивільного кодексу України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов'язання, у
відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України, є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до положень ст. 629 ЦК України
- договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Доказів погашення заборгованості за
поставку природного газу на суму 43 705
214,37 грн., на момент розгляду спору,
Відповідач не надав, доводи Позивача не
спростував, у зв'язку з чим сума
основного боргу заявлена Позивачем у
розмірі 43 705 214,37 грн. є обґрунтованою,
підтвердженою матеріалами справи та
підлягає до стягнення.

Крім основного боргу Позивач просить
стягнути з Відповідача пеню у розмірі
2 566 653,84 грн. за період з
14.02.2013р. по 25.03.2014р., 3 % річних - 988 262,22 грн.
за період з 14.02.2013р. по 25.03.2014р.,
інфляційні втрати - 504 868,63 за період з
березня 2013р. по лютий 2014р.

Відповідно до п. 7.1. Договору, за
невиконання або неналежне виконання
договірних зобов'язань сторони несуть
відповідальність у випадках,
передбачених чинним законодавством
України, а також цим Договором.

В пункті 7.2. Договору сторони
передбачили, що у разі невиконання
Покупцем умов пункту 6.1. цього Договору
Продавець має право не здійснювати
поставку газу Покупцю або обмежити
поставку пропорційно до кількості
несплачених обсягів з наступною
поставкою цих обсягів при умові їх
оплати та наявності технічної
можливості. У разі невиконання
Покупцем пункту 6.1. умов цього договорі
він у безспірному порядку
зобов'язується сплатити Продавцю, крім
суми заборгованості, пеню у розмірі
подвійної облікованої облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період за який сплачується пеня
від суми простроченого платежу за
кожний день прострочення платежу.

В силу п.1 ст. 216 Господарського кодексу
України учасники господарських
відносин несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно з частиною 6 статті 231
Господарського кодексу України
штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

У відповідності з п. 6 ст. 232
Господарського кодексу України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання (ст.
549 Цивільного кодексу України).

Перевіривши розрахунки Позивача, судом
встановлено, що пеня за період з 14.02.2013р.
по 25.03.2014р. включно становлять 2 566 653,84
грн. та підлягає до стягнення.

В силу п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Перевіривши розрахунок наданий
Позивачем, судом встановлено, що
інфляційні втрати нараховано не вірно,
а саме:

- позивач за період з серпня 2013р. по
лютий 2014р. інфляційні втрати рахує на
суму 10 026 566,17 грн., коли їх необхідно
нараховувати на суму боргу 10 036 617,51
грн., у зв'язку з чим сума інфляційних
втрат в цей період повиненна складати
120 484,65 грн., однак суд не може вийти за
межі позовних вимог, тому стягненню
підлягає сума заявлена позивачем - 110
312,65 грн.;

- на суму боргу 8 708 178,79 грн. за період з
березня 2013 по лютий 2014р. становить
104 537,40 грн.;

- на суму боргу 7 079 811, 09 грн. за період з
квітня 2013р. по лютий 2014р. становить
84 982,48 грн.;

- на суму боргу 1 891 536,67 грн. за період з
травня 2013р. по лютий 2014р. становить
22 705,05 грн.;

- на суму боргу 4 748 189,52 грн. за період з
листопада 2013р. по лютий 2014р. становить
4 748 189,52 грн.;

- на суму боргу 4 102 160,37 грн. за період з
грудня 2013р. по лютий 2014р. становить
53 541,64 грн.;

- на суму боргу 7 138 720,42 грн. за січень
2014р. позивач нарахував інфляційні
втрати у сумі 57 195 ,43 грн., що є невірним,
оскільки вони становлять 14 277,44 грн., з
врахуванням викладеного сума
інфляційних втрат, що підлягає до
стягнення становить 461 950,64 грн.

В частині стягнення 42 917,99 грн.
інфляційних втрат слід відмовити.

3% річних за період з 14.02.2013р. по 25.03.2014р.
становлять 988 262,22 грн. та підлягають до
стягнення.

В ході судового розгляду справи
Відповідачем заявлено клопотання про
зменшення розміру пені на 80%, яке
обґрунтоване тим, що сплата штрафних
санкцій у повному обсязі зачіпає не
лише майнові інтереси відповідача, а й
інтереси, зокрема можливість
постачання теплової енергії бюджетним
та іншим організаціям. Підприємство
вживає всіх заходів, спрямованих на
покращення фінансово - економічного
стану, а саме з метою скорочення
видатків підприємства й подолання
фінансових труднощів був виданий
наказ про введення з 01.05.2012р. по 30.09.2012р.
неповного (4-денного) робочого тижня.
Аналогічний наказ був виданий на
підприємстві відповідача 03.02.2014р. № 51.
Також відповідач зазначає, що
встановлений підприємству постановою
1842 від 14.12.2010р. НКРЕ України тариф не
забезпечує в повному обсязі
відшкодування економічно
обґрунтованих витрат, пов'язаних з
виробництвом, транспортуванням та
постачанням споживачам теплової
енергії. Крім того, через значну
несплату населенням, юридичними
особами та бюджетними організаціями
наданих відповідачем послуг останній
несе значні збитки, у зв'язку з чим, для
збільшення грошових надходжень
підприємством проводиться претензійно
- позовна робота.

Суд з цього приводу зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ст. 83 ГПК
господарський суд, приймаючи рішення,
має право у виняткових випадках
зменшувати розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, яка порушила зобов'язання.

Відповідно до положень частин першої,
третьої статті 509, статей 526, 629
Цивільного Кодексу України,
зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості. Кодексом також
передбачено, що неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання; штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання; пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання (стаття 549 ЦК
України).

Якщо предметом неустойки є грошова
сума, її розмір встановлюється
договором або актом цивільного
законодавства. Розмір неустойки,
встановлений законом, може бути
збільшений у договорі. Розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення (частина третя статті
551 ЦК України).

У випадку нарахування неустойки, яка є
явно завищеною, не відповідає
передбаченим у пункті 6 статті 3,
частині третій статті 509 та частинах
першій, другій статті 627 Кодексу
засадам справедливості,
добросовісності, розумності як
складовим елементам загального
конституційного принципу верховенства
права, суд має право її зменшувати.
Наявність у кредитора можливості
стягувати із споживача надмірні
грошові суми, як неустойку, спотворює
її дійсне правове призначення,
оскільки із засобу розумного
стимулювання боржника виконувати
основне грошове зобов'язання неустойка
перетворюється на несправедливо
непомірний тягар для споживача та
джерело отримання невиправданих
додаткових прибутків кредитором.

Пунктом 1 ст.233 ГК України закріплено, що
суд має право зменшити розмір санкцій,
якщо належні до сплати штрафні санкції
надмірно великі порівняно із збитками
кредитора. При цьому повинно бути взято
до уваги: ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу.

Згідно ч.3 ст.551 ЦК України розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення. При цьому
відсутність чи невисокий розмір
збитків може бути підставою для
зменшення судом розміру неустойки, що
стягується з боржника.

Вирішуючи питання про зменшення
розміру пені та штрафу, які підлягають
стягненню зі сторони, що порушила
зобов'язання, суд повинен з'ясувати
наявність значного перевищення
розміру неустойки перед розміром
збитків, а також об'єктивно оцінити, чи
є даний випадок винятковим, виходячи з
інтересів сторін, які заслуговують на
увагу, ступеня виконання зобов'язань,
причини неналежного виконання або
невиконання зобов'язання, незначності
прострочення у виконанні зобов'язання,
невідповідності розміру пені
наслідкам порушення, негайного
добровільного усунення винною
стороною порушення та його наслідків.

Зі змісту наведених норм випливає, що
при вирішенні питання про можливість
зменшення неустойки, суд бере до уваги
майновий стан сторін і оцінює
співвідношення розміру заявлених
штрафних санкцій, зокрема, із розміром
збитків кредитора, враховує інтереси
обох сторін. В даному випадку судами
дотриманий баланс інтересів сторін та
правомірно зменшено розмір неустойки.

Враховуючи, що підприємство
відповідача не є прибутковою
організацією, приймаючи до уваги, що
відповідачем вживаються всі заходи
спрямовані на виконання своїх
зобов'язань перед позивачем, суд вважає
можливим задовольнити клопотання про
зменшення пені частково та зменшити
розмір пені на 50 %, та стягнути з
відповідача 50% пені в розмірі 1 283 326,92
грн.

В частині стягнення пені в розмірі 1 283
326,92 грн. слід відмовити.

Отже, з врахуванням викладеного,
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню з стягненням з
Відповідача суми основного боргу - 43 705
214,37 грн., пені - 1 283 326,92 грн.,
інфляційні втрати - 461 950,64 грн., 3% річних
- 988 262,22 грн.

В іншій частині позовних вимог слід
відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий
збір слід покласти на сторони,
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог з врахуванням п. 4.3
Пленуму ВСГУ № 7 від 21.02.2013р.,
відповідно до якого у разі коли
господарський суд на підставі пункту 3
статті 83 ГПК зменшує розмір неустойки
(штрафу, пені), витрати позивача,
пов'язані зі сплатою судового збору,
відшкодовуються за рахунок
відповідача у сумі, сплаченій
позивачем за позовною вимогою, яка
підлягала б задоволенню, якби
зазначений розмір судом не було
зменшено.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85, 87, 116
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства
«Теплоенерго» Дніпропетровської
міської ради (49000, м. Дніпропетровськ,
Жовтневий район, вул. Погребняка, буд. 7,
) на користь Публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз Україна"
(01001, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького,
буд. 6, ) основний борг в
розмірі 43 705 214,37 грн. (сорок три мільйони
сімсот п'ять тисяч двісті чотирнадцять
грн. 37 коп.), пені - 1 283 326,92 грн. (один
мільйон двісті вісімдесят три тисячі
триста двадцять шість грн. 92 коп.),
інфляційні втрати - 461 950,64
грн. (чотириста шістдесят одна тисяча
дев'ятсот п'ятдесят грн. 64 коп.), 3%
річних - 988 262,22 грн. (дев'ятсот
вісімдесят вісім тисяч двісті
шістдесят дві грн. 22 коп.), витрати по
сплаті судового збору - 73 014,34 грн.
(сімдесят три тисячі чотирнадцять грн.
34 коп.), про що видати наказ.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційної скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата підписання рішення, оформленого

відповідно до вимог ст. 84 ГПК України,

- 06.11.2014р.

Суддя Н.Г. Назаренко