ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2014 р.
Справа № 914/3554/14

За позовом: Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Штанц-Технологія", м. Харків

до відповідача: Публічного
акціонерного товариства "Жидачівський
целюлозно-паперовий комбінат", м.
Жидачів Львівської області

про стягнення 39 031, 16 грн.

Суддя Манюк П.Т.

При секретарі Підкостельній О.П.

Представники:

від позивача: Портік В.О. -
представник

від відповідача: не з'явився

Зміст ст. 22 ГПК України представнику
позивача роз'яснено.

Розглядається справа за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Штанц-Технологія" до
Публічного акціонерного товариства
"Жидачівський целюлозно-паперовий
комбінат" про стягнення 39 031, 16 грн.

Ухвалою господарського суду
Львівської області від 07.10.2014 року
порушено провадження у справі та
призначено до розгляду в судовому
засіданні на 27.10.2014 р.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
просив їх задоволити з підстав
викладених в позовній заяві та усних
поясненнях.

Відповідач вимог суду, зазначених в
ухвалі про порушення справи не виконав,
витребуваних доказів не подав, явки
свого представника в судове засідання
не забезпечив, хоча належним чином був
повідомлений про час та місце розгляду
справи, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення, отриманим відповідачем
09.10.2014 року.

За таких обставин суд вважає за можливе
розглянути справу за наявними
матеріалами, яких достатньо для
вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи в
порядку ст. 75 ГПК України, суд встановив
наступне.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Штанц-Технологія"
звернулося в Господарський суд
Львівської області з позовом до
Публічного акціонерного товариства
"Жидачівський целюлозно-паперовий
комбінат" про стягнення 39 031, 16 грн.

В обґрунтування позовних вимог, вказує
на те, що 03.01.2014 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Штанц-Технологія" (надалі - позивач,
продавець) та Відкритим акціонерним
товариством "Жидачівський
целюлозно-паперовий комбінат"
(перейменоване 22.04.2014 р. у Публічне
акціонерне товариство "Жидачівський
целюлозно-паперовий комбінат") (надалі -
відповідач, покупець) було укладено
договір поставки № 03/01/14 (надалі -
договір).

Відповідно до п. 1.1 договору позивач
зобов'язується поставити, а відповідач
прийняти і оплатити штанцформи, ціна та
кількість яких вказані у видаткових
накладних на товар які є невід'ємними
частинами даного договору.

В пункті 3.2 договору сторони погодили,
що ціна товару зазначається в
рахунках-фактурах або накладних на
кожну поставку.

На виконання умов договору позивач
поставив відповідачу товар на загальну
суму 69 125, 00 грн.

Факт отримання відповідачем
товару підтверджується видатковими
накладними від 02.04.2014 р. № 1676 на суму 4
470, 00 грн., від 04.04.2014 р. № 1716 на суму 4 308,
00 грн., від 21.05.2014 р. № 2448 на суму 3 372, 00
грн., від 21.05.2014 р. № 2458 на суму 8 097, 00
грн., від 10.06.2014 р. № 2755 на суму 3 870, 00
грн., від 10.06.2014 р. № 2756 на суму 4 356, 00
грн., від 10.07.2014 р. № 3288 на суму 5 250, 00
грн., від 17.07.2014 р. № 3415 на суму 8 163, 00
грн., від 30.07.2014 р. № 3643 на суму 8 337, 00
грн., від 30.07.2014 р. № 3644 на суму 7 818, 00
грн., від 30.07.2014 р. № 3649 на суму 462, 00 грн.,
від 01.08.2014 р. № 3701 на суму 7 239, 00 грн., від
13.08.2014 р. № 3861 на суму 3 792, 00 грн. та
довіреностями на отримання цінностей,
виданою відповідачем на ім'я ОСОБА_1

Згідно пунктів 3.4, 3.5, 3.6 договору,
оплата товару здійснюється покупцем
післяоплатою на протязі 30 календарних
днів після отримання товару. Платежі
за товар здійснюються шляхом
перерахування коштів на рахунок
продавця банківським переказом.
Моментом оплати вважається день
відправки грошей з розрахункового
рахунку покупця.

Як вказує у позовній заяві позивач,
відповідач 25.07.2014 р. здійснив часткову
оплату за отриманий товар в сумі 31 062, 00
грн., що підтверджується банківською
випискою згідно платіжного доручення
№ 4080 (копія якого долучена до
матеріалів справи).

Зважаючи на те, що відповідач своїх
зобов'язань щодо оплати поставленого
товару в повному обсязі не виконав,
19.09.2014 р. позивач звернувся до
відповідача з претензією № 138 про
погашення заборгованості в розмірі 38
063, 00 грн. Однак, вказана претензія
залишена відповідачем без відповіді та
задоволення.

Враховуючи наведене, позивач,
звертаючись до суду, у позовній заяві
просить стягнути з відповідача
заборгованість в розмірі 38 063, 00 грн.

Крім стягнення основного боргу,
позивач просить стягнути з
відповідача, згідно з п. 5.3 договору
пеню у розмірі 864, 45 грн. та відповідно
до ст. 625 ЦК України 3 % річних в розмірі
103, 71 грн.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, оцінивши докази в їх
сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають до задоволення
виходячи із наступних мотивів:

Відповідно до статті ст. 526 ЦК України,
193 Господарського кодексу України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору, актів цивільного
законодавства, а при відсутності таких
вказівок - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ст. 712 ЦК України, за договором
поставки продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Як встановлено судом, згідно умов
договору поставки від 03.01.2014 року №
03/01/14, позивач поставив відповідачу
товар на загальну суму 69 125, 00 грн., що
підтверджується видатковими
накладними від 02.04.2014 р. № 1676, від 04.04.2014
р. № 1716, від 21.05.2014 р. № 2448, від 21.05.2014 р. №
2458, від 10.06.2014 р. № 2755, від 10.06.2014 р. № 2756,
від 10.07.2014 р. № 3288, від 17.07.2014 р. № 3415, від
30.07.2014 р. № 3643, від 30.07.2014 р. № 3644, від
30.07.2014 р. № 3649, від 01.08.2014 р. № 3701, від
13.08.2014 р. № 3861.

Приписами ст. 692 ЦК України
встановлено, що покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Статтею 530 ЦК України
передбачено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно п. 3.4 договору, оплата товару
здійснюється покупцем після оплатою на
протязі 30 календарних днів після
отримання товару.

Із наявних матеріалів справи
вбачається, що відповідач свої
зобов'язання згідно договору належним
чином не виконав, оплати за отриманий
товар в повному розмірі не здійснив,
оплативши лише суму в розмірі 31 062, 00
грн., внаслідок чого виникла
заборгованість в розмірі 38 063, 00 грн.

Таким чином, сума основної
заборгованості становить 38 063, 00 грн.,
яку слід стягнути з відповідача на
користь позивача.

Відповідно до ст. 625 ЦК України,
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

В частині позовних вимог про стягнення
трьох процентів річних в розмірі 103, 71
грн., суд вважає, що розраховані вони
відповідно до ст. 625 ЦК України, а тому
позовні вимоги в цій частині
підлягають до задоволення.

Пунктом 5.3 договору сторонами
передбачено, що у випадку порушення
покупцем термінів оплати за
поставлений товар, покупець сплачує
продавцю пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ України, за кожен
день прострочення. Таким чином позовні
вимоги про стягнення пені в розмірі 864,
45 грн. є обґрунтованими та підлягають
до задоволення.

Враховуючи, що позивачем представлено
достатньо об'єктивних та переконливих
доказів в підтвердження своїх позовних
вимог, а відповідачем не забезпечено
явки повноважного представника в
судове засідання, не подано доказів
погашення боргу чи не заперечено
позовні вимоги, суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими та такими, що
підлягають до задоволення в сумі 39 031,
16 грн.

Зважаючи на те, що спір виник внаслідок
неправомірних дій відповідача,
судовий збір, відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, покладається на нього
повністю.

На підставі наведеного та
керуючись ст. 36, 43, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального
кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Публічного
акціонерного товариства "Жидачівський
целюлозно-паперовий комбінат" (81700,
Львівська обл., м. Жидачів, вул.
Фабрична, 4, ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Штанц-Технологія"
(61010, м. Харків, вул. Першої Кінної Армії,
63, ) суму у розмірі 40 858,
16 грн. з них:

- 38 063, 00 грн. - основного боргу;

- 103, 71 грн. - 3 % річних;

- 864, 45 грн. - пені;

- 1 827, 00 грн. - судового збору.

3. Наказ видати відповідно ст.116 ГПК
України.

Повне рішення складено 31.10.2014 р.

Суддя
Манюк П.Т.