м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/19613/14 16.10.14

За позовомПриватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Здорово» до Приватного акціонерного
товариства «Українська страхова
компанія «Княжа Вієнна Іншуранс
Груп»третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача
ОСОБА_2простягнення 26525,06 грнСуддя
Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивача Ніколенко Є.А. -
представник від відповідача не
з'явились від третьої особине з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «Здорово» (надалі
- «ПАТ «СК «Здорово») звернулось
до Господарського суду міста Києва із
позовною заявою до Приватного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «Княжа Вієнна
Іншуранс Груп» (надалі - «ПАТ «УСК
«Княжа Вієнна Іншуранс Груп») про
стягнення 26525,06 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПАТ
«СК «Здорово» на підставі договору
добровільного комплексного
страхування наземного транспорту КА
№103096 від 10.02.2012 внаслідок настання
страхової події -
дорожньо-транспортної пригоди (надалі -
ДТП) виплачено страхове відшкодування
власнику автомобіля марки Land Rover,
державний номер НОМЕР_1, а тому
позивачем відповідно до положень ст.
27 Закону України «Про страхування»
та ст. 993 Цивільного кодексу України
отримано право вимоги до особи,
відповідальної за завдану шкоду.
Відповідальність власника
транспортного засобу - автомобіля
марки Chevrolet, державний номер НОМЕР_2,
яким скоєно ДТП, застрахована ПАТ «УСК
«Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на
підставі договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АВ/864508, а тому
позивач вказує, що обов'язок з
відшкодування збитків покладається на
відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 19.09.2014 за вказаним позовом
порушено провадження у справі №
910/19613/14, залучено до участі у справі
ОСОБА_2 третьою особою, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача та призначено
розгляд справи на 16.10.2014.

06.10.2014 до Господарського суду міста
Києва від третьої особи надійшли
письмові пояснення по справі.

08.10.2014 до Господарського суду міста
Києва від відповідача надійшов відзив
на позовну заяву, в якому відповідач
проти задоволення позову заперечує та
просить розглядати справу без участі
його представника. В обґрунтування
заперечень проти позову відповідач
вказує на те, що позивач як особа, яка
має право на виплату страхового
відшкодування, не звертався до
відповідача протягом року, що за
твердженням позивача, з огляду на
положення п.п. 37.1.4 п. 37.1 ст. 37 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» є підставою для відмови у
виплаті страхового відшкодування.

Представник позивача в судове
засідання, призначене на 16.10.2014,
з'явився, позовні вимоги підтримав в
повному обсязі.

Представники відповідача в судове
засідання не з'явились.

Розглянувши клопотання відповідача
про розгляд справи без участі його
представника, суд дійшов висновку, що
вказане клопотання підлягає
задоволенню.

В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, Господарський суд міста
Києва, -

ВСТАНОВИВ:

10.02.2012 між Приватним акціонерним
товариством «Страхова компанія
«Здорово» (страховик) та ОСОБА_4
(страхувальник) укладено договір
добровільного комплексного
страхування наземного транспорту КА
№103096 від 10.02.2012 (надалі - «Договір»),
об'єктом страхування за яким є майнові
інтереси страхувальника, що не
суперечать законодавству України,
пов'язані з володінням, користуванням
та розпорядженням майном, а саме:
автомобілем марки Land Rover, державний
номер НОМЕР_1, на випадок настання
страхових випадків, зокрема,
пошкодження чи знищення транспортного
засобу або його частин внаслідок ДТП.
Вигодонабувачем за Договором є
страхувальник.

14.10.2012 близько 13 год. 35 хв. у м. Києві на
вул. Суворова сталася ДТП за участі
застрахованого автомобіля Land Rover,
державний номер НОМЕР_1, та автомобіля
Chevrolet, державний номер НОМЕР_2, а саме:
водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем
Chevrolet, державний номер НОМЕР_2, перед
перестроюванням та зміною напрямку
руху не переконався, що це буде
безпечним і не створить перешкоди та
небезпеки іншим учасникам дорожнього
руху та під час перестроювання не надав
дороги автомобілю Land Rover, державний
номер НОМЕР_1, внаслідок чого відбулось
зіткнення вказаних автомобілів та
спричинено механічні пошкодження обом
автомобілям.

ДТП сталася в результаті порушення
водієм ОСОБА_2 п. 10.1 Правил дорожнього
руху України, що підтверджується
постановою Печерського районного суду
м. Києва від 14.11.2012 у справі № 3-5818/12,
відповідно до якої ОСОБА_2 визнано
винним у скоєнні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
Кодексу України про адміністративні
правопорушення.

Відповідно до звіту № 4905 від 23.10.2012 з
оцінки транспортного засобу,
складеного суб'єктом оціночної
діяльності Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_5, вартість
матеріального збитку (вартість
відновлювального ремонту з
урахуванням коефіцієнта фізичного
зносу транспортного засобу), завданого
власнику автомобіля Land Rover, державний
номер НОМЕР_1, в результаті пошкодження
транспортного засобу при спірному ДТП
складає 30674,78 грн.

На підставі заяви страхувальника на
виплату страхового відшкодування від
21.11.2012, страхового акта № 714/014/АТ від
21.11.2012, розрахунку страхового
відшкодування №795 від 21.11.2012 позивач,
виконуючи свої зобов'язання за
Договором, здійснив відшкодування
завданої шкоди внаслідок спірної ДТП
шляхом виплати страхувальнику коштів у
розмірі 26525,06 грн, що підтверджується
видатковими касовими ордерами №4131 від
24.12.2012 на суму 10000,00 грн та №75 від 09.01.2013
на суму 16525,06 грн.

Статтею 27 Закону України «Про
страхування» та ст. 993 Цивільного
кодексу України визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Таким чином, до ПАТ «СК «Здорово»
перейшло в межах суми у розмірі 26525,06
грн право вимоги до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Із постанови Печерського районного
суду м. Києва від 14.11.2012 у справі № 3-5818/12
вбачається, що транспортний засіб -
автомобіль Chevrolet, державний номер
НОМЕР_2, водієм якого спричинено ДТП, що
потягнуло нанесення шкоди автомобілю
автомобілю Land Rover, державний номер
НОМЕР_1, знаходився під керуванням
ОСОБА_2

Частинами 1,2 ст. 1187 Цивільного
кодексу України передбачено, що
джерелом підвищеної небезпеки є
діяльність, пов'язана з використанням,
зберіганням або утриманням
транспортних засобів, механізмів та
обладнання, використанням, зберіганням
хімічних, радіоактивних, вибухо - і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188
Цивільного кодексу України шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою, а за
наявності вини всіх осіб, діяльністю
яких було завдано шкоди, розмір
відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у
відносинах між кількома володільцями
джерел підвищеної небезпеки
відповідальність будується на
загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем
Chevrolet, державний номер НОМЕР_2,
встановлена у судовому порядку.

Цивільно-правова відповідальність
власника транспортного засобу за
шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну
третіх осіб внаслідок експлуатації
автомобіля Chevrolet, державний номер
НОМЕР_2, застрахована ПАТ «УСК «Княжа
Вієнна Іншуранс Груп» на підставі
договору обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/864508.

Вказаним договором (поліс № АВ/864508)
передбачено, що франшиза
становить 0,00 грн, а ліміт
відповідальності за шкоду заподіяну
майну третіх осіб - 50000,00 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (в редакції, чинній на момент
настання ДТП) при настанні
страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Положеннями ст. 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

Наявним в матеріалах справи звітом №
4905 від 23.10.2012 підтверджується, що
вартість матеріального збитку,
завданого власнику автомобіля Land Rover,
державний номер НОМЕР_1, внаслідок
пошкодження транспортного засобу в
результаті ДТП, становить 30674,78 грн, а
позивачем набуто право вимоги у
розмірі 26525,06 грн.

Пунктом 35.1 ст. 35 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» визначено, що для отримання
страхового відшкодування потерпілий
чи інша особа, яка має право на
отримання відшкодування, протягом 30
днів з дня подання повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду подає
страховику (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву
про страхове відшкодування.Згідно з п.
36.2 ст. 36 наведеного Закону (в редакції,
чинній на момент настання ДТП)
страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня
узгодження ним розміру страхового
відшкодування з особою, яка має право
на отримання відшкодування, за
наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний: у разі визнання ним вимог
заявника обґрунтованими - прийняти
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
та виплатити його. Якщо у зв'язку з
відсутністю документів, що
підтверджують розмір заявленої шкоди,
страховик (МТСБУ) не може оцінити її
загальний розмір, виплата страхового
відшкодування (регламентна виплата)
здійснюється у розмірі заподіяної
шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ).
Страховик має право здійснювати
виплати без проведення експертизи,
якщо за результатами проведеного ним
огляду пошкодженого майна страховик і
потерпілий досягли згоди про розмір
страхового відшкодування і не
наполягають на проведенні оцінки,
експертизи пошкодженого майна; у разі
невизнання майнових вимог заявника або
з підстав, визначених статтями 32 та/або
37 цього Закону, - прийняти вмотивоване
рішення про відмову у здійсненні
страхового відшкодування
(регламентної виплати).

Листом № 322-001/14 від 12.05.2014, до якого були
додані документи, передбачені ст. 35
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», позивач
звернувся до відповідача з заявою
відшкодувати шкоду, заподіяну в
результаті ДТП у розмірі 26525,06 грн.

Вказаний лист (заяву) було отримано
відповідачем 15.05.2014, про що свідчить
рекомендоване повідомлення про
вручення поштового відправлення від
13.05.2014 №541.

Враховуючи визначені полісом №АВ/864508
розміри лімітів відповідальності та
франшизи, розмір шкоди, право на вимогу
якої перейшло до позивача, відповідач
був зобов'язаний відшкодувати позивачу
витрати в розмірі 26525,06 грн у строк до
моменту звернення ПАТ «СК «Здорово»
до суду, а тому позовні вимоги є
обґрунтованими.

З приводу заперечень відповідача,
викладених у відзиві на позовну заяву,
щодо відмови у виплаті страхового
відшкодування відповідачем у зв'язку з
неподанням позивачем або потерпілою
особою заяви про виплату страхового
відшкодування протягом року з моменту
настання страхового випадку, суд
зазначає наступне.

Згідно з пунктом 35.1. статті 35 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» для отримання страхового
відшкодування потерпілий чи інша
особа, яка має право на отримання
відшкодування, протягом 30 днів з дня
подання повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду подає
страховику (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву
про страхове відшкодування.

Статтею 37 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» визначено підстави для
відмови у здійсненні страхового
відшкодування (регламентної виплати),
зокрема, такою підставою є неподання
заяви про страхове відшкодування
впродовж одного року, якщо шкода
заподіяна майну потерпілого, з
моменту скоєння дорожньо-транспортної
пригоди.

Однак суд зазначає, що за своєю
правовою природою договір страхування
цивільно-правової відповідальності є
договором на користь третьої особи
(вигодонабувача) - особи, якій було
завдано шкоди внаслідок ДТП з вини
страхувальника за цим договором.
Потерпіла особа є кредитором у
деліктних правовідносинах, які виникли
внаслідок завдання їй позадоговірної
шкоди, та, водночас, є вигодонабувачем
за договором страхування
цивільно-правової відповідальності.
Таким чином, право вимоги до страховика
за договором страхування
цивільно-правової відповідальності
щодо здійснення страхового
відшкодування виникає у особи, якій
завдано шкоди, з моменту ДТП. Умови та
порядок виконання обов'язку страховика
щодо здійснення страхового
відшкодування за договором
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
визначено договором та законом,
відповідно до яких передбачено правові
наслідки неподання потерпілою особою
(іншою особою, яка має право на страхову
виплату) заяви про виплату страхового
відшкодування протягом року з моменту
ДТП, а саме, право страховика відмовити
у виплаті страхового відшкодування. По
суті, законом встановлюється обов'язок
третьої особи щодо подання вказаної
заяви, у зв'язку з невиконанням якого
третя особа позбавляється права на
отримання страхового відшкодування.
Водночас, зобов'язання, яке виникає з
договору обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності, не
може породжувати обов'язків для
третьої особи (вигодонабувача) -
потерпілої особи, з огляду на норму
частини 1 статті 511 Цивільного кодексу
України. Обов'язок страховика
здійснити виплату страхового
відшкодування є безумовним у випадку
завдання шкоди третій особі внаслідок
настання страхового випадку з вини
застрахованої особи та не може
залежати від подання потерпілою особою
заяви про виплату страхового
відшкодування протягом певного строку.
Так само, право вимоги щодо виплати
страхового відшкодування, яке має
потерпіла особа, є безумовним майновим
правом, яке виникає з моменту скоєння
ДТП.

З огляду на положення норм ч. 1 ст. 1166
Цивільного кодексу України, майнова
шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується у
повному обсязі особою, яка її завдала.
Так як цивільно-правова
відповідальність особи, яка завдала
шкоду, застрахована, то відбувається
переведення боргу та до страховика за
цим договором переходить обов'язок
щодо відшкодування такої шкоди в межах
страхової суми та з урахуванням
франшизи. Отже, при укладенні договору
обов'язкового страхування
страхувальник розраховує саме на те, що
шкода, завдана ним, буде відшкодована
страховиком, і договором не ставиться
виконання обов'язку страховика в
залежність від строку подання заяви
потерпілою особою на виплату
страхового відшкодування та як
наслідку виникнення обов'язку
страхувальника відшкодувати завдану
ним шкоду самостійно. При цьому, особа,
якій завдано шкоди, не може бути
позбавлена гарантованого їй законом (ч.
1 ст. 1166 Цивільного кодексу України)
права на відшкодування шкоди.

Таким чином, потерпіла особа, так само
як і позивач (страховик за договором
майнового страхування), який здійснив
страхову виплату за договором
добровільного страхування майна на
користь потерпілої особи, та до якого
перейшло право вимоги потерпілої особи
до відповідача за договором
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності, не
зобов'язані звертатися до особи, у якої
застраховано цивільно-правову
відповідальність заподіювача шкоди, з
вимогою про виплату страхового
відшкодування. Таке право страховика,
враховуючи висновок, наведений у
рішенні Конституційного Суду України
від 09.07.2002р. № 15-рп/2002, може бути
реалізоване шляхом подання
відповідного позову до суду в межах
строків позовної давності.

За таких обставин, посилання
відповідача на приписи п.п. 37.1.4. п. 37.1.
ст. 37 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», згідно з яким
неподання заяви про страхове
відшкодування впродовж одного року з
моменту скоєння дорожньо-транспортної
пригоди є підставою для відмови у
здійсненні страхового відшкодування
за цим Законом, суд вважає
безпідставним, оскільки право особи на
звернення до суду за захистом
порушеного права або охоронюваного
законом інтересу не може бути обмежене
законом та іншими нормативно-правовими
актами.

Встановлення обов'язку щодо подання
заяви на виплату страхового
відшкодування для третьої особи
(потерпілої або страховика, до якого
перейшло право вимоги у зв'язку із
здійсненням страхової виплати за
договором добровільного страхування
майна) та встановлення підстави для
відмови у виплаті страхового
відшкодування, у зв'язку з пропуском
строку для її подання суперечить
нормам ч. 1 ст. 511 Цивільного кодексу
України, загальним принципам
обов'язковості відшкодування шкоди і
функціональному призначенню інституту
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про необхідність задоволення
позовних вимог та стягнення з ПАТ «УСК
«Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на
користь ПАТ «СК «Здорово» суми
страхового відшкодування у розмірі
26525,06 грн.

У відповідності до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України витрати по сплаті судового
збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Українська страхова
компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»
(04050, м.Київ, вулиця Глибочицька, будинок
44, ідентифікаційний код 24175269) на
користь Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Здорово» (03680, м.Київ, вулиця Казимира
Малевича, будинок 86-Н, ідентифікаційний
код 33637321) суму страхового
відшкодування у розмірі 26525 (двадцять
шість тисяч п'ятсот двадцять п'ять)
грн 06 коп. та судовий збір у розмірі 1827
(одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн
00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено: 29.10.2014.

Суддя
Ю.М.
Смирнова