РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
УХВАЛА

"04" листопада 2014 р.
Справа № 918/1211/13

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді
Маціщук А.В.

судді
Гулова А.Г. ,

судді
Сініцина Л.М.

за участю представників :

позивача - не з'явився

відповідача - Бордюженка М.М., Мухи В.І.

розглянувши у відкритому судовому
зсіданні в приміщенні Рівненського
апеляційного господарського суду
заяву товариства з обмеженою
відповідальністю "Приват Лізинг" про
роз'яснення постанови Рівненського
апеляційного господарського суду від
29.07.2014 у справі №918/1211/13

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Приват Лізинг"

до приватного підприємства
"Агро-Експрес-Сервіс"

про стягнення 485684,86 грн.

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до рішення господарського
суду Рівненської області від 26.06.2014 р. у
справі № 918/1211/13 (суддя Качур А.М.)
відмовлено в задоволенні позову
товариства з обмеженою
відповідальністю "Приват Лізинг" до
приватного підприємства
"Агро-Експрес-Сервіс" про стягнення
458684,86 грн. заборгованості.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, у якій
просив оскаржуване рішення скасувати
та прийняти нове рішення про
задоволення позовних вимог у повному
обсязі.

Постановою Рівненського апеляційного
господарського суду від 29.07.2014 р.
рішення господарського суду
Рівненської області від 26.06.2014 р.
скасовано та прийнято нове рішення,
відповідно до якого був задоволений
позов товариства з обмеженою
відповідальністю "Приват Лізинг" про
стягнення з приватного підприємства
"Агро-Експрес-Сервіс" 485684,86 грн.
процентів за користування чужими
коштами, а також - 9713,70 грн. судового
збору.

12.09.2014 р. товариство з обмеженою
відповідальністю "Приват Лізинг"
звернулось до Рівненського
апеляційного господарського суду із
заявою про роз'яснення вказаної
постанови.

В обґрунтування своєї заяви зазначає,
що суд в резолютивній частині зазначив
вид стягнення грошових коштів з
відповідача на користь позивача - як
"проценти за користування чужими
грошовими коштами", однак позивач при
зверненні до суду просив стягнути з
відповідача на корить позивача суму
"процентів, що нараховані за
розстрочений платіж". Тому для позивача
постанова Рівненського апеляційного
господарського суду від 29.07.2014 р. є
незрозуміла в частині стягнення з
відповідача процентів за користування
чужими коштами, зокрема чи є проценти
за користування чужими грошовими
коштами - процентами які нараховані на
розстрочений платіж згідно з вимогами
абз.2 ч.5 ст.694 ЦК України, які просив
стягнути в позовній заяві.

Відповідно до норм ст.89 ГПК України
заява про роз'яснення рішення суду
розглядається протягом десяти днів. На
час надходження заяви про роз'яснення
постанови матеріали справи № 918/1211/13
перебували у Вищому господарському
суді України, оскільки відбувався
перегляд судових рішень в касаційному
порядку, що унеможливило розгляд заяви
позивача у десятиденний термін.

Заява призначена до розгляду в
судовому засіданні із викликом сторін
після одержання матеріалів даної
справи Рівненським апеляційним
господарським судом із місцевого
господарського суду.

Представник позивача/заявника не
забезпечив явку представника у судове
засідання, надіслав до суду заяву про
розгляд справи без його участі у
зв'язку з неможливістю з'явитись в
судове засідання.

У судовому засіданні представники
відповідача заперечили проти
задоволення заяви про роз'яснення
постанови Рівненського апеляційного
господарського суду від 29.07.2014 р. у
справі № 918/1211/13 з підстав, викладених у
письмових запереченнях. Вважають, що
поставленні заявником питання
виходять за межі змісту постанови,
прийнятої колегією суддів РАСу, і
надання роз'яснення в такому випадку не
відповідає вимогам ст.89 ГПК України.
Пояснили також, що постанова виконана
відповідачем в добровільному порядку,
а тому відповідно до статті 89 ГПК
України подання заяви про роз'яснення
рішення суду не допускається.

Зважаючи, що судом вжито необхідних
заходів для завчасного повідомлення
сторін про час і місце розгляду справи,
явка представників сторін в судове
засідання обов'язковою не визнавалась
та додаткові докази судом не
витребовувались, матеріали справи є
достатніми для розгляду заяви в даному
судовому засіданні, колегія суддів
дійшла висновку про можливість
розгляду заяви про роз'яснення рішення
без участі представника
позивача/заявника товариства з
обмеженою відповідальністю "Приват
Лізинг"

Розглянувши заяву про роз'яснення
постанови, вивчивши матеріали справи,
наявні в ній докази, судова колегія
прийшла до висновку про відсутність
підстав для її задоволення.

Роз'яснення рішення, ухвали
здійснюється господарським судом за
правилами статті 89 ГПК України.
Відповідно до норм ст.89 ГПК України суд
роз'яснює своє рішення за заявою
сторони чи державного виконавця, не
змінюючи при цьому його змісту.

У постанові Пленуму від 23.03.2012 р. № 6
"Про судове рішення" Вищий
господарський суд України роз'яснив, що
здійснюючи роз'яснення судового
рішення, суд викладає більш повно і
зрозуміло ті частини рішення,
розуміння яких викликає труднощі, не
вносячи змін до рішення по суті і не
торкаючись тих питань, які не були
предметом судового розгляду. Якщо
фактично порушується питання про зміну
рішення, або про внесення до нього
нових даних, або про роз'яснення
мотивів прийняття рішення,
господарський суд відмовляє в
роз'ясненні рішення

У постанові від 29.07.2014 р. Рівненським
апеляційним господарським судом на
підставі матеріалів справи, зокрема з
урахуванням умов пункту 2.5.2 договору
поставки, які визначені позивачем як
підстава позовної вимоги, та норм
ст.ст.536, 692, 694, 695 ЦК України надана
правова кваліфікація спірних
правовідносин та процентів, які є
предметом спору. Позивач не
погоджується із таким визначенням
стягуваної суми як "проценти за
користування чужими коштами", вважає
таке визначення незрозумілим, оскільки
не відповідає формулюванню"проценти,
що нараховані за розстрочений платіж",
як визначено позивачем при зверненні
до суду.

Отже, фактично, позивач просить не про
роз'яснення постанови, а вважає
помилковою правову кваліфікацію
спірних правовідносин, надану судом.

Колегія суддів звертає при цьому увагу,
що Вищий господарський суд України у
постановах Пленумів № 18 від 26.12.2011 р.
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" та № 6 від 23.03.2012 р.
"Про судове рішення" роз'яснив, що
господарський суд самостійно здійснює
правильну правову кваліфікацію
спірних правовідносин та застосовує у
прийнятті рішення саме такі норми
матеріального і процесуального права,
предметом регулювання яких є
відповідні правовідносини. Такі
посилання суду не можуть розумітись як
вихід суду за межі позовних вимог.

Колегією суддів надано правову
кваліфікацію спірних правовідносин
відповідно до ст.ст.536, 692, 694, 695 ЦК
України, на які посилається позивач у
позові, і роз'яснення мотивів такого
застосування/таких висновків не
узгоджується із нормами ст.89 ГПК
України, враховуючи також вищенаведені
роз'яснення Вищого господарського суду
України, надані у постановах Пленумів
23.03.2012 р. № 6 та № 18 від 26.12.2011 р.

Вищий господарський суд України
переглянув в касаційному порядку
постанову Рівненського апеляційного
господарського суду від 29.07.2014 р. у
даній справі і погодився з висновками
та мотивами апеляційного
господарського суду в частині
визначення правової природи відсотків
(аркуш 3 постанови ВГСУ від 16.09.2014 р. у
даній справі), і постанова Рівненського
апеляційного господарського суду була
змінена лише в частині обрахування
процентів за період після 25.10.2011 р.

Крім того, колегія суддів звертає
увагу, що відповідач приватне
підприємство "Агро-Експрес-Сервіс"
постанову Рівненського апеляційного
господарського суду від 29.07.2014 р. та
постанову Вищого господарського суду
України від 16.09.2014 р. виконав у
добровільному порядку 24.09.2014 р., що
підтверджується платіжними
дорученнями, залученими до справи на
аркушах 61-64 у т.2, і є очевидним, що
виконання судового рішення (в т.ч.
прийняття такого виконання позивачем)
не викликало труднощів.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів
вважає, що відсутні підстави для
роз'яснення рішення, оскільки позивач
фактично просить про роз'яснення
мотивів прийняття рішення колегією
суддів, що суперечить нормам ст.89 ГПК
України.

Керуючись ст.ст.86, 89, 99 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Відмовити у роз'ясненні постанови
Рівненського апеляційного
господарського суду від 29.07.2014р. у
справі № 918/1211 за заявою позивача
товариства з обмеженою
відповідальністю "Приват Лізинг".

Головуючий суддя
Маціщук А.В.

Суддя
Гулова А.Г.

Суддя
Сініцина Л.М.