м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТРАНСЛЮКС"
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Авторитет-2010"
про стягнення 169645,76 грн.
Суддя Гулевець О.В.
Представники сторін:
Від позивача: Бобровська А.О.
Від відповідача: не з'явився
У судовому засіданні 05.11.14 судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення у справі відповідно до
положень ч. 2 ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю "ТРАНСЛЮКС" звернувся
до Господарського суду міста Києва з
позовом про стягнення з відповідача -
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Авторитет-2010" 169645,76
грн., з яких: 160224,79 грн. - заборгованість
за Договором поставки продукції № 4204
тр. від 18.03.2010р. з урахуванням
інфляційних втрат, 8136,31 грн. - пеня, 1284,66
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 05.09.2014р. порушено провадження
розгляду у судовому засіданні на
29.09.2014р. через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
відповідача - Товариства з обмеженою
відповідальністю "Авторитет-2010"
надійшло клопотання про відкладення
розгляду справи.
30.09.2014р. через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
позивача - Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТРАНСЛЮКС" надійшли
витребувані судом документи.
Представник позивача - Товариства з
обмеженою відповідальністю "ТРАНСЛЮКС"
в судове засідання 30.09.2014р. не з'явився.
Представник відповідача - Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Авторитет-2010" в судове засідання
30.09.2014р. не з'явився, вимог ухвали
від 05.09.2014р. не виконав, однак від
відповідача надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 30.09.2014р. розгляд справи
Представник відповідача - Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Авторитет-2010" у судовому засіданні
15.10.2014р. надав суду відзив на позовну
заяву та клопотання про продовження
строку вирішення спору у даній справі.
Представник позивача - Товариства з
обмеженою відповідальністю "ТРАНСЛЮКС"
в судове засідання 15.10.2014р. не з'явився,
про причини неявки суд не повідомив.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 15.10.2014р. продовжено строк
(п'ятнадцять) днів, відкладено розгляд
даної справи на 05.11.2014р.
Представник позивача - Товариства з
обмеженою відповідальністю "ТРАНСЛЮКС"
в судовому засіданні 05.11.2014р. надав
пояснення по суті позовних вимог, позов
підтримав та просив суд задовольнити
його у повному обсязі.
Представник відповідача - Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Авторитет-2010" в судове засідання
05.11.2014р. не з'явився, про причини неявки
суд не повідомив.
Згідно із п.3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011р.
Пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у випадку нез'явлення
в засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
Враховуючи те, що наявні у матеріалах
справи документи достатні для
прийняття повного та обґрунтованого
судового рішення, в судовому засіданні
05.11.2014р. було оголошено вступну та
резолютивну частини рішення,
відповідно до ст. 85 ГПК України.
Розглянувши документи і матеріали,
додані до позову, всебічно і повно
з'ясувавши всі обставини справи,
оцінивши докази, які мають значення для
вирішення спору, вислухавши
представника позивача, суд
18.03.2010р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "ТРАНСЛЮКС"
(постачальник, позивач) та Товариством
з обмеженою відповідальністю
"Авторитет-2010" (покупець, відповідач)
укладено Договір №4204 тр. (далі -
Відповідно до п. 1.1. Договору,
постачальник продає та поставляє, а
покупець купує та оплачує на умовах та
у порядку, визначених цим Договором,
товар в асортименті, кількості та за
цінами, вказаними у специфікаціях або
накладних, що засвідчують
прийом-передачу товару від
постачальника до покупця та є
невід'ємними частинами цього Договору.
Загальна сума цього Договору
відповідає загальній сумі всіх
накладних на підставі яких
здійснюється постачання товару,
відповідно до умов цього Договору (п.
Пунктом 3.3. Договору передбачено, що
покупець зобов'язаний оплачувати кожну
партію переданого постачальником
товару протягом 21 календарних днів з
моменту передачі такої партії товару.
Відповідно до п. 5.3. Договору, у випадку
несвоєчасної оплати поставленої
партії товару покупець зобов'язаний
сплатити на користь постачальника пеню
в розмірі облікової ставки НБУ від
вартості партії товару за кожен день
прострочення платежу.
Позивач, на виконання умов Договору, у
період з 02.04.2014р. по 22.05.2014р. здійснив
поставку відповідачу товару на
загальну суму 153757,38 грн., що
підтверджується видатковими
накладними, копії яких наявні в
матеріалах справи, а оригінали
оглянуті судом.
Відповідач, в порушення взятих на себе
зобов'язань за Договором, оплати
вартості поставленого товару не
Враховуючи прострочення оплати
поставленої позивачем продукції,
позивач за періоди з 24.04.2014 р. по 18.08.2014
р., з 26.04.2014 р. по 18.08.2014 р., з 10.05.2014 р. по
18.08.2014 р., з 11.05.2014 р. по 18.08.2014 р., з 22.05.2014 р.
по 18.08.2014 р., з 23.05.2014 р. по 18.08.2014 р., з
24.05.2014 р. по 18.08.2014 р., з 25.05.2014 р. по 18.08.2014
р., з 14.06.2014 р. по 18.08.2014 р., нарахував пеню
у розмірі 8136,31 грн., 3% річних у розмірі
1284,66 грн., інфляційні втрати у розмірі
Оскільки, поставлений позивачем товар
відповідач в повному обсязі не оплатив,
позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення з відповідача -Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Авторитет-2010" заборгованості у розмірі
Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному і об'єктивному
дослідженні в судовому засіданні з
урахуванням всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи їх взаємний
зв'язок, суд вважає позовні вимоги
такими, що підлягають частковому
задоволенню. При цьому господарський
суд виходить з наступного.
Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки; підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.
Частиною першою статті 626 ЦК України
визначено, що договором є домовленість
двох або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.
Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного
кодексу України покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін);
зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події (ч. 1).
Пунктом 3.3. Договору передбачено, що
покупець зобов'язаний оплачувати кожну
партію переданого постачальником
товару протягом 21 календарних днів з
моменту передачі такої партії товару.
Судом встановлено, що позивачем згідно
наявних в матеріалах справи первинних
документів поставлено відповідачу
товар на суму 153757,38 грн., однак
відповідач, допустив порушення умов
Договору поставки продукції № 4204 тр.
від 18.03.2010р. в частині здійснення оплати
за поставлений товар.
Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання -відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Не допускається
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.
Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Враховуючи те, що відповідачем
порушено зобов'язання за Договором
поставки продукції № 4204 тр. від 18.03.2010р.
у частині оплати поставленого товару
заборгованість у розмірі 153757,38 грн. за
даним Договором підтверджується
матеріалами справи, суд дійшов
висновку про обґрунтованість позовних
Статтею 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Господарський суд створює сторонам та
іншим особам, які беруть участь у
справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
Оскільки, розмір невиконаного
зобов'язання за Договором поставки
продукції №4204 тр. від 18.03.2010р.
підтверджується матеріалами справи,
відповідачем визнаний, позовні вимоги
в частині стягнення основного боргу
153757,38 грн. підлягають задоволенню
судом.
Враховуючи те, що відповідачем
порушено зобов'язання за Договором в
частині своєчасної оплати за
поставлений товар, у зв'язку з чим,
позивачем нараховані пеня у розмірі
8136,31 грн., 3% річних у розмірі 1284,66 грн.,
інфляційні втрати у розмірі 6467,41 грн.,
за періоди з 24.04.2014 р. по 18.08.2014 р., з 26.04.2014
р. по 18.08.2014 р., з 10.05.2014 р. по 18.08.2014 р., з
11.05.2014 р. по 18.08.2014 р., з 22.05.2014 р. по 18.08.2014
р., з 23.05.2014 р. по 18.08.2014 р., з 24.05.2014 р. по
18.08.2014 р., з 25.05.2014 р. по 18.08.2014 р., з 14.06.2014 р.
Стаття 611 чинного Цивільного кодексу
України передбачає, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, якими зокрема є сплата
неустойки, відшкодування збитків та
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання. (ч. 1
ст. 549 ЦК України).
Суд перевіривши розрахунок пені,
здійснений позивачем, встановив, що з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню пеня у розмірі 4028,70
грн. в межах позовних вимог.
Розрахунок інфляційних втрат
здійснений позивачем є вірним, у в'язку
з чим вимога про стягнення з
відповідача 6467,41 грн. підлягає
Суд перевіривши розрахунок 3% річних
здійснений позивачем, встановив, що з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню 3% річних у
розмірі 1268,48 грн.
Відповідачем у відзиві на позов було
заявлено про зменшення розміру
Пунктом 3.17.4 постанови Пленуму Вищого
Господарського суду України №18 від
26.12.2011 "Про деякі питання застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції"
передбачено, що вирішуючи, в тому числі
й з власної ініціативи, питання про
зменшення розміру неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання
(пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд
повинен об'єктивно оцінити, чи є даний
випадок винятковим, виходячи з
інтересів сторін, які заслуговують на
увагу, ступеню виконання зобов'язання,
причини (причин) неналежного виконання
або невиконання зобов'язання,
незначності прострочення виконання,
наслідків порушення зобов'язання,
невідповідності розміру стягуваної
неустойки (штрафу, пені) таким
наслідкам, поведінки винної сторони (в
тому числі вжиття чи невжиття нею
заходів до виконання зобов'язання,
негайне добровільне усунення нею
порушення та його наслідків) тощо.
Пунктом 1 ст. 233 ГК України закріплено,
що суд має право зменшити розмір
санкцій, якщо належні до сплати штрафні
санкції надмірно великі порівняно із
збитками кредитора. При цьому повинно
бути взято до уваги: ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Зі змісту наведених норм випливає, що
при вирішенні питання про можливість
зменшення неустойки, суд бере до уваги
майновий стан сторін і оцінює
співвідношення розміру заявлених
штрафних санкцій, зокрема, із розміром
збитків кредитора, враховує інтереси
обох сторін.

У випадку нарахування неустойки, яка є
явно завищеною, не відповідає
передбаченим у пункті 6 статті 3,
частині третій статті 509 та частинах
першій, другій статті 627 Кодексу
засадам справедливості,
добросовісності, розумності як
складовим елементам загального
конституційного принципу верховенства
права, суд має право її зменшувати.

Проте, оцінивши співвідношення розміру
заявленої пені, розмір заборгованості,
враховуючи майновий стан сторін,
положення вищенаведених норм та
доводи, якими відповідач обґрунтовує
необхідність зменшення пені, з
урахуванням принципів розумності та
справедливості, суд приходить до
висновку відсутність підстав для
зменшення розміру пені.

Водночас, суд зазначає, що
вищевикладеними нормами права не
передбачено зменшення розміру 3%
річних.

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги підлягають задоволенню
частково.

Судовий збір за розгляд справи
відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України
покладається на сторони пропорційно
розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 44, 49, 80, 82-85 ГПК України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Авторитет-2010" (03039, м. Київ, проспект
40-річчя Жовтня, будинок 6, ) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТРАНСЛЮКС" (01001, м.
Київ, вулиця Софійська, будинок 10-А, ) 153757 (сто п'ятдесят три
тисячі сімсот п'ятдесят сім) грн. 38 коп. -
заборгованості, 8136 (вісім тисяч сто
тридцять шість) грн. 31 коп. - пені, 1268
(одну тисячу двісті шістдесят вісім)
грн. 48 коп. - 3 % річних, 6467 (шість тисяч
чотириста шістдесят сім) грн. 41 коп. -
інфляційних втрат, 3392 (три тисячі
триста дев'яносто дві) грн. 60 коп. -
судового збору.

3. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

4. В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено: 06.11.2014р.

Суддя
О.В. Гулевець