ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2014 р.
Справа № 917/1212/14

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Здоровко Л.М., суддя
Плахов О.В., суддя Шутенко І.А.,

при секретарі Міракові Г.А.

за участю представників:

позивача - не з'явився,

відповідача - не з'явився,

третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Лубнах та Лубенському районі
Полтавської області (вх.№2508П/2) на
рішення господарського суду
Полтавської області від 17.07.2014р. у
справі № 917/1212/14

за позовом Управління Пенсійного Фонду
України в м. Лубнах та Лубенському
районі Полтавської області

до Полтавської державної аграрної
академії, м. Полтава

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача ОСОБА_1, м. Лубни,
Полтавська область

про стягнення 11 613,63 грн.

ВСТАНОВИЛА:

20.06.2014р. Управління Пенсійного фонду
України в м. Лубнах та Лубенському
районі Полтавської області звернулось
до господарського суду Полтавської
області з позовною заявою, просить
стягнути з Полтавської державної
аграрної академії на користь
Управління Пенсійного фонду України в
м. Лубнах та Лубенському районі
переплату пенсії в сумі 11 613, 63грн.

08.07.2014р. та 17.07.2014р. позивачем були
подані до суду першої інстанції заяви
про зменшення розміру позовних вимог,
які були прийняті до розгляду судом
першої інстанції в даному позовному
провадженні.

З урахуванням зазначених заяв, позивач
просить стягнути з відповідача
8 217, 80грн. переплаченої ОСОБА_1 пенсії
за період з 01.01.2004р. по 30.09.2012р.

Рішенням господарського суду
Полтавської області від 17.07.2014р. у
справі №917/1212/14 (суддя Ківшик О.В.) у
позові відмовлено.

Не погодившись з рішенням місцевого
господарського суду, позивач звернувся
до Харківського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, просить рішення
господарського суду Полтавської
області від 17.07.2014р. у справі №917/1212/14
скасувати і прийняти нове рішення.

Апелянт зазначає, що Лубенський
технікум Полтавського державного
сільськогосподарського інституту є
правонаступником Лубенського
сільськогосподарського технікуму
бухгалтерського обліку, відповідно
Полтавська державна аграрна академія є
належним відповідачем.

Також апелянт зазначає, що суми пенсій,
виплачені надміру внаслідок
зловживань з боку пенсіонера або
подання страхувальником недостовірних
даних, можуть бути повернуті
пенсіонером добровільно або
стягуються на підставі рішень
територіальних органів Пенсійного
фонду чи в судовому порядку. Так як
зловживань з боку пенсіонера
управлінням не виявлено, управління
звернулось до суду за стягненням
переплати пенсії з Полтавської
державної аграрної академії.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 08.09.2014р.
апеляційну скаргу прийнято до
провадження.

Від Управління Пенсійного фонду
України в м. Лубнах та Лубенському
районі Полтавської області до
Харківського апеляційного
господарського суду надійшли
клопотання (вх.№№7936, 9455) про розгляд
справи без участі представника
управління.

У судове засідання Харківського
апеляційного господарського суду
29.10.2014р. представники сторін та третьої
особи не з'явились.

Враховуючи, що наявних у справі
матеріалів достатньо для розгляду
апеляційної скарги по суті, зважаючи на
те, що сторони та третя особа про час та
місце розгляду апеляційної скарги
повідомлені належним чином, та що явка
представників у судове засідання не
була визнана обов'язковою, зважаючи на
строки розгляду апеляційної скарги на
рішення суду, передбачені статтею 102
Господарського процесуального кодексу
України, колегія суддів вважає за
можливе розглянути скаргу в даному
судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи №917/1212/14,
викладені в апеляційній скарзі доводи
апелянта, перевіривши правильність
застосування господарським судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, а також повноту
встановлення обставин справи та
відповідність їх наданим доказам,
колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду
встановила наступне.

Лубенським сільськогосподарським
технікумом бухгалтерського обліку
ОСОБА_1 видано довідку №248 від 30.08.1995р.
про заробіток для обчислення пенсії
(а.с.7).

Як вбачається із протоколу №567 від
02.09.1995р., ОСОБА_1 призначено пенсію
щомісячно з 22.09.1995р. в сумі 720 000, 00крб
пожиттєво (з 01.03.1996р. - 4 500 000,
00крб.).

Відповідно до довідки №266 Лубенського
технікуму Полтавського державного
сільськогосподарського інституту,
виданої у 1998 році (а.с.8), ОСОБА_1
працювала в Лубенському технікумі
Полтавського державного
сільськогосподарського інституті з
09.07.1961р. по 31.08.1998р.

Згідно акту №251 від 08.08.2012р. (а.с.13)
Управлінням Пенсійного фонду України в
м. Лубнах та Лубенському районі
проведено перевірку Лубенського
фінансово-економічного коледжу
Полтавської аграрної академії;
перевіркою даних виявлено розбіжності
між довідкою про заробітну плату для
обчислення пенсії ОСОБА_1 та
відомостями нарахування заробітної
плати.

09.08.2012 року Управлінню ПФУ в м. Лубнах та
Лубенському районі Лубенським
фінансово-економічним коледжем
Полтавської державної академії надано
довідку №277 про заробітну плату для
обчислення пенсії ОСОБА_1 (а.с.14) з
пояснюючою запискою від 09.08.2012р. №1113
(а.с.15), відповідно до якої вірною слід
вважати довідку №277 від 09.08.2912р.

Як зазначає позивач, за результатом
перерахунку пенсії ОСОБА_1, переплата
пенсії, яка виникла через помилку у
попередній довідці, становить 11
613, 63грн. згідно наданого позивачем
розрахунку за період з 01.01.2004 по 30.09.2012р.
(а.с16-17).

Листом №839 від 26.07.2013р. (а.с.51) Лубенським
фінансово-економічним коледжем
Полтавської державної аграрної
академії відкликано довідку про
заробітну плату для обчислення пенсії
від 09.08.2012р. №277, виданої ОСОБА_1 та
пояснюючу записку з цього питання від
09.08.2012р. №1113 на тій підставі, що
Лубенський фінансово-економічний
коледж Полтавської державної аграрної
академії, який створений на базі
Лубенського технікуму Полтавського
державного сільськогосподарського
інституту, не є правонаступником
Лубенського сільськогосподарського
технікуму бухгалтерського обліку.
Лубенський сільськогосподарський
технікум бухгалтерського обліку
ліквідовано наказом від 17.06.1997р. №190
Міністерства сільського господарства
і продовольства України.

Відповідно до статті 11 Цивільного
кодексу України підставою виникнення
цивільних прав і обов'язків, у тому
числі щодо відшкодування кредиторові
або іншій особі збитків (шкоди), є
зобов'язання, які виникають з договорів
та інших правочинів або внаслідок
завдання шкоди.

За приписами статті 1166 Цивільного
кодексу України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, загальною підставою
деліктної відповідальності є
наявність усіх елементів складу
правопорушення, а саме: протиправної
поведінки, шкоди, причинного зв'язку
між протиправною поведінкою та
спричиненою шкодою, вини. Так,
причинний зв'язок між протиправною
поведінкою особи та завданою шкодою є
обов'язковою умовою відповідальності,
яка передбачає, що шкода стала
об'єктивним наслідком поведінки
заподіювача шкоди. Деліктна
відповідальність настає лише за вини
заподіювача шкоди. За відсутністю хоча
б одного з цих елементів
цивільно-правова відповідальність не
настає.

Як вбачається із матеріалів справи,
відповідно до наказу Міністерства
сільського господарства і
продовольства №190 від 17.06.1997р. "Про
вдосконалення мережі вищих аграрних
навчальних закладів" (а.с.40) Лубенський
технікум Полтавського державного
сільськогосподарського інституту
створено на базі Лубенського
сільськогосподарського технікуму
бухгалтерського обліку, що
ліквідується.

Згідно довідки №25/7252 від 15.07.1998р. про
включення до Єдиного державного
реєстру підприємств та організацій
України (а.с.10) Лубенський технікум
Полтавського державного
сільськогосподарського інституту є
підрозділом (без права юридичної особи)
Полтавського державного
сільськогосподарського інституту.

Як вбачається із Положення Лубенського
технікуму Полтавського державного
сільськогосподарського інституту
(а.с.68-71), Лубенський технікум
Полтавського державного
сільськогосподарського інституту
створений у вересні 1944 року наказом
народного комісаріату земельних справ
УРСР №1203 та є структурним підрозділом
Полтавського державного
сільськогосподарського інституту.

Відповідно до наказу Міністерства
аграрної політики №273 від 18.09.2001р. "Про
створення Полтавської державної
аграрної академії" (а.с.11), створено
Полтавську державну аграрну академію
на базі Полтавського державного
сільськогосподарського інституту, що
ліквідується; визначено Полтавську
державну аграрну академію
правонаступником Полтавського
державного сільськогосподарського
інституту; проведено звільнення
працівників у зв'язку з ліквідацією
Полтавського державного
сільськогосподарського інституту у
відповідності з законодавством.
Статутом Полтавської державної
аграрної академії (а.с.78-81) також
передбачено, що Полтавська державна
аграрна академія є правонаступником
Полтавського державного
сільськогосподарського інституту.

Як вбачається із Положення Лубенського
технікуму Полтавської державної
аграрної академії (а.с.72-74), Лубенський
технікум Полтавської державної
аграрної академії створений у вересні
1944 року наказом народного комісаріату
земельних справ УРСР №1203 та є
правонаступником Лубенського
технікуму Полтавського державного
сільськогосподарського інституту.

Згідно довідки №19/431 від 29.01.2002р. про
включення до Єдиного державного
реєстру підприємств та організацій
України (а.с.12) Лубенський технікум
Полтавської державної аграрної
академії є підрозділом (без права
юридичної особи) Полтавської державної
аграрної академії.

Відповідно до витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців станом на
13.06.2014р. (а.с.19-21), Лубенський
фінансово-економічний коледж
Полтавської державної аграрної
академії є відокремленим підрозділом
Полтавської державної аграрної
академії, який згідно довідки АА №894607 з
Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України
(а.с.38) був створений 17.06.1997р.

Як вбачається із Положення Лубенського
фінансово-економічного коледжу
Полтавської державної аграрної
академії (а.с.75-77), Лубенський
фінансово-економічний коледж ПДАА є
відокремленим структурним
підрозділом, правонаступником
Лубенського технікуму ПДАА, який
започатковано з метою підготовки
фахівців у галузі сільського
господарства у вересні 1944 року наказом
Народного Комісаріату земельних справ
УРСР №1203, заснований на державній
формі власності і підпорядкований
Міністерству аграрної політики
України.

Таким чином, Лубенський
сільськогосподарський технікум
бухгалтерського обліку 17.06.1997р. було
ліквідовано на підставі наказу
Міністерства сільського господарства
і продовольства №190 від 17.06.1997р. "Про
вдосконалення мережі вищих аграрних
навчальних закладів".

Лубенський технікум Полтавського
державного сільськогосподарського
інституту, який створено на базі
ліквідованого Лубенського
сільськогосподарського технікуму
бухгалтерського обліку, є підрозділом
(без права юридичної особи)
Полтавського державного
сільськогосподарського інституту.

Полтавський державний
сільськогосподарський інститут було
ліквідовано та створено на його базі
Полтавську державну аграрну академію,
визначено Полтавську державну аграрну
академію правонаступником
Полтавського державного
сільськогосподарського інституту.

Враховуючи вищенаведене, матеріалами
справи підтверджується та
відповідачем не спростовується, що
останній є правонаступником
Полтавського державного
сільськогосподарського інституту,
проте у матеріалах справи відсутні
докази, що відповідач є
правонаступником Лубенського
сільськогосподарського технікуму
бухгалтерського обліку. Оскільки ні
наказ Міністерства сільського
господарства і продовольства №190 від
17.06.1997р. "Про вдосконалення мережі вищих
аграрних навчальних закладів", ні
Положення Лубенського технікуму
Полтавського державного
сільськогосподарського інституту не
містять відомостей щодо
правонаступництва Лубенського
сільськогосподарського технікуму
бухгалтерського обліку.

Відповідно до письмових пояснень
позивача, поданих до суду першої
інстанції (а.с.120), надати положення про
Лубенський сільськогосподарський
технікум бухгалтерського обліку та
накази, на підставі яких відбувалася
реорганізація, позивач не має
можливості. Інших доказів на
підтвердження доводів щодо
правонаступництва Лубенського
сільськогосподарського технікуму
бухгалтерського обліку позивачем до
суду не надано.

Більш того, як вбачається із наявної у
матеріалах справи копії трудової
книжки ОСОБА_1 (а.с.49-50), 09.07.1961р. ОСОБА_1
була прийнята на роботу в Лубенський
сільськогосподарський технікум
бухгалтерського обліку. 02.09.1997р. була
звільнена по переводу в Лубенський
технікум Полтавського державного
сільськогосподарського інституту на
підставі пункту 5 статті 36 Кодексу
законів про працю України, який
визначає підставу припинення
трудового договору - переведення
працівника, за його згодою, на інше
підприємство, в установу, організацію
або перехід на виборну посаду.

Як зазначено вище, довідку №248 від
30.08.1995р. про заробіток для обчислення
пенсії ОСОБА_1 видано Лубенським
сільськогосподарським технікумом
бухгалтерського обліку, а не
Лубенським технікумом Полтавського
державного сільськогосподарського
інституту, як зазначає позивач.

Стаття 37 Цивільного кодексу
Української РСР (у редакції, що діяла на
момент прийняття наказу Міністерства
сільського господарства і
продовольства №190 від 17.06.1997р.)
визначає, що юридична особа
припиняється шляхом ліквідації або
реорганізації (злиття, поділу або
приєднання). При злитті і поділі
юридичних осіб майно (права і обов'язки)
переходить до нововиниклих юридичних
осіб. При приєднанні юридичної особи до
іншої юридичної особи її майно (права і
обов'язки) переходить до останньої.
Майно переходить в день підписання
передаточного балансу, якщо інше не
передбачене законом або постановою про
реорганізацію.

Отже, згідно наведеної норми закону,
при ліквідації юридичної особи
правонаступництво не виникає.

Колегія суддів відхиляє посилання
апелянта, що згідно відомостей ЄДРПОУ
ідентифікаційний код Лубенського
сільськогосподарського технікуму
бухгалтерського обліку такий же, як код
Лубенського фінансово-економічного
коледжу Полтавської державної
аграрної академії, оскільки належними
та допустимими доказами
правонаступництва юридичної особи є
передавальний акт (баланс), рішення
власника, акт прийому-передачі майна
тощо.

Враховуючи вищенаведене, позивачем не
доведено, як того вимагають приписи
статті 33 Господарського
процесуального кодексу України,
належними та допустимими доказами
факту правонаступництва Полтавської
державної аграрної академії
Лубенського сільськогосподарського
технікуму бухгалтерського обліку,
відповідно, і не доведено, що саме
відповідачем вчинені протиправні дії
шляхом надання недостовірних даних про
заробітну плату ОСОБА_1, зазначених у
довідці про заробіток для обчислення
пенсії №248 від 30.08.1995р.

Окрім іншого, колегія суддів зазначає,
що протоколом №584 від 08.10.2012р. (а.с.100)
засідання комісії по призначенню
пенсій, прийнятті рішень, що стосуються
зарахування стажу, в тому числі шляхом
проведення опиту свідків, строків
призначення пенсії, встановлення
переплат пенсій, порядку їх
відшкодування та вирішення інших
питань управління Пенсійного фонду
України в м. Лубнах та Лубенському
районі на підставі заяви ОСОБА_1 (а.с.102)
було постановлено утримувати
переплату пенсії з ОСОБА_1 по 10
відсотків щомісяця до повного
погашення.

Згідно поданої до місцевого
господарського суду довідки
Управління Пенсійного фонду України в
м. Лубнах та Лубенському районі
Полтавської області від 14.07.2014р. (а.с.128)
загальна сума утриманої з ОСОБА_1
переплати пенсії за період з жовтня 2012
року по липень 2014 року становить 2 545,
82грн.

Як вбачається із заяви ОСОБА_1 від
27.06.2014р. поданої до господарського суду
Полтавської області (а.с.83), заявник
добровільно за своєю заявою сплачує на
користь Управління Пенсійного фонду
України 10 % від пенсії на погашення
заборгованості по переплаті пенсії.
Претензій до коледжу не має, переплату
зобов'язується погасити у повному
обсязі.

Позивачем до суду першої інстанції
була подана заява про зменшення суми
позовних вимог (а.с.92) на підставі
утримання переплати пенсії в сумі 2 545,
82грн., просить стягнути з Полтавської
державної аграрної академії переплату
пенсії в розмірі 8 217, 80грн.

Відповідно до статті 101 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" органи, що
призначають пенсії, мають право
вимагати відповідні документи від
підприємств, організацій і окремих
осіб, а також в необхідних випадках
перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Підприємства та організації несуть
матеріальну відповідальність за шкоду,
заподіяну громадянам або державі
внаслідок несвоєчасного оформлення
або подання пенсійних документів, а
також за видачу недостовірних
документів, і відшкодовують її.

Згідно частини 2 статті 17 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" довідки
про заробітну плату видаються
підприємством, установою чи
організацією, де працювала особа, яка
звертається за пенсією.

Як зазначено у частині 1 статті 50 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" суми
пенсій, виплачені надміру внаслідок
зловживань з боку пенсіонера або
подання страхувальником недостовірних
даних, можуть бути повернуті
пенсіонером добровільно або
стягуються на підставі рішень
територіальних органів Пенсійного
фонду чи в судовому порядку.
Відрахування з пенсії провадяться в
установленому законом порядку на
підставі судових рішень, ухвал,
постанов і вироків (щодо майнових
стягнень), виконавчих написів
нотаріусів та інших рішень і постанов,
виконання яких відповідно до закону
провадиться в порядку, встановленому
для виконання судових рішень.

Враховуючи вищевикладені положення
пенсійного законодавства та з
урахуванням загальних правил
застосування деліктної
відповідальності, передбаченої
Цивільним кодексом України, колегія
суддів приходить до висновку, що
суб'єктом відповідальності за завдану
позадоговірну шкоду є особа, яка цю
шкоду задала. Проте, як встановлено
судами першої та апеляційної інстанції
позивачем не доведено вчинення
протиправної поведінки саме
відповідачем як правонаступником, як і
не доведено причинно-наслідкового
зв'язку між протиправною поведінкою
відповідача та спричиненою шкодою. У
свою чергу, стаття 50 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" передбачає повернення
виплаченої надміру суми пенсії,
зокрема у разі подання страхувальником
недостовірних даних, безпосередньо
пенсіонером.

Таким чином, колегія суддів
апеляційної інстанції погоджується з
висновком суду першої інстанції про
відсутність правових підстав для
притягнення відповідача до
цивільно-правової відповідальності
шляхом відшкодування заподіяної
майнової шкоди з огляду на відсутність
повного складу правопорушення, а тому
позовні вимоги щодо стягнення з
відповідача суми переплати ОСОБА_1
пенсії у розмірі 8 217, 80грн.
задоволенню не підлягають.

Колегія суддів апеляційної інстанції
щодо поданого відповідачем клопотання
про припинення провадження на тій
підставі, що ухвалою Полтавського
окружного адміністративного суду від
30.07.2013р. у справі №816/4291/13-а, залишеною
без змін ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 02.10.2013р., позовну заяву Управління
Пенсійного фонду України в м. Лубнах та
Лубенському районі Полтавської
області до Лубенського
фінансово-економічного коледжу
Полтавської державної аграрної
академії про стягнення переплати
пенсії залишено без розгляду, вважає за
необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини 1 статті 1
Господарського процесуального кодексу
України, до господарського суду за
захистом своїх порушених або
оспорюваних прав і охоронюваних
законом інтересів мають право
звертатися підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у
тому числі іноземні), громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності.

Господарський спір підвідомчий
господарському суду, зокрема, за таких
умов: участь у спорі суб'єкта
господарювання; наявність між
сторонами, по-перше, господарських
відносин, врегульованих Цивільним
кодексом України, Господарським
кодексом України, іншими актами
господарського і цивільного
законодавства, і, по-друге, спору про
право, що виникає з відповідних
відносин; наявність у законі норми, що
прямо передбачала б вирішення спору
господарським судом; відсутність у
законі норми, що прямо передбачала б
вирішення такого спору судом іншої
юрисдикції.

Частиною 2 статті 21 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що вимоги про
відшкодування шкоди, заподіяної
протиправними рішеннями, діями чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень або іншим порушенням прав,
свобод та інтересів суб'єктів
публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному проваджені
з вимогою вирішити публічно-правовий
спір.

Інакше вимоги про відшкодування шкоди
вирішуються судами в порядку
цивільного або господарського
судочинства.

Зі змісту статті 12 Господарського
процесуального кодексу України
вбачається, що господарським судам
підвідомчі справи, у яких склад
учасників спору відповідає статті 1
цього Кодексу, а правовідносини, у яких
виник спір, носять господарський
характер.

Як вбачається з матеріалів справи,
Управлінням Пенсійного фонду України в
м. Лубни та Лубенському районі
Полтавської області заявлені позовні
вимоги про стягнення з відповідача
переплати пенсії. При цьому,
публічно-правовий спір між сторонами
щодо оскарження фактичних дій по
встановленню факту порушення
пенсійного законодавства (видача
недостовірної довідки) відсутній.

Враховуючи викладене, а також те, що
суб'єктний склад сторін у даній справі
відповідає вимогам статті 1
Господарського кодексу України
України, спірні правовідносини носять
ознаки господарських, а позовні вимоги
про стягнення переплати пенсії
заявлені за відсутності
публічно-правового спору, даний спір
підлягає вирішенню за правилами
господарського судочинства.

Такої правової позиції дотримується
Вищий господарський суд України у
постанові від 20.11.2012р. у справі №5009/2285/12.

Колегія суддів погоджується також з
висновком суду першої інстанції, що
позов Управлінням Пенсійного фонду
України в м. Лубни та Лубенському
районі Полтавської області подано в
межах строку позовної давності,
тривалість якого статтею 257 Цивільного
кодексу України встановлено у три роки.

Як вбачається із матеріалів справи, про
розмір переплати пенсії позивач
дізнався 08.08.2012 р. при проведенні
перевірки з питання достовірності
довідки про заробітну плату для
обчислення пенсії, у якому виявлено
розбіжності вказаних даних у довідці
та відомостями нарахування заробітної
плати ОСОБА_1, позовну заяву направлено
до господарського суду Полтавської
області 18.06.2014 р.

З огляду на викладене, враховуючи, що
місцевий господарський суд забезпечив
дотримання вимог чинного
законодавства щодо всебічного, повного
та об'єктивного дослідження усіх
фактичних обставин справи та дав
належну правову оцінку наявним у
матеріалах справи доказам, а обставини,
викладені в апеляційній скарзі не
знайшли свого підтвердження в
матеріалах справи, колегія суддів
вважає, що оскаржуване рішення
місцевого господарського суду
винесено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права
та при повному з'ясуванні обставин, що
мають значення для справи, у зв'язку з
чим рішення господарського суду
Полтавської області від 17.07.2014р. у
справі №917/1212/14 слід залишити без змін,
а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103,
ст. 105 Господарського процесуального
кодексу України, колегія суддів
Харківського апеляційного
господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Лубнах та
Лубенському районі Полтавської
області залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Полтавської області від 17.07.2014р. у
справі №917/1212/14 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з
дня її прийняття та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
господарського суду України.

Повний текст постанови складено 03.11.2014
року.

Головуючий суддя
Здоровко Л.М.

Суддя
Плахов О.В.

Суддя
Шутенко І.А.