ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2014 р.Справа № 922/3821/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Суслової В.В.

при секретарі судового засідання
Дородіної І.А.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Екстрім ЛТД", м. Київ
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сміт. Комп'ютери та
мережі", м. Харків про стягнення 174446,91
грн. за участю представників сторін:

позивача - Бондар З.В., довіреність від
01.09.2014 року;

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Екстрім ЛТД"
звернулось до господарського суду
Харківської області з позовом, в якому
просить стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю "СМІТ.
КОМП'ЮТЕРИ ТА МЕРЕЖІ" 174446,91 грн. боргу.
Позовні вимоги позивач обгрунтовує
неналежним виконанням відповідачем
умов Договору на постачання обладнання
№ 23-05/11 щодо своєчасної оплати
поставленого обладнання. Витрати по
сплаті судового збору позивач просить
покласти на відповідача.

03 листопада 2014 року від позивача
надішли письмові пояснення за вх. №38363,
які долучені судом до матеріалів
справи.

Також 03 листопада 2014 року позивачем
була надана заява про зменшення
позовних вимог за вх. № 38362, в якій
позивач просить стягнути з відповідача
161228,14 грн. боргу. Судові витрати позивач
також просить покласти на відповідача.

Розглянувши у судовому засіданні заяву
позивача про зменшення позовних вимог,
суд дійшов висновку про прийняття
заяви до провадження та розгляду
справи з її урахуванням, оскільки
відповідно до ст. 22 ГПК України, позивач
вправі до прийняття рішення по справі
збільшити розмір позовних вимог,
відмовитись від позову або зменшити
розмір позовних вимог.

Присутній у судовому засіданні 06
листопада 2014 року представник позивача
підтримує позовні вимоги в повному
обсязі та просить суд задовольнити
позов.

Відповідач в судове засідання 06
листопада 2014 року не з'явився, відзив не
надав, про причину неявки суд не
повідомив, про час та місце судового
засідання повідомлений належним чином.

Враховуючи достатність часу, наданого
позивачеві та відповідачеві для
підготовки до судового засідання та
підготовки витребуваних судом
документів, приймаючи до уваги
принципи змагальності та
диспозитивності господарського
процесу, закріплені п. 4 ч. 3 ст. 129
Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 ГПК
України, суд вважає, що господарським
судом в межах наданих йому повноважень
сторонам створені усі належні умови
для надання доказів у справі та є
підстави для розгляду справи за
наявними у справі матеріалами у
відповідності до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши надані учасниками
судового процесу документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, заслухавши представника
позивача, судом встановлено наступне.

27 травня 2011 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю "Екстрім
ЛТД" та Товариством з обмеженою
відповідальністю "СМІТ. Комп'ютери та
мережі" був укладений Договір на
постачання обладнання № 23-05/11.

Відповідно до ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків; договір є
відплатним, якщо інше не встановлено
договором, законом або не випливає із
суті договору.

Відповідно до статті 6 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості (стаття
627 ЦК України).

Статтею 265 Господарського кодексу
України встановлено, що за договором
поставки одна сторона - постачальник,
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки другій стороні -
покупцеві, товар, а покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар
і сплатити за нього певну грошову суму.
Договір укладається на розсуд сторін.

Відповідно до п. 1.1. Договору, продавець
доручає, а постачальник зобов'язується
виконати поставку обладнання
відповідно до умов даного договору за
адресою : м. Харків, вул. Тринклера, ріг
пр. Правди.

Після поставки обладнання
постачальник зобов'язується виконати
роботи по шефмонтажу обладнання (п. 1.2.
Договору).

Відповідно до п. 1.3. Договору, перелік,
кількість та ціна обладнання викладені
в додатку № 2 до Договору.

Згідно з п. 2.1. Договору, вартість
обладнання, згідно Протокола
погодження договірної ціни, складає
2221060,20 грн. з ПДВ.

Відповідно до п. 2.2 договору, сторони
домовились про прямо-пропорційну зміну
неоплаченої частини ціни Договору в
разі зміни на момент платежу більш ніж
на 3% курсу Євро до гривні, по відношенню
до курсу євро/гривня на час підписання
Договору, який був зафіксований в
розмірі 11,31 грн. за Євро.

Відповідно до п. 2.3 Договору,
Гарантійний фонд формується у розмірі
5% ціни Договору (або 5% вартості
фактично поставленого обладнання), що
дорівнює 111053,01 грн.

Відповідно до п. 2.4.- 2.6. Договору,
Гарантійний фонд розподіляється на 2
рівні частини і виплачується на
наступних умовах:

- 50% Гарантійного фонду - протягом 5
банківських днів з моменту підписання
накладних на отримання товару і
отримання відповідачем відповідного
рахунку фактури;

- 50 % Гарантійного фонду - протягом 30
календарних днів з моменту закінчення
Гарантійного строку експлуатації (який
в свою чергу згідно п. 6.2. Договору
закінчується, не пізніше 24 місяців від
дати передачі обладнання по накладній)
і отримання відповідачем відповідного
рахунку-фактури.

Умовами Договору, а саме п. 3.1. Договору
сторонами передбачено наступні умови
розрахунків:

- аванс в розмірі 50% вартості обладнання
(або 1110530,10 грн.) - протягом 3-х
банківських днів з моменту підписання
Договору (або до 31.05.2011 року);

- 40% вартості обладнання (або 888424,08 грн.) -
після 3-х банківських днів від дати
отримання повідомлення про готовність
до відвантаження;

- 10% вартості обладнання (або 222106,02 грн.) -
протягом 3-х банківських днів від
підписання Акту виконаних робіт з
монтажу обладнання.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконання Договору позивач
відвантажив відповідачу 28 липня 2011
року 4 комплектний
магістрально-розподільний шинопровід
вартістю 2221060,20 грн., що підтверджується
видатковою накладною № 177 від 28.07.2011
року та довіреністю на отримання
товару № 886 від 28.07.2011 року.

Роботи з монтажу поставленого
обладнання були виконані 02.08.2011 року,
про що позивачем був складений Акт
приймання-передачі виконаних робіт №
ВП 23-05/11. Даний Акт був переданий
відповідачу для підписання, однак
відповідач, з невідомих причин для
позивача, підписаний зі свого боку
примірник Акту не повернув, у
визначений законодавством термін не
заявив про наявність недоліків або
відступів від умов Договору.

Відповідно до виписки з банківських
рахунків позивача, оплата за Договором
здійснювалась без дотримання строків,
вказаних у п. 3.1 Договору (оплати
здійснювалися як із запізненням, так і
завчасно), а саме: 27.05.2011 року - 500000,40 грн.,
12.07.2011 року - 570000,0 грн., 13.07.2011 року - 40529,70
грн., 21.07.2011 року -400000,00 грн., 25.07.2011 року -
300000,00 грн., 26.07.2011 року - 90000,00 грн., 18.08.2011
року - 209477,09 грн.

Тобто всього здійснено оплат в сумі
2110007,20 грн. Сума боргу у розмірі 111053,01
грн. залишається несплаченою
відповідачем.

Таким чином, наявна заборгованість
відповідача складається з суми
Гарантійного фонду за Договором.

22 листопада 2013 року відповідачу був
виставлений рахунок № 249 на оплату
наявної заборгованості (всієї суми
Гарантійного фонду) в сумі 111053,01 грн. та
направлений на адресу відповідача
супровідним листом за вих. № 365 від
22.11.2013 року.

18 лютого 2014 року на адресу відповідача
була направлена претензія №52/02-14 про
сплату боргу за Договором, але
заборгованість погашена відповідачем
так і не була.

17 липня 2014 року відповідачу був
повторно направлений лист за вих.
№189/07-14 від 16.07.2014 року, до якого
повторно було додано Акт № ВП 23-05/11 від
02.08.2011 року, але знову на даний лист
відповідач відповіді не надав, Акт не
повернув, про причини відмови позивачу
не повідомив.

На підставі того, що відповідачем борг
у розмірі 111053,01 грн. сплачений не був,
позивач був змушений звернутись до
господарського суду Харківської
області за захистом своїх прав та
законних інтересів, оскільки, з
урахуванням наведеного, товар за даним
Договором був переданий 28.07.2011 року,
повний та остаточний розрахунок, в тому
числі й суми Гарантійного фонду, мав
бути проведений до 28 липня 2013 року (не
пізніше 24 місяців від дати передачі
обладнання).

Надаючи правову кваліфікацію вказаній
вимозі, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші, тощо) або утриматися
від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до статей 526 та 525
Цивільного кодексу України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться; одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено законом або договором.

Згідно частинам 1 та 2 ст. 193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов`язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами статті 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Таким чином, суд дійшов висновку, що
станом на дату подання вказаного
позову, строк повного розрахунку за
Договором є вичерпаним, однак сума
заборгованості відповідачем у розмірі
111053,01 грн. залишається не сплаченою.

Як зазначалося вище, пунктом 2.2.
Договору, сторони домовились про
прямо-пропорційну зміну неоплаченої
частини ціни Договору в разі зміни на
момент платежу більш ніж на 3% курсу
Євро до гривні, по відношенню до курсу
євро/гривня на час підписання Договору,
який був зафіксований в розмірі 11,31 грн.
за Євро.

Станом на дату подання позовної заяви
до суду курс Євро до гривні становив 16,42
гривень за 1 євро. Таким чином,
еквівалент поточної заборгованості в
сумі 111053,01 грн. дорівнює 9819,01 євро. В
перерахунку на курс Євро станом на дату
подання позову заборгованість
відповідача складає 161228,14 грн.
(9819,01х16,42).

Таким чином, сума заборгованості у
розмірі 161228,14 грн. відповідачем
залишається несплаченою. За таких
обставин, враховуючи доведеність факту
порушення відповідачем умов діючого
законодавства та договору, те, що
позовні вимоги обґрунтовані,
правомірні, доведені матеріалами
справи та не спростовані відповідачем,
суд задовольняє позовні вимоги
розмірі 161228,14 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України.
У спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав судовий
збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються: при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України,
ст. 509, 525, 526, ч.1 ст. 530, 610 ЦК України, ст.
ст. 1, 4, 12, 22, 33-34, 38, 43, 47-49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "СМІТ. Комп'ютери та
мережі" (61064, м. Харків, пр. Леніна, 47/1, , п/р 5523 Харківське ГРУ
ПАТ КБ "Приватбанк" м. Харкова, МФО 351533)
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Екстрім ЛТД" (04119, м.
Київ, вул. Зоологічна, буд. 4А, офіс 139,
, п/р 96 в АТ
"Сбербанк Росії", МФО 320627) - 161228,14 грн.
боргу, 3224,56 грн. судових витрат.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 11.11.2014 р.

Суддя В.В. Суслова

справа № 922/3821/14