м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
суд міста Києва у складі судді
Чебикіної С.О., розглянувши справу за
позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Укрнафта»,
третя особа: Приватне акціонерне
товариство «Фінансова компанія
«Укрнафтогаз» про стягнення 56 612,35 грн.,
за участю представників позивача -
ОСОБА_1, паспорт серія НОМЕР_5 від 07.02.1998
року, відповідача - Кеди А.В.,
довіреність №10-94-15 від 19.02.2014 року,
третьої особи - не з'явився,
У вересні 2014 року до господарського
суду м. Києва звернувся позивач з
позовом до відповідача про стягнення
дивідендів за 2007, 2010 роки у розмірі 49
323,58 грн., 3% річних у сумі - 3969,69 грн.,
інфляційних втрат - 3319,08 грн. у зв'язку з
неналежним виконанням останнім взятих
на себе зобов'язань з виплати акціонеру
дивідендів та стягнення 5400,00 грн.
витрат за надання правової допомоги.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 12.09.2014 року порушено
провадження у справі та призначено до
розгляду на 01.10.2014 року.
01.10.2014 року представником відповідача
в судовому засіданні надано заяву про
застосування строку позовної давності.
01.10.2014 року представником відповідача в
судовому засіданні надано відзив на
позовну заяву в якому він просив
20.10.2014 року позивачем в судовому
засіданні надано письмові пояснення по
справі.
04.11.2014 року представником відповідача
через канцелярію суду надано
доповнення до відзиву на позовну заяву.
Заслухавши позивача, представника
відповідача, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні дані, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
Судом встановлено, що Відкрите
акціонерне товариство «Укрнафта»
засновано на підставі наказу
Державного комітету України по нафті і
газу від 23.02.1994р. № 57 шляхом
перетворення Державного підприємства
«Виробниче об'єднання «Укрнафта» у
Відкрите акціонерне товариство
відповідно до Указу Президента України
«Про корпоратизацію підприємств» від
15.06.1993р. № 210/93.
Згідно з рішенням загальних зборів
акціонерів від 22.03.2011р. змінено тип та
назву товариства з Відкритого
акціонерного товариства «Укрнафта» на
Публічне акціонерне товариство
Статутний капітал Публічного
акціонерного товариства «Укрнафта»
становить 13557127,50 грн., який поділено на
54228510 простих іменних акцій номінальною
вартістю 25 копійок.
ОСОБА_1 (позивач), був станом на 12.05.2011
року акціонером ПАТ «УКРНАФТА»
(відповідача) з кількістю акцій 1 386 (
одна тисяча триста вісімдесят шість)
штук, що підтверджується випискою про
стан рахунку у цінних паперах №256891 від
26.01.2010 року відбулися загальні збори
акціонерів відкритого акціонерного
товариства «Укрнафта», до порядку
денного яких було внесено питання
розподілу прибутку товариства за 2006-2008
роки, затвердження строку та порядку
Рішення, які прийняті на вказаних
загальних зборах, оформлені протоколом
№18 від 26.01.2010р.

Зокрема, на зборах були прийняті такі
рішення:

7.1. Сто відсотків отриманого за
підсумками фінансово-господарської
діяльності у 2006 році чистого прибутку,
що складає гри., розподілити
наступним чином: ,80 гри.
спрямувати на виплату дивідендів, 475875,20
грн. спрямувати на розвиток товариства.

Розмір дивідендів, що припадає на 1
акцію становить 44,48 грн. Виплату
дивідендів за 2006 рік акціонерам
розпочати 01.08.2010р. та закінчити 01.08.2011р.

7.2 Сто відсотків отриманого за
підсумками фінансово-господарської
діяльності у 2007 році чистого прибутку,
що складає грн. розподілити
наступним чином: ,20 грн.
спрямувати на виплату дивідендів, 451401,80
грн. спрямувати на розвиток товариства.

Розмір дивідендів, що припадає на 1
акцію становить 22,82 грн. Виплату
дивідендів за 2007 рік акціонерам
розпочати 29.01.2010 р. та закінчити 01.08.2011р.

Зобов'язати правління Відкритого
акціонерного товариства «Укрнафта»
перерахувати частину дивідендів,
належних Національній акціонерній
компанії «Нафтогаз України» за
підсумками фінансово-господарської
діяльності за 2007 рік, в сумі 81201073,44 грн.,
на рахунок Національної акціонерної
компанії «Нафтогаз України» у строк до
05.02.2010р. з одночасною сплатою
авансового внеску з податку на
прибуток, нарахованого згідно із
Законом України «Про оподаткування
прибутку підприємств» у розмірі 25% від
зазначеної суми (що складає 20300268,36 грн.).
Решта дивідендів за підсумками
фінансово-господарської діяльності
товариства за 2007 рік, що належить
Національній акціонерній компанії
«Нафтогаз України» виплачується у
визначеному порядку та строки на
рахунок Національної акціонерної
компанії «Нафтогаз України».

7.3 Сто відсотків отриманого за
підсумками фінансово-господарської
діяльності у 2008 році чистого прибутку,
що складає грн. розподілити
наступним чином: ,10 грн.
спрямувати на виплату дивідендів, 432199,90
грн. спрямувати на розвиток товариства.

Розмір дивідендів, що припадає на 1
акцію - 26,51 грн. Виплату дивідендів за 2008
рік акціонерам розпочати 29.01.2010р.,
закінчити виплату 01.08.2010р.

Зобов'язати правління Відкритого
акціонерного товариства «Укрнафта»
перерахувати дивіденди, належні
Національній акціонерній компанії
«Нафтогаз України», в сумі 718798926,56 грн.
на рахунок Національної акціонерної
компанії «Нафтогаз України» у строк до
05.02.2010 р. з одночасною сплатою
авансового внеску з податку на
прибуток, нарахованого згідно із
Законом України «Про оподаткування
прибутку підприємств» у розмірі 25% від
зазначеної суми (що складає 179699731,64
грн.).

7.4. Дивіденди за 2006-2008 роки виплачуються
у національній валюті України.

Дивіденди виплачуються товариством
(центральна бухгалтерія) із залученням
реєстратора ВАТ «Фінансова компанія
«Укрнафтогаз».

Протягом зазначених періодів
дивіденди сплачуються на користь
акціонерів - юридичних осіб на
банківський рахунок, а користь
акціонерів - фізичних осіб - поштовим
переказом або на банківський рахунок.
Витрати на переказ/перерахування
дивідендів здійснюється за рахунок
акціонера.

Товариство сплачує дивіденди протягом
зазначених періодів за наявності
достовірної інформації, необхідної для
своєчасної виплати дивідендів.

25 лютого 2011 року загальними зборами
акціонерів ВАТ «УКРНАФТА» прийнято
рішення про виплату дивідендів за 2010
рік.

Згідно протоколів загальних зборів
акціонерів ВАТ «УКРНАФТА» від 26.01.2010
року та від 25.02.2011 року виплата
дивідендів за 2007 рік розпочинається з
29.01.2010 року та закінчується 01.08.2011року з
розрахунку 22,82 гривні/акція, виплата
дивідендів за 2010 рік розпочинається з 01
березня 2011 року та закінчується 31.12.2011
року з розрахунку 14,64 гривні/акція.

Таким чином, за 2007 рік дивіденди
позивача складають - 31 628,52 грн. (1 386 х
22,82 грн.) та за 2010 рік 20 291,04 грн. (1 386 х14,64
грн.).

22.02.2013 року, 14.10.2013 року та 03.04.2014 року
позивач звертався до відповідача з
проханням провести виплату належних
йому дивідендів за 2007 та 2010 роки.

03.04.2013року листом №33/02-31/129, 18.11.2013 року
листом №33/02-31/344 та 30.04.2014 року листом
№132-33/77 відповідач надав роз'яснення що
невиплата дивідендів пов'язана з
недостовірною інформацією про
акціонерів, а також повідомив що
товариством вживаються заходи щодо
вирішення питання перерахування
позивачу належних дивідендів.

Крім того, в даних листах Заступник
Голови правління - виконавчий директор
Пустоваров В.М. зазначив, що дивіденди
по акціях будуть у найкоротші строки
перераховані позивачу при
посередництві ПрАТ «Фінансова
компанія «Укрнафтогаз».

Таким чином, відповідач обов'язок щодо
виплати дивідендів позивачу не виконав
та грошові кошти не перерахував.

Відповідачем було заявлено про
пропущення позивачем строку позовної
давності звернення до суду.

Статтями 256, 257 Цивільного кодексу
України встановлено, що позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу. Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. ст. 260, 261 Цивільного
кодексу України, позовна давність
обчислюється за загальними правилами
визначення строків, встановленими
статтями 253 - 255 цього Кодексу. Порядок
обчислення позовної давності не може
бути змінений за домовленістю сторін.
Перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

Згідно ст.264 Цивільного кодексу України
перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку. Після переривання
перебіг позовної давності починається
заново. Час, що минув до переривання
перебігу позовної давності, до нового
строку не зараховується.

Відповідно до ст. 267 Цивільного кодексу
України заява про захист цивільного
права або інтересу має бути прийнята
судом до розгляду незалежно від спливу
позовної давності. Позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення. Сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові. Якщо суд визнає
поважними причини пропущення позовної
давності, порушене право підлягає
захисту.

Згідно протоколів загальних зборів
акціонерів ВАТ «УКРНАФТА» від 26.01.2010
року та від 25.02.2011 року виплата
дивідендів за 2007 рік розпочинається з
29.01.2010 року та закінчується 01.08.2011року, а
виплата дивідендів за 2010 рік
розпочинається з 01 березня 2011 року та
закінчується 31.12.2011 року.

Тобто строк позовної давності про
стягнення дивідендів за 2007 рік
розпочинається 02.08.2011 року, а
закінчується 02.08.2014 року та відповідно
строк позовної давності про стягнення
дивідендів за 2010 рік розпочинається
01.01.2012 року, а закінчується 01.01.2015 року.

З даним позовом позивач звернувся до
суду 09.09.2014 року.

Оскільки 03.04.2013року листом №33/02-31/129,
18.11.2013 року листом №33/02-31/344 та 30.04.2014
року листом №132-33/77, відповідач
повідомив, що дивіденди по акціях
будуть у найкоротші строки
перераховані позивачу при
посередництві ПрАТ «Фінансова
компанія «Укрнафтогаз» він фактично
вчинив дії, що свідчать про визнання
ним свого боргу. Тобто в данному
випадку відбулось переривання строку
позовної давності в розумінні ст.264
Цивільного кодексу України. Тому строк
позовної давності позивачем не
пропущено і його порушене право
підлягає захисту.

Таким чином, в даному випадку
відповідач до 01.08.2011 року зобов'язаний
був виплатити позивачу дивіденди за 2007
рік - 31 628,52 грн. (1 386 х 22,82 грн.) та до
31.12.2011 року дивіденди за 2010 рік - 20 291,04
грн. (1 386 х14,64 грн.).

Доказів сплати вказаної
заборгованості відповідачем суду не
надано.

Частина 1 ст. 167 ГК України встановлює,
що корпоративні права - це права особи,
частка якої визначається у статутному
капіталі (майні) господарської
організації, що включають
правомочності на участь цієї особи в
управлінні господарською
організацією, отримання певної частки
прибутку (дивідендів) даної
організації та активів у разі
ліквідації останньої відповідно до
закону, а також інші правомочності,
передбачені законом та статутними
документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЦК України
учасники господарського товариства
мають право у порядку, встановленому
установчим документом товариства та
законом, брати участь у розподілі
прибутку товариства і одержувати його
частину.

Згідно з ст. 88 ГК України учасники
господарського товариства мають право
брати участь у розподілі прибутку
товариства та одержувати його частку
(дивіденди).

Підпункт "б" ч. 1 ст. 10 Закону України "Про
господарські товариства" визначає, що
учасники товариства мають право брати
участь у розподілі прибутку товариства
та одержувати його частку (дивіденди).
Право на отримання частки прибутку
(дивідендів) пропорційно частці
кожного з учасників мають особи, які є
учасниками товариства на початок
строку виплати дивідендів.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 ЦК України
установчим документом акціонерного
товариства є його статут.

Пунктом "д" частини 5 ст. 41 Закону
України "Про господарські товариства"
визначено, що затвердження порядку
розподілу прибутку, строку та порядку
виплати частки прибутку (дивідендів)
віднесено до компетенції вищого органу
акціонерного товариства - загальних
зборів.

За приписами п.п.5.3, 5.3.3 статуту
відповідача (в редакції, яка була
чинною на момент прийняття рішень
загальних зборів, оформлених
протоколом №18 від 26.01.2010), акціонери
мають право брати участь у розподілі
прибутку товариства та отримувати його
частку (дивіденди). Право на отримання
частини прибутку (дивідендів) мають
особи, які є акціонерами товариства на
початок строку виплати дивідендів.

Відповідно до п. 9.5.6.5 Статуту
відповідача, до компетенції загальних
зборів акціонерів віднесено
затвердження річних результатів
діяльності товариства, включаючи його
дочірні підприємства, структурні
одиниці, затвердження звітів та
висновків ревізійної комісії, порядку
розподілу прибутку, строк та порядок
виплати частки прибутку (дивідендів),
визначення порядку покриття збитків.

Матеріали справи не містять вказаної
редакції статуту відповідача, проте зі
змісту судових рішень у справі №
910/11694/13 за позовом Приватного
підприємства "Стайнберг рісьорч" до
Публічного акціонерного товариства
"Укрнафта", треті особи, які не
заявляють самостійних вимог на
предмет спору, на стороні відповідача
Приватне акціонерне товариство
"Фінансова Компанія "Укрнафтогаз" та
Товариство з обмеженою
відповідальністю "НеттрейдерУкраїна"
про стягнення грошових коштів (рішення
Господарського суду міста Києва від
15.08.2013, залишене без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 10.10.2013) слідує,
що редакція статуту відповідача, яка
діяла станом на дату прийняття рішень
загальних зборів, оформлених
протоколом №18 від 26.01.2010 містила
вказані пункти.

Таким чином, суд вважає, що вимоги
позивача є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню на загальну
суму 49 323,58 грн. (31 628,52 грн. + 20 291,04 грн.).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Посилання відповідача на те, що
зобов'язання по виплаті дивідендів за
своєю правовою природою не є грошовим,
що виключає застосування до нього
положень ст. 625 ЦК України, є
помилковими.

При цьому суд враховує, що під час
розгляду справи № 6-113 цс 14 (постанова
від 01.10.2014) Верховний Суд України зробив
правовий висновок, відповідно до якого
будь-яке зобов'язання, яке зводиться до
сплати грошей, є грошовим зобов'язанням
незалежно від правових підстав його
виникнення і в разі його порушення
підлягає застосуванню ч. 2 ст. 625 ЦК
України.

Частиною 3 ст. 82 ГПК України
встановлено, що обираючи при прийнятті
рішення правову норму, що підлягатиме
застосуванню до спірних правовідносин,
господарський суд зобов'язаний
враховувати висновки Верховного Суду
України, які викладені у рішеннях,
прийнятих за результатами розгляду
заяв про перегляд судового рішення з
підстави, передбаченої пунктом 1
частини першої статті 111-16 цього
Кодексу.

З огляду на вказані обставини, позовні
вимоги позивача про стягнення з
відповідача 3 % річних підлягають
задоволенню в межах розміру позовних
вимог в сумі 3969,69 грн.

Щодо посилань відповідача на те, що
положеннями Порядку проведення
індексації грошових коштів населення,
затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003
№ 1078 заборонено проведення
індексації доходів осіб від акцій та
інших цінних паперів, слід зазначити
про те, що вказаний порядок визначає
правила обчислення індексу споживчих
цін для проведення індексації та сум
індексації грошових доходів населення
і поширюється на підприємства,
установи та організації незалежно від
форми власності і господарювання, а
також на фізичних осіб, що
використовують працю найманих
працівників а отже, фактично, регулює
правовідносини сторін щодо індексації
грошових доходів населення та не
підлягає застосуванню до
правовідносин сторін щодо
несвоєчасного виконання грошових
зобов'язань.

Той факт, що доходи громадян від акцій
не відносяться до об'єктів індексації,
визначених п. 2 Порядку, затвердженого
постановою КМУ від 17.07.2003 № 1078, не
спростовує факт наявності грошового
зобов'язання відповідача з виплати
дивідендів своїм акціонерам у
встановлених загальними зборами
розмірах та у встановлені строки.
Починаючи з дня, наступного за останнім
днем періоду, визначеного для виплати
дивідендів, зобов'язання з виплати
дивідендів вважається відповідачем
порушеним з певними правовими
наслідками, в тому числі визначеними
ст. 625 ЦК України.

Позовні вимоги позивача про стягнення
з відповідача збитків від інфляції
підлягають задоволенню в повному
обсязі в межах розміру позовних вимог в
сумі 3319,08 грн.

Судом була надана належна оцінка
відзиву на позовну заяву.

Проте, викладені у вищезазначеному
документі доводи судом не приймаються
у зв'язку з їх необґрунтованістю та
відсутністю у справі доказів на їх
підтвердження.

Доводи відповідача спростовуються
матеріалами справи та зібраними у
справі доказами.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Позивач просить суд стягнути з
відповідача 5400,00 грн. витрат на послуги
адвоката, на підтвердження понесення
яких надав суду наступні докази, а саме:
договір № б/н від 15.05.2014 року про
надання правової допомоги, укладений
між адвокатом ОСОБА_5 та позивачем, а
також квитанцію № 46 від 15.05.2014 року про
сплату 5400,00 грн. адвокату ОСОБА_5
гонорару за представництво в суді.

Згідно статті 44 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати складаються з судового збору,
сум, що підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Оскільки, позивачем адвокату ОСОБА_5
грошові кошти в сумі 5400,00 грн. згідно
квитанції № 46 від 15.05.2014 року були
сплачені, як гонорар за представництво
в суді, а при розгляді даної справи він
жодного разу не представляв в суді
позивача, тому вищевказані витрати не є
судовими витратами в даній справі в
розумінні ст. 44 Господарського
процесуального кодексу України, а тому
стягненню з відповідача не підлягають.

На підставі вищевикладеного судові
витрати без врахування 5400,00 грн. витрат
на послуги адвоката, відповідно до
вимог статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
покладаються на відповідача.

Згідно з приписами ст.ст. 49 і 84 ГПК
України у резолютивній частині рішення
зазначається про розподіл (стягнення)
відповідних судових витрат лише у разі
їх обґрунтованості (доведеності)
стороною спору. У випадку, коли витрати
сторін не належать до судових витрат у
розумінні ст. 44 ГПК України, відсутні
підстави зазначати про їх розподіл (у
тому числі про відмову у покладенні
таких витрат на іншу сторону) в
резолютивній частині рішення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
33, 49, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Укрнафта» (04053, м. Київ,
пров. Несторівський, буд.3-5; код 00135390) на
користь ОСОБА_1 (78400, АДРЕСА_1;
ідентифікаційний номер НОМЕР_4) 49 323
(сорок дев'ять тисяч триста двадцять
три) грн. 58 коп. боргу, 3319 (три тисячі
триста дев'ятнадцять) грн. 08 коп.
інфляційних втрат, 3969 (три тисячі
дев'ятсот шістдесят дев'ять) грн. 69 коп.
3% річних та 1 827 (одна тисяча вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу
видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили відповідно до статті 85
Господарського процесуального кодексу
України.

Повне рішення складено 10.11.2014р.

Суддя
С.О. Чебикіна