ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 рокуСправа № 912/2196/14
Господарський суд Кіровоградської
області в складі судді Змеула О.А.
розглянув у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю виробничого
підприємства "Зодчий-Р";

до відповідача 1: Кіровського відділу
державної виконавчої служби
Кіровоградського міського управління
юстиції;

до відповідача 2: Головного управління
Державної казначейської служби
України у Кіровоградській області;

про стягнення 45 804,00 грн,

з участю в справі прокурора м.
Кіровограда в інтересах держави на
стороні Головного управління
Державної казначейської служби
України у Кіровоградській області,

з участю в справі Товариства з
обмеженою відповідальністю
Кіровоградська заготівельна контора
"Ефіролія" у якості третьої особи, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні відповідача;

представники учасників судового
процесу:

від позивача - Рєзнік О.М., директор;

від відповідача 1 - Закалашнюк О.С.,
заступник начальника Кіровського ВДВС
Кіровоградського МУЮ;

від відповідача 2 - Дудка Л.А., головний
спеціаліст юридичного відділу;

від прокуратури - Макаренко О.І.,
прокурор відділу прокуратури м.
Кіровограда.

Товариство з обмеженою
відповідальністю виробниче
підприємство "Зодчий-Р" (далі - позивач,
ТОВ ВП "Зодчий-Р") звернулося до
Господарського суду Кіровоградської
області (далі - господарський суд) з
позовною заявою від 04.07.2014, яка містить
вимогу - стягнути з Кіровського відділу
державної виконавчої служби
Кіровоградського міського управління
юстиції (далі - відповідач 1, Кіровський
ВДВС Кіровоградського МУЮ) збитків у
розмірі 45804,00 грн, завданих
невиконанням наказу господарського
суду, виданого 21.03.2011 у справі № 5013/131/11.

Ухвалою господарського суду від 09.07.2014
позовну заяву прийнято та порушено
провадження в справі; від сторін
витребувано необхідні для розгляду
справи документи.

Внаслідок того, що Кіровський ВДВС
Кіровоградського МУЮ не подав
витребуваних господарським судом
документів, участі в судовому
засіданні не приймав, то ухвалою
господарського суду від 04.09.2014 розгляд
справи відкладено до 14.10.2014, якою також
залучено до участі в справі Головне
управління Державної казначейської
служби України у Кіровоградській
області у якості іншого відповідача.

Позивач надіслав іншому відповідачу
копії позовної заяви і доданих до неї
документів.

На підставі заяви про вступ у справу
від 14.10.2014, поданій відповідно до ч. 1 ст.
29 Господарського процесуального
кодексу України, у розгляді справи бере
участь прокурор міста Кіровограда в
інтересах держави на стороні Головного
управління Державної казначейської
служби України у Кіровоградській
області.

Ухвалою господарського суду від 14.10.2014
розгляд справи відкладено до 29.10.2014, до
участі в справі залучено Товариство з
обмеженою відповідальністю
Кіровоградська заготівельна контора
"Ефіролія" у якості третьої особи, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні відповідача;
примірники ухвали надіслано усім
учасникам судового процесу. Втім, до
господарського суду повернулося
поштове відправлення, відіслане на
адресу ТОВ Кіровоградська
заготівельна контора "Ефіролія", що
міститься у Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців з написом: "за
закінченням терміну зберігання".

Кіровським ВДВС Кіровоградського МУЮ
надано пояснення щодо позову, в яких
зазначено про те, що доводи позивача є
безпідставними.

Головне управління Державної
казначейської служби України у
Кіровоградській області подало
пояснення на позовну заяву, якими
позовні вимоги відхилено повністю.

Прокурор, який брав участь у судовому
засіданні, надав усні пояснення по суті
позову, якими позовні вимоги відхилив у
повному обсязі.

Вислухавши пояснення представників
сторін та прокурора, дослідивши
матеріали справи та оцінивши подані
сторонами докази, господарський суд
дійшов до висновку про те, що позов
задоволенню не підлягає з огляду на
наступні обставини справи та приписи
законодавства.

Рішенням Господарського суду
Кіровоградської області від 01.03.2011, яке
набрало законної сили 16.03.2011, позовні
вимоги задоволено повністю; стягнуто з
ТОВ заготівельна контора "Ефіролія" на
користь ТОВ ВП "Зодчий-Р"
заборгованість у сумі 37315,80 грн, а також
витрати на державне мито в сумі 372,16 грн
та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу в сумі 236
грн.

На виконання рішення у цій справі 21.03.2011
господарським судом видано
відповідний наказ, який дійсний для
пред'явлення до виконання протягом
одного року з наступного дня після
набрання рішенням законної сили.

07.04.2011 державним виконавцем
Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження № 25720926 щодо
виконання наказу Господарського суду
Кіровоградської області від 21.03.2011 №
5013/131/11.

15.12.2011 державним виконавцем
Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ
винесено постанову про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до якої наказ
Господарського суду Кіровоградської
області від 21.03.2011 про стягнення боргу в
сумі 37923,96 грн повертається стягувачеві
- ТОВ ВП "Зодчий-Р" згідно з п. 2 ст. 47
Закону України "Про виконавче
провадження" з тих підстав, що у
боржника відсутнє майно на яке можливо
звернути стягнення, а здійснені
державним виконавцем заходи щодо
розшуку майна боржника виявились
безрезультатними.

Зазначеною постановою державного
виконавця також припинено чинність
арешту майна боржника та скасовано
інші заходи примусового виконання
рішення; у постанові зазначено про те,
що виконавчий документ може бути
повторно пред'явлений для виконання в
строк до 15.12.2012.

23.09.2014 на адресу господарського суду
надійшло подання Кіровського ВДВС
Кіровоградського МУЮ про видачу
дубліката наказу Господарського суду
Кіровоградської області від 21.03.2011 у
справі № 5013/131/11, у якому зазначено, що:

державним виконавцем відповідно до п. 2
ст. 47 Закону України "Про виконавче
провадження" винесено постанову про
повернення виконавчого документа
стягувачу та направлено разом з
виконавчим документом на адресу ТОВ ВП
"Зодчий-Р": вул. Володарського, 60-62,
однак, постанова разом з оригіналом
наказу стягувачу не надходила, тому,
ймовірно, вищевказані документи
втрачено при пересилці;

06.12.2013 директору ТОВ "Зодчий-Р" Резніку
О.М. направлено роз'яснення про те, що
повернення виконавчого документа
стягувачу з підстав передбачених ст. 47
Закону України "Про виконавче
провадження" не позбавляє його права
повторно пред'явити виконавчий
документ до виконання протягом
встановлених законодавством строків.

Ухвалою господарського суду від 25.09.2014
у справі № 5013/131/11 у задоволенні подання
Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ
про видачу дубліката наказу від 21.03.2011 у
справі № 5013/131/11 відмовлено в зв'язку з
тим, що на день звернення до суду 19.09.2014
з цим поданням заявником пропущено
строк встановлений для пред'явлення
наказу до виконання.

ТОВ ВП "Зодчий-Р" - стягувач за наказом у
справі №5013/131/11, не звертався до
господарського суду із заявою про
відновлення строку для пред'явлення
наказу до виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.02.14
на адресу Господарського суду
Кіровоградської області надійшла
скарга ТОВ ВП "Зодчий - Р" № 3/332 від 17.02.2014
про захист його прав стягувача у
виконавчому провадженні, відповідно до
якої скаржник просив скасувати
неправомірну постанову Кіровського
ВДВС Кіровоградського МУЮ про
повернення виконавчого документа
стягувачу від 15.12.11 у справі № 5013/131/11
про примусове стягнення з ТОВ
заготівельна контора "Ефіролія" на
користь ТОВ ВП "Зодчий-Р" боргу в сумі
37923,96 грн та зобов'язати Кіровський ВДВС
відкрити виконавче провадження про
примусове стягнення з ТОВ заготівельна
контора "Ефіролія" на користь ТОВ ВП
"Зодчий-Р" заборгованості в сумі 37923,96
грн згідно наказу господарського суду
№5013/131/11 від 21.03.2011.

Ухвалою Господарського суду
Кіровоградської області в складі судді
Коротченко Л.С. від 19 лютого 2014 р. скаргу
ТОВ ВП "Зодчий - Р" № 3/332 від 17.02.2014 року у
справі №5013/131/11 залишено без розгляду,
ця ухвала набрала законної сили з дні
її винесення.

Предметом спору у даній справі є вимоги
про відшкодування суми 45804 гривень
збитків, завданих органом Державної
виконавчої служби внаслідок не
проведення ним дій з примусового
виконання наказу Господарського суду
Кіровоградської області, виданого
21.03.2011 у справі №5013/131/11, у вигляді суми,
присудженої до стягнення за рішенням
цього ж господарського суду від 01.03.2011 з
урахуванням інфляційних втрат та трьох
процентів річних.

Статтею 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади,
їх посадові особи зобов'язані діяти
лише на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до приписів статей 15 і 16
Цивільного кодексу України, кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу у разі
їх порушення, невизнання чи
оспорювання. Одним з способів захисту
цивільних прав та інтересів є
відшкодування збитків та інші способи
відшкодування майнової шкоди.

Згідно статті 56 Конституція України
кожному гарантовано право на
відшкодування за рахунок держави чи
органів місцевого самоврядування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої незаконними рішеннями, діями
чи бездіяльністю органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їх посадових і
службових осіб при здійсненні ними
своїх повноважень.

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону
України "Про державну виконавчу
службу", шкода, заподіяна державним
виконавцем юридичним особам під час
виконання рішення, підлягає
відшкодуванню у порядку, передбаченому
законом, за рахунок держави.

Приписами частини 2 статті 87 Закону
України "Про виконавче провадження"
передбачено, що збитки, завдані
державним виконавцем юридичним особам
під час проведення виконавчого
провадження, підлягають відшкодуванню
в порядку, встановленому законом.

Відшкодування майнової шкоди за своєю
правовою природою є відшкодування
позадоговірної шкоди, тобто деліктною
відповідальністю.

Загальні положення про
цивільно-правову відповідальність за
завдання позадоговірної майнової
шкоди передбачено статтею 1166
Цивільного кодексу України, відповідно
до якої майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам юридичної особи, а також шкода,
завдана її майну, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

Шкода, завдана юридичній особі
незаконними рішеннями, дією чи
бездіяльністю органу державної влади
при здійсненні ним своїх повноважень,
відшкодовується державою незалежно
від вини цього органу (стаття 1173
Цивільного кодексу України).

На відміну від загальної норми статті
1166 Цивільного кодексу України, яка
вимагає встановлення усіх чотирьох
елементів цивільного правопорушення
(протиправна поведінка, наявність
шкоди, причинний зв'язок між
протиправною поведінкою та завданою
шкодою, вина заподіювача шкоди),
спеціальні норми статті 1173 Цивільного
кодексу України допускають можливість
відшкодування шкоди незалежно від вини
органу державної влади та його
посадової або службової особи.

За таких обставин, необхідною
підставою для притягнення органу
державної влади до відповідальності у
вигляді стягнення шкоди мають бути
встановлені факти неправомірних дій
цього органу чи його посадових або
службових осіб, наявність шкоди та
причинний зв'язок між неправомірними
діями і заподіяною шкодою. При цьому
неправомірність рішення, дій або
бездіяльності органу державної влади
має підтверджуватись відповідним
рішенням суду, яке буде мати
преюдиціальне значення для справи про
відшкодування шкоди.

Відсутність хоча б одного з цих
елементів виключає відповідальність
за заподіяну шкоду.

У спірних деліктних правовідносинах
саме на позивача покладається
обов'язок довести наявність шкоди (її
розмір), протиправність (незаконність)
поведінки органу державної влади та
причинний зв'язок такої поведінки із
заподіяною шкодою.

За приписами статті 1173 Цивільного
кодексу України відшкодовуванню
підлягає шкода, яка фактично завдана
матеріальним благам особи незаконними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
органу державної влади. У разі
наявності лише незаконної
бездіяльності державного органу без
настання наслідків у вигляді шкоди,
відсутні правові підстави для її
відшкодування.

У вирішенні спорів про відшкодування
шкоди, заподіяної внаслідок
невиконання рішення суду, слід
враховувати, що для висновку про
наявність безпосереднього причинного
зв'язку між невиконанням судового
рішення, яке набрало законної сили, та
заподіяною шкодою недостатньо
встановити тільки факт невиконання
судового рішення та неотримання
кредитором присудженого судом.

Крім того, до органу Державної
виконавчої служби не переходять
зобов'язання боржника за виконавчим
документом, який підлягає примусовому
виконанню.

Господарським судом враховується
правова позиція, зазначена у абзаці
другому п. 9 роз'яснення Президії Вищого
арбітражного суду України від 01.04.1994 №
02-5/215 "Про деякі питання практики
вирішення спорів, пов'язаних з
відшкодуванням шкоди" (в редакції
роз'яснення Президії Вищого
господарського суду України від 29.12.2007
№ 04-5/239):

"У розгляді позовів про відшкодування
шкоди, завданої внаслідок
неправомірних дій державних
виконавців при виконанні судового
рішення, слід враховувати, що згідно з
ст. 85 Закону України "Про виконавче
провадження" на дії (бездіяльність)
державного виконавця та інших
посадових осіб державної виконавчої
служби або відмову від вчинення ними
дій може бути подано скаргу до
начальника відповідного органу
державної виконавчої служби або до
відповідного суду. Отже, факт
неправомірності дій державного
виконавця або інших посадових осіб
державної виконавчої служби на момент
розгляду господарським судом спору про
відшкодування шкоди повинен вже бути
встановлений відповідними засобами
доказування.".

Відповідно до приписів ст. 33 ГПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу.

Згідно з положеннями ст. 34 ГПК України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

У справі відсутні докази того, що факт
неправомірності чи незаконної
бездіяльності Кіровського ВДВС
Кіровоградського МУЮ щодо примусового
виконання наказу господарського суду
від 21.03.2011 у справі №5013/131/11 був
встановлений відповідними засобами
доказування, зокрема у ході розгляду
скарги на дії чи бездіяльність
державного виконавця, тому посилання
позивача на незаконну бездіяльність
цього органу державної виконавчої
служби, відхиляється господарським
судом як таке, що не підтверджене
відповідними засобами доказування.

Поряд з цим, у пункті 12 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України" № 9 від
17.10.2012 зазначено таку правову позицію "У
розгляді позовів про відшкодування
шкоди (збитків), заподіяної діями
(бездіяльністю) державного виконавця,
суди повинні виходити з положень
статті 11 Закону України "Про державну
виконавчу службу", статті 87 Закону
України "Про виконавче провадження",
статті 1174 Цивільного кодексу України,
маючи на увазі, що в таких випадках
відповідачами можуть бути відповідні
органи Державної виконавчої служби, в
яких працюють державні виконавці, та
відповідні територіальні органи
Державної казначейської служби
України, і враховуючи викладене в
роз'ясненні президії Вищого
арбітражного суду України від 01.04.94 №
02-5/215 "Про деякі питання практики
вирішення спорів, пов'язаних з
відшкодуванням шкоди" (в редакції
роз'яснення президії Вищого
господарського суду України від 29.12.2007
№ 04-5/239), зокрема в пункті 9 цього
роз'яснення.". Відповідно до цього
пункту у вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, заподіяної
внаслідок невиконання рішення суду,
господарським судам слід враховувати,
що для висновку про наявність
безпосереднього причинного зв'язку між
невиконанням судового рішення, яке
набрало законної сили, та заподіяною
шкодою недостатньо встановити тільки
факт невиконання судового рішення та
неотримання кредитором присудженого
судом. Під час розгляду справи суду
необхідно встановити, чи могло бути
таке судове рішення фактично виконане
в момент пред'явлення його до
виконання, зокрема, чи мав боржник
майно, достатнє для виконання судового
рішення в порядку та у спосіб,
зазначений в ньому, чи не було це майно
обтяжене іншими зобов'язаннями, які
перешкоджали б виконанню рішення, чи
були заявлені в цей час вимоги інших
стягувачів на майно боржника тощо.

Господарським судом враховуються
пояснення Кіровського ВДВС
Кіровоградського МУЮ та надані ним
копії матеріалів виконавчого
провадження з яких вбачається, що:

згідно книг обліку виконавчих
документів, переданих державному
виконавцю, 05.04.2011 на виконання до
відділу надійшов судовий наказ №
5013/131/11, виданий 21.03.2011 Господарським
судом Кіровоградської області про
стягнення з ТОВ ЗК "Ефіролія"
ідентифікаційним кодом 00389044 на
користь ТОВ ВП "Зодчий-Р" 37 923,96 грн
заборгованості;

07.04.2011 державним виконавцем винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження та направлено сторонам до
відома та виконання;

з метою з'ясування майнового стану
боржника державним виконавцем
направлено запити до реєструючих
органів, а саме Державтоінспекції,
ООБТІ, інспекції Держтехнагляду,
Кіровоградської обласної ДПІ;

із відповіді Головного управління
статистики у Кіровоградській області
за № 14-5390 вбачається, що за вказаним у
запиті державного виконавця
ідентифікаційним кодом 00389044 в ЄДРПОУ
значиться юридична особа: Товариство з
обмеженою відповідальністю
Кіровоградська заготівельна контора
"Ефіролія", місцезнаходження: 25050, м.
Кіровоград, вул. Валентини Терешкової,
182; керівник Братко В.М.; перший вид
діяльності за КВЕД - вирощування
фруктів, ягід, горіхів, культур для
виробництва напоїв і прянощів; дата
реєстрації - 27.01.1993;

відповідно до довідки
Державтоінспекції № 10/4601 за боржником
транспортних засобів не
зареєстровано;

відповідно до листа Кіровоградського
ООБТІ № 6-8464 за боржником не
зареєстровано права власності на
нерухоме майно в м. Кіровограді та
Кіровоградському районі;

згідно довідки Кіровоградської
обласної ДПІ № 13123/10/29-00 за ДП "Ефіролія
А", за ТОВ Кіровоградська заготівельна
контора "Ефіролія" відкритих рахунків у
банках та інших фінансових установах
не значиться;

за довідкою інспекції Держтехнагляду
боржник не має зареєстрованої в
інспекції сільськогосподарської
техніки;

22.04.2011 державним виконавцем
Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ
Білоусом В.В. за участю понятих
здійснено вихід за адресою
місцезнаходження боржника:
м.Кіровоград, вул. В.Терешкової, 182, та
встановлено відсутність у боржника
майна, належного на праві власності, на
яке можливо звернути стягнення, про що
складено відповідний акт;

державним виконавцем відповідно до
положень п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України
"Про виконавче провадження" (в чинній на
час здійснення виконавчої дії
редакції) винесено постанову про
повернення виконавчого документа
стягувачу, яку разом з оригіналом
судового наказу № 5013/131/11 від 21.03.2011
направлено ТОВ ВП "Зодчий-Р" за адресою:
м.Кіровоград, вул. Володарського, 60/62.
Оскільки на зазначену адресу позивача
постанова разом з оригіналом судового
наказу від 21.03.2011 у справі № 5013/131/11 не
надходили, то ймовірно, що вказані
документи втрачено при пересилці.

Виходячи з вищевикладеного, Кіровським
ВДВС Кіровоградського МУЮ було
встановлено, що у боржника за
виконавчим документом - ТОВ
заготівельна контора "Ефіролія",
відсутні кошти у банківських
установах, оскільки відкритих рахунків
у банках та інших фінансових установах
на той час не значилося, а також
встановлено відсутність у боржника
майна, належного йому на праві
власності, на яке можливо звернути
стягнення.

За таких обставин, із наявних у справі
документів не вбачається того, що
Кіровський ВДВС Кіровоградського МУЮ
мав можливість у встановлених законом
порядку і способом виконати наказ
Господарського суду Кіровоградської
області від 21.03.2011 у справі №5013/131/11 під
час провадження виконавчих дій у
виконавчому провадженні №25720926 у
зв'язку з відсутністю грошових коштів
та іншого майна у боржника, тобто,
відсутній причинний зв'язок між діями
державного виконавця, який повернув
наказ господарського суду без
виконання, і шкодою, яку заявлено
позивачем до стягнення.

Таким чином, у задоволенні позову слід
відмовити.

З позовної заяви про відшкодування
завданої шкоди позивач не сплачував
судовий збір, при цьому подав
клопотання про прийняття поданої ним
позовної заяви, мотивуючи тим, що
судовий збір не справляється за
подання позовної заяви про
відшкодування шкоди, заподіяної
незаконними рішеннями, діями чи
бездіяльністю органу державної влади,
їх посадовою або службовою особою.

Клопотання позивача про прийняття
позовної заяви без надання доказів
сплати судового збору було задоволено,
враховуючи приписи п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону
України "Про судовий збір" про те, що
судовий збір не справляється за
подання, зокрема, позовної заяви про
відшкодування шкоди, заподіяної особі
незаконними рішеннями, діями чи
бездіяльністю органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їх посадовою або
службовою особою.

У засіданні оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Керуючись статтями 44, 49, 82, 83, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

ВИРIШИВ:

У задоволенні позову відмовити
повністю.

Рішення може бути оскаржено до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду через
Господарський суд Кіровоградської
області протягом десяти днів з дня
підписання повного рішення,
оформленого відповідно до статті 84 ГПК
України.

Повне рішення складено 03.11.14

Суддя
О.А. Змеул