ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2014 р.
Справа № 911/4287/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Саванчук С.О., розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Харківський
авіаційний сільськогосподарський
комплекс",

64100, Харківська обл., м. Первомайський,
вул. Бугайченко, буд. 25, кім. 18

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрістейт",

07751, Київська обл., Яготинський р-н, с.
Ничипорівка, вул. Андрія Бобира, буд. 44

про стягнення 90 152,85 грн.

за участю представників:

позивача - Орєхов С.П. (довіреність від
23.09.2014, б/н);

відповідача - не з'явився, про час і
місце судового засідання повідомлений
належним чином.

Обставини справи:

До господарського суду Київської
області надійшла позовна заява
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Харківський
авіаційний сільськогосподарський
комплекс" (далі - позивач) до Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Агрістейт" (далі - відповідач) про
стягнення 90 152,85 грн., з яких: 86 386,50 грн.
основного боргу, 360,40 грн. 3 % річних, 2
959,29 грн. пені та 402,55 грн. інфляційних
втрат

Позовні вимоги обґрунтовані
невиконанням відповідачем грошових
зобов'язань за договором на
авіаційно-біологічні роботи від 26.06.2014
№ 16/АБР.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 07.10.2014 порушено провадження
у справі, розгляд справи призначено на
21.10.2014.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 22870/14
від 21.10.2014) позивачем подано до
матеріалів справи документи на
виконання вимог ухвали суду від 07.10.2014.

У судове засідання 21.10.2014 представник
відповідача не з'явився, вимоги ухвали
суду не виконав, розгляд справи
відкладено на 04.11.2014.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 24518/14
від 04.11.2014) позивачем подано до
матеріалів справи додаткові докази.

У судовому засіданні 04.11.2014 представник
позивача підтримав позовні вимоги
повністю. Відповідач письмовий відзив
на позовну заяву не подав, явку
представника у судове засідання не
забезпечив, хоча про час і місце
судового засідання повідомлений
належним чином.

Неподання відзиву на позовну заяву та
нез'явлення у судове засідання
представника відповідача не
перешкоджає розгляду справи.

На підставі статті 75 Господарського
процесуального кодексу України справу
розглянуто за наявними в ній
матеріалами.

Відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні 04.11.2014 оголошено
вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення присутнього у
судовому засіданні представника
позивача, дослідивши докази та
оцінивши їх в сукупності, суд -

встановив:

Між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Харківський
авіаційний сільськогосподарський
комплекс" (далі - виконавець) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Агрістейт" (далі -
замовник) укладено договір на
авіаційно-біологічні роботи від 26.06.2014
№ 16/АБР (далі - Договір), відповідно до
умов якого замовник доручає, а
виконавець бере на себе зобов'язання з
виконання робіт по розселенню
трихограми (далі - роботи) на полях
замовника, по посівах кукурудзи. Площа
для обробітку складає 3 206 га. Необхідне
паливо для виконання робіт забезпечує
виконавець (пункт 1.1. Договору).

Відповідно до пункту 1.2. Договору,
виконавець має розпочати роботи
орієнтовно з 01 липня 2014 року, якщо
замовником виконані всі необхідні
умови для початку робіт.

Акт прийому-здачі виконаних робіт
складається і підписується у
двосторонньому порядку на підставі
візуального спостереження за якістю
розселення трихограми під час робіт,
огляду трихограмниць на наявність в
них залишку трихограми після
закінчення робіт. Актом прийому-здачі
робіт визначається фактично виконаний
обсяг робіт, вартість виконаних робіт і
терміни їх остаточної оплати (пункти
5.1., 5.2. Договору).

Згідно з пунктом 5.3. Договору, термін
складання та підписання акту
прийому-здачі - у день закінчення
виконання розселення трихограми.

Пунктом 6.1. Договору встановлено, що
ціна робіт, а також додаткових витрат
виконавця, пов'язаних з проведенням
робіт і форма оплати визначаються в
Протоколі погодження договірної ціни
(копія наявна в матеріалах справи).

Відповідно до пункту 6.2. Договору,
сторони дійшли згоди відносно
наступного порядку розрахунку:

- до початку робіт замовник за
узгодженням з виконавцем робить
передоплату за 10 днів до робіт у
розмірі 30 % вартості запланованого
об'єму робіт за два внесення;

- 20 % протягом 2 днів після кожного
внесення після підписання актів
виконаних робіт;

- 25 % суми, що залишилася, до 15
вересня 2014 року;

- 25 % суми, що залишилася
(остаточний розрахунок), до 15 жовтня 2014
року.

Оплата здійснюється шляхом
перерахування коштів на поточний
розрахунковий рахунок виконавця, або
іншим, не забороненим законодавством
України, способом, у тому числі, шляхом
видачі векселя.

Договір набуває чинності з моменту
його підписання уповноваженими
особами сторін Договору і діє до
повного виконання сторонами своїх
зобов'язань (пункт 12.1. Договору).

До матеріалів справи додано копії
технічних завдань № 1 та № 2 на
виконання авіаційно-біологічних робіт,
відповідно до яких сторонами погоджено
види робіт, площі обробки та терміни
виконання робіт.

На підтвердження виконання робіт за
Договором, позивачем надано в
матеріали справи копії актів
здачі-приймання робіт від 15.07.2014 на
суму 72 135,00 грн. та від 28.07.2014 на суму 72
135,00 грн., що підписані уповноваженими
представниками та скріплені
відбитками печаток обох сторін, що
оцінюється судом як підтвердження
юридичними особами - позивачем та
відповідачем, факту вчинення
господарської операції з виконання
робіт.

На підтвердження позовних вимог,
позивачем надано в матеріали справи
копії податкових накладних, що
складені ним на господарські операції
за спірним Договором.

Відповідно до статті 15 Податкового
кодексу України, платниками податків
визнаються фізичні особи (резиденти і
нерезиденти України), юридичні особи
(резиденти і нерезиденти України) та їх
відокремлені підрозділи, які мають,
одержують (передають) об'єкти
оподаткування або провадять
діяльність (операції), що є об'єктом
оподаткування згідно з цим Кодексом
або податковими законами, і на яких
покладено обов'язок із сплати податків
та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно зі статтею 16 Податкового
кодексу України, платник податків
зобов'язаний, зокрема, сплачувати
податки та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.178. пункту 14.1. статті 14
Податкового кодексу України визначено,
що податок на додану вартість - це
непрямий податок, який нараховується
та сплачується відповідно до норм
розділу V Податкового кодексу України.

Відповідно до статті 185 Податкового
кодексу України, об'єктом
оподаткування є, зокрема, операції
платників податку з постачання послуг,
місце постачання яких розташоване на
митній території України, відповідно
до статті 186 Податкового кодексу
України.

Згідно зі статтею 201 Податкового
кодексу України, платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну складену за вибором
покупця (отримувача) у паперовому
вигляді або в електронній формі.
Податкова накладна складається у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця. Один
примірник видається покупцю, а другий
залишається у продавця. У разі
складання податкової накладної у
паперовому вигляді покупцю видається
оригінал, а копія залишається у
продавця. Податкова накладна є
податковим документом і одночасно
відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця. Податкова накладна
складається на кожне повне або
часткове постачання товарів/послуг, а
також на суму коштів, що надійшли на
поточний рахунок як попередня оплата
(аванс). Податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.
При здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну та
зареєструвати її в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Відповідно до частин 198.1., 198.2. статті 198
Податкового кодексу України, право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
послуг. Датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Судом встановлено, що позивачем
виписано відповідачу податкові
накладні за вказаними господарськими
операціями.

Відповідачем частково оплачено роботи,
що виконані позивачем, у розмірі 21 816,00
грн., на підтвердження чого, надано до
матеріалів справи довідку від 30.10.2014 №
9-373000/664 з банківської установи, у якій
відкрито поточний банківський рахунок
позивача, за весь період спірних
правовідносин з відповідачем. Вказану
довідку підписано уповноваженою
особою та скріплено відбитком печатки
банку.

Оскільки відповідач зобов'язання за
Договором, у частині оплати робіт, що
виконані позивачем, виконав частково,
станом на дату подання позову до суду у
відповідача наявна заборгованість
перед позивачем у розмірі 86 386,50 грн. -
різниця між вартістю виконаних робіт,
строк оплати за якими відповідно до
умов Договору настав, та розміром
часткових оплат.

Відповідно до частини 1 статті 32
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення спору на
підставі доказів у справі. Зокрема,
відповідно до частини 2 статті 32
Господарського процесуального кодексу
України - на підставі письмових доказів
та пояснень представників сторін.

Згідно із частиною 1 статті 36
Господарського процесуального кодексу
України письмовими доказами є
документи і матеріали, які містять дані
про обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору.

Відповідно до статей 32, 36
Господарського процесуального кодексу
України господарським судом взято до
уваги у якості письмових доказів:
зазначені вище акт здачі-приймання
робіт - у якості письмових доказів
виконання робіт позивачем, банківську
довідку - у якості письмового доказу
для встановлення часткових оплат за
Договором і, відповідно, наявності
заборгованості.

Докази повної оплати робіт за
Договором у матеріалах справи
відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Зі змісту Договору вбачається, що він
за правовою природою є договором
підряду, а, відтак, правовідносини, які
виникли у зв'язку з його виконанням
регулюються положеннями глави 61
Цивільного кодексу України.

Згідно з частинами 1, 2 статті 837
Цивільного кодексу України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові. Відповідно до частини 1
статті 846 Цивільного кодексу України
строки виконання роботи або її окремих
етапів встановлюються у договорі
підряду. Згідно з частиною 1 статті 843
Цивільного кодексу України у договорі
підряду визначається ціна роботи або
способи її визначення.

Згідно з частиною 4 статті 882
Цивільного кодексу України передання
робіт підрядником і прийняття їх
замовником оформляється актом,
підписаним обома сторонами. У разі
відмови однієї з сторін від підписання
акта, про це вказується в акті і він
підписується другою стороною.

Відповідно до статті 629 Цивільного
кодексу України договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Згідно з частиною 1 статті 530
Цивільного кодексу України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк.

Статтею 599 Цивільного кодексу України
передбачено, що зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов
висновку, що позовна вимога про
стягнення 86 386,50 грн. основного боргу є
доведеною, обґрунтованою, відповідачем
не спростованою, а відтак, підлягає
задоволенню.

Крім того, позивач заявляє до стягнення
з відповідача пеню у розмірі подвійної
облікової ставки Національного банку
України, яка за розрахунком позивача
складає 2 959,29 грн.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Згідно з статтею 549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини 1 статті 546
Цивільного кодексу України неустойка є
одним із видів забезпечення виконання
зобов'язання.

Відповідно до приписів статті 547
Цивільного кодексу України правочин
щодо забезпечення виконання
зобов'язання вчиняється у письмовій
формі. Правочин щодо забезпечення
виконання зобов'язання, вчинений із
недодержанням письмової форми, є
нікчемним.

За результатами дослідження
матеріалів справи, судом встановлено,
що такий вид забезпечення виконання
грошового зобов'язання, як сплата
неустойки у вигляді пені за час
прострочення грошового зобов'язання з
оплати виконаних робіт, сторони у
Договорі чи в актах здачі-приймання
виконаних робіт не встановили.

Зважаючи на викладене, позовна вимога
про стягнення з відповідача за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань 2 959,29 грн. пені є
безпідставною та задоволенню не
підлягає.

У зв'язку з простроченням відповідачем
виконання грошового зобов'язання,
позивач на підставі статті 625
Цивільного кодексу України заявляє до
стягнення 3% річних у розмірі 360,40 грн.
та інфляційні втрати у розмірі 402,55 грн.

Відповідно до частини 2 статті 625
Цивільного кодексу України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Наслідки прострочення боржником
грошового зобов'язання у вигляді
інфляційного нарахування на суму боргу
та 3 % річних (якщо інший їх розмір не
встановлений договором або законом), не
мають характеру штрафних санкцій і є
способом захисту майнового права та
інтересу кредитора, який полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення коштів
внаслідок інфляційних процесів за весь
час прострочення в їх сплаті та
отриманні від боржника компенсації
(плати) за користування утримуваними
ним грошовими коштами, належними до
сплати кредиторові.

З метою всебічного, повного і
об'єктивного розгляду обставин справи,
суд здійснив перерахунок розміру 3%
річних та інфляційних втрат і з'ясував,
що надані позивачем розрахунки є
арифметично вірними, а тому, позовні
вимоги про стягнення 360,40 грн. 3% річних
та 402,55 грн. інфляційних втрат
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

За результатами аналізу
вищезазначених норм чинного
законодавства та всебічного розгляду
матеріалів справи, господарський суд
дійшов висновку, що позовні вимоги про
стягнення з відповідача 86 386,50 грн.
основної заборгованості, 360,40 грн. 3%
річних та 402,55 грн. інфляційних втрат є
доведеною, обґрунтованим, відповідачем
не спростованим, а, відтак, підлягають
задоволенню в повному обсязі. Позовна
вимога про стягнення з відповідача 2
959,29 грн. пені задоволенню не підлягає.

Відшкодування судового збору,
сплаченого позивачем у розмірі
1 827,00 грн., відповідно до частини 1
статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
покладається на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 4, 22, 32, 33, 36, 43, 49, 75, 82 -
85 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрістейт" (07751,
Київська обл., Яготинський р-н, с.
Ничипорівка, вул. Андрія Бобира, буд. 44,
ідентифікаційний ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Харківський
авіаційний сільськогосподарський
комплекс" (64100, Харківська обл., м.
Первомайський, вул. Бугайченко, буд. 25,
кім. 18, ідентифікаційний ) 86 386 (вісімдесят шість тисяч
триста вісімдесят шість) грн. 50 коп.
основної заборгованості, 360 (триста
шістдесят) грн. 40 коп. 3% річних, 402
(чотириста дві) грн. 55 коп. інфляційних
втрат та 1 766 (одна тисяча сімсот
шістдесят шість) грн. 13 коп. судового
збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його належного оформлення і підписання
та може бути оскаржено в апеляційному
порядку.

Повне рішення складено 10.11.2014.

Суддя
С.О. Саванчук