ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2014 року
Справа № 922/3523/14

Колегія
суддів у складі:

головуючий суддя Потапенко В.І., суддя
Тарасова І.В., суддя Плужник О.В.

при секретарі Сіренко К.О.

за участю представників сторін:

позивача - Чигринової Н.В., довіреність
від 30.12.2013 р. № 08-11/5947/2-13;

відповідача -ОСОБА_2,, особисто;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу позивача (вх. № 3060 Х/3
) на рішення господарського суду
Харківської області від 16 вересня 2014
року у справі № 922/3523/14

за позовом Харківської міської ради,
м. Харків

до Фізичної особи -підприємця ОСОБА_2,
м. Харків

про внесення змін до договору

ВСТАНОВИЛА:

Харківська міська рада звернулась до
господрського суду Харківської
області з позовом до Фізичної особи
-підприємця ОСОБА_2 про внесення змін до
договору оренди землі від 25.04.2006 р. №
053 шляхом визнання укладеною
додаткової угоди до нього в редакції,
наведеній в позовній заяві.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 16 вересня 2014
року у справі № 922/3523/14 (суддя Лавренюк
Т.А.) в задоволенні позову відмовлено.

Позивач із вказаним рішенням
господарського суду першої інстанції
не погодився та подав на нього до
Харківського апеляційного
господарського суду апеляційну скаргу,
в якій, посилаючись на неповне
з'ясування місцевим господарським
судом обставин, що мають значення для
справи та порушення норм матеріального
права, просить це рішеня скасувати та
прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги
позивач посилається на те, що
господарський суд першої інстанції
необґрунтовано відмовив в позові з
тієї підстави, що спірний договір було
визнано недійсним рішенням
господарського суду Харківської
області від 21.12.2010 р. у справі № 54/209-10,
залишеним без змін постановою
Харківського апеляційного
господарського суду, оскільки, на його
думку, зазначений договір є чинним до
01.12.2009 р. у зв'язку з непроведенням
державної реєстрації його припинення,
в порядку, передбаченому статтею 16
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав та їх
обтяжень».

Представник позивача в судовому
засіданні підтримує апеляційну скаргу.

Відповідач в судовому засіданні проти
апеляційної скарги заперечує, просить
оскаржуване рішення залишити без змін.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, заслухавши пояснення сторін,
повторно розглянувши справу
відповідно до вимог статті 101
Господарського процесуального кодексу
України, перевіривши повноту
встановлення місцевим господарським
судом обставин, що мають значення для
справи та правильність застосування
норм матеріального і процесуального
права, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
25.04.2006р. між Харківською міською радою
(позивач) та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 (відповідач)
було укладено договір оренди землі
(далі договір), відповідно до умов якого
позивач на підставі рішення ХХVІІ сесії
Харківської міської ради ІV скликання
від 24.11.04р. № 191/04 "Про надання юридичним
та фізичним особам земельних ділянок
для будівництва (реконструкції) та
подальшої експлуатації об'єктів"
передав, а відповідач прийняв у
строкове платне користування земельну
ділянку несільськогосподарського
призначення - землі житлової та
громадської забудови, розташовану за
адресою АДРЕСА_1

Згідно із п.2 договору відповідачу в
оренду передається земельна ділянка
загальною площею 0,1144га (ділянка № 1).

Договір укладено строком на період
будівництва до 01.12.06р. (але не пізніше
прийняття об'єкту до експлуатації), на
період експлуатації до 01.12.29р. Після
закінчення строку договору орендар має
переважне право поновлення його на
новий строк. У цьому разі орендар
повинен не пізніше ніж за 30 днів до
закінчення строку дії договору
повідомити письмово орендодавця про
намір продовжити його дію (п.8 договору).

Пунктом 9 договору сторони погодили, що
орендна плата вноситься орендарем у
грошовій формі в наступному порядку:

- на період будівництва - 2006 рік: 288,01грн.;

- на період експлуатації - 2006 рік: 1
135,43грн.; з 2007 року 1 645,55грн.

Відповідно до п.13 договору розмір
орендної плати переглядається у разі:

а) зміни умов господарювання,
передбачених договором;

б) зміни розмірів земельного податку,
підвищення цін, тарифів;

в) внаслідок інфляції - щорічно

г) погіршення стану орендованої
земельної ділянки не з вини орендаря,
що підтверджено документами;

д) в інших випадках, передбачених
законом.

Зміна умов договору, відповідно до п.36
договору, здійснюється у письмовій
формі за взаємною згодою сторін. У разі
її недосягнення спір розв'язується в
судовому порядку.

Позивач, посилаючись на зміну розміру
нормативної грошової оцінки землі
відповідно до рішення Харківської
міської ради від 03.07.2013 р., просив суд
внести зміни до цього договору оренди
землі від 25.04.06р. № 53 шляхом
визнання укладеною додаткової угоди до
вказаного договору оренди в редакції,
викладеній у позовній заяві, змінивши
розмір орендної плати відповідно до
нової нормативної грошової оцінки
землі.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням господарського суду
Харківської області від 21.12.10р. по
справі № 54/209-10, залишеним без змін
постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 14.03.11р., договір
оренди землі від 25.04.06р., до якого
позивач просить внести зміни, визнано
недійсним з моменту його укладення.

Відповідно до статті 35
Господарського процесуального кодексу
України, обставини, встановлені
рішенням у господарській, цивільній
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, крім
встановлених рішенням третейського
суду, не доказуються при розгляді
інших справ, в яких беруть участь ті
самі особи або особа, щодо якої
всановлено ці обставини.

Зважаючи на цю імперативну норму,
встановлений рішенням господарського
суду Харківської області від 21 грудня
2010 року у справі № 54/208-10 факт
недійсності спірного договору з
моменту його укладення не потребує
повторного доказування у даній
справі.

Зважаючи на наведене, колегія суддів
відхиляє доводи апеляційної скарги
щодо того, що спірний договір є чинним
до 01.12.2009 р. у зв'язку з непроведення
державної реєстрації його припинення,
в порядку, передбаченому статтею 16
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав та їх
обтяжень».

До того ж, колегія суддів зазначає,
що визнання договору недійсним в
судовому порядку не є формою його
припинення, оскільки відповідно до
положень ч. 1 статті 216 Цивільного
кодексу України він вважається таким,
що не створює правові наслідки, крім
тих, що пов'язані з його недійсністю, а
згідно з ч. 1 статті 236 Цивільного
кодексу України він є недійсним з
моменту його укладення, і цей момент не
поставлено в залежність від наявності
в державному реєстрі речових прав та їх
обтяжень запису про реєстрацію
речового права за цим договором.

Оскільки спірний договір через
визнання його недійсним не створює
правових наслідків з моменту його
укладення, відстуні правові підстави
для визнання укладеною додаткової
угоди до цього договору.

Таким чином господарський
суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про відмову у
задоволені позовних вимог, у зв'язку з
чим оскаржуване рішення підлягає
залишенню без змін.

Зважаючи на наведене, керуючись
статтями 33, 43, 99, 101, п. 1 статті 103, статтею
105 Господарського процесуального
кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача залишити
без задоволення.

Рішення господарського суду
Харківської області від 16 вересня 2014
року у справі № 922/3523/14 залишити без
змін.

Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
господарського суду України протягом
двадцяти днів.

Постанову складено в повному
обсязі 10.11.2014 р.

Головуючий суддя
Потапенко В.І.

Суддя
Тарасова І.В.

Суддя
Плужник О.В.