м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Малого приватного
підприємства "СОЛОМІЯ";
до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Трансєвропіан Логістик Груп
про стягнення 35 200,00 грн.
Суддя О. В. Мандриченко
Від позивача: не з'явився;
Від відповідача: не з'явився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позивач у поданій до господарського
суду позовній заяві просить стягнути з
відповідача 35 200,00 грн. заборгованості,
а також 1 827,00 грн. витрат по сплаті
судового збору з мотивів, вказаних у
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 01.07.2014 року порушено
справи призначено на 15.07.2014 р.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 15.07.2014 року відкладено
розгляд справи на 28.08.2014 року.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 28.08.2014 року слухання справи №
Розпорядженням заступника Голови
господарського суду міста Києва від
для розгляду судді Борисенко І. І.
Ухвалою Господарського суду міста
прийнято до свого провадження суддею
Розпорядженням заступника Голови
господарського суду міста Києва від
для розгляду судді Мандриченку О. В.
Ухвалою Господарського суду міста
прийнято провадження суддею
Мандриченком О. В., слухання справи
призначено на 07.10.2014 року.
06.10.2014 року від позивача надійшло
електронне повідомлення № 1 від 04.10.2014
р., у якому останній підтримує позовні
вимоги та просить суд винести рішення
без участі представників позивача, у
зв'язку з неможливістю їх явки.
Відповідач був належним чином
повідомлений про час, день і місце
розгляду справи, що підтверджується
поштовими повідомленнями, які
повернулися на адресу суду і
підтверджують факт направлення ухвал
господарського суду на адресу
відповідача, зазначену у витязі з
Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК України.
Згідно статті 64 Господарського
процесуального кодексу України ухвала
про порушення провадження у справі
надсилається сторонам за повідомленою
ними господарському суду поштовою
адресою. У разі ненадання сторонами
інформації щодо їх поштової адреси,
ухвала направляється за адресою
місцезнаходження сторін, що зазначена
в Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців.

Відповідач не направив в судове
засідання своїх повноважних
представників, не надав письмовий
відзив на позовну заяву, а також не
заперечив позовні вимоги по суті.

З огляду на неявку представника
відповідача в судове засідання,
господарський суд враховує, що за
змістом ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України
прийняття участі у судовому засіданні
є правом сторони. При цьому, норми
вказаної статті зобов'язують сторони
добросовісно користуватись належними
їм процесуальними правами.

За приписами ст. 69 Господарського
процесуального кодексу України спір
має бути вирішено господарським судом
у строк не більше двох місяців від дня
одержання позовної заяви. У виняткових
випадках за клопотанням сторони, з
урахуванням особливостей розгляду
спору, господарський суд ухвалою може
продовжити строк розгляду спору, але не
більш як на п'ятнадцять днів.

Таким чином, враховуючи вищенаведене,
керуючись принципами розумності
строків судового провадження, за
висновками суду, у матеріалах справи
достатньо документів, які мають
значення для правильного вирішення
спору, внаслідок чого справа може бути
розглянута за наявними у ній
документами відповідно до вимог ст.75
Господарського процесуального кодексу
України, а неявка представника
відповідача не перешкоджає вирішенню
справи по суті.

Розглянувши документи і матеріали,
додані до позовної заяви, всебічно і
повно з'ясувавши всі обставини справи,
оцінивши докази, які мають значення для
вирішення спору, господарський суд-

ВСТАНОВИВ:

Між Малим приватним підприємством
"СОЛОМІЯ" (експедитор) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Трансєвропіан Логістик Груп
Україна"(замовник) 23.01.2013 р. було
укладено договір перевезення № ИМ -230113,
відповідно до п. 2.1. якого, експедитор
зобов'язується здійснювати
перевезення довіреного йому вантажу
автомобільним транспортом у
міжнародному сполученні, відповідно до
умов заявок замовника, а замовник
зобов'язується сплатити погоджену
сторонами провізну плату.

Пунктом 2.2. договору сторони
встановили, що заявка є невід'ємною
частиною цього договору, в якій
відображаються істотні умови кожного
конкретного перевезення, а саме:
найменування, кількість (вага) та
пакування вантажу, його особливі
характеристики: найменування та
місцезнаходження вантажовідправника
та вантажоодержувача; пункти
відправлення та призначення вантажу;
маршрут перевезення; державні номери
транспортного засобу; прізвище, ім'я,
по-батькові та інші особисті дані водія
транспортного засобу; вимоги щодо
технічного та санітарного стану
транспортного засобу; особливі
вказівки замовника; дата і час
завантаження та розвантаження або
строк виконання перевезення; розмір
провізної плати; інші умови
перевезення.

Згідно п. 4.1. договору замовник
зобов'язується оформити письмову
заявку на перевезення вантажу з
зазначенням: найменування
вантажовідправника, адреси
завантаження, дати та часу подачі
транспортного засобу, найменування
вантажоодержувача, адреси
розвантаження; назви та характеристики
вантажу, його об'єм (розмір, вагу,
кількість вантажних місць), розмір
провізної плати та інших умов
перевезення.

Відповідно до п. 5.1. договору,
розрахунки за перевезення вантажів
проводяться між сторонами у
безготівковій формі у національній
валюті України шляхом переведення
коштів з поточного рахунку замовника
на поточний рахунок експедитора на
умовах відстрочки платежу - 30
календарних днів з дати виставлення
рахунку за умови отримання замовником
всіх належним чином оформлених
оригіналів документів (якщо інше не
обумовлене в заявці до договору):
заявки, оформленої експедитором, акту
виконаних робіт, податкової накладної,
рахунку, товарно-транспортної
накладної з відміткою
вантажоодержувача про отримання
вантажу та заповненої відповідно до
вимог чинних нормативних актів та
дійсного договору (підпис, дата, час,
відбиток печатки).

Цей договір вступає в силу з моменту
його підписання і діє до 31.12.2013 року. (п.
10.1. договору)

З матеріалів справи вбачається, що
відповідно до умов даного договору між
сторонами було укладено
заявки-договори на організацію
міжнародних автоперевезень, а саме:

- № ИМ-ID1083 від 10.02.2014 р., за маршутом: м.
Брашов (Румунія) - митний перехід

Парубне - м. Чернівці (Україна) - м. Львів
(Україна), вартість перевезення 9 300,00
грн.

- № ИМ-ID1084 від 10.02.2014 р., за маршутом: м.
Брашов (Румуні) - митний перехід

Парубне - м. Чернівці (Україна) - м.
Івано-Франківськ (Україна), вартість
перевезення 8 300,00 грн.

- № ИМ-ID1089 від 24.02.2014 р., за маршутом: м.
Брашов (Румунія) - митний перехід

Парубне - м. Чернівці (Україна) - м. Львів
(Україна), вартість перевезення 9 300,00
грн.

- № ИМ-IS1090 від 24.02.2014 р., за маршутом: м.
Брашов (РумуніяО - митний перехід

Парубне - м. Чернівці (Україна) - м.
Івано-Франківськ (Україна), вартість
перевезення 8 300,00 грн.

Свої зобов'язання за договором позивач
виконав у повному обсязі, що
підтверджується товарно-транспортними
накладними міжнародного взірця,
завіреною печаткою вантажоодержувача.,
та актами здачі прийняття виконаних
робіт на загальну суму 35 200, 00 грн., які
підписані та скріплені печатками обох
сторін.

Відповідач в порушення умов договору,
оплату за надані йому послуги
перевезення не здійснив, внаслідок
чого у нього виникла заборгованість
перед позивачем у розмірі 35 200, 00 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
вимоги позивача підлягають
задоволенню повністю з наступних
підстав.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки; підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України
визначено, що договором є домовленість
двох або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

Частина 1 статті 193 Господарського
кодексу України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського
кодексу України визначено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться, одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
визначено, що договір є обов'язковим до
виконання сторонами.

Згідно з частиною 1 статті 625 Цивільного
кодексу України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Відповідно до статті 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 901 Цивільного
кодексу України, за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України
якщо договором передбачено надання
послуг за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

З наданих суду доказів вбачається, що
позивач взяті на себе зобов'язання за
договором перевезення № ИМ-230113 від
23.01.2013 р. виконав належним чином, що
підтверджується підписаними та
скріпленими печатками обох сторін
актами здачі-прийняття виконаних робіт
на загальну суму 35 200,00 грн.

Позивачем було виставлено відповідачу,
за виконані послуги перевезення,
рахунки-фактури на загальну суму 35 200,00
грн., які були направлені службою
доставки ТОВ «Українська служба
доставки» на поштову адресу
відповідачу 28.02.2014 р.

Однак, відповідач станом на день
розгляду справи оплату за
вищезазначені послуги не здійснив,
жодних обґрунтованих заперечень та
належних доказів на спростування
обставин, викладених позивачем у
позовній заяві, суду не надав.

За таких обставин, враховуючи те, що
наявні у справі матеріали свідчать про
обґрунтованість вимог позивача щодо
стягнення 35 200,00 грн. заборгованості за
договором перевезення № ИМ-230113 від
23.01.2013р., а відповідач в установленому
законом порядку обставини, які
повідомлені позивачем, не спростував,
розміру позовних вимог не оспорив та не
довів суду належними і допустимими
доказами належного виконання ним своїх
зобов'язань, позовні вимоги Малого
приватного підприємства "СОЛОМІЯ" щодо
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трансєвропіан
Логістик Груп Україна" суми основного
боргу за договором № ИМ-230113 від 23.01.2013р.
у розмірі 35 200,00 грн. визнаються судом
такими, що підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Витрати по оплаті судового збору
згідно ст. 49 ГПК України покладаються
на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 32, 33, 43, 49, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Трансєвропіан Логістик Груп Україна"
(інд. 04112, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд.
62, офіс 50, ) на користь
Малого приватного підприємства
"СОЛОМІЯ" (інд. 81164, Львівська область,
Пустомитівський район, с. Хоросно, вул.
Шкільна, 17, ) 35 200
(тридцять п'ять тисяч двісті) грн. 00 коп.
заборгованості та 1 827 (одну тисячу
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.
витрат по сплаті судового збору. Видати
наказ.

3. Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

4. Рішення набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
господарським судом.

Суддя О.В. МандриченкоДата
складання рішення 20.10.2014 р.