ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2014 р.Справа № 922/4359/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Макаренко О.В.

при секретарі судового засідання Кубах
І.М.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "СКСВ Легіон",
м. Харків до Приватного
підприємства "Консалтингова фірма
Енерго-Альянс", м. Харків про
стягнення 73 159,62 грн. за участю
представників сторін:

позивача - Волочнюка М.О., довіреність
№01/10 від 01.10.2014 р.

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "СКСВ Легіон"
(позивач) звернулося до господарського
суду із позовною заявою до Приватного
підприємства "Консалтингова фірма
Енерго-Альянс" (відповідача) про
стягнення 59 534,40 грн. основного боргу, 1
237,99 грн. 3% річних, 7 560,87 грн. інфляційних
втрат та 4 826,36 грн.
пені, посилаючись на неналежне
виконання відповідачем договірних
зобов'язань за договором підряду №16-12
від 16.12.2013 р. Позивач також просить суд
покласти на відповідача витрати по
сплаті судового збору.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, просить суд позов
задовольнити. Подав до суду заяву про
збільшення розміру позовних вимог
вх.№38916 від 05.11.2014 р., яку долучено до
матеріалів справи. При цьому
представник позивача у судовому
засіданні просить суд залишити заяву
про збільшення розміру позовних вимог
вх.№38916 від 05.11.2014 р. без розгляду.

Відповідач про дату, час і місце
проведення судового засідання був
повідомлений належним чином, в судове
засідання свого повноважного
представника не направив, про причини
неявки суду не повідомив, витребуваних
документів до суду не подав.

Враховуючи те, що судом вжито всіх
передбачених законом заходів для
належного повідомлення відповідача
про дату, час та місце розгляду справи,
суд вважає за можливе розглянути
справу за відсутності представника
відповідача за наявними в ній
матеріалами відповідно до вимог ст. 75
ГПК України.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, вивчивши
матеріали справи, всебічно та повно
дослідивши надані позивачем докази у
їх сукупності, суд встановив наступне.

16.12.2013 р. між позивачем (підрядник) та
відповідачем (замовник) було укладено
договір підряду №16-12, за умовами якого
замовник доручає, а підрядник бере на
себе зобов'язання щодо відновлення
асфальтобетонного покриття після
розриття по вул. Данилевського, вул.
Галана, вул. Культури, вул. Леніна.

За умовами п. 7.1. договору
здача-приймання виконаних робіт
оформляється відповідним актом,
підписаним повноважними
представниками сторін. Всі зауваження
замовника оформляються в акті із
зазначенням необхідних доробок і
термінів їх здійснення підрядником.

У договорі підряду визначається ціна
роботи або способи її визначення (ч. 1
ст. 843 ЦК України).

За умовами п.2.1. договору ціна договору
становить 82 723,00 грн., крім того ПДВ 20% - 16
544,60 грн., всього: 99 267,60 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України
за договором підряду одна сторона
зобов'язується на свій ризик виконати
певну роботу за завданням другої
сторони (замовника), а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
виконану роботу. Договір підряду може
укладатися на виготовлення, обробку,
переробку, ремонт речі або на виконання
іншої роботи з переданням її
результату замовникові.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач на виконання умов підрядного
договору передав відповідачеві
підрядні роботи на загальну суму 59 534,40
грн., що підтверджується Актом №16-12
приймання виконаних підрядних робіт за
січень 2014 р. від 13.01.2014 р., підписаним
уповноваженими представниками сторін
і скріпленим їх печатками (а.с. 16-17).

Згідно з п. 4.1.1. договору відповідач
перераховує аванс у розмірі 50% від суми
договору з урахуванням ПДВ 20%.

В п.4.1.2. договору передбачено, що
остаточна оплата за договором розмірі
50% ціни робіт за цим договором
проводиться відповідачем протягом 5-ти
банківських днів після прийняття робіт
замовником та підписання Акту
прийому-здачі виконаних робіт.

Частиною 1 статті 530 ЦК України
передбачено, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідач підрядні роботи на загальну
суму 59 534,40 грн. прийняв, але станом на
час судового розгляду даної справи
вартість підрядних робіт не оплатив.

Таким чином судом встановлено, що у
відповідача перед позивачем
утворилась заборгованість в сумі 59 534,40
грн., розмір якої визнано відповідачем
в акті звіряння за період з 01.07.2013 р. -
16.07.2014 р. (а.с. 20).

Статтею 629 ЦК України передбачено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

В силу ст. 509 ЦК України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші,
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 526 ЦК України та ч. 1 ст. 193
ГК України зобов'язання повинно
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до статті 4-3 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу (ст. 33 ГПК України).

Згідно зі ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевказані обставини та
приписи закону, суд дійшов висновку про
те, що позовні вимоги позивача про
стягнення з відповідача
заборгованості за договором підряду в
розмірі 59 534,40 грн. є правомірними,
обґрунтованими і такими, що підлягають
задоволенню.

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 ЦК України).

Частиною 1 статті 611 ЦК України
передбачено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом.

З огляду на несвоєчасне виконання
відповідачем договірних зобов'язань,
позивач нарахував та пред'явив до
стягнення з відповідача 1 237,99 грн. 3%
річних, 7 560,87 грн.
інфляційних втрат та 4 826,36 грн. пені.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею
є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Пунктом 9.2. договору передбачено, що за
несвоєчасну оплату виконаних за
договором робіт замовник сплачує
підряднику пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла на
момент нарахування пені, за кожен день
прострочення.

Згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання, мало
бути виконано.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 625 ЦК
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Перевіривши правомірність та
правильність нарахування позивачем
пені в розмірі 4 826,36 грн. та 3% річних в
розмірі 1 237,99 грн., суд вважає, що
позовні вимоги в цій частині
правомірними і такими, що підлягають
задоволенню.

За результатами проведеного судом
перерахунку інфляційних втрат суд
визначив, що вірна сума інфляційних
втрат дорівнює 7 551,33 грн. За таких
обставин суд визнав позовні вимоги
позивача про стягнення з відповідача
інфляційних втрат обґрунтованими та
підлягаючими задоволенню частково в
розмірі 7 551,33 грн. В частині позовних
вимог щодо стягнення з відповідача
інфляційних втрат в розмірі 9,54 грн. суд
вважає за необхідне відмовити у зв'язку
з безпідставним пред'явленням до
стягнення.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про те, що позовні вимоги
позивача підлягають задоволенню в
частині стягнення з відповідача 59 534,40
грн. основного боргу, 1 237,99 грн. 3% річних,
7 551,33 грн. інфляційних втрат та
4 826,36 грн. пені. У
задоволенні позову в частині стягнення
9,54 грн. інфляційних втрат слід
відмовити.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат, суд керується ст. 49 ГПК України,
покладаючи судовий збір на обидві
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.
193 Господарського кодексу України, ст.
ст. 11, 509, 525, 530, 549, 626, 610, 612, 625, 629, 837, 843
Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 4,
4-3, 32-34, 38, 41, 43, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства
"Консалтингова фірма Енерго-Альянс"
(пров. Микитинський, 10, кв. 1, м. Харків,
61001, , р/р4642 в ПАТ
"Укрсоцбанк", МФО 300023) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "СКСВ Легіон" (вул.
Шатилова Дача, 4, м. Харків, 61145, , р/р1330 в ПУАТ
"Фідобанк" м. Київ, МФО 300175)
заборгованість в розмірі 59 534,40 грн., 3%
річних в розмірі 1 237,99 грн., інфляційні
втрати в розмірі 7 551,33 грн., пеню в
розмірі 4 826,36 грн. та судовий збір в
розмірі 1 826,76 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

В решті позову відмовити.

Повне рішення складено 10.11.2014 р.

Суддя О.В. Макаренко