м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовомТовариства з обмеженою
«Укргаз»доКомунального підприємства
по утриманню житлового господарства
Святошинського району міста
Головуючий суддяСташків Р.Б.
судді:Літвінова М.Є.; Паламар П.І.
Представники: від позивача - Шиян О.А.
(представник за довіреністю);від
відповідача - Сенчила В.В. (представник
У серпні 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Укргаз» (далі -
позивач або ТОВ «Укргаз») звернулося до
господарського суду з позовом про
стягнення з Комунального підприємства
по утриманню житлового господарства
Святошинського району міста Києва
(далі - відповідач або КП УЖГ
грн. заборгованості за договором № 117/01
на постачання теплової енергії у
гарячій воді від 01.01.2011 (далі - Договір).
Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач не розрахувався за отриману
в квітні 2014 року теплову енергію
суму заборгованості позивачем на
підставі пункту 5.4.2 Договору за період
з 30.05.2014 по 31.07.2014 були нараховані 3%
річних на суму 166,46 грн.
Відповідач позов не визнав. Свої
заперечення мотивував тим, що в нього
станом на день подачі позову була
відсутня заборгованість за Договором
Позивач у наданих суду 15.10.2014
поясненнях підтвердив факт
надходження у період з 05.05.2014 по 31.07.2014
на свій рахунок коштів від відповідача,
проте зазначив, що, на підставі
внутрішнього наказу ТОВ «Укргаз»,
вказані кошти були зараховані
позивачем у якості погашення
заборгованості відповідача перед
позивачем не за квітень 2014 року, а за
попередні періоди (у хронологічному
порядку) у зв'язку із тим, що у
призначенні платежу були відсутні
посилання на конкретний період, за який
Позивачем, на підтвердження своєї
позиції з приводу правомірності
вищевказаного зарахування отриманих
від відповідача коштів, було заявлено
клопотання про витребування із справ №
7/91, 10/105, 12/115/4/3, які знаходяться у
Господарському суді Чернігівської
області, та справ № 714/5005/7495/2012 і №
20/5005/6288/2012, які знаходяться у
Господарському суді Дніпропетровської
області, належним чином завіреної
копії листа Комітету з питань фінансів
і банківської діяльності Верховної
Ради України від 29.10.2004 № 06-0/10-1215.
Позивач вказав, що на вказаний лист
відбувалися посилання у зазначених
вище справах, коли суди обґрунтовували
правомірність зарахування коштів, які
надійшли без призначення платежу, у
рахунок погашення заборгованості, яка
виникла за попередні періоди.
Судом на підставі статей 34, 38
Господарського кодексу України (далі -
ГПК України) було відмовлено в
задоволенні вищевказаного клопотання,
оскільки даний лист не є тим доказом,
який має значення для вказаної справи,
позаяк не має обов'язкового значення
для сторін у даній справі.
Розгляд справи неодноразово
переносився, склад суду змінювався.
У судовому засіданні представники
сторін підтримали свої вимоги та
Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши надані сторонами
докази та оцінивши їх у сукупності, суд
01.01.2011 між ТОВ «Укргаз» (Постачальник)
та КП УЖГ Святошинського району м.
Києва (Абонент) було укладено Договір,
за умовами якого Постачальник здійснює
постачання Абонентові теплової
енергії у гарячій воді у потрібних йому
обсягах, а Абонент зобов'язується
оплачувати одержану теплову енергію за
встановленими тарифами (цінами) у
терміни, що встановлені умовами цього
Згідно з пунктом 2.2.1 Договору позивач
зобов'язався постачати теплову енергію
у вигляді гарячої води на потреби:
опалення; гарячого водопостачання;
технологічні потреби.
Пунктом 2.3 додатку № 2 до Договору
передбачений обов'язок відповідача
здійснювати розрахунки відповідно до
показників приладів обліку до 25 числа
поточного місяця за спожиту теплову
енергію в попередньому місяці.
За несвоєчасне виконання розрахунків
за отриману теплову енергію відповідач
несе відповідальність у вигляді
обов'язку сплати заборгованості з
урахуванням індексу інфляції та трьох
відсотків річних за весь час
прострочення (пункт 5.4.2 Договору).
Поясненнями сторін, наявною у справі
робіт (надання послуг) стверджується
факт споживання відповідачем протягом
квітня 2014 теплової енергії (населення)
Враховуючи умови пункту 2.3 додатку № 2
до Договору, за спожиту теплову енергію
у квітні 2014 року відповідач повинен
розрахуватись до 25.05.2014.
Як стверджує позивач, відповідач не
здійснив оплату отриманої у квітні
місці 2014 року теплової енергії.
Проте, як убачається з наявних у справі
копій зведених відомостей розщеплення
сплат за травень 2014 року (форма 5.1),
складених Комунальним підприємством
«Головний інформаційно-обчислювальний
центр», у вказаному місяці від
мешканців надійшли кошти за спожиті у
квітні 2014 року житлово-комунальні
підігріву холодної води в сумі 2316,58 грн.
Не заперечуючи факту одержання оплат у
вказаному розмірі, що також
підтверджується і наданими позивачем
банківськими виписками, ТОВ «Укргаз»
посилався на те, що зазначені кошти ним
були зараховані в рахунок оплати
теплової енергії, одержаної у періоди,
які передували позовному (до квітня 2014
На обґрунтування вказаного твердження
позивач зазначає, що у період з 05.05.2014 до
31.07.2014 на рахунок позивача від
відповідача надійшли певні кошти,
зокрема: 111963,58 грн. відповідно до
розпорядження державного виконавця у
зв'язку із виконанням судових наказів
також 108203,79 грн. за опалення та підігрів
холодної води. Зазначені суми були
зарахована позивачем в якості
погашення заборгованості відповідача
перед позивачем не за квітень 2014 року, а
за попередні періоди (у хронологічному
порядку виникнення заборгованості) у
зв'язку із тим, що у призначенні платежу
відсутнє посилання на конкретний
період, за який сплачуються кошти. При
цьому, позивач послався на свій
внутрішній наказ № 3/1-ОД від 13.04.2009 «Про
порядок зарахування коштів, що
надходять від боржників без реквізиту
«Призначення платежу», яким зокрема
передбачено, що у разі якщо зміст
реквізиту не відображає конкретний
період, за який боржником здійснюється
розрахунок, потрібно зараховувати ці
платежі у заборгованість у
хронологічному порядку, починаючи із
Доводи з цього приводу суд оцінює
критично з таких підстав.
Кошти, які одержані позивачем
внаслідок розщеплення оплат мешканців
належних відповідачу будинків за
житлово-комунальні послуги опалення та
гарячого водопостачання (за підігрів
холодної води), є поточними оплатами за
надані послуги. Розмір відповідних
оплат, здійснених упродовж травня 2014
року, підлягав зарахуванню в рахунок
оплати фактичного споживання за
Враховуючи наведене, лише отримані
протягом травня 2014 року позивачем
грошові кошти, які не були поточними
оплатами за теплову енергію за квітень
2014 року, підлягали зарахуванню в
рахунок погашення заборгованості, яка
Тому, посилання позивача, який
стверджував, що грошові кошти у розмірі
травні 2014 року, не підлягають
зарахуванню в рахунок оплати спірного
періоду (квітня 2014 року), є
Отже, одержану протягом квітня 2014 року
теплову енергію відповідач оплатив у
Суд відхиляє посилання позивача на
лист Комітету з питань фінансів і
банківської діяльності Верховної Ради
України від 29.10.2004 № 06-0/10-1215 та
внутрішній наказ ТОВ «Укргаз» № 3/1-ОД
від 13.04.2009 «Про порядок зарахування
коштів, що надходять від боржників без
реквізиту «Призначення платежу»,
оскільки вказані акти не є
нормативно-правовими, а тому не можуть
стосуватися, зокрема, відповідача.
Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК
України боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
Перевіривши правомірність нарахування
позивачем 3% річних за заявлений
останнім період (з 30.05.2014 по 31.07.2014), суд
визнає це нарахування необґрунтованим,
оскільки позивачем у супереч
положенням статей 33, 34 ГПК України не
доведено належними та допустимими
доказами прострочення в сплаті
відповідачем теплової енергії
отриманої у квітні 2014 року. Натомість
судом встановлено, що за заявлений
позивачем період не було допущено
прострочення в оплаті теплової енергії
Враховуючи, що борг відповідача по
оплаті теплової енергії за квітень 2014
року за спірним Договором відсутній, а
також не доведено прострочення оплати
за цей період теплової енергії, то у
позові відповідно до вимог статті 16 ЦК
України слід відмовити.
Судовий збір відповідно до положень
статті 49 ГПК України покладається на
Виходячи з викладеного та керуючись
статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд
У позові відмовити повністю.
Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 10.11.2014

Головуючий суддя - Сташків Р.Б. Судді:
Літвінова М.Є. Паламар П.І.