ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

03.11.2014р. Справа № 917/2236/14

Суддя Тимощенко О.М., розглянувши
матеріали

за позовом ОСОБА_1, АДРЕСА_1,36000

до Приватного підприємства "ВітВал" в
особі ОСОБА_2 співзавновник - директор
Приватного підприємства "ВітВал"
АДРЕСА_2,36000

про : 1. стягнення з Приватного
підприємства "ВітВал" та
співзасновника ОСОБА_2 вартості
належної частки ОСОБА_1 у статутному
фонді Приватного підприємства "ВітВал"
солідарно 59 570,00 грн. ;

2. стягнення з ОСОБА_2 оплату за
юридичні послуги в розмірі 6315,00 грн.;

3. стягнення з ОСОБА_2 сплату за
судовий збір за подачу позовної заяви в
розмірі 1354,24 грн.;

4. стягнення з ОСОБА_2 сплату за
судовий збір за заяву про запобіжні
заходи в розмірі 1827,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява не відповідає вимогам до
подачі позовів, встановленим ГПК
України, а саме:

- у позовній заяві не вказано обставин,
на яких ґрунтується позовна вимога,
доказів, що підтверджують викладені в
заяві обставини.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 54 ГПК
України, - позовна заява повинна
містити виклад обставин, на яких
ґрунтуються позовні вимоги; зазначення
доказів, що підтверджують позов;
обґрунтований розрахунок сум, що
стягуються чи оспорюються;
законодавство, на підставі якого
подається позов.

Згідно п.3.5 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", підставами для
повернення позовної заяви є
відсутність викладу обставин, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, та не
зазначення доказів, що підтверджують
викладені у заяві обставин.

Як вже зазначалося вище, в якості
відповідача в даній позовній заяві
вказано Приватне підприємство
"ВітВал" в особі ОСОБА_2 - директор
Приватного підприємства "ВітВал", тоді
як в прохальній частині позовної заяви
перелічені вимоги, які стосуються і
співзасновника Приватного
підприємства "ВітВал" ОСОБА_2, якого як
другого відповідача в даній позовній
заяві не вказано.

Крім того суд зазначає про те, що
сторонами в судовому процесі -
позивачами і відповідачами - можуть
бути підприємства та організації,
зазначені у статті 1 ГПК України.

Відповідно до статті 1 ГПК України,
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням. У
випадках, передбачених законодавчими
актами України, до господарського суду
мають право також звертатися державні
та інші органи, фізичні особи, що не є
суб'єктами підприємницької діяльності.

Отже, відповідачем є юридична особа, а
не юридична особа в собі ОСОБА_2
співзасновник - директор Приватного
підприємства "ВітВал". Якщо позивачем
ставляться вимоги і до іншої особи, то
така особа виступає другим
відповідачем.

Відповідно до ст.36 ГПК України,
письмові докази подаються суду в
оригіналі або належним чином
засвідченій копії. В разі подання копії
документу вона повинна бути засвідчена
відповідно до вимог чинного
законодавства України (Закону України
"Про нотаріат", Закону України "Про
адвокатуру" або ін. Відповідно до п. 5.27
Уніфікованої системи
організаційно-розпорядчої
документації (ДСТУ 4163-2003) відмітку про
засвідчення копії документа складають
зі слів „Згідно з оригіналом", назви
посади, особистого підпису особи, яка
засвідчує копію, її ініціалів та
прізвища, дати засвідчення копії,
засвідчуватись повинна кожна сторінка
документу з відтиском печатки
підприємства, установи, організації
іншої юридичної особи (ФОП - за
наявності).

Усі докази, подані позивачем, є
незасвідченими належним чином копіями
документів, що суперечить викладеному
вище та не можуть бути прийняті як
належні докази у підтвердження
обставин, що викладені у позовній
заяві.

Крім того, суд звертає увагу позивача
на те, що при вирішенні спорів,
пов'язаних із виходом учасника з
товариства, господарські суди повинні
враховувати те, що відповідно до ЦК
України та Закону України "Про
господарські товариства" учасник ТОВ
чи ТДВ вправі у будь-який час вийти з
товариства незалежно від згоди інших
учасників та самого товариства. Вихід
зі складу учасників товариства не
пов'язується ні з рішенням зборів
учасників, ні з внесенням змін до
установчих документів товариства. У
зв'язку з цим моментом виходу учасника
з товариства є дата подачі ним заяви
про вихід відповідній посадовій особі
товариства або вручення заяви цим
особам органами зв'язку. Положення
установчих документів, які обмежують
чи забороняють право на вихід учасника
з товариства, є незаконними.

У разі, якщо товариство не вчиняє дії у
зв'язку з поданням учасником заяви про
вихід з товариства (не вирішується
питання про внесення змін до
установчих документів товариства, про
їх державну реєстрацію), учасник
товариства вправі звернутися до
господарського суду з позовом про
зобов'язання товариства до державної
реєстрації змін в установчих
документах товариства у зв'язку зі
зміною у складі учасників товариства
на підставі статті 7 Закону України "Про
господарські товариства" (п. 28
Постанови Пленуму Верховного Суду
України, від 24.10.2008, № 13 "Про практику
розгляду судами корпоративних спорів").

Доказів вручення посадовій особі
відповідача заяви про вихід суду не
подано, посилання на наявність таких
доказів в позовній заяві не наведено та
не вказано.

- також не подано належних доказів
сплати судового збору у встановленому
порядку та розмірі.

За подання позовної заяви до
господарського суду справляється
судовий збір. Правові засади
справляння судового збору, платників,
об'єкти та розміри ставок судового
збору, порядок сплати, звільнення від
сплати та повернення судового збору
регулюються Законом України "Про
судовий збір" від 08.07.2011 року №3674-VІ.

Розміри ставок судового збору
встановлені ст.4 вказаного Закону (за
подання позовної заяви майнового
характеру - 2 відсотки ціни позову, але
не менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 60
розмірів мінімальних заробітних плат;
за подання позовної заяви немайнового
характеру - 1 розмір мінімальної
заробітної плати).

Пунктом 1 статті 4 Закону України "Про
судовий збір" встановлено, що судовий
збір справляється у відповідному
розмірі від мінімальної заробітної
плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014р."
розмір мінімальної заробітної плати з
01.01.2014р. становить 1218,00 грн.

У прохальній частині позовної заяви
позивач ставить вимоги про :

1. стягнення з Приватного підприємства
"ВітВал" та співзасновника ОСОБА_2
вартості належної частки ОСОБА_1 у
статутному фонді Приватного
підприємства "ВітВал" солідарно 59 570,00
грн.;

2. стягнення з ОСОБА_2 оплату за
юридичні послуги в розмірі 6315,00 грн.;

3. стягнення з ОСОБА_2 сплату за
судовий збір за подачу позовної заяви в
розмірі 1354,24 грн.;

4. стягнення з ОСОБА_2 сплату за
судовий збір за заяву про запобіжні
заходи в розмірі 1827,00 грн.

З викладеного вище вбачається, що дві
вимоги (про стягнення сплаченого
судового збору за подачу позовної
заяви в розмірі 1354,24 грн. та про
стягнення сплаченого судового збору за
заяву про запобіжні заходи в розмірі
1827,00 грн.) за своєю природою віднесені
до судових витрат відповідно до
розділу ІV Господарського
процесуального кодексу України і не
входять до ціни позову.

Інші дві вимоги носять майновий
характер ( 1. стягнення з Приватного
підприємства "ВітВал" та
співзасновника ОСОБА_2 вартості
належної частки ОСОБА_1 у статутному
фонді Приватного підприємства "ВітВал"
солідарно 59 570,00 грн.; 2. стягнення з
ОСОБА_2 оплату за юридичні послуги в
розмірі 6315,00 грн.), за які справляється
судовий збір у розмірі 2 відсотки ціни
позову, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати.

В якості доказу сплати судового збору
позивачем до позовної заяви додано
квитанцію 3Р2288 від 22.10.2014 року на суму
1354,24 грн., що є меншою ніж 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати.

Суд звертає увагу позивача на те, що
сторонам відшкодовуються як судові
витрати лише витрати, пов'язані з
оплатою ними послуг адвокатів,
адвокатських бюро, колегій, фірм,
контор та інших адвокатських об'єднань
з надання правової допомоги щодо
ведення справи в господарському суді.

Згідно ст. 63 ГПК України суд повертає
позовну заяву і додані до неї документи
без розгляду, якщо не подано доказів
сплати судового збору у встановлених
порядку та розмірі.

- не подано належних доказів
надсилання відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

Так, згідно ст.56 ГПК України, позивач
зобов'язаний при поданні позову
надіслати стороні копії позовної заяви
та доданих до неї документів
відповідно до кількості відповідачів і
третіх осіб з описом вкладення.

Відповідно до положень ст. 21 ГПК
України відповідачами є підприємства
та організації, яким пред'явлено
позовну вимогу.

Таким чином, належними доказами
виконання позивачем обов'язку,
покладеного на нього ст.56 ГПК України, є
поштова квитанція та опис вкладення у
лист про направлення відповідачу (в
даному випадку - Приватному
підприємству "ВітВАл") копії позовної
заяви та доданих до неї документів.

Натомість позивачем до позову додана
поштова квитанція від 30.10.2014р. та опис
вкладення у цінний лист від 30.10.2014 року,
з яких вбачається, що в графі "на ім'я та
кому" зазначено директору ПП "ВітВал"
ОСОБА_2, який незазначений як
відповідач по даній справі
(відповідачем в господарському процесі
є юридична особа, а не її посадова
особа).

Таким чином, надані поштова квитанція
та опис вкладення у цінний лист не
можуть вважатися належними та
допустимими доказами направлення
відповідачу позовної заяви з
додатками.

Згідно п.6 ст. 63 ГПК України суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо не подано
доказів надсилання відповідачеві
копії позовної заяви і доданих до неї
документів.

Також позивачем до позовної заяви було
додано заяву про вжиття запобіжних
заходів, стосовно якої суд зазначає
наступне.

Відповідно до статті 43-1 ГПК України,
особа, яка має підстави побоюватись, що
подача потрібних для неї доказів стане
згодом неможливою або утрудненою, а
також підстави вважати, що її права
порушені або існує реальна загроза їх
порушення, має право звернутися до
господарського суду з заявою про
вжиття передбачених статтею 432 цього
Кодексу запобіжних заходів до подання
позову.

Запобіжні заходи забезпечують вимогу,
яка ще не оформлена у вигляді позову, та
надають додаткову гарантію збереження
доказів чи реальності виконання
рішення суду.

Отже, подача заяви про запобіжні
заходи є превентивним заходом
запобігання порушенню права, що
передує зверненню з позовною заявою.

Відповідно до ч. 3 ст. 43-3 Господарського
процесуального кодексу України
заявник повинен подати відповідну
позовну заяву протягом п'яти днів з дня
винесення ухвали про вжиття запобіжних
заходів. Після подання заявником
позовної заяви запобіжні заходи діють
як заходи забезпечення позову.

Керуючись п. п. 3,4,6 ст. 63,86 ГПК України,
суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні матеріали повернути позивачу.

Додаток: позовна заява та документи,
зазначені в ній, як додатки.

Роз'яснити позивачеві, що повернення
позовної заяви не перешкоджає
повторному зверненню з нею до
господарського суду в загальному
порядку після усунення допущених
порушень. За необхідності повернення
судового збору до суду подається
відповідна заява та оригінал
відповідного платіжного доручення.

Суддя
Тимощенко О.М.