ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2014 року
Справа № 915/2327/13

За позовом: Публічного акціонерного
товариства "Миколаївобленерго"
54017, м. Миколаїв,
вул. Громадянська, 40

До відповідача: Миколаївського
обласного територіального
відділення
Антимонопольного комітету України

54030, м. Миколаїв, вул.
Потьомкінська, 41

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача: Товариство з обмеженою
відповідальністю "Агро-Капітал-Інвест"

54008, м. Миколаїв, вул.
Комсомольська, 101

про: визнання недійсним рішення
адміністративної колегії № 102-ріш
від 27.08.2013 р. у справі № 1-26.213/124-2013

Суддя Смородінова О.Г.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача: Клис Н.А., за довіреністю;

Зальотова Т.О. за
довірністю;

Від відповідача: Войтенкова І.О., за
довіреністю.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до господарського
суду з позовом визнати недійсним
рішення адміністративної колегії
Миколаївського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
27.08.2013 р. № 102-ріш. по справі № 1-26.213/124-2012.

Позовні вимоги ґрунтуються на підставі
умов договору № 40/575 від 10.10.2007 р. та умов
договору № 4286/08 від 31.10.2007; норм: пункту 5
Методики визнання монопольного
(домінуючого) становища суб'єктів
господарювання на ринку, затвердженої
розпорядженням Антимонопольного
комітету України від 05.03.2002 року № 49-р;
пунктів 4.4, 5.5, 5.9, 10.2 Правил користування
електричною енергією; ст. 1 Закону
України «Про Антимонопольний комітет
України»; ст. ст. 2, 13, 49, 59, 60 Закону
України «Про захист економічної
конкуренції»; ст. ст. 19, 61 Конституції
України; Постанови Національної
комісії, що здійснює державне
регулювання у сфері енергетики № 45 від
25.01.2010 року та Роз'яснення НКРЕ №
1134/26/47-13 від 11.02.13 р.; ст. ст. 525, 526, 629, 509
Цивільного кодексу України; ст. ст. 11, 15,
26 Закону України «Про
електроенергетику» та мотивовані
наступним:

- відповідачем в оспорюваному
рішенні визначено монопольне
становище на ринку постачання
електричної енергії за регульованим
тарифом на території Миколаївської
області в межах належних ПАТ
«Миколаївобленерго» з грубим
порушенням Методики № 49-р;

- відповідач не довів, що
нездійснене позивачем корегування
договірних величин споживачу
електричної енергії - ТОВ
«Агро-Капітал-Інвест» у лютому та у
квітні 2010 року мало чи могло мати
негативний вплив на конкуренцію на
товарних ринках України;

- позивач, фактично,
всупереч вимогам ст. 49 Закону України
«Про захист економічної конкуренції» 4
рази притягнутий відповідачем до
відповідальності за аналогічне
порушення;

- крім цього, позивач не
погоджується з відділенням щодо
встановлення останнім неправомірної
відмови ПАТ корегуванні третій особі
договірних величин.

Відповідач у відзиві просить суд
повністю відмовити позивачу в
задоволені позову. Відділення вважає,
що прийняття рішення № 102-ріш від 27.08.2013
р. у справі № 1-26.213/124-2012 стосовно
позивача, було вчинено в межах
повноважень територіального
відділення та у спосіб, визначений
законодавством про захист економічної
конкуренції. Позовні вимоги позивача
щодо визнання не чинним рішення №
102-ріш та його скасування є
безпідставними та такими, що не
підкріплені доказами, не ґрунтуються
на положеннях чинного законодавства,
на судовій практиці і за своєю суттю є
необґрунтованими.

Третя особа, яку було залучено до
участі без самостійних вимог на
стороні позивача ухвалою від 29.01.2014
року, будь-яких письмових міркувань по
суті даного спору суду не надала, свого
представника жодного разу в судове
засідання не направила.

В судовому засіданні оголошувалась
перерва до 06.11.14 року.

06.11.2014 року суд, за результатами
розгляду справи, на підставі ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України оголосив вступну та
резолютивну частину рішення.

Ознайомившись з матеріалами справи,
вислухавши представників сторін, суд -

встановив :

27 серпня 2013 року Адміністративна
колегія Миколаївського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України
прийняла відносно ПАТ
«Миколаївобленерго» рішення № 102-ріш
від 27.08.2013 р. по справі № 1-26.213/124-2013 яким
вирішила:

- визнати, що ПАТ "Миколаївобленерго" у
2011-2012рр. займало монопольне (домінуюче)
становище на ринку постачання
електричної енергії за регульованим
тарифом на території Миколаївської
області в межах належних ПАТ
"Миколаївобленерго" електричних мереж
з часткою 100 відсотків; дії ПАТ
"Миколаївобленерго", які полягали у
неправомірній відмові ТОВ
"Агро-Капітал-Інвест" щодо здійснення
коригування договірних величин
споживання електричної енергії у
лютому 2010, визнано порушенням
законодавства про захист економічної
конкуренції, передбаченим пунктом 2
статті 50, пунктом 5 частини другої
статті 13 Закону України "Про захист
економічної конкуренції" у вигляді
зловживання монопольним становищем
шляхом часткової відмови від
реалізації товару за відсутності
альтернативних джерел придбання; за
вчинення порушення, вказаного у пункті
2 резолютивної частини рішення, на ПАТ
"Миколаївобленерго" накладено штраф
відповідно до абзацу другого частини
першої, абзацу другого частини другої
статті 52 Закону України "Про захист
екошмічної конкуренції" у розмірі 68 000
грн., який підлягає сплаті у
двомісячний строк з дня одержання
цього рішення; дії ПАТ
"Миколаївобленерго", які полягали у
неправомірній відмові ТОВ
"Агро-Капітал-Інвест" здійснити
коригування договірних величин
споживання електричної енергії у
квітні 2010р., визнано порушенням
законодавства про захист економічної
конкуренції, передбаченим пунктом 2
статті 50, пунктом 5 частини другої
статті 13 Закону України "Про захист
економічної конкуренції" у вигляді
зловживання монопольним становищем
шляхом часткової відмови від
реалізації товару за відсутності
альтернативних джерел придбання; за
вчинення порушення, вказаного у пункті
4 резолютивної частини рішення, на ПАТ
"Миколаївобленерго" накладено штраф
відповідно до абзацу другого частини
першої, абзацу другого частини другої
статті 52 Закону України "Про захист
економічної конкуренції" у розмірі 68 000
грн., який підлягає сплаті у
двомісячний строк з дня одержання
цього рішення; зобов'язано ПАТ
"Миколаївобленерго" за наявності
можливості збільшити обсяг постачання
електричної енергії не відмовляти
споживачам електричної енергії за
регульованим тарифом в коригуванні
(збільшенні) договірних величин
споживання електричної енергії з
підстав, що не передбачені чинним
законодавством України, а саме: пунктом
4.4 ПКЕЕ, де визначена єдина правова
підстава для такої відмови:
невиконання споживачем своїх
зобов'язань щодо оплати електричної
енергії за договором про постачання
електричної енергії.

Приймаючи оскаржуване рішення
Миколаївське обласне територіальне
відділення Антимонопольного комітету
України ґрунтувало його, зокрема на
результатах дослідження статусу ПАТ
"Миколаївобленерго", яким встановлено,
що на території Миколаївської області
згідно ліцензій на здійснення
підприємницької діяльності з
постачання електричної енергії за
регульованим тарифом протягом 2010-2011
років мали ПАТ "Миколаївобленерго" та
ДПЕМ ВАТ "Атомсервіс", при цьому останнє
згідно з умовами виданої ліцензії,
протягом спірного періоду не постачало
електричну енергію за регульованим
тарифом на території Жовтневого району
м. Миколаєва, а здійснювало постачання
на території м. Южноукраїнськ,
частково: в Арбузинському,
Вознесенському та Доманівському
районах Миколаївської області, та
частково у Голованівському районі
Кіровоградської області, а з квітня 2011
року здійснює підприємницьку
діяльність з постачання електричної
енергії за регульованим тарифом і
державне підприємство "Одеська
залізниця" на території, де розташовані
її власні місцеві (локальні) електричні
мережі, а саме: в Миколаївській області.
Обсяги постачання електричної енергії
за підсумками 2010 кожним із вказаних
суб'єктів становлять: ПАТ
"Миколаївобленерго" - кВт/год;
ДПЕМ ВАТ "Атомсервіс" - 60871000 кВт/год.
Обсяги постачання електричної енергії
за підсумками 2011р. кожним із вказаних
суб'єктів становлять: ПАТ
"Миколаївобленерго" - кВт/год; ДП
"Одеська залізниця" -6226397 кВт/год., ДПЕМ
ВАТ "Атомсервіс" - 59727000 кВт/год.

3 врахуванням викладеного, ПАТ
"Миколаївобленерго" було визнано
єдиним суб'єктом господарювання, який
постачає електричну енергію за
регульованим тарифом на території м.
Миколаєва в межах власних електричних
мереж, відповідно до отриманих
ліцензій НКРЕ, що в свою чергу стало
підставою для визначення монопольного
становища ПАТ "Миколаївобленерго" на
ринку постачання електричної енергії
за регульованим тарифом на території
Миколаївської області в межах належних
ПАТ "Миколаївобленерго" електричних
мереж з часткою 100 відсотків, оскільки
на цьому ринку в зазначених межах, у
нього відсутній жодний конкурент.

При цьому, Миколаївським обласним
територіальним відділенням
Антимонопольного комітету України
було встановлено вчинення ПАТ
"Миколаївобленерго" порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції, передбачене пунктом 2
статті 50, пунктом 5 частини другої
статті 13 Закону України "Про захист
економічної конкуренції" у вигляді
зловживання монопольним становищем
шляхом часткової відмови від
реалізації товару ТОВ
"Агро-Капітал-Інвест" за відсутності
альтернативних джерел придбання.

Предметом позову є матеріально-правова
вимога ПАТ "Миколаївобленерго" про
визнання недійсним рішення
адміністративної колегії
Миколаївського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України №
102-ріш від 27.08.2013 у справі № 1-26.213/124-2013.

Під час розгляду справи судом
встановлено, що відповідач є єдиним
суб'єктом господарювання, який
постачає електричну енергію за
регульованим тарифом на території м.
Миколаєва в межах власних електричних
мереж, відповідно до отриманих
ліцензій НКРЕ, що було визнано
підставою для визначення монопольного
становища ПАТ "Миколаївобленерго" на
ринку постачання електричної енергії
за регульованим тарифом на
території Миколаївської області в
межах належних ПАТ
"Миколаївобленерго" електричних мереж
з часткою 100 відсотків, оскільки на
цьому ринку в зазначених межах, у нього
відсутній жодний конкурент.

Обов'язок з доведення в суді факту
зайняття суб'єктом господарювання
монопольного (домінуючого) становища
на ринку покладається на
Антимонопольний комітет України або
його територіальне відділення, яке є
стороною у справі.

Водночас за змістом приписів статті 12
Закону України "Про захист економічної
конкуренції" суб'єкт господарювання,
який заперечує зайняття ним
монопольного (домінуючого) становища
на ринку товару, має довести, що він
зазнає значної конкуренції.

Методикою про визначення монопольного
(домінуючого) становища суб'єктів
господарювання на ринку, затвердженою
розпорядженням Антимонопольного
комітету України від 05.03.2002 N 49-р.,
встановлена процедура визначення
монопольного становища на ринку і яка
призначена для аналізу діяльності
суб'єктів господарювання, груп
суб'єктів господарювання та споживачів
з виробництва, реалізації, придбання
товарів, надання послуг, виконання
робіт на загальнодержавних та
регіональних ринках.

Враховуючи наведене, судом
встановлено, що при проведені
необхідних досліджень для визначення
монопольного становища ПАТ
"Миколаївобленерго", Миколаївським
обласним територіальним відділенням
Антимонопольного комітету України
дотримано всіх умов, передбачених
Методикою, у зв'язку з чим останній
дійшов обгрунтованого висновку щодо
наявності підстав для визначення
монопольного становища ПАТ
"Миколаївобленерго" на ринку
постачання електричної енергії за
регульованим тарифом на території
Миколаївської області в межах належних
ПАТ "Миколаївобленерго" електричних
мереж з часткою 100 відсотків.

Відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону України
"Про електроенергетику" споживач
енергії несе відповідальність за
порушення умов договору з
енергопостачальником та правил
користування електричною і тепловою
енергією та виконання приписів
державних інспекцій з енергетичного
нагляду за режимами споживання
електричної та теплової енергії згідно
із законодавством України. Правила
користування електричною і тепловою
енергією для населення затверджуються
Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що між ПАТ
"Миколаївобленерго" (постачальник) та
ТОВ "Агро-Капітал-Інвест" (споживач)
10.10.2007 було укладено договір про
постачання електричної енергії №40/575,
за умовами якого постачальник продає
електричну енергію споживачу для
забезпечення потреб електроустановок
споживача з приєднаною потужністю 369,0
кВт, а споживач оплачує постачальнику
вартість використаної (купленої)
електричної енергії та здійснює інші
платежі згідно з умовами цього
договору.

Додатками №1, №1а до договору №40/575 від
10.10.2007 передбачено ліміти споживання
електричної енергії.

ТОВ "Агро-Капітал-Інвест" 05.02.2010 та 02.04.2010
зверталось до ПАТ "Миколаївобленерго"
із заявами про коригування договірної
величини споживання електричної
енергії на лютий місяць 2010 року та на
квітень місяць 2010 року.

ПАТ "Миколаївобленерго" повідомленнями
від 11.02.2010 та 12.04.2010 відповідно відмовив
вказаному суб'єкту господарювання у
проведенні коригування, посилаючись на
невиконання останнім пункту 4.4 Правил
користування електричною енергією,
пункту 11 Порядку постачання
електричної енергії споживачам,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 441 від 24.03.1999,
додатку №1 договору №40/575 від 10.10.2007.

Пунктом 5.1 Правил користування
електричною енергією, затверджених
постановою Національної комісії з
питань регулювання електроенергетики
України від 31.07.1996 №28 (далі - ПКЕЕ)
передбачено, що договір про постачання
електричної енергії є основним
документом, який регулює відносини між
постачальником електричної енергії за
регульованим тарифом, що здійснює свою
діяльність на закріпленій території, і
споживачем та визначає зміст правових
відносин, прав та обов'язків сторін.

Згідно з п. 4.4 ПКЕЕ споживач має право
протягом розрахункового періоду
звернутися до постачальника
електричної енергії за регульованим
тарифом із заявою щодо коригування
договірної величини споживання
електричної енергії.

Постачальник електричної енергії за
регульованим тарифом протягом п'яти
робочих днів від дня отримання
звернення розглядає заяву споживача,
приймає рішення за цим зверненням та не
пізніше шостого робочого дня від дня
отримання звернення письмово
повідомляє споживача про результати
розгляду заяви. Пропозиції споживача
щодо коригування договірних величин є
пріоритетними за умови попередньої
оплати додатково заявлених обсягів та
отримання постачальником за
регульованим тарифом заяви споживача
не пізніше ніж за п'ять робочих днів до
закінчення розрахункового періоду.
Постачальник електричної енергії за
регульованим тарифом має право
відмовити споживачу в коригуванні
(збільшенні) договірних величин у разі
невиконання споживачем своїх
зобов'язань щодо оплати електричної
енергії за договором про постачання
електричної енергії.

При цьому положеннями абз. 5 п. 4.4 ПКЕЕ
передбачено, що датою коригування
вважається дата попередньої оплати
додатково заявлених обсягів активної
електричної енергії. У разі, якщо
договором про постачання електричної
енергії попередня оплата не
передбачена, датою коригування
вважається дата прийняття
постачальником електричної енергії
рішення про коригування договірних
величин на підставі письмового
звернення споживача.

Відповідно до абз. 1 п. 2 додатку № 10 до
договору № 40/575 від 10.10.2007 споживач до 5
числа поточного місяця здійснює платіж
на наступний розрахунковий період у
сумі вартості 100% заявленого обсягу
споживання електричної енергії.

Пунктом 4.4 ПКЕЕ та положеннями додатку
№ 1 до договору зазначено лише про
пріоритетність пропозиції споживача
щодо коригування договірних величин за
умови попередньої оплати додатково
заявлених обсягів, а не обов'язковість
попередньої оплати додатково
заявлених обсягів. Тобто жодних вимог
стосовно обов'язку оплати додатково
заявлених обсягів п. 4.4 ПКЕЕ та
положення відповідних договорів не
містить. Отже, законна можливість
коригування договірної величини
споживання електричної енергії у
споживача існує в будь-якому разі
незалежно від попередньої оплати
додатково заявлених обсягів. При цьому,
ПКЕЕ не містить приписів виключної
можливості здійснити коригування лише
за умови попередньої оплати додатково
заявлених обсягів.

Проведене Миколаївським відділенням
дослідження відносно ТОВ
«Агро-Капітал-Інвест» свідчить, що ПАТ
"Миколаївобленерго" не мав законних
підстав відмовляти вказаному суб'єкту
господарювання у коригуванні
(збільшенні) договірних величин
споживання електричною енергією в
лютому 2010р. та в квітні 2010р.: вказана
юридична особа на час звернення з
відповідними заявами сумлінно
виконувала договірні зобов'язання щодо
своєчасної та повної оплати вартості
за спожиту електроенергію.

В даному випадку термін «пріоритетний»
не надає документу (угоді) юридичного
значення та обґрунтованості. Редакція
абзацу 3 п.4 додатку №1 до договору № 40/575
від 10.10.2007 року складена так, що нівелює
зобов'язання між господарюючими
суб'єктами. З юридичної точки зору в
цьому пункті відсутня юридична
точність, що й спричинило
непослідовність дій позивача.

Дослідивши наявність порядку
проведення розрахунків між сторонами
за умовами договору № 40/575 суд
встановив відсутність зобов'язань за
цим договором у споживача перед
постачальником щодо обов'язкової
попередньої оплати додатково
заявлених обсягів споживання.

Отже, за перевіркою, спростовуються
доводи позивача щодо наявності
зобов'язань за договором у споживача
щодо попередньої оплати додатково
заявлених обсягів споживання.

Згідно з положеннями п. 4.4 ПКЕЕ та
договору №40/575 від 10.10.2007 єдиною
законною підставою для відмови
споживачу в коригуванні (збільшенні)
договірних величин є невиконання
споживачем своїх зобов'язань щодо
оплати електричної енергії за
договором про постачання електричної
енергії, будь-яких інших підстав
відмови в коригуванні (збільшенні)
договірних величин чинне
законодавство України та
відповідні договори не
передбачають. У вказаному пункті
4.4 ПКЕЕ та положенні договору
№ 40/575 від 10.10.2007 лише
зазначено про пріоритетність
пропозиції споживача щодо
коригування договірних величин
за умови попередньої оплати
додатково заявлених обсягів, а
необов'язковість попе-редньої
оплати додатково заявлених
обсягів. Тобто жодних вимог
стосовно обов'яз-ку оплати
додатково заявлених обсягів
пункт 4.4 ПКЕЕ та положення
договору не містять. Відтак,
законна можливість коригування
договірної величини споживання
електричної енергії у споживача
існує в будь якому разі
незалежно від попередньої оплати
додатково заявлених обсягів.
При цьому, ПКЕЕ не містять
приписів виключної можливості
здійснити коригування лише за умови
попередньої оплати додатково
заявлених обсягів.

Відповідно до п. 1 Положення про
Національну комісію, , що здійснює
державне регулювання у сфері
енергетики (НКРЕ), затвердженого Указом
Президента України від 23.11.2011 № 1059/2011 є
державним колегіальним органом,
підпорядкованим Президенту України і
підзвітним Верховній Раді України.

Згідно з підпунктом 21 п. 4
Положення НКРЕ відповідно до
покладених на неї завдань розглядає
звернення споживачів та надає
роз'яснення з питань застосування
нормативно-правових актів НКРЕ.

Листом від 11.02.2013 № 1134/26/47-13 НКРЕ,
розглянувши лист ПАТ
"Миколаївобленерго" в межах своєї
компетенції повідомила, що відмова
енергопостачальника споживачу в
коригуванні (збільшенні) договірної
величини в поточному розрахунковому
періоді є правомірною у разі
невиконання споживачем своїх
зобов'язань щодо попередньої оплати
додатково заявлених обсягів
споживання.

Зазначений лист НКРЕ в спірних
відносинах не взято судом до уваги
оскільки: по-перше, умовами договору
№40/575 від 10.10.2007 року попередня оплата
додатково заявлених обсягів активної
електричної енергії не передбачена,
тому й мало місце тільки письмове
звернення споживача на підставі якого
постачальник електричної енергії
повинен був прийняти рішення про
можливе корегування договірних
величин; по-друге, листи НКРЕ не є
правовими актами, носять інформаційний
характер і не встановлюють правових
норм.

Згідно із ст. 15 Закону України «Про
електроенергетику" купівля всієї
електричної енергії, виробленої на
електростанціях, потужність чи обсяг
відпуску яких перевищують граничні
показники (крім випадків, передбачених
цим Законом), та весь її оптовий продаж
здійснюються на оптовому ринку
електричної енергії України. Оптовий
ринок електричної енергії України
функціонує з додержанням, зокрема
таких вимог всі учасники оптового
ринку електричної енергії укладають
договори купівлі-продажу електричної
енергії з суб'єктом господарської
діяльності, який здійснює оптове
постачання електричної енергії
відповідно до договору, на підставі
якого створюється оптовий ринок
електричної енергії.

Судом також були досліджені умови п. 4.15
договору №4286/02 від 31.07.2008 року між
позивачем та ДП «Енергоринок», та
враховано те, що будь-які зобов'язання
щодо попередньої оплати за здійснення
корегування в даному договорі взагалі
відсутні.

Згідно з п. 2 ст. 50 Закону України
"Про захист економічної конкуренції"
порушеннями законодавства про захист
економічної конкуренції є зловживання
монопольним (домінуючим) становищем.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 13 Закону України "Про
захист економічної конкуренції"
передбачено, що зловживанням
монопольним (домінуючим) становищем на
ринку, зокрема, визнається часткова або
повна відмова від придбання або
реалізації товару за відсутності
альтернативних джерел реалізації чи
придбання.

Таким чином, на підставі вищенаведених
норм та обставин з достовірністю
встановлено наявність факту порушення
ПАТ «Миколаївобленерго» по даній
справі законодавства про захист
економічної конкуренції.

Водночас, відповідно до ст. 49 Закону
України «Про захист економічної
конкуренції» розгляд справи про
порушення законодавства про
захист економічної конкуренції
підлягає закриттю без прийняття
рішення по суті, якщо: вже
розглянуто чи розглядається
органами Антимонопольного комітету
України справа з тих же підстав щодо
того самого відповідача;

Перевіривши та проаналізувавши доводи
позивача щодо підстав розгляду
відповідачем інших справ з прийняттям
відповідних рішень: від 21.06.13 р. № 72-ріш,
від 27.08.13 р. № 101-ріш згідно з якими
порушення законодавства України про
захист економічної конкуренції
визначені саме такі дії товариства, що
визнаються порушенням у даному спорі,
суд дійшов наступних висновків:

Оспорюване рішення №102-ріш від 27.08.13
року, рішення № 72-ріш від 21.06.2013 р. та
рішення № 101-ріш від 28.08.13 р. дійсно були
прийняті органом Антимонопольного
комітету України - Адміністративною
колегією Миколаївського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України з
тих же підстав - за ознаками вчинення
порушення передбаченого п. 2 ст. 50, п. 5 ч.
2 ст. 13 Закону України «Про захист
економічної конкуренції» у вигляді
зловживання монопольним (домінуючим)
положенням на ринку шляхом часткової
відмови від реалізації товару за
відсутності альтернативних джерел
придбання (відмова у здійснені
коригування договірних величин) та
щодо того самого відповідача - ПАТ
«Миколаївобленерго».

Відповідно ж до статті 60 Конституції
України ніхто не може бути двічі
притягнений до юридичної
відповідальності одного виду за одне й
те саме правопорушення.

Отже, приймаючи до уваги той факт, що
відповідачем вже розглянуто справи з
тих же підстав щодо того самого
відповідача, то прийняття даного
оспорюваного рішення є безпідставним,
оскільки справа підлягала закриттю.

Необхідно також зазначити, що за
наслідками перевірки законності
прийнятого відділенням рішення № 72-ріш
від 21.06.13 р., судовими інстанціями
повністю підтримані визначені в цьому
рішенні правові позиції
Антимонопольного комітету України. В
судовому засіданні представники
позивача проінформували суд про те, що
після перевірки судовими інстанціями
рішення АМК № 72-ріш, вказані зауваження
в рішенні АМК були виконані позивачем
та більше відповідні порушення не мали
місце. Представники відповідача цю
інформацію не спростували, доказів
зворотнього суду не надали.

За правилами ст. 36 Закону України «Про
захист економічної конкуренції»
Органи Антимонопольного комітету
України розпочинають розгляд справи
про порушення законодавства про захист
економічної конкуренції за: заявами
суб'єктів господарювання, громадян,
об'єднань, установ, організацій про
порушення їх прав внаслідок дій чи
бездіяльності, визначених цим Законом
як порушення законодавства про захист
економічної конкуренції; поданнями
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, органів
адміністративно-господарського
управління та контролю про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції; власною ініціативою
органів Антимонопольного комітету
України. У разі надходження від
заявника клопотання про можливість
настання негативних наслідків,
пов'язаних із поданням заяви, та з метою
захисту його інтересів розгляд
справи про порушення законодавства
про захист економічної конкуренції
розпочинається за власною ініціативою
органів Антимонопольного комітету
України. У випадках, коли дії чи
бездіяльність, що містить ознаки
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції не має
відчутного впливу на умови
конкуренції на ринку, заявнику може
бути відмовлено у розгляді справи.

За приписами частини 1 та 2 ст. 39 Закону
України «Про захист економічної
конкуренції» особами, які беруть
участь у справі, визнаються: сторони,
треті особи, їх представники.
Сторонами у справі є відповідач і
заявник (у разі якщо справу розпочато
за відповідною заявою). Заявником є
особа, яка подала заяву, подання про
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції. Відповідачем
є особа, щодо якої здійснюється
розгляд справи про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції. Третьою особою є особа,
залучена до участі у справі у зв'язку з
тим, що рішення може суттєво зачепити
її права та інтереси, охоронювані цим
Законом. Про визнання третьою особою
органами Антимонопольного комітету
України приймається розпорядження,
про що повідомляються особи, які беруть
участь у справі.

Судом досліджено, що по всім трьом
справам (№102-ріш, №101-ріш, №72-ріш)
відділенням визначено відповідача у
справі - ПАТ «Миколаївобленерго»,
розпорядження про визнання третьої
особи по справам, відділенням не
приймалось. Справи розглядались
відділенням, як усно зазначено
відповідачем в засіданні, за власної
ініціативи.

Відповідно до змісту абз. 2 ст. 23 Закону
України «Про Антимонопольний комітет
України», порядок розгляду
Антимонопольним комітетом України та
його територіальними відділеннями
справ про порушення законодавства про
захист економічної конкуренції
повинен забезпечувати дотримання прав
і законних інтересів фізичних та
юридичних осіб і держави.

Відповідно до п. 11 Положення про
територіальне відділення
Антимонопольного комітету України,
діяльність щодо виявлення,
попередження та припинення порушень
законодавства про захист економічної
конкуренції здійснюється
територіальним відділенням з
додержанням процесуальних засад,
визначених законодавчими актами
України, а також Правил розгляду справ
про порушення законодавства про захист
економічної конкуренції, що
затверджуються Комітетом.

Згідно п. 36 Правил розгляду заяв і справ
про порушення законодавства про захист
економічної конкуренції (Правила
розгляду справ), розгляд справи про
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції підлягає
закриттю без прийняття рішення по суті
відповідно до статті 49 Закону України
"Про захист економічної конкуренції".

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України
"Про захист економічної конкуренції"
підставами для зміни, скасування чи
визнання недійсними рішень органів
Антимонопольного комітету України є:
неповне з'ясування обставин, які мають
значення для справи; недоведення
обставин, які мають значення для справи
і які визнано встановленими;
невідповідність висновків, викладених
у рішенні, обставинам справи;
порушення або неправильне
застосування норм матеріального чи
процесуального права.

Отже, беручи до уваги те, що
відповідачем по даній справі порушено
норми статті 49 Закону України "Про
захист економічної конкуренції" щодо
закриття розгляду справи про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції, то оспорюване рішення від
27.08.2013 р. № 102-ріш по справі № 1-26.213/124-2014
підлягає визнанню недійсним.

Таким чином, дослідивши матеріали
даної справи, оцінивши відповідно до
вимог ст. 43 ГПК України надані
сторонами докази та проаналізувавши їх
з вимогами діючого законодавства, суд
дійшов висновку про задоволення позову
в повному обсязі.

Згідно статті 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати необхідно покласти на
відповідача.

У відповідності до п. 1 ст. 7 Закону
України "Про судовий збір", сплачена
сума судового збору повертається за
ухвалою суду в разі зменшення розміру
позовних вимог або внесення судового
збору в більшому розмірі, ніж
встановлено законом. Враховуючи те, що
позивач надмірно сплатив суму судового
збору, в розмірі 573,50 грн., в звязку з чим
ця сума підлягає поверненню позивачу
з державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 33, 43, 44, 49, 82, 82-1, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсним рішення
адміністративної колегії
Миколаївського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету № 102-ріш від
27.08.2013 р. у справі № 1-26.213/124-2013.

3. Стягнути з Миколаївського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України (54030,
м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 41, ) на користь Публічного
акціонерного товариства
«Миколаївобленерго» (54017, м. Миколаїв,
вул. Громадянська, 40, )
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 1147,00 грн.

Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили.

4. Повернути Публічному
акціонерному товариству
«Миколаївобленерго» (54017, м. Миколаїв,
вул. Громадянська, 40, )
з державного бюджету України надмірно
сплачений судовий збір в сумі 573,50 грн.,
перерахований згідно платіжного
доручення № 35671 від 23.12.2013р.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання.

Повне рішення складено 11 листопада 2014
року.

Суддя
О.Г.Смородінова