ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2014 року
Справа № 912/2215/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді: Березкіної О.В.
(доповідач)

Суддів: Дарміна М.О., Чус О.В.

При секретарі Литвин А.П.

За участю представників сторін:

від позивача: Остапенко Н.С.
представник, довіреність №04/31 від
08.01.14;

від відповідача: Шинкорук О.Є.
представник, довіреність №2 від 11.03.14;

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Кіровоградського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України на
рішення господарського суду
Кіровоградської області від 3 вересня
2014 року у справі №912/2215/14

за позовом Кіровоградської обласної
лікарні

до Кіровоградського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України

про визнання недійсним рішення

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Кіровоградської області від 3 вересня
2014 року (суддя Болгар Н.В.) позовні
вимоги Кіровоградської обласної
лікарні - задоволені частково.

Суд визнав недійсним рішення
адміністративної колегії
Кіровоградського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
17.06.14 № 45-р/к у справі № 81-ВДР/09-13 в
частині визнання дій Кіровоградської
обласної лікарні, що полягають у
застосуванні завищеного тарифу на
послугу з надання холодильної камери
для померлого у 2011 - 2013 роках за рахунок
включення його вартості податку на
додану вартість, що не передбачено
Податковим кодексом України,
порушенням, передбаченим пунктом 2
статті 50 та частиною 1 статті 13 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції", у вигляді зловживання
монопольним (домінуючим) становищем на
ринку постмортальних послуг з надання
холодильної камери для померлого, що
призвели до ущемлення інтересів
споживачів і були б неможливими за умов
існування значної конкуренції на
ринку, та накладення за порушення,
зазначене у пункті 2 рішення, на
Кіровоградську обласну лікарню штрафу
у відповідності до абзацу 2 частини 2
статті 52 Закону України "Про захист
економічної конкуренції" у розмірі 5 000
грн.

В іншій частині позовних вимог -
відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду,
відповідач звернувся із апеляційною
скаргою, в якій просив рішення суду
скасувати, та відмовити у позові.

В обґрунтування своєї скарги апелянт
посилається на те, що висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи.

Зокрема, суд безпідставно дійшов до
висновку про відсутність позивачем
зловживання монопольним становищем на
ринку постмортальних послуг, оскільки
під час розгляду справи було
встановлено, що ним застосовувалися
завищені тарифи з надання послуг
холодильної камери для померлих за
рахунок включення до його вартості
податку на додану вартість.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є
підставою для скасування рішення суду
та відмови у позові.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
25.09.2014 року апеляційна скарга була
прийнята до розгляду, розгляд справи
було призначено у судовому засіданні
на 15.10.2014 року.

В судове засідання 15.10.14р. представник
відповідача не з'явився, про час та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином, у зв'язку з чим було
винесено ухвалу про відкладення
розгляду справи було до 05.11.14р.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представників сторін,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши відповідність
оскаржуваного рішення нормам діючого
законодавства, Дніпропетровський
апеляційний господарський суд дійшов
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
Рішенням адміністративної колегії
Тервідділення АМКУ від 17.06.14 № 45-р/к у
справі № 81-ВДР/09-13 "Про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції та накладення штрафу" (далі
по тексту - Рішення) визнано, що Лікарня
на ринку постмортальних послуг з
надання холодильної камери для
померлого в межах міста Кіровограда за
підсумками 2011 - 2013 років займала
монопольне (домінуюче) становище з
часткою понад 35 відсотків;

визнано дії Лікарні, що полягають у
застосуванні завищеного тарифу на
послугу з надання холодильної камери
для померлого у 2011 - 2013 роках за рахунок
включення його вартості податку на
додану вартість, що не передбачено
Податковим кодексом України,
порушенням, передбаченим п. 2 ст. 50 та
частиною 1 ст. 13 Закону України "Про
захист економічної конкуренції", у
вигляді зловживання монопольним
(домінуючим) становищем на ринку
постмортальних послуг з надання
холодильної камери для померлого, що
призвели до ущемлення інтересів
споживачів і були б неможливими за умов
існування значної конкуренції на
ринку;

за порушення, зазначене у п. 2 рішення,
накладено на Лікарню штраф у
відповідності до абзацу другого
частини 2 ст. 52 Закону України "Про
захист економічної конкуренції" у
розмірі 5 000 грн.

Звертаючись із позовом про визнання
недійсним рішення адміністративної
колегії Кіровоградського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
17.06.14 № 45-р/к у справі № 81-ВДР/09-13, яким
було визнано зловживання позивачем
монопольним (домінуючим) становищем на
ринку постмортальних послуг з надання
холодильної камери для померлого, що
призвели до ущемлення інтересів
споживачів і були б неможливими за умов
існування значної конкуренції на
ринку, та на Кіровоградську обласну
лікарню було накладено штраф у
відповідності до абзацу 2 частини 2
статті 52 Закону України "Про захист
економічної конкуренції" у розмірі 5 000
грн., Кіровоградська обласна лікарня
посилалась на те, що лікарня не надає
послуг по похованню померлого, тому не
звільняється від оподаткування за ст.
197.1.10 Податкового кодексу України.

Задовольняючи позовні вимоги та
скасовуючи рішення адміністративної
колегії в частині визнання
зловживанням позивачем монопольним
становищем та накладення штрафу, суд
першої інстанції виходив з того, що при
наданні у 2011 - 2013 роках послуг з
утримання тіл померлих по проханню
родичів у холодильній камері
патологоанатомічного відділення за
плату, визначену у прейскурантах,
затверджених головним лікарем, до яких
був включений податок на додану
вартість, Лікарня діяла як суб'єкт
господарювання у розумінні ст. 1 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції" і не звільнялась від
оподаткування у відповідності до підп.
"є" пп. 197.1.10 ст. 197 Податкового кодексу
України.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції.

Відповідно до установчих документів
та даних державної реєстрації, лікарня
є комунальною організацією (установою,
закладом), основною метою створення і
діяльності якої є надання
висококваліфікованої та
спеціалізованої стаціонарної і
амбулаторної консультативної медичної
допомоги населенню області для
здійснення єдиної державної
регіональної політики в галузі охорони
здоров'я.

До структури Лікарні як параклінічна
служба входить патологоанатомічне
відділення, у холодильній камері якого
утримуються (зберігаються) тіла
померлих у лікарні хворих.

Утримання тіл померлих у холодильній
камері патолого-анатомічного бюро
після дослідження понад норми
перебування, а також тих, що
знаходяться на зберіганні є,
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України "Про затвердження
переліку платних послуг, які надаються
в державних закладах охорони здоров'я
та вищих медичних закладах освіти" від
17.09.1996 № 1138 платною послугою, що може
надаватися в державних та комунальних
закладах охорони здоров'я, вищих
медичних навчальних закладах та
науково-дослідних установах.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про
захист економічної конкуренції»
зловживанням монопольним (домінуючим)
становищем на ринку є дії чи
бездіяльність суб'єкта господарювання,
який займає монопольне (домінуюче)
становище на ринку, що призвели або
можуть призвести до недопущення,
усунення чи обмеження конкуренції, або
ущемлення інтересів інших суб'єктів
господарювання чи споживачів, які були
б неможливими за умов існування
значної конкуренції на ринку.

При цьому, зловживанням монопольним
(домінуючим) становищем на ринку,
зокрема, визнається:

1) встановлення таких цін чи інших умов
придбання або реалізації товару, які
неможливо було б встановити за умов
існування значної конкуренції на
ринку;

2) застосування різних цін чи різних
інших умов до рівнозначних угод з
суб'єктами господарювання, продавцями
чи покупцями без об'єктивно
виправданих на те причин;

3) обумовлення укладання угод
прийняттям суб'єктом господарювання
додаткових зобов'язань, які за своєю
природою або згідно з торговими та
іншими чесними звичаями у
підприємницькій діяльності не
стосуються предмета договору;

4) обмеження виробництва, ринків або
технічного розвитку, що завдало чи може
завдати шкоди іншим суб'єктам
господарювання, покупцям, продавцям;

5) часткова або повна відмова від
придбання або реалізації товару за
відсутності альтернативних джерел
реалізації чи придбання;

6) суттєве обмеження
конкурентоспроможності інших
суб'єктів господарювання на ринку без
об'єктивно виправданих на те причин;

7) створення перешкод доступу на ринок
(виходу з ринку) чи усунення з ринку
продавців, покупців, інших суб'єктів
господарювання.

На думку відповідача, зловживання
монопольним становищем на ринку є
включення позивачем до складу тарифів
на послуги з утримання тіл померлих у
холодильній камері
патологоанатомічного відділення за
плату, податку на додану вартість, що
не передбачено Податковим Кодексом
України, тобто, порушення п.1 ч.2 ст. 13
Закону «Про захист економічної
конкуренції».

Ціна - фундаментальна економічна
категорія, яка означає кількість
грошей, за яку продавець згоден
продати, а покупець готовий купити
одиницю товару.

Ціна на будь-який товар складається з
окремих елементів. Основними з них є
собівартість і прибуток. Їх наявність в
ціні є обов'язковою. Крім того, до
складу ціни можуть входити податок на
додану вартість.

Податки - обов'язкові платежі, що
стягуються державою з юридичних і
фізичних осіб на основі спеціального
податкового законодавства. Податок на
додану вартість в Україні - це непрямий
податок, який входить в ціну товару,
послуги та сплачується покупцем, але до
бюджету його перераховує продавець.

Відповідно до п.е ст. 197.10. Податкового
Кодексу України, звільняються від
оподаткування операції з постачання
послуг з поховання та постачання
ритуальних товарів державними та
комунальними службами, а саме:
утримання тіл померлих у холодильних
камерах понад норму перебування (після
смерті у лікувальному закладі, а також
тих, що померли вдома чи інших місцях).

Як вбачається із статуту
Кіровоградської обласної лікарні, вона
є лікувально-профілактичною установою,
яка надає населенню
висококваліфіковану і спеціалізовану
стаціонарну і амбулаторну
консультативну медичну допомогу, і не є
державною або комунальною службою,
утвореною для постачання послуг з
поховання та постачання ритуальних
товарів.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції, що Тервідділенням АМКУ не
доведено, що Лікарнею здійснюються
саме постачання послуг з поховання та
постачання ритуальних товарів у якості
державного та комунального закладу, що
є підставою для звільнення від податку
на додану вартість.

Загальні засади здійснення в Україні
діяльності з поховання померлих,
регулювання відносин, що виникають
після смерті (загибелі) особи, щодо
проведення процедури поховання
відбувається за Законом України "Про
поховання та похоронну справу".

Послуги, пов'язані з організацією
поховання та облаштуванням місця
поховання є ритуальними послугами,
вартість яких встановлюється
виконавчим органом сільської,
селищної, міської ради, виходячи із
норм ст. ст. 1, 9, 10 такого Закону.

За таких обставин господарський суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про те, що
даний вид послуг з господарської
діяльності державного закладу охорони
здоров'я - Кіровоградської обласної
лікарні не звільняється від
оподаткування відповідно до п.п.є п.
197.1.10 Податкового Кодексу України.

Відповідно до розділу 2 п.7 Постанови
КМУ від 17 вересня 1996 р. N 1138 «Про
затвердження переліку платних послуг,
які надаються в державних закладах
охорони здоров'я та вищих медичних
закладах освіти», послугами з
провадження господарської та/або
виробничої діяльності є, у тому числі,
утримання тіл померлих у холодильній
камері патолого-анатомічного бюро
після дослідження понад норми
перебування, а також тих, що
знаходяться на зберіганні.

Проте, з оскаржуваного рішення
адміністративної колегії не
вбачається дослідження обставин
стосовно строку перебування тіл
померлих у холодильній камері понад
норму перебування (після смерті у
лікувальному закладі, а також тих, що
померли вдома чи в інших місцях).

Належних та допустимих доказів
утримання тіл померлих у холодильних
камерах лікарні понад норму
перебування, у відповідності до ст.33,34
ГПК України відповідачем не надано, що
спростовує доводи відповідача про
безпідставне включення до тарифів на
ці послуги податку на додану
вартість.

Доводи апелянта про те, що Лікарня
повідомила Тервідділення АМКУ про
подання до Департаменту економічного
розвитку і торгівлі Кіровоградської
ОДА на затвердження нової вартості
послуги "утримання тіл померлих в
холодильній камері у
патологоанатомічному відділенні
обласної лікарні" без включення ПДВ,
обґрунтовано відхилені судом першої
інстанції у якості підстав для
визнання позивачем порушення та
відмови у позові.

Так, зазначені листи не є
нормативно-правовими актами. Лист
Головного управління Міндоходів у
Кіровоградській області від 14.08.13 №
3127/10/11-23-15-02 містить протилежну думку,
ніж викладена у листі 28.08.13 №
2010/10/11-28-15-02-19. Лист лікарні від 11.04.14 №
1928/31 свідчить лише про виконання
Рекомендацій Тервідділення АМКУ,
проте сам по собі такий лист не є
доказом порушення позивачем вимог
Закону України "Про захист економічної
конкуренції".

Таким чином, відповідачем не доведено
зловживанням позивачем монопольним
(домінуючим) становищем на ринку шляхом
встановлення таких цін чи інших умов
придбання або реалізації товару, які
неможливо було б встановити за умов
існування значної конкуренції на
ринку, а також й ущемлення інтересів
споживачів, тому висновки суду першої
інстанції про неправомірне
застосування до позивача штрафу, є
законними і обґрунтованими.

Розглядаючи справу, господарський суд
першої інстанції всебічно, повно і
об'єктивно встановив всі обставини
справи, дав їм належну правову оцінку,
правильно застосував норми
матеріального та процесуального права,
що у відповідності до ст. 103 ГПК України
є підставою для залишення апеляційної
скарги без задоволення, а рішення суду -
без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103 Господарського
процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Кіровоградського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України -
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Кіровоградської області від 3 вересня
2014 року у справі № 912/2215/14 - залишити
без змін.

Постанова набирає чинності з дня її
оголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України через
Дніпропетровський апеляційний
господарський суд протягом двадцяти
днів з дати її прийняття.

Повний текст виготовлено 10.11.2014 року.

Головуючий суддя
О.В. Березкіна

Суддя
М.О.Дармін

Суддя
О.В.Чус