ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2014 рокуСправа № 912/3396/14
Господарський суд Кіровоградської
області в складі судді Вавренюк Л.С.,
розглянув у відкритому судовому
засіданні справу № 912/3396/14

за позовом: фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, Київська область, Сквирський
район, с. Безугляки

до відповідача: товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрофірма Колос",
Кіровоградська область,
Маловисківський район, с. Леніна

про стягнення 6 861,53 грн.

Представники:

від позивача - фізична особа -
підприємець ОСОБА_1, особисто;

від відповідача - участі не брали.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
звернувся до господарського суду
Кіровоградської області з позовною
заявою про стягнення з товариства з
відповідача на користь позивача 6 861,53
грн. боргу за договором на виконання
робіт № 5/ХІ від 05.11.13 р.

Представник відповідача в судовому
засіданні 04.11.14 р. участі не брав,
письмових заперечень або будь-яких
пояснень по суті спору суду не надав,
хоча належним чином повідомлений про
дату, час та місце судового засідання,
що підтверджується поштовим
повідомленням про отримання 11.10.14 р.
товариством з обмеженою
відповідальністю "Агрофірма Колос"
ухвали суду про порушення провадження
у даній справі від 08.10.14 р. (а.с. 13).

На підставі ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України, справу
розглянуто за наявними в ній
матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, заслухавши пояснення позивача,
господарський суд встановив наступне.

05.11.13 р. між фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1 (далі - Виконавець)
та товариством з обмеженою
відповідальністю "Агрофірма Колос"
(далі - Замовник) укладено договір на
виконання робіт № 5/ХІ (далі - Договір,
а.с. 5), предметом якого, у відповідності
до п. 1.1. Договору, є надання Виконавцем
послуг по оранці землі на площах
Замовника на основі впровадження
прогресивних технологій використання
продуктивної техніки, яка є власністю
Виконавця.

Згідно п.п. 3.1., 3.2. Договору сторони
погодили, що роботи по оранці землі
будуть виконуватись Виконавцем за
ціною 200,00 грн. за 1 га площі; Замовник
одночасно з закінченням робіт, але не
пізніше 10 днів після підписання акту
виконаних робіт, розраховується з
Виконавцем шляхом перерахування
грошей на розрахунковий рахунок.

Договір підписаний обома сторонами та
скріплений круглими печатками
Замовника та Виконавця.

Укладений між сторонами Договір за
своєю правовою природою є договором
підряду, правовідносини за якими
регулюються главою 61 Цивільного
кодексу України.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу
України за договором підряду одна
сторона (підрядник) зобов'язується на
свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме: акту передачі - приймання
виконаних підрядних робіт від 07.11.13 р.,
позивач свої зобов'язання за Договором
виконав в повному обсязі та належним
чином, виконавши роботи по оранці землі
Замовника в кількості 30 га на загальну
суму 6 000,00 грн. (а.с. 6).

Згаданий вище акт передачі - приймання
виконаних підрядних робіт від 07.11.13 р.
підписаний Виконавцем та Замовником,
скріплений печатками сторін.

Однак, відповідач свої зобов'язання за
Договором належним чином не виконав, за
виконані позивачем роботи не
розрахувався.

Оскільки заборгованість в сумі 6 000,00
грн. відповідачем сплачено не було,
позивач з метою захисту порушених прав
та інтересів звернувся до суду з даним
позовом.

Стаття 525 Цивільного кодексу України
передбачає, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідач не надав суду доказів
сплати заборгованості за виконання
позивачем роботи в розмірі 6 000,00 грн., в
матеріалах справи такі докази
відсутні, а тому вимоги позивача в цій
частині є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Також позивач просить стягнути з
відповідача 861,53 грн. пені.

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 546
Цивільного кодексу України, виконання
зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 549 Цивільного кодексу України
встановлено, що неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Частиною 6 ст. 231 Господарського кодексу
України визначено, що штрафні санкції
за порушення грошових зобов'язань
встановлюються у відсотках, розмір
яких визначається обліковою ставкою
Національного банку України, за увесь
час користування чужими коштами, якщо
інший розмір відсотків не передбачено
законом або договором.

Згідно з ч. 2 ст. 343 Господарського
кодексу України платник грошових
коштів сплачує на користь одержувача
цих коштів за прострочку платежу пеню в
розмірі, що встановлюється за згодою
сторін, але не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Стаття 1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
передбачає, що платники грошових
коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочку
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
визначає, що розмір пені, передбачений
ст. 1 цього Закону, обчислюється від
суми простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Відповідно до п. 4.5 Договору, при
несвоєчасному розрахунку Замовник
зобов'язаний сплатити Виконавцю пеню в
розмірі 0,3% від суми боргу за кожний
день прострочення, але не більше
розміру подвійної облікової ставки
Національного банку України.

Разом з цим, як вбачається з розрахунку,
позивачем нараховано пеню на суму
заборгованості в розмірі 6 000,00 грн. за
період з 18.11.13 р. по 16.09.14 р. (а.с. 2 зв. бік),
тобто позивачем не враховано вимоги ч. 6
ст. 232 Господарського кодексу України,
яка визначає, що нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Враховуючи викладене, господарським
судом, у відповідності до вимог чинного
законодавства, обмежено період
нарахування пені шістьма місяцями від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано та нараховано пеню на суму 6
000,00 грн. за період з 18.11.13 р. по 18.05.14 р.
Таким чином, пеня, що підлягає
стягненню з відповідача складає 422,47
грн. В задоволенні решти вимог в цій
частині позивачу слід відмовити.

Отже, позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати зі сплати судового збору
покладаються на відповідача та
стягуються з останнього пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 49, 78, 82-85, 116, 117
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрофірма Колос" (26211,
Кіровоградська область,
Маловисківський район, с. Леніна, ) на користь фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, п/р НОМЕР_2 в
АТ "Артем-Банк" м. Київ, МФО 300885, ід. код
НОМЕР_1) заборгованість в сумі 6 422,47 грн.,
з яких: 6 000,00 грн. - основний борг, 422,47
грн. - пеня.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрофірма Колос" (26211,
Кіровоградська область,
Маловисківський район, с. Леніна, ) в доход Державного
бюджету (отримувач коштів - УК у
м.Кіровограді/м.Кіровоград/22030001, банк
отримувача - ГУ ДКСУ у Кіровоградській
області, МФО 823016, р/р 3002,
ідентифікаційний код 38037409, КБКД 22030001
"Судовий збір") - судовий збір в сумі
1 717,38 грн.

Накази видати після набрання рішенням
законної сили.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення місцевим господарським
судом.

У разі якщо в судовому засіданні було
оголошено лише вступну та резолютивну
частини рішення, зазначений строк
обчислюється з дня підписання повного
рішення.

Копію рішення направити відповідачу за
адресою: 26211, Кіровоградська область,
Маловисківський район, с. Леніна.

Повне рішення складено 10.11.2014 року.

Суддя
Л.С. Вавренюк