ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2014 р.
Справа № 917/1963/14

За позовом Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" (вул.
Б.Хмельницького, буд. 6, м. Київ, 01001)

до Комунального підприємства
"Теплоенерго" (вул. Чапаєва, буд. 68, м.
Кременчук, Полтавська область, 39617)

про стягнення 551599,47 грн.

Суддя Безрук Т. М.

Представники:

від позивача: Мельник В.В., дов. № 14-93
від 18.04.2014р.

від відповідача: не з"явився

Розглядається позовна заява про
стягнення 551599,47 грн., у тому числі 172718,95
грн. - пені, 36509,53 грн. - 3 % річних, 342370,99
грн. - штрафу, нарахованих за
несвоєчасну оплату природного газу
згідно договору на закупівлю
природного газу № 12/317-БО-24 від 06.02.2012р.

Відповідач у відзиві проти позову
заперечує, посилаючись на відсутність
його вини в несвоєчасній оплаті
споживачами послуг та виникненні
боргу, підприємство є збитковим, станом
на 01.10.2014р. збиток підприємства
становить 35282987,10 грн., що
підтверджується оборотно-сальдовою
відомістю підприємства.

В судовому засіданні 04.11.2014р. судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення згідно ст. 85 ГПК
України.

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив:

06 лютого 2012 року між Національною
акціонерною компанією "Нафтогаз
України" (позивачем) та Комунальним
підприємством "Теплоенерго"
(відповідачем) був укладений договір
про закупівлю природного газу №
12/317-БО-24 та Додаток № 1 до договору (далі
- Договір); (а.с.11-18).

Згідно п.1.1 Договору позивач, як
продавець, зобов'язався поставити
покупцеві (відповідачу) імпортований
природний газ виключно для вироблення
теплової енергії для потреб установ та
організацій, що фінансуються з
державного та місцевих бюджетів, а
також інших суб'єктів господарювання, а
покупець зобов'язується прийняти і
оплатити газ на умовах цього Договору.

Згідно п.10.1. Договору строк його дії до
31.12.2012р., а в частині розрахунків - до їх
повного здійснення.

Додатковою угодою № 1 від 27.06.2012р.
сторони визначили ціну природного
газу, що постачається, та порядок
визначення цієї ціни (а.с.19-20).

На виконання умов Договору позивач
поставив відповідачу впродовж лютого -
червня 2012р. природний газ на загальну
суму 4891014,09 грн. Зазначене
підтверджується двостороннє
підписаними актами прийому-передачі
природного газу від 29.02.2012р. на суму
2562072,87 грн., від 31.03.2012р. на суму 1744190,40
грн., від 30.04.2012р. на суму 540170,04 грн., від
31.05.2012р. на суму 35232,94 грн., від 30.06.2012р. на
суму 9347,84 грн. (а.с.21-25).

Відповідно до п. 4.1. Договору оплата за
газ, здійснюється покупцем виключно
грошовими коштами шляхом 100% поточної
оплати протягом місяця поставки газу.
Остаточний розрахунок за фактично
переданий газ здійснюється до 14 числа,
наступного за місяцем поставки газу.

Відповідач свої зобов'язання за
Договором щодо оплати природного газу
виконав, сплативши 4891014,09 грн., але при
цьому відповідач порушив строки
оплати, встановлені пунктом 4.1
Договору. Зазначене підтверджується
бухгалтерською випискою з балансового
рахунку сальдо по підприємству та
випискою по операціях, реєстром
прийнятих платежів від відповідача за
період з 01.02.2012р. по 30.11.2013р. (а.с.26-28).

Пунктом 7.3 Договору встановлено, що в
разі порушення покупцем умов пункту 4.1
цього Договору, покупець
зобов'язується (крім суми
заборгованості) сплатити пеню у
розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла в
період, за який сплачується пеня, від
суми простроченого платежу, за кожний
день прострочення платежу, а за
прострочення понад 30 (тридцять) днів
додатково сплатити штраф у розмірі 7
(семи) відсотків від суми простроченого
платежу.

Згідно п. 9.3. Договору строк, у межах
якого сторони можуть звернутися до
суду з вимогою про захист своїх прав за
цим Договором (строк позовної
давності), у тому числі щодо стягнення
основної заборгованості, штрафів, пені,
відсотків річних, інфляційних
нарахувань, встановлюється тривалістю
у 5 (п'ять) років.

Згідно ст. 259 ЦК України позовна
давність встановлена законом, може
бути збільшена за домовленістю сторін.
Договір про збільшення позовної
давності укладається у письмовій
формі.

За прострочення оплати природного газу
позивач нарахував відповідачу 172718,95
грн. - пені, 36509,53 грн. - 3% річних та 342370,99
грн. - штрафу (а.9-10).

Статтею 712 Цивільного кодексу України
(далі - ЦК України) визначено, що за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у
встановлений строк (строки) товар у
власність покупця для використання
його у підприємницькій діяльності або
в інших цілях, не пов'язаних з
особистим, сімейним, домашнім або
іншим подібним використанням, а
покупець зобов'язується прийняти товар
і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 265 Господарського кодексу
України (далі - ГК України) за договором
поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 6 ст. 265 ГК України до
відносин поставки, не врегульованих
цим кодексом, застосовуються
відповідні положення Цивільного
кодексу України про договори
купівлі-продажу.

Згідно ст. 692 ЦК України покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на
нього, якщо договором не встановлено
інший строк оплати товару. Покупець
зобов'язаний сплатити продавцеві повну
ціну переданого товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

За ст. 526 ЦК України зобов'язання
повинні виконуватися належним чином і
в установлений строк, одностороння
відмова від виконання зобов'язань не
допускається. Зазначені положення
викладені і в ст. 193 ГК України.

Заперечення відповідача проти позову з
тих мотивів, що прострочення платежу
відбулося не з його вини судом
відхиляються, так як частиною першою
ст.. 625 ЦК України встановлено, що
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України не
допускається відстрочка виконання з
мотиву, що зобов'язання другої сторони
за іншим договором не було виконано
належним чином.

За ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у
разі порушення зобов'язань настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Оскільки відповідач за одержаний
природний газ розраховувався
несвоєчасно, позивачем на підставі
пункту 7.3 договору заявлено вимоги про
стягнення 172718,95 грн. пені (з них: за
зобов'язаннями лютого 2012р. за період
14.03.2012р. - 12.06.2012р. пеня в сумі 66085,39 грн.;
за зобов'язаннями березня 2012р. за
період 14.04.2012р. - 12.09.2012р. пеня в сумі 71893,80
грн.; за зобов'язаннями квітня 2012р. за
період 14.05.2012р. - 22.10.2012р. пеня в сумі 31859,93
грн.; за зобов'язаннями травня 2012р. за
період 14.05.2012р. - 04.11.2012р. пеня в сумі 2443,09
грн.; за зобов'язаннями червня 2012р. за
період 14.07.2012р. - 04.11.2012р. пеня в сумі 436,74
грн. ).

Згідно п.7.3. Договору пеня
нараховується за кожен день від суми
простроченого платежу.

Після проведення перевірки
правильності нарахування пені, судом
встановлено, що належна до стягнення
сума пені становить 171808,92 грн. (у тому
числі 65175,37 грн. пені за зобов'язаннями
лютого 2012р. за період 14.03.2012р. - 12.06.2012р.,
71893,80 грн. пені за зобов'язаннями
березня 2012р. за період 14.04.2012р. - 12.09.2012р.,
31859,92 грн. пені за зобов'язаннями квітня
2012р. за період 14.05.2012р. - 22.10.2012р., 2443,09 грн.
пені за зобов'язаннями травня 2012р. за
період 14.05.2012р. - 04.11.2012р., 436,74 грн. за
зобов'язаннями червня 2012р. за період
14.07.2012р. - 04.11.2012р.); (розрахунок суду -
залучено до справи).

З огляду на викладене, позовні вимоги
щодо стягнення пені слід задовольнити
частково на суму 171808,92 грн. В частині
стягнення 910,03 грн. пені слід відмовити
за безпідставністю цих вимог.

На підставі 7.3 договору, яким визначено,
що за кожний день прострочення платежу,
а за прострочення понад 30 (тридцять)
днів додатково сплатити штраф у
розмірі 7 (семи) відсотків від суми
простроченого платежу, позивачем
нараховано 342370,99 грн. - штрафу (у тому
числі 179345,10 грн. штрафу за
зобов'язаннями лютого 2012р., 122093,33 грн.
штрафу за зобов'язаннями березня 2012р.,
37811,90 грн. - за зобов'язаннями квітня
2012р., 2466,31грн. - за зобов'язаннями травня
2012р., 654,35 грн. - за зобов'язаннями червня
2012р.). Правильність розрахунку
перевірено судом.

Можливість одночасного стягнення пені
та штрафу за порушення окремих видів
господарських зобов'язань передбачено
частиною другою статті 231 ГК України.

В інших випадках порушення виконання
господарських зобов'язань чинне
законодавство не встановлює для
учасників господарських відносин
обмежень щодо передбачення умовами
договору одночасного стягнення пені та
штрафу, що узгоджується із свободою
договору, встановленою статтею 627 ЦК
України, коли сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Одночасне стягнення з учасника
господарських відносин, який порушив
господарське зобов'язання за
договором, штрафу та пені не суперечить
статті 61 Конституції України, оскільки
згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та
штраф є формами неустойки, а відповідно
до статті 230 ГК України - видами
штрафних санкцій, тобто не є окремими
та самостійними видами юридичної
відповідальності. У межах одного виду
відповідальності може застосовуватися
різний набір санкцій.

Положеннями статей 627, 628, 629 ЦК України
визначено, що відповідно до статті 6
цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості. Зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства. Договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

В даній справі при укладені Договору
сторони дійшли згоди щодо сплати
одночасно штрафу та пені у разі
невиконання відповідачем умов
договору, а саме: порушення строку
оплати отриманого газу. Тому, одночасне
застосування штрафу та пені не
суперечить вимогам чинного
законодавства України та умовам
укладеного між сторонами договору.

Таким чином, позовні вимоги про
стягнення 342370,99 грн. - штрафу
обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

За ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних з
простроченої суми, якщо законом або
договором не встановлений інший розмір
процентів.

Позивачем на підставі ст. 625 ЦК України
нараховано 36509,53 грн. - 3% річних (за
період 14.03.2012р. - 13.06.2012р. на суму 13182,08
грн. за зобов'язаннями лютого 2012р.,
14.04.2012р.-13.09.2012р. на суму 16331,57 грн. за
зобов'язаннями березня 2012р.,
14.05.2012р.-23.10.2012р. на суму 6416,26 грн. за
зобов'язаннями квітня 2012р.,
14.05.2012р.-05.11.2012р. на суму 491,51 грн. за
зобов'язаннями травня 2012р.,
14.07.2012р.-05.11.2012р. на суму 88,11 грн. за
зобов'язаннями червня 2012р.); (а.с. 9-10).

В п. 1.9 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від
17.12.2013р. за № 14 «Про деякі питання
практики застосування законодавства
про відповідальність за порушення
грошових зобов'язань» роз'яснено, що
день фактичної сплати суми
заборгованості не включається в період
часу, за який здійснюється стягнення
інфляційних нарахування та пені.

Судом встановлено, що при розрахунку
річних позивач безпідставно в період
нарахування включив дні проведення
відповідачем сплати боргу, позивачем
не було враховано, що в день оплати
платежу прострочення виконання
зобов'язання було вже відсутнє.

З огляду на викладене, нарахування 3%
річних є правомірним на суму 34392,79 грн.
(за період 14.03.2012р. - 12.06.2012р. на суму 13007,62
грн. за зобов'язаннями лютого
2012р.,14.04.2012р.-12.09.2012р. на суму 14418,17 грн. за
зобов'язаннями березня 2012р.,
14.05.2012р.-22.10.2012р. на суму 6389,45 грн. за
зобов'язаннями квітня 2012р.,
14.05.2012р.-04.11.2012р. на суму 489,96 грн. за
зобов'язаннями травня 2012р.,
14.07.2012р.-04.11.2012р. на суму 87,59 грн. за
зобов'язаннями червня 2012р.); (розрахунок
суду залучено до справи). Позовні
вимоги в цій частині підлягають
задоволенню. В частині стягнення 2116,74
грн. річних слід відмовити за
безпідставністю цих вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України
судові витрати покладаються на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

В разі добровільного виконання
рішення суду до відкриття виконавчого
провадження відповідач не позбавлений
права звернутися до суду з заявою про
визнання наказу таким, що не підлягає
виконанню повністю або частково, на
підставі ст. 117 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального
підприємства "Теплоенерго" (вул.
Чапаєва, буд. 68, м. Кременчук, Полтавська
область, 39600, ідентифікаційний код 31700972)
на користь Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" (вул.
Б.Хмельницького, буд. 6, м. Київ, 01001,
ідентифікаційний код 20077720) 171808грн. 92
коп. пені, 34392грн. 79 коп. річних, 342370грн. 99
коп. штрафу, 10971грн. 45 коп. витрат зі
сплати судового збору.

Видати наказ.

3. В іншій частині - у позові відмовити.

Повне рішення складено та підписано:
05.11.2014р.

Суддя
Безрук Т. М.