м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовомПриватного акціонерного
товариства "Просто-страхування" до 1)
Товариства з додатковою
відповідальністю "Страхове товариство
з додатковою відповідальністю "Глобус",
2) Товариства з обмеженою
"Волеотрансбуд"провідшкодування шкоди
Суддя Головатюк Л.Д.
за участю представників:
Від позивачаШевельов Є.О.(дов. від
20.12.2013)Від відповідача-1не з'явився Від
відповідача-2не з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позивач звернувся до господарського
суду м. Києва з позовною заявою про
стягнення з відповідачів регресної
заборгованості в розмірі 19 526,27 грн.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 02.10.2014 р. порушено провадження
розгляду на 21.10.2014 р.
21.10.2014 р. розгляд справи було відкладено
на 06.11.2014 р. через неявку в засідання
представників сторін та неподання ними
витребуваних доказів.
В судове засідання 06.11.2014 р. з'явився
представник позивача, який надав в
матеріали справи докази сплати
відповідачем на його користь 15 849,39 грн.
в рахунок страхового відшкодування, а
також підтримав позовні вимоги в іншій
Відповідачі-1,2 в судове засідання
уповноважених представників не
направили, відзив на позов та інші
документи на підтвердження своєї
правової позиції не подали, обставини
позову не спростували. Про дату, час та
місце судового засідання у справі
відповідачі повідомлялися належним
чином, що підтверджується відміткою на
звороті судової ухвали від 21.10.2014 р. та
повідомленнями про вручення поштового
відправлення, наявними у матеріалах
справи.
Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 р. №18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" у разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.
Оскільки відповідачі повідомлені про
час та місце судового розгляду
належним чином, а матеріали справи
містять достатні докази для
всебічного, повного та об'єктивного
розгляду всіх обставин справи, суд
вважає за можливе розглянути справу по
суті за наявними в ній матеріалами в
порядку ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України.
В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частину
рішення.

У судовому засіданні складено протокол
згідно статті 81-1 Господарського
процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні дані, на яких ґрунтується
позов, об'єктивно оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

05.06.2013 р. між Приватним акціонерним
товариством "Просто-страхування" (далі -
страховик, позивач) та ОСОБА_2 (далі -
страхувальник) було укладено договір
добровільного страхування наземного
транспортного засобу № 002907 (надалі -
договір), об'єктом страхування за яким є
майнові інтереси страхувальника як
власника автомобіля Jaguar XJ,
реєстраційний номер НОМЕР_1.

Як підтверджується матеріалами справи,
23.01.2014 р. на пр-ті Перемоги у м. Києві
відбулась дорожньо-транспортна
пригода (далі - ДТП) за участі
застрахованого автомобіля Jaguar XJ,
реєстраційний номер НОМЕР_1 та
автомобіля ЗАЗ, реєстраційний номер
НОМЕР_2, що належить Товариству з
обмеженою відповідальністю
"Волеонтрансбуд", в результаті якої
обидва транспортні засоби отримали
механічні пошкодження.

Вказана ДТП сталася в результаті
порушення водієм автомобіля
автомобіля ЗАЗ, реєстраційний номер
НОМЕР_2, ОСОБА_3 п.12.1, п.2.5 Правил
дорожнього руху України, що
підтверджується постановою
Святошинського районного суду м. Києва
від 12.02.2014 р. у справі № 759/1337/14-п,
відповідно до якої ОСОБА_3 визнано
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124, ч.1
ст. 130 Кодексу України про
адміністративні правопорушення.

Факт скоєння указаного ДТП
підтверджується довідкою № 9338486
відділення УДАІ ГУ МВС України у м.
Києві від 23.01.2014 р.

Відповідно до звіту з оцінки
транспортного засобу № 11235/93738 від
18.02.2014 р. вартість матеріального
збитку, нанесеного власнику даного
автомобіля в результаті його
пошкодження при ДТП, становить 19 038,02
грн. (копія звіту наявна в матеріалах
справи).

На підставі заяви на виплату
страхового відшкодування, звіту з
оцінки транспортного засобу № 11235/93738
від 18.02.2014 р., страхового акту № 93738 від
06.03.2014 р., розпорядження до страхового
акту № 93738 від 14.03.2014 р., рахунку № 1013445
від 19.02.2014 р., позивач на виконання умов
договору страхування виплатив на
рахунок, визначений страхувальником,
страхове відшкодування у розмірі 19 526,27
грн., що підтверджується платіжними
дорученнями № 7827 від 13.03.2014 р.

Статтею 27 Закону України "Про
страхування" та статтею 993 ЦК України
визначено, що до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право
зворотної вимоги до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною другою статті 1187 ЦК України
передбачено, що шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Вина ОСОБА_3, який керував транспортним
засобом, належним Товариству з
обмеженою відповідальністю
"Волеонтрансбуд", встановлена у
судовому порядку.

Пунктом 36.4 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників транспортних засобів"
передбачено, що виплата страхового
відшкодування (регламентна виплата)
здійснюється безпосередньо
потерпілому (іншій особі, яка має право
на отримання відшкодування) або
погодженим з ним особам, які надають
послуги з ремонту пошкодженого майна,
сплатили страхове відшкодування за
договором майнового страхування (крім
регламентної виплати, передбаченої
підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього
Закону), лікування потерпілих та інші
послуги, пов'язані з відшкодуванням
збитків.

З матеріалів справи вбачається, що
цивільно-правова відповідальність
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Волеонтрансбуд" як
власника автомобіля ЗАЗ, реєстраційний
номер НОМЕР_2, на дату ДТП була
застрахована Товариством з додатковою
відповідальністю "Страхове товариство
з додатковою відповідальністю "Глобус"
згідно із полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АС/3190007,
відповідно до інформації з єдиної
централізованої бази даних МТСБУ, за
вказаним полісом ліміт
відповідальності за шкоду заподіяну
майну становить 50 000,00 грн., франшиза - 1
000,00 грн.

Таким чином відповідач-1 є
відповідальною особою за завдані
збитки власнику автомобіля Jaguar XJ,
реєстраційний номер НОМЕР_1, відповідно
до положень Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників транспортних засобів" в
межах, передбачених договором
обов'язкового страхування цивільної
відповідальності, а до позивача як
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором
добровільного страхування наземних
транспортних засобів № 002907 від 05.06.2013
р., перейшло право вимоги, яке потерпіла
особа мала до відповідача як особи,
відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні висновки по застосуванню
положень закону містяться у постанові
Верховного Суду України судової палати
у господарських справах від 25
листопада 2008 року (справа 11/406-07), а також
і у постанові Верховного Суду України
№ 3-118гс11 від 07.11.2011р. (справа № 48/562), які
згідно ч. 2 ст. 82 ГПК України є
обов'язкові до врахування судом при
прийнятті рішення у справі.

За чинним законодавством України окрім
особи, винної у завданні шкоди,
потерпілий у ДТП має також право
одержати майнове відшкодування або за
рахунок страхової організації, якою
застраховане його майно, за правилами і
в порядку, встановленому Цивільним
кодексом України та Законом України
"Про страхування", або за рахунок
страховика, яким застраховано
відповідальність особи, що володіє
транспортним засобом, водія якого
визнано винним у ДТП, за правилами та у
порядку, встановленому ЦК України та
Законом України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів".

Право потерпілого обрати той чи інший
спосіб захисту чинним законодавством
не обмежене. В даному випадку
потерпілий звернувся за
відшкодуванням майнової шкоди до
позивача, який застрахував його майно -
автомобіль Jaguar XJ, реєстраційний номер
НОМЕР_1.

В розумінні положень Закону "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" позивач набув (в порядку
регресу) право на виплату страхового
відшкодування від страховика винної
особи.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону
України „Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" встановлено, що страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи.

З метою досудового врегулювання спору
позивач звернувся до відповідача-1 з
заявою про виплату страхового
відшкодування по полісу за вих. № 04-2695
від 12.056.2014 р., яка була отримана
відповідачем-1 14.05.2014 р.

За договором обов'язкового страхування
цивільної відповідальності (поліс
АС/319007) передбачено, що ліміт
відповідальності за шкоду заподіяну
майну становить 50 000,00 грн., франшиза - 1
000,00 грн., таким чином з відповідача-1
підлягає стягненню сума страхового
відшкодування виплаченого позивачем
за вирахуванням франшизи (19 526,27 грн. - 1
000,00 грн. = 18 526,27 грн.), що відповідає
розміру заявлених позовних вимог.

Поданими до справи доказами
підтверджується, зокрема, платіжним
дорученням № 5292 від 28.10.2014 р., що у ході
розгляду справи відповідачем-1 було
сплачено на користь позивача 15 849,39 грн.

Згідно п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо, з-поміж
іншого, відсутній предмет спору.

У зв'язку із викладеним суд вважає за
доцільне припинити провадження у
справі в частині стягнення із
відповідача 15 849,39 грн.

Таким чином, заборгованість
відповідача перед позивачем станом на
момент вирішення спору складає 3 676,88
грн., тому позовні вимоги щодо
стягнення з відповідача-1 страхового
відшкодування в порядку регресу
підлягають задоволенню в цій частині.

Позивачем заявлена також вимога про
стягнення з відповідача-2 матеріальної
шкоди (франшизи) у розмірі 1 000,00 грн.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК
України встановлено, що джерелом
підвищеної небезпеки є діяльність,
пов'язана з використанням, зберіганням
або утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

На підставі ст. 1166 ЦК України шкода,
завдана майну фізичної чи юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Стаття 1194 ЦК України встановлює, що
особа, яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

За таких обставин вимога позивача щодо
стягнення з відповідача-2 1 000,00 грн. є
обґрунтованою та такою, що підлягає
задоволенню.

Судові витрати позивача по сплаті
судового збору в розмірі 1 827,00 грн.
відповідно до положень статті 49 ГПК
України покладаються на відповідачів
пропорційно задоволеним позовним
вимогам.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Провадження в частині стягнення
з Товариства з додатковою
відповідальністю "Страхове товариство
з додатковою відповідальністю "Глобус"
15 849,39 грн. припинити.

2. В іншій частині позов
задовольнити.

3. Стягнути з Товариства з
додатковою відповідальністю "Страхове
товариство з додатковою
відповідальністю "Глобус" (01010, м. Київ,
вул. А.Іванова, 21/17, кв. 1,
ідентифікаційний код 20448234) на користь
Приватного акціонерного товариства
"Просто-страхування" (04050, м. Київ, вул.
Герцена, 10, ідентифікаційний код 24745673)
страхове відшкодування в порядку
регресу у розмірі 3 676 (три тисячі
шістсот сімдесят шість) грн. 88 коп. та
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 1 436(одну тисячу чотириста
тридцять шість) грн. 39 коп.

4. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Волеотрансбуд" (09100, Київська область,
м. Біла Церква, вул. Січневого прориву,
41-Г, ідентифікаційний код 35216620) на
користь Приватного акціонерного
товариства "Просто-страхування" (04050, м.
Київ, вул. Герцена, 10, ідентифікаційний
код 24745673) матеріальну шкоду в розмірі 1
000 (одну тисячу) грн. 00 коп. та витрати по
сплаті судового збору у розмірі 390
(триста дев'яносто) грн. 61 коп.

5. Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

6. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

7. Копію рішення надіслати
сторонам.

СуддяЛ.Д. Головатюк

Повне рішення складено: 12.11.2014 р.