ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2014 р.
Справа № 911/3177/14

Господарський суд Київської
області у складі судді Рябцевої О.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Міжрегіональна
виробнича компанія «Омега», м. Рівне

до Фастівського управління
державної казначейської служби
України Київської області, Київська
обл., м. Фастів

відділу державної виконавчої служби
Фастівського міськрайонного
управління юстиції Київської області,
Київська обл., м. Фастів

про стягнення 39174,88 грн.

за участю Фастівської
міжрайонної прокуратури Київської
області

за участю представників:

від позивача: Грищенко О.М. (дов. від
10.07.2014 р.);

від відповідача 1: Блощаневич А.М. (дов.
№ 2/1073 від 22.08.2014 р.);

від відповідача 2: не з'явився;

від прокуратури:Харченко М.А. (наказ №
1610к від 29.09.2014 р.);

Обставини справи:

товариство з обмеженою
відповідальністю «Міжрегіональна
виробнича компанія «Омега» (далі -
позивач) звернулось до господарського
суду Київської області з позовом до
Фастівського управління державної
казначейської служби України
Київської області (далі - відповідач 1),
відділу державної виконавчої служби
Фастівського міськрайонного
управління юстиції Київської області
(далі - відповідач 2) про стягнення 39174,88
грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
посилається на те, що внаслідок
незаконних дій та бездіяльності
Фастівського МРУЮ Київської області,
що полягають у нездійсненні
відповідачем 2 заміни кредитора у
виконавчому провадженні № 31193855 та
перерахуванні грошових коштів за
наказом господарського суду Київської
області від 10.02.2012 р. у справі № 8/113-11 на
користь неналежного стягувача - ТОВ
«Вісава», ТОВ «Міжрегіональна
виробнича компанія «Омега» понесло
збитки, які виразились у неотриманні
грошових коштів у сумі 39174,88 грн.,
присуджених до стягнення рішенням
господарського суду Київської області
від 16.01.2012 р. у справі №8/113-11. Позивач
зазначає, що відповідно до ст. 87 Закону
України «Про виконавче провадження»
збитки, завдані державним виконавцем
юридичним особам під час проведення
виконавчого провадження, підлягають
відшкодуванню в порядку, встановленому
законом, та посилаючись на ст.ст. 1173, 1174
ЦК України та ст. 11 Закону України «Про
державну виконавчу службу», позивач
просить суд стягнути саме з
Фастівського управління державної
казначейської служби України
Київської області 39174,88 грн. в рахунок
відшкодування шкоди.

29.08.2014 р. до господарського суду
Київської області від відповідача 1
надійшов відзив на позов, в якому він
заперечив проти позовних вимог в
повному обсязі, посилаючись на те, що
по-перше, позивач повинен довести факт
заподіяння йому майнової шкоди та
наявність права на її відшкодування,
по-друге, висновок позивача про те, що
згідно з ст.ст. 1173, 1174 ЦК України
відшкодовувати завдану органом
державної влади чи посадовою особою
шкоду має Фастівське УДКСУ є
помилковим, оскільки заподіяна органом
державної влади шкода повинна бути
відшкодована за рахунок бюджетних
коштів, передбачених для цього органу,
по-третє, Фастівське УДКСУ, як орган
державної влади та юридична особа в
жодних правовідносинах з позивачем не
перебувало, його прав та законних
інтересів не порушувало, а тому у нього
не має жодних правових підстав
відшкодовувати матеріальну шкоду
позивачу.

29.09.2014 р. до господарського суду
Київської області від відповідача 1
надійшло клопотання, в якому він
зазначив, що Фастівське УДКСУ є
урядовим органом, кошти для якого
виділяються з державного бюджету лише
для забезпечення функціонування
установи, як юридичної особи, а тому у
разі ухвалення рішення про стягнення
коштів з Фастівського УДКСУ стягнення
відбудеться з видаткової частини
установи, чим порушаться права
Фастівського УДКСУ як державного
органу. Відповідач 1 також зазначив, що
заподіяна державним виконавцем
фізичним чи юридичним особам під час
виконання рішення шкода відповідно до
ст. 11 Закону України «Про державну
виконавчу службу» підлягає
відшкодуванню у порядку, передбаченому
законом, за рахунок держави.

30.09.2014 р. до господарського суду
Київської області від відповідача 2
надійшли заперечення на позовну заяву,
в яких він зазначив, що позовні вимоги
не підлягають задоволенню з огляду на
те, що у ВДВС Фастівського МРУЮ
Київської області відсутня можливість
щодо повернення грошових коштів,
перерахованих на рахунок ТОВ «Вісава»,
при цьому ВДВС Фастівського МРУЮ
Київської області вчиняються дії щодо
повернення вказаних коштів ТОВ
«Вісава» та їх перерахування ТОВ
«Міжрегіональна виробнича компанія
«Омега». З огляду на викладене,
відповідач 2 просив суд відмовити в
задоволенні позову, а розгляд справи
здійснювати без участі представника
ВДВС Фастівського МРУЮ Київської
області.

10.10.2014 р. до господарського суду
Київської області від Фастівського
міжрайонного прокурора надійшло
повідомлення про вступ у справу №
911/3177/14 з метою представництва
інтересів держави.

Згідно з п. 2 ч. 5 статті 36-1 Закону
України «Про прокуратуру» за наявності
підстав, передбачених частинами другою
- четвертою цієї статті, з метою
представництва громадянина або
держави прокурор має право в порядку,
передбаченому процесуальним законом,
вступати у справу, порушену за позовами
(заявами, поданнями) інших осіб, на
будь-якому етапі розгляду.

Частиною 1 статті 29 ГПК України
передбачено, що прокурор бере участь у
розгляді справ за його позовами, а
також може вступити за своєю
ініціативою у справу, порушену за
позовом інших осіб, на будь-якій стадії
її розгляду для представництва
інтересів громадянина або держави. З
метою вступу у справу прокурор може
подати апеляційну, касаційну скаргу,
заяву про перегляд рішення Верховним
Судом України про перегляд рішення за
нововиявленими обставинами або
повідомити суд і взяти участь у
розгляді справи, порушеної за позовом
інших осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 29 ГПК України про свою
участь у вже порушеній справі прокурор
повідомляє господарський суд письмово,
а в судовому засіданні - також і усно.

В п. 6 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 7 від
23.03.2012 р. «Про деякі питання участі
прокурора у розгляді справ,
підвідомчих господарським судам»
зазначено, що законодавством України
не передбачено ухвалення будь-яких
окремих процесуальних документів з
приводу вчинення прокурором
зазначених дій, так само як і
можливості відмови господарським
судом прокуророві у його вступі у
справу, здійсненому шляхом
повідомлення суду про свою участь у
розгляді справи, порушеної за позовом
інших осіб.

Відповідне письмове повідомлення
прокурора залучається судом до
матеріалів справи, а участь прокурора в
ній відображається в описовій частині
судового рішення, прийнятого зі справи.
Прокурор вважається таким, що взяв
участь у справі, з дня одержання
господарським судом згаданого
письмового повідомлення, тобто дня
його реєстрації у канцелярії суду.

15.10.2014 р. до господарського суду
Київської області від відповідача 1
надійшло клопотання, в якому він
зазначив, що Законом України «Про
державний бюджет на 2014 рік»
передбачені кошти для відшкодування
шкоди, завданої фізичній чи юридичній
особі незаконними рішеннями, діями чи
бездіяльністю органів державної влади,
їх посадових і службових осіб, при
цьому сам механізм виконання таких
рішень передбачений п. 35 Порядку
виконання рішень про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
боржників, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 845 від
03.08.2011 р., відповідно до якого
казначейство здійснює безспірне
списання коштів державного бюджету для
відшкодування (компенсації) шкоди,
заподіяної фізичним чи юридичним
особам внаслідок незаконно прийнятих
рішень, дій чи бездіяльності органів
державної влади, їх посадових чи
службових осіб під час здійснення ними
своїх повноважень. Отже, у категорії
справ щодо відшкодування шкоди,
завданої юридичній особі незаконними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
органів державної влади, їх посадових і
службових осіб, кошти стягуються не з
територіального управління
казначейства, як зазначено у позовній
заяві, а з державного бюджету України.

В судовому засіданні 28.08.2014 р. було
оголошено перерву до 09.09.2014 р.

Представник позивача в судових
засіданнях 28.08.2014 р., 09.09.2014 р., 07.10.2014 р. та
28.10.2014 р. підтримав позовні вимоги з
підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача 1 в судових
засіданнях 28.08.2014 р., 09.09.2014 р., 07.10.2014 р. та
28.10.2014 р. проти позовних вимог
заперечував з підстав, викладених у
відзиві на позовну заяву.

Представник відповідача 2 в судовому
засіданні 28.08.2014 р. проти позовних вимог
заперечував з підстав, викладених у
запереченнях, в судові засідання 09.09.2014
р., 07.10.2014 р. та 28.10.2014 р. представник
відповідача 2 не з'явився, хоча про час і
місце судових засідань відповідач 2 був
повідомлений належним чином.

Прокурор в судовому засіданні 28.10.2014 р.
проти позовних вимог заперечував.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши докази та оцінивши їх в
сукупності, заслухавши пояснення
представників сторін та прокурора, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Київської області від 16.01.2012 р. у справі
№8/113-11, яке набрало законної сили 26.01.2012
р., позов товариства з обмеженою
відповідальністю «Вісава» до
приватного сільськогосподарського
підприємства «Шляховик» про стягнення
заборгованості за договором
задоволено повністю; стягнуто з
приватного сільськогосподарського
підприємства «Шляховик» на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю «Вісава»
заборгованість за договором
купівлі-продажу на умовах відстрочення
платежу від 10.04.2009 р. за № 53-04-2009 СФК у
вигляді пені у сумі 13201,63 грн., 30-ти
процентів річних у сумі 20365,81 грн.,
інфляційних нарахувань у сумі 4985,89 грн.,
державне мито у сумі 385,55 грн. та витрати
на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу у сумі 236,00 грн.

10.02.2012 р. господарським судом Київської
області видано наказ на примусове
виконання рішення від 16.01.2012 р. у справі
№ 8/113-11.

Постановою ВДВС Фастівського МРУЮ
Київської області від 15.02.2012 р. відкрито
виконавче провадження № 31193855 з
виконання наказу господарського суду
Київської області від 10.02.2012 р. у справі
№ 8/113-11.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 08.10.2012 р. у справі № 8/113-11
задоволено заяву товариства з
обмеженою відповідальністю
«Міжрегіональна виробнича компанія
«Омега» про заміну сторони; замінено
сторону виконавчого провадження №
31193855 - кредитора - товариство з
обмеженою відповідальністю «Вісава»
на нового кредитора - товариство з
обмеженою відповідальністю
«Міжрегіональна виробнича компанія
«Омега».

Постановою ВДВС Фастівського МРУЮ
Київської області від 24.10.2012 р.
закінчено виконавче провадження №
31193855 з примусового виконання наказу
господарського суду Київської області
від 10.02.2012 р. у справі № 8/113-11 у зв'язку із
повним його виконанням та
перерахуванням коштів на рахунок TOB
«Вісава» (заборгованість у сумі 39174,88
грн. стягнуто з ПСП «Шляховик» згідно
платіжного доручення № 1917 від 03.10.2012 р.
та 19.10.2012 р. перераховано на користь ТОВ
«Вісава»).

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 13.05.2013 р. у
справі № 8/113-11 визнано бездіяльність
відділу державної виконавчої служби
Фастівського міськрайонного
управління юстиції у Київській області
під час виконання наказу
господарського суду Київської області
від 10.02.2012 р. у справі № 8/113-11 щодо
нездійснення заміни кредитора у
виконавчому провадженні № 31193855
незаконною; визнано дії відділу
державної виконавчої служби
Фастівського міськрайонного
управління юстиції Київської області
по винесенню постанови про закінчення
виконавчого провадження від 24.10.2012 р. у
виконавчому провадженні № 31193855
незаконними; визнано постанову відділу
державної виконавчої служби
Фастівського міськрайонного
управління юстиції Київської області
про закінчення виконавчого
провадження від 24.10.2012 р. у виконавчому
провадженні № 31193855 недійсною.

Постановою ВДВС Фастівського МРУЮ
Київської області від 26.05.2013 р.
відновлено виконавче провадження №
31193855 з виконання наказу господарського
суду Київської області від 10.02.2012 р. у
справі № 8/113-11.

Постановою ВДВС Фастівського МРУЮ
Київської області від 26.05.2013 р. замінено
сторону виконавчого провадження №
31193855 стягувача товариство з обмеженою
відповідальністю «Вісава» на нового
стягувача - товариство з обмеженою
відповідальністю «Міжрегіональна
виробнича компанія «Омега».

Постановою ВДВС Фастівського МРУЮ
Київської області від 21.08.2013 р.
закінчено виконавче провадження №
31193855 з виконання наказу господарського
суду Київської області від 10.02.2012 р. у
справі № 8/113-11 на підставі п. 13 ч. 1 ст. 49
Закону України «Про виконавче
провадження».

Ухвалою господарського суду Київської
області від 23.09.2013 р. у справі № 8/113-11
скаргу ТОВ «Міжрегіональна виробнича
компанія «Омега»» на дії ВДВС
Фастівського МРУЮ Київської області
щодо виконання наказу господарського
суду Київської області від 10.02.2012 р. у
справі № 8/113-11 задоволено; визнано дії
ВДВС Фастівського МРУЮ Київської
області по винесенню постанови про
закінчення виконавчого провадження на
підставі п. 13 ч. 1 ст. 49 Закону України
«Про виконавче провадження» від 21.08.2013
р. у ВП № 31193855 незаконними; визнано
постанову ВДВС Фастівського МРУЮ
Київської області про закінчення
виконавчого провадження на підставі п.
13 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про
виконавче провадження» від 21.08.2013 р. у
ВП № 31193855 недійсною.

Постановою ВДВС Фастівського МРУЮ
Київської області від 03.10.2013 р.
відновлено виконавче провадження №
31193855 з виконання наказу господарського
суду Київської області від 10.02.2012 р. у
справі № 8/113-11.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 03.03.2014 р. у справі № 8/113-11
скаргу ТОВ «Міжрегіональна виробнича
компанія «Омега» на бездіяльність ВДВС
Фастівського МРУЮ Київської області
щодо виконання наказу господарського
суду Київської області від 10.02.2012 р. у
справі № 8/113-11 задоволено частково;
визнано бездіяльність ВДВС
Фастівського МРУЮ щодо виконання
наказу господарського суду Київської
області від 10.02.2012 р. у справі № 8/113-11
незаконною.

З огляду на викладене, посилаючись на
те, що внаслідок незаконних дій
(бездіяльності) Фастівського МРУЮ
Київської області, що полягають у
нездійсненні відповідачем 2 заміни
стягувача у виконавчому провадженні №
31193855 та перерахуванні грошових коштів
за наказом господарського суду
Київської області від 10.02.2012 р. у справі
№ 8/113-11 на користь неналежного
стягувача - ТОВ «Вісава», ТОВ
«Міжрегіональна виробнича компанія
«Омега» понесло збитки, які виразились
у неотриманні грошових коштів,
присуджених до стягнення рішенням
господарського суду Київської області
від 16.01.2012 р. у справі №8/113-11, позивач
просить суд стягнути з Фастівського
управління державної казначейської
служби України Київської області 39174,88
грн. в рахунок відшкодування шкоди.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче
провадження» передбачено, що виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом (п. 1 ч. 2 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження»).

Статтею 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з статтею 56 Конституції України
кожен має право на відшкодування за
рахунок держави чи органів місцевого
самоврядування матеріальної та
моральної шкоди, завданої незаконними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їх посадових
і службових осіб при здійсненні ними
своїх повноважень.

Частиною 2 статті 87 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено, що
збитки, завдані державним виконавцем
фізичним чи юридичним особам під час
проведення виконавчого провадження,
підлягають відшкодуванню в порядку,
встановленому законом.

Частиною 3 статті 11 Закону України «Про
державну виконавчу службу»
передбачено, що шкода, заподіяна
державним виконавцем юридичним особам
під час виконання рішення, підлягає
відшкодуванню у порядку, передбаченому
законом, за рахунок держави.

Згідно з статтею 1174 ЦК України шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
незаконними рішеннями, діями чи
бездіяльністю посадової або службової
особи органу державної влади, органу
влади Автономної Республіки Крим або
органу місцевого самоврядування при
здійсненні нею своїх повноважень,
відшкодовується державою, Автономною
Республікою Крим або органом місцевого
самоврядування незалежно від вини цієї
особи.

Відповідно до п. 12 постанови № 9 від
17.10.2012 р. Пленуму Вищого господарського
суду України «Про деякі питання
практики виконання рішень, ухвал,
постанов господарських судів України»
у розгляді позовів про відшкодування
шкоди (збитків), заподіяної діями
(бездіяльністю) державного виконавця,
суди повинні виходити з положень
статті 11 Закону України «Про державну
виконавчу службу», статті 87 Закону
України «Про виконавче провадження»,
статті 1174 Цивільного кодексу України,
маючи на увазі, що в таких випадках
відповідачами можуть бути відповідні
органи Державної виконавчої служби, в
яких працюють державні виконавці, та
відповідні територіальні органи
Державної казначейської служби
України.

Частиною 2 статті 25 Бюджетного кодексу
України передбачено, що відшкодування
відповідно до закону шкоди, завданої
фізичній чи юридичній особі внаслідок
незаконно прийнятих рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади
(органів влади Автономної Республіки
Крим, органів місцевого
самоврядування), а також їх посадових і
службових осіб при здійсненні ними
своїх повноважень, здійснюється
державою (Автономною Республікою Крим,
органами місцевого самоврядування) у
порядку, визначеному законом.

Підпунктом 2 пункту 9 розділу VI
«Прикінцеві та перехідні положення»
Бюджетного кодексу України
встановлено, що до законодавчого
врегулювання безспірного списання
коштів бюджету та відшкодування
збитків, завданих бюджету,
відшкодування відповідно до закону
шкоди, завданої фізичній чи юридичній
особі внаслідок незаконно прийнятих
рішень, дій чи бездіяльності органів
державної влади (органів влади
Автономної Республіки Крим, органів
місцевого самоврядування), а також їх
посадових і службових осіб при
здійсненні ними своїх повноважень,
здійснюється державою (Автономною
Республікою Крим, органами місцевого
самоврядування) за рахунок коштів
державного бюджету (місцевих бюджетів)
в межах бюджетних призначень за
рішенням суду у розмірі, що не
перевищує суми реальних збитків, у
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

Пунктом 35 Порядку виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників,
затвердженого постановою № 845 від
03.08.2011 р. Кабінету Міністрів України,
встановлено, що казначейство здійснює
безспірне списання коштів державного
бюджету для відшкодування
(компенсації) шкоди, заподіяної
фізичним та юридичним особам внаслідок
незаконно прийнятих рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади,
їх посадових чи службових осіб під час
здійснення ними своїх повноважень.

Для забезпечення безспірного списання
коштів державного бюджету згідно з
пунктом 35 цього Порядку в Казначействі
відкривається в установленому порядку
відповідний рахунок. Безспірне
списання коштів державного бюджету
здійснюється Казначейством за рахунок
і в межах бюджетних призначень,
передбачених у державному бюджеті на
зазначену мету (п. 38 Порядку виконання
рішень про стягнення коштів державного
та місцевих бюджетів або боржників,
затвердженого постановою № 845 від
03.08.2011 р. Кабінету Міністрів України).

З додатку № 3 до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік»
вбачається, що до видатків Державного
бюджету України на 2014 рік, які
фінансуються з загального фонду, за
кодом програмної класифікації
видатків та кредитування державного
бюджету № 3504030 віднесено відшкодування
шкоди, завданої громадянинові
незаконними діями органів дізнання,
досудового слідства, прокуратури і
суду, відшкодування громадянинові
вартості конфіскованого та
безхазяйного майна стягнутого в дохід
держави, відшкодування шкоди, завданої
фізичній чи юридичній особі
незаконними рішеннями, діями чи
бездіяльністю органів державної влади,
їх посадових і службових осіб.

Отже, відповідно до приписів чинного
законодавства відшкодування шкоди,
завданої юридичній особі незаконними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
посадової або службової особи органу
державної виконавчої служби при
здійсненні нею своїх повноважень,
здійснюється державою через Державну
казначейську службу України (її
територіальні органи) за рахунок і в
межах бюджетних призначень,
передбачених у державному бюджеті на
зазначену мету.

Тобто, Фастівське управління державної
казначейської служби України, яке є
належним відповідачем у справі, при
цьому не є органом, відповідальним за
шкоду, завдану юридичній особі
незаконними рішеннями, діями чи
бездіяльністю органу державної
виконавчої служби, в даному випадку
ВДВС Фастівського МРУЮ Київської
області, а є особою, яка лише здійснює
на підставі рішення суду безспірне
списання коштів з державного бюджету
для відшкодування (компенсації) такої
шкоди.

Проте, як вже зазначалось, в прохальній
частині позовної заяви позивач просить
суд стягнути саме з Фастівського
управління державної казначейської
служби України Київської області на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Міжрегіональна
виробнича компанія «Омега» 39174,88 грн. в
рахунок відшкодування шкоди, а не з
загального фонду державного бюджету
України в межах бюджетних призначень,
передбачених у державному бюджеті на
зазначену мету.

Отже, навіть у разі доведеності
позивачем факту наявності у нього
шкоди у сумі 39174,88 грн., завданої
незаконними діями та бездіяльністю
органу державної виконавчої служби,
задоволення вказаної позовної вимоги
буде мати наслідком стягнення на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Міжрегіональна
виробнича компанія «Омега» в рахунок
відшкодування шкоди 39174,88 грн. саме з
рахунку Фастівського управління
державної казначейської служби
України Київської області за рахунок
коштів на утримання цього органу.

Водночас, відповідно до правового
висновку Конституційного Суду України,
що міститься в рішенні № 12-рп/2001 від
03.10.2001 р., Конституція України гарантує
право на відшкодування шкоди, завданої
незаконними рішеннями, діями чи
бездіяльністю посадової або службової
особи органу державної влади, за
рахунок держави, а не за рахунок коштів
на утримання цього органу.

Таким чином, встановлення факту
наявності у позивача шкоди, завданої
незаконними рішеннями, дією чи
бездіяльністю органу державної влади
(ст. 1173 ЦК України) чи посадової або
службової особи органу державної влади
(ст. 1174 ЦК України), виходить за межі
даного спору, оскільки не вплине на
його вирішення по суті з урахуванням
заявленої позивачем вимоги про
стягнення цієї суми саме з
Фастівського управління державної
казначейської служби України
Київської області, так як в будь-якому
випадку дана позовна вимога не може
бути задоволена за рахунок коштів на
утримання цього органу.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що позовна вимога про
стягнення з Фастівського управління
державної казначейської служби
України Київської області на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю «Міжрегіональна
виробнича компанія «Омега» 39174,88 грн. в
рахунок відшкодування шкоди
суперечить приписам ч. 3 ст. 11 Закону
України «Про державну виконавчу
службу», ст. 1174 ЦК України, ч. 2 ст. 25 та
пп. 2 п. 9 розділу VI «Прикінцеві та
перехідні положення» Бюджетного
кодексу України, Порядку виконання
рішень про стягнення коштів державного
та місцевих бюджетів або боржників,
затвердженого постановою № 845 від
03.08.2011 р. Кабінету Міністрів України, в
зв'язку з чим не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий
збір покладається на позивача.

Керуючись статтею 124 Конституції
України, статтями 33, 34, 44, 49, статтями 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Суддя
О.О. Рябцева

Рішення підписано 05.11.2014 р.