м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/2773/14 30.10.14
За позовомSwissport International Ltd. (Свіспорт
Інтернешенел Лімітед)доТовариства з
обмеженою відповідальністю "Інтеравіа"
Приватного акціонерного товариства
"Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії
України"за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на сторонівідповідача 1:Головне
управління юстиції у місті Києві в
особі відділу державної реєстрації
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців Шевченківського
району реєстраційної служби Головного
управління юстиції у місті
Києвіпровизнання недійсними рішення
позачергових зборів учасників,
визнання недійсним статуту, визнання
відсутності права на частку та
визнання права власності Судді
Васильченко Т.В. (головуючий)
в присутності представників сторін:
від позивача: Кіян А.В. довіреність б/н
від 23.05.2014; від відповідача 1:не
з'явилися; від відповідача 2:Гончаренко
Є.С., довіреність б/н від 23.01.2014;від
третьої особи:не з'явилися.
Суть спору: Swissport International Ltd. (Свіспорт
Інтернешенел Лімітед) (надалі -
"Компанія") звернулася до
господарського суду міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтеравіа" (надалі -
"ТОВ "Інтеравіа") та Приватного
акціонерного товариства "Авіакомпанія
"Міжнародні авіалінії України" (надалі -
"Авіакомпанія") про визнання недійсними
рішення позачергових зборів учасників,
визнання недійсним статуту, визнання
відсутності права на частку та
визнання права власності на частку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з
моменту набрання чинності постановою
Вищого господарського суду України від
02.10.2013 у справі №5011-62/8101-2012 Компанією
було відновлено свій статус учасника
ТОВ "Інтеравіа" (до зміни назви -
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Свіспорт Україна") з
часткою у розмірі 70,6%, а тому рішення
позачергових зборів учасників ТОВ
"Інтеравіа" від 12.06.2013 не могло бути
прийнято без його участі, у зв'язку з
чим позивач вказує на наявність
підстав для визнання його, а також
затвердженої ним нової редакції
статуту ТОВ "Інтеравіа" недійсними.
Крім того, позивачем з наведених
підстав також заявлено вимоги про
визнання відсутнім у Авіакомпанії
права на вказану частку у ТОВ
"Інтеравіа" та визнання права власності
на таку частку за компанією.

Одночасно з позовом Swissport International Ltd.
заявлено клопотання про витребування
доказів.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 26.02.2014 порушено провадження у
справі №910/2773/14 та призначено до
розгляду.

13.03.2014 відповідач-2 через відділ
діловодства суду подав клопотання про
зобов'язання позивача доплатити
судовий збір.

В судовому засіданні 22.04.2014, суд
задовольнив клопотання відповідача-2
про призначення колегіального
розгляду даної справи.

Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 22.04.2014 справу
№910/2773/14 передано на розгляд колегії
суддів в складі: Головуючий суддя:
Васильченко Т.В., суддів:
Марченко О.В., Блажівська О.Є.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 22.04.2014 справу №910/2773/14
прийнято до провадження колегією
суддів у складі: Головуючий суддя:
Васильченко Т.В., судді: Марченко О.В.,
Блажівська О.Є. та призначено до
розгляду.

Розпорядженням в.о. Голови
господарського суду міста Києва від
02.06.2014 справу №910/2773/14 передано для
розгляду колегії суддів в складі: суддя
Васильченко Т.В. (головуючий), судді:
Босий В.П., Марченко О.В., у зв'язку із
перебуванням судді Блажівської О.Є. на
навчанні.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 02.06.2014 справу №910/2773/14
прийнято до провадження колегією
суддів у складі: Головуючий суддя:
Васильченко Т.В., судді: Босий В.П.,
Марченко О.В. та призначено до розгляду.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 02.06.2014 залучено до участі у
справі в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача 1 -
Головне управління юстиції у місті
Києві в особі відділу державної
реєстрації юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців Шевченківського
району реєстраційної служби Головного
управління юстиції у місті Києві,
розгляд справи відкладено.

Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 07.07.2014 справу
№910/2773/14 передано для розгляду колегії
суддів у складі: суддя Васильченко Т.В.
(головуючий), судді: Марченко
О.В., Грєхова О.А., у зв'язку із
перебуванням судді Босого В.П. у
відпустці.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 07.07.2014 справу №910/2773/14
прийнято до провадження колегією
суддів у складі: Головуючий суддя:
Васильченко Т.В., судді: Марченко О.В.,
Грєхова О.А. та призначено до розгляду.

Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 04.08.2014 справу
№910/2773/14 передано для розгляду колегії
суддів у складі: суддя Васильченко Т.В.
(головуючий), судді: Марченко
О.В., Нечай О.В., у зв'язку із
перебуванням судді Грєхової О.А. у
відпустці.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 04.08.2014 справу №910/2773/14
прийнято до провадження колегією
суддів у складі: Головуючий суддя:
Васильченко Т.В., судді: Марченко О.В.,
Нечай О.В. та призначено до розгляду.

Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 15.09.2014 справу
№910/2773/14 передано для розгляду колегії
суддів у складі: суддя Бойко Р.В.
(головуючий), судді: Грєхова О.А.,
Марченко О.В., у зв'язку із перебуванням
суддів Васильченко Т.В. та Нечая О.В. на
навчанні.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 15.09.2014 справу №910/2773/14
прийнято до провадження колегією
суддів у складі: Головуючий суддя:
Бойко Р.В., судді: Грєхова О.А.,
Марченко О.В. та призначено до розгляду.

Розпорядженням в.о. Голови
господарського суду міста Києва від
29.09.2014 справу №910/2773/14 передано для
розгляду колегії суддів у складі: суддя
Васильченко Т.В. (головуючий), судді:
Марченко О.В., Нечай О.В., у зв'язку із
поверненням суддів Васильченко Т.В. та
Нечая О.В. з навчання.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 29.09.2014 справу №910/2773/14
прийнято до провадження колегією
суддів у складі: Головуючий суддя:
Васильченко Т.В., судді: Марченко О.В.,
Нечай О.В. та призначено до розгляду.

17.10.2014 відповідач-2 через відділ
діловодства суду подав пояснення по
справі, за змістом яких в задоволенні
позову просив відмовити, в зв'язку з
тим, що Авіакомпанія з огляду на
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 25.09.2014 у справі
№5011-62/8101-2012 є власником спірної частки
в статутному капіталі відповідача-1, що,
на його думку, свідчить про відсутність
правових підстав для задоволення
позову.

Розглянувши в судовому засіданні 30.10.2014
клопотання відповідача-2 про
зобов'язання позивача доплатити
судовий збір, суд прийшов до висновку
про відмову в його задоволенні в
зв'язку з необґрунтованістю та
безпідставністю.

Також, за результатами розгляду
клопотання позивача про витребування
доказів, суд дійшов висновку про
відмову в його задоволенні, в зв'язку з
безпідставністю.

Представник позивача в судовому
засіданні 30.10.2014 позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, просив
задовольнити.

В судовому засіданні представник
відповідача-2 заперечив проти позовних
вимог в зв'язку з їх необґрунтованістю.

Відповідач-1 та третя особа в судове
засідання своїх представників не
направили, про причини неявки суду не
повідомили, хоча про час та місце
розгляду справи повідомлені своєчасно
та належним чином, заяв чи клопотань до
суду не подали.

Відповідно до п. 3.9 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" розпочинаючи судовий
розгляд, суддя має встановити, чи
повідомлені про час і місце цього
розгляду особи, які беруть участь у
справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представників
відповідача-1 та третьої особи не
перешкоджає всебічному, повному та
об'єктивному розгляду всіх обставин
справи, суд вважає за можливе
розглянути справу за наявними в ній
матеріалами.

В судовому засіданні 30.10.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників позивача та
відповідача-2, які приймали участь під
час розгляду справи, з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, та оцінивши докази,
які мають значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

25.11.2004 проведено державну реєстрацію
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ІНТЕРАВІА".

Рішенням позачергових загальних
зборів учасників товариства з
обмеженою відповідальністю "Свіспорт
Україна" від 15.05.2008 затверджено нову
редакцію статуту товариства, яким
визначено, що товариство є повним
правонаступником всіх прав та
зобов'язань товариства з обмеженою
відповідальністю "ІНТЕРАВІА".

Згідно п.п. 2.1, 6.3 вказаного статуту
товариства з обмеженою
відповідальністю "Свіспорт Україна"
його учасниками є Свіспорт Інтернешнл
Лімітед (Swissport International Ltd.) з часткою
власності у статутному фонді
товариства 70,6 % та Приватне акціонерне
товариство "Авіакомпанія "Міжнародні
Авіалінії України" з часткою власності
у статутному фонді товариства 29,4 %.

В червні 2012 року ПрАТ "Авіакомпанія
"Міжнародні авіалінії України"
звернулось до господарського суду
міста Києва із позовом до Swissport International
Ltd., ТОВ "Свіспорт Україна" та
Шевченківської районної у місті Києві
державної адміністрації про визнання
права власності на частку у статутному
капіталі Товариства з обмеженою
відповідальністю "Свіспорт Україна" у
розмірі 70,6% статутного капіталу, що
згідно із статутом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Свіспорт
Україна" дорівнює 3530 доларам США та є
еквівалентом 18753,12 грн. згідно з
офіційним курсом гривні до долара США,
встановленим НБУ 25.08.2004р., укладення
між Swissport International Ltd. та Приватним
акціонерним товариством "Авіакомпанія
"Міжнародні Авіалінії України"
договору купівлі-продажу частки у
статутному капіталі Товариства з
обмеженою відповідальністю "Свіспорт
Україна" на визначних позивачем умовах
та зобов'язання Шевченківської
районної в місті Києві державної
адміністрації в особі державного
реєстратора внести зміни до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців щодо
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Свіспорт Україна"
шляхом внесення до Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців запису про зміни у
складі учасників Товариства з
обмеженою відповідальністю "Свіспорт
Україна", а саме: про перехід до
Приватного акціонерного товариства
"Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії
України" частки у розмірі 70,6%
статутного капіталу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Свіспорт
Україна" та про належність Приватному
акціонерному товариству "Авіакомпанія
"Міжнародні Авіалінії України" частки у
розмірі 100% статутного капіталу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Свіспорт Україна".

Підставою позову ПрАТ "Авіакомпанія
"Міжнародні Авіалінії України" стало
порушення Swissport International Ltd. умов
договору між учасниками від 21.02.2006 щодо
корпоративного управління ТОВ
"Свіспорт Україна", внаслідок чого у
Swissport International Ltd. виник обов'язок продати
на користь ПрАТ "Авіакомпанія
"Міжнародні Авіалінії України" свою
частку у статутному капіталі ТОВ
"Свіспорт Україна".

За результатами розгляду вказаного
спору, рішенням господарського суду
міста Києва від 26.10.2012 у справі №
5011-62/8101-2012, яке було залишено без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 27.03.2013, позов
задоволено частково, укладено між ПрАТ
"Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії
України" та Swissport International Ltd. договір
купівлі-продажу частки в статутному
капіталі ТОВ "Свіспорт Україна" та
визнано право власності ПрАТ
"Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії
України" на частку у статутному
капіталі ТОВ "Свіспорт Україна" у
розмірі 70,6% статутного капіталу.

12.06.2013 рішенням позачергових зборів
учасників ТОВ "Інтеравіа", прийнятим
шляхом письмового опитування без
проведення зборів учасників, вирішено
внести зміни до статуту товариства
шляхом викладення статуту товариства у
новій редакції та затверджено нову
редакцію статуту товариства, яку було
зареєстровано 17.06.2013 р. за №5003316.

Відповідно до п. 6.3 наведеного статуту
частка МАУ у статутному капіталі
Товариства становить 100%, що дорівнює 26
562,50 грн.

Разом з тим, постановою Вищого
господарського суду України від 02.10.2013
рішення господарського суду міста
Києва від 26.10.2012 та постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 27.03.2013 у справі
№ 5011-62/8101-2012 скасовано, а справу
направлено на новий розгляд до
господарського суду міста Києва.

Відтак, враховуючи, що рішення суду,
яким укладено договір купівлі-продажу
частки в статутному капіталі
відповідача-1 скасовано, вказаний
договір є неукладеним, тобто таким, що
не породжує жодних правових наслідків,
а тому між Swissport International Ltd. та ПрАТ
"Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії
України" не виникло жодних
правовідносин щодо передачі у
власність останньому частки позивача в
статутному капіталі відповідача в
розмірі 70,6%.

З цих підстав позивач звернувся до суду
з даним позовом про визнання недійсним
рішення позачергових зборів учасників,
визнання недійсним статуту, визнання
відсутності права на частку та
визнання права власності на частку,
посилаючись на порушення його
корпоративних прав під час проведення
спірних зборів та наявність саме у
нього права на 70,6% статутного капіталу
відповідача-1.

Статтею 167 Господарського кодексу
України встановлено, що корпоративні
права - це права особи, частка якої
визначається у статутному капіталі
(майні) господарської організації, що
включають правомочності на участь цієї
особи в управлінні господарською
організацією, отримання певної частки
прибутку (дивідендів) даної
організації та активів у разі
ліквідації останньої відповідно до
закону, а також інші правомочності,
передбачені законом та статутними
документами. Володіння корпоративними
правами не вважається підприємництвом.
Законом можуть бути встановлені
обмеження певним особам щодо володіння
корпоративними правами та/або їх
здійснення. Під корпоративними
відносинами маються на увазі
відносини, що виникають, змінюються та
припиняються щодо корпоративних прав.

Тобто, особою, яка наділена майновими
правами учасника відповідного
товариства, є особа, що володіє часткою
у статутному капіталі такого
товариства.

Позивач вказує, що в силу скасування
постановою Вищого господарського суду
України від 02.10.2013 у справі №5011-62/8101-2012
рішення господарського суду міста
Києва від 26.10.2012, яким було укладено між
Swissport International Ltd. та ПАТ "Авіакомпанія
"МАУ" договір купівлі-продажу частки у
статутному капіталі Товариства з
обмеженою відповідальністю "Свіспорт
Україна" (ТОВ "Інтеравіа") у розмірі 70,6 %
статутного капіталу, він наділений
майновими правами учасника ТОВ
"Інтеравіа", оскільки є власником
відповідної частки в його статутному
капіталі.

В той же час, постановою Київського
апеляційного господарського суду від
25.09.2014 у справі №5011-62/8101-2012 (за
наслідками її нового розгляду)
укладено між Swissport International Ltd. та ПАТ
"Авіакомпанія "МАУ" договір
купівлі-продажу частки у статутному
капіталі ТОВ "Свіспорт Україна" (після
зміни назви - ТОВ "Інтеравіа"), за
змістом якого Компанія Swissport International Ltd.
(продавець) продає на користь ПАТ
"Авіакомпанія "МАУ" (покупець) частку у
статутному капіталі Товариства з
обмеженою відповідальністю "Свіспорт
Україна" (01030, м. Київ, Шевченківський
район, вул. Лисенка, буд.4, ),
що становить 70,6% статутного капіталу
ТОВ "Свіспорт Україна", що дорівнює 3 530
доларам США та є еквівалентом 18 753,12
грн. згідно із офіційним курсом гривні
до долара США, встановленим НБУ на
25.08.2004 р., а покупець приймає і
зобов'язується сплатити за частку
передбачену договором купівельну ціну.

Тобто, вказаною постановою встановлено
факт укладення між сторонами договору
купівлі-продажу частки компанії Swissport
International Ltd. у статутному капіталі ТОВ
"Свіспорт Україна" (ТОВ "Інтеравіа") у
розмірі 70,6% від його статутного
капіталу на користь Авіакомпанія.

При цьому, вказаний договір укладений з
моменту набрання постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 25.09.2014 у справі
№5011-62/8101-2012 законної сили, тобто з
25.09.2014.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного
Суду України "Про незалежність судової
влади" від 13.06.2007 р. №8 передбачено, що за
змістом частини п'ятої статті 124
Конституції України судові рішення є
обов'язковими до виконання на всій
території України і тому вважаються
законними, доки вони не скасовані в
апеляційному чи касаційному порядку
або не переглянуті компетентним судом
в іншому порядку, визначеному
процесуальним законом, в межах
провадження справи, в якій вони
ухвалені. Виключне право перевірки
законності та обґрунтованості судових
рішень має відповідний суд згідно з
процесуальним законодавством.
Оскарження у будь-який спосіб судових
рішень, діяльності судів і суддів щодо
розгляду та вирішення справи поза
передбаченим процесуальним законом
порядком у справі не допускається, і
суди повинні відмовляти у прийнятті
позовів та заяв з таким предметом.

Згідно з практикою Європейського суду
з прав людини, яка у відповідності до
ст. 17 Закону України "Про виконання
рішень та застосування практики
Європейського суду з прав людини" є
джерелом права, одним з основних
елементів верховенства права є принцип
правової певності, який серед іншого
передбачає, що рішення суду з будь-якої
справи, яке набрало законної сили, не
може бути поставлено під сумнів
(рішення Суду у справах: Sovtransavto Holding v.
Ukraine, no. 48553/99, § 77, від 25.07.2002; Ukraine-Tyumen v.
Ukraine, no. 22603/02, §§ 42 та 60, від 22.11.2007, пункт 4
Інформаційного листа Вищого
господарського суду України "Про
Конвенцію про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року та
юрисдикцію Європейського суду з прав
людини" від 18.11.2003 р. №01-8/1427).

Відповідно до пунктів 33, 34 рішення
Європейського суду з прав людини від
19.02.2009 р. у справі "Христов проти
України" одним з основоположних
аспектів верховенства права є принцип
юридичної визначеності, згідно з яким у
разі остаточного вирішення спору
судами їхнє рішення, що набрало
законної сили, не може ставитися під
сумнів (справа "Брумареску проти
Румунії", п. 61). Принцип юридичної
визначеності вимагає поваги до
принципу res judicata, тобто поваги до
остаточного рішення суду. Згідно з цим
принципом жодна сторона не має права
вимагати перегляду остаточного та
обов'язкового до виконання рішення
суду лише з однією метою - домогтися
повторного розгляду та винесення
нового рішення у справі.

З урахуванням викладеного у суду
відсутні підстави для повторного
доказування наведених обставин (факту
продажу Компанією на користь
Авіакомпанії частки у статутному
капіталі ТОВ "Інтеравіа"), адже
існування даної обставини підтверджує
судове рішення, що не може бути
поставлене під сумнів.

Переоцінка вказаного факту буде
свідчити про поставлення під сумнів
наведеного судового рішення, що є
недопустимим.

Відтак, оскільки згідно вказаної
постанови укладено договір
купівлі-продажу спірної частки в
статутному капіталі ТОВ "Свіспорт
Україна" (ТОВ "Інтеравіа") на користь ПАТ
"Авіакомпанія "МАУ", Компанія не є
власником такої частки з 25.09.2014, тобто, у
Компанії відсутні будь-які
корпоративні права на ТОВ "Інтеравіа"
станом на момент вирішення спору у
даній справі.

Відповідно до абз. 2 п. 11 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
24.10.2008 №13 "Про практику розгляду судами
корпоративних спорів" при вирішенні
корпоративного спору господарський
суд повинен встановити наявність в
особи, яка звернулася з позовом,
суб'єктивного матеріального права або
законного інтересу, на захист якого
подано позов, а також з'ясувати питання
про наявність чи відсутність факту їх
порушення або оспорювання. Не можна
задовольняти позовні вимоги щодо
захисту права, яке може бути порушено у
майбутньому і щодо якого невідомо, чи
буде воно порушено, зокрема вимоги про
припинення дій шляхом заборони чинити
перешкоди позивачу стосовно участі у
загальних зборах на майбутнє.

Статтею 15 Цивільного кодексу України
передбачено, що кожна особа має право
на захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання та на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності,
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Втім, право, яке захищається повинно
існувати на день прийняття судового
рішення.

Відтак, оскільки станом на момент
вирішення даного спору позивач не є
власником частки у статутному капіталі
ТОВ "Свіспорт Україна" (ТОВ "Інтеравіа")
у розмірі 70,6% статутного капіталу (не є
учасником такого товариства), то
підстави вважати наявним на час
прийняття рішення його порушеного
корпоративного права, на захист якого
було спрямовано подання даного позову,
відсутні, адже позовні вимоги не
пов'язані з оспоренням процедури
виходу, не спрямовані на поновлення у
складі учасників чи пов'язаною із цим
виплатою грошових коштів.

При цьому, існування на момент
звернення з даним позовом у позивача
матеріальних прав учасника товариства,
з огляду на їх подальше припинення
(продаж своєї частки на користь іншої
особи) під час вирішення спору нівелює
можливість відновлення таких прав і
інтересів в судовому порядку, оскільки
задоволення позову не може призвести
до відновлення порушених прав
позивача, так як факт продажу позивачем
своєї частки у товаристві свідчить про
відсутність у нього можливості
реалізації прав учасника товариства.

З огляду на викладене, позивачем не
доведено, а судом не встановлено на
момент вирішення спору обставини, з
якими положення чинного законодавства
України пов'язують існування у
позивача майнових прав учасника ТОВ
"Свіспорт Україна" (ТОВ "Інтеравіа"), а
тому правові підстави для задоволення
позову та визнання недійсним рішення
позачергових зборів учасників ТОВ
"Інтеравіа" від 12.06.2013; нової редакції
статуту ТОВ "Інтеравіа"; визнання
відсутнім у Авіакомпанії права на
спірну частку у ТОВ "Інтеравіа";
визнання права власності на таку
частку за Компанією відсутні.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про необхідність відмови в
задоволенні позовних вимог Swissport
International Ltd. в повному обсязі, з
покладенням витрат по сплаті судового
збору на позивача в порядку ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України.

Керуючись ст. ст. 43, 32, 33, 43, 44, 49, 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд міста Києва,
-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 05.11.2014.

Головуючий суддя
Т.В. Васильченко

Судді:
О.В. Марченко

О.В. Нечай