РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

"10" листопада 2014 р.
Справа №903/164/14

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючий суддя
Гулова А.Г.

суддя
Маціщук А.В. ,

суддя
Петухов М.Г.

при секретарі судового засідання Яцюку
В.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Петрука Ю.О. -
представника за довіреністю від
25.03.2014р. №338

від відповідача: ОСОБА_2 - підприємця

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Рівненського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Юкон-Продтрейд"

на рішення господарського суду
Волинської області від 06.05.14 р.

у справі №903/164/14 (суддя Дем`як В.М.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Юкон-Продтрейд", м.
Ковель

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м.
Луцьк

про стягнення 56 626 грн. 27 коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Волинської області від 06 травня 2014 року
у справі №903/164/14 відмовлено у
задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Юкон-Продтрейд» до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення
56 626,27грн.

Постановою Рівненського апеляційного
господарського суду від 11 червня 2014
року у даній справі частково
задоволено апеляційну скаргу ТзОВ
«Юкон-Продтрейд». Скасовано рішення
господарського суду Волинської
області від 06 травня 2014 року у справі
№903/164/14 у частині відмови у задоволенні
позову щодо стягнення суми основного
боргу, стягнуто з відповідача на
користь позивача 54962,35грн. боргу, а у
решті позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду
України від 23 вересня 2014 року у справі
№903/164/14 скасовано постанову
Рівненського апеляційного
господарського суду від 11.06.2014р., справу
направлено на новий розгляд до
Рівненського апеляційного
господарського суду.

Скасовуючи постанову Рівненського
апеляційного господарського суду від
11.06.2014р. та направляючи справу №903/164/14
на новий розгляд, колегія суддів Вищого
господарського суду України у своїй
постанові від 23 вересня 2014 року
зазначила, зокрема, наступне:
«Апеляційний господарський суд,
скасовуючи рішення місцевого суду та
приймаючи нове рішення про задоволення
позовних вимог в частині стягнення
заборгованості у розмірі 54962,35 грн.
встановив, що факт отримання спірного
товару підтверджується накладною
№р-000086767 від 29.05.2013 року (а.с.73), а прийом
товару без заперечень підтверджується
підписами представника позивача та
відповідача на вказаній накладній. Але
будь - яких доводів на підтвердження
таких висновків суд апеляційної
інстанції не навів, доказів на підставі
яких він ідентифікував осіб, які
підписали документ, що знаходиться у
справі (а.с.73) не зазначив, а висновки
місцевого суду з цього приводу не
спростував чим порушив приписи статті
105 Господарського процесуального
кодексу України. Одночасно у постанові
апеляційного суду взаємовідносини
сторін щодо неоплати отриманого товару
кваліфіковані як позадоговірні. При
цьому суд апеляційної інстанції не
встановив які саме відносини виникли
між сторонами та не врахував, що
недоговірні відносини врегульовані
підрозділом 2 розділу ІІІ Цивільного
кодексу України».

Згідно зі ст.111-12 ГПК України вказівки,
що містяться у постанові касаційної
інстанції, є обов'язковими для суду
першої інстанції під час нового
розгляду справи.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 08 жовтня 2014
року апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Юкон-Продтрейд» прийнято до
провадження.

Мотивуючи апеляційну скаргу, позивач
зазначає, зокрема, наступне:

- судом першої інстанції не взято
до уваги, що факт здійснення
господарської операції з поставки
товару відображено у бухгалтерському
обліку постачальника, дана обставина
підтверджується сальдовою відомістю
по рахунку 361 за 4 квартал 2013р. та
бухгалтерською довідкою про стан
заборгованості за контрагентом ФОП
ОСОБА_2;

- постачальником виконано
податкове зобов`язання по накладній
№ю-000032343 від 21.10.2013р., що підтверджено
податковою накладною від 21.10.2013р. №1754
та витягом з реєстру видаткових та
отриманих податкових накладних;

- факт передачі товару відповідачу
підтверджується подорожнім листом
вантажного автомобіля від 29.04.2013р. та
письмовими поясненнями ОСОБА_4, який
працює у ТОВ «Юкон-Продтрейд» на посаді
експедитора і безпосередньо
здійснював передачу товару
відповідачу та ОСОБА_5, який працює на
посаді торгівельного агента та був
присутній при передачі товару;

- оформлення документів, згідно
п.5.6. договору, здійснено не через 30
днів, а пізніше, що пояснюється у
службовій записці працівника відділу
внутрішньої безпеки Приватної фірми
«Юкон», який у відповідності до умов
договору про надання послуг від
18.11.2008р., укладеного між позивачем та ПФ
«Юкон», здійснював контроль та
проводив роботи по поверненню коштів
від відповідача;

- судом проігнороване посилання
представника позивача щодо існування
між позивачем та відповідачем
позадоговірної поставки, тобто у
відповідача виник обов`язок сплатити
позивачу суму за поставлений товар
згідно накладних;

- твердження відповідача на
рахунок непідписання договору
поставки з позивачем є безпідставним,
оскільки відповідачу поставлявся
товар не тільки по накладній, на
підставі якої стягується борг, а й на
підставі накладної №ю-000036582 від
11.10.2012р., яка була оплачена 26.10.2012р., що
підтверджується фіксальним чеком
№268960.

У письмовому відзиві від 04.06.2014р. №03-14
відповідач заперечив проти доводів
апеляційної скарги, зокрема
зазначаючи, що договір поставки сам по
собі не може бути доказом факту
поставки товару, а просте візуальне
порівняння його підпису на договорі
без спеціальних знань дає усі підстави
для висновку про те, що цей підпис на
договорі виконанний не ним. Накладна
№р-000086767 від 29.04.2013р. про резервування
товару, зазначає відповідач, хоч і є
первинним бухгалтерським документом,
однак не є належним та допустимим
доказом поставки товару, оскільки у ній
навіть не зазначено ким вона видана.
Також зазначає, ним надавались
пояснення, що товар згідно накладної
№р-000086767 від 29.04.2013р. він отримав у
фізичної особи-підприємця після повної
передоплати товару, не заперечує
існування правовідносин з позивачем,
однак зазначає, що з усіма
постачальниками завжди здійснював
попередній розрахунок.

Від підприємця ОСОБА_2 на адресу суду
також надійшли додаткові пояснення
№05-14 від 17.10.2014р., згідно яких останній
просить суд залишити без змін рішення
господарського суду Волинської
області від 06.05.2014р., враховуючи
висновки Вищого господарського суду
України.

Представник ТзОВ «Юкон-Продтрейд» у
судовому засіданні підтримав доводи та
вимоги апеляційної скарги, просить суд
рішення господарського суду
Волинської області від 06.05.2014р. у справі
№903/164/14 скасувати та прийняти нове,
яким задоволити позов.

Відповідач у судовому засіданні
заперечив проти доводів та вимог
апеляційної скарги, вважаючи рішення
господарського суду Волинської
області від 06.05.2014р. у даній справі
законним та обґрунтованим, просить
залишити його без змін, а апеляційну
скаргу - без задоволення.

У судовому засіданні підприємець
ОСОБА_6, оглянувши оригінал накладної
№р-000086767 від 29.04.2013р. та її другий
примірник, повідомив, що незнайома йому
особа запропонувала придбати
кондитерські вироби, вказані у
накладній № р-000086767 від 29.04.2013р., за
дешевими цінами, тому він погодився,
придбав кондитерські вироби, поставив
свій підпис на оригіналі вказаної
накладної, готівкою сплативши продавцю
54 962, 35 грн., однак розписку не брав. Крім
того, вказав, йому не було відомо, що це
товар позивача, оскільки на другому
примірнику накладної, яка залишилася у
нього, відсутній штамп з найменуванням
позивача. Також, підприємець повідомив,
що працює без печатки. Відповідач також
заперечив підписання ним договору
поставки від 30.12.2010р.

Заслухавши пояснення присутніх у
судовому засіданні представників
сторін, обговоривши доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
перевіривши повноту з'ясування та
доведеність усіх обставин, що мають
значення для справи, відповідність
висновків, викладених у рішенні
місцевого господарського суду,
обставинам справи, правильність
застосування господарським судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права при прийнятті
оскарженого рішення, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Матеріали справи містять договір
поставки №м1/95 від 30.10.2010р., укладений
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Юкон-Продтрейд»
(далі-постачальник) та підприємцем
ОСОБА_2, згідно п.1.1 якого постачальник
передає у власність та/або на
зберігання (з метою створення
запасів)/резервування товар, в строки
та на умовах, передбачених даним
договором, а покупець приймає,
зберігає/резервує та оплачує товар на
умовах, визначених у даному договорі.

29.04.2013р. згідно накладної №р-000086767
позивач передав відповідачу
кондитерські вироби вартістю 54962,35грн.

23.10.2013р. позивач надіслав відповідачу
товарно-транспортну накладну №ю-000032343
від 21.10.2013р. - на думку позивача, про що
зазначено у позовній заяві, право
власності на поставлений товар згідно
ТТН № р-000086767 від 29.04.2013р. перейшло до
відповідача з моменту
оформлення/отримання ТТН №ю-000032343 від
21.10.2013р., тобто з 01.11.2013р. Вказану
накладну відповідач отримав 01.11.2013р., що
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення.

У зв`язку з невиконанням відповідачем
своїх зобов`язань щодо оплати вартості
отриманого товару, позивач,
посилаючись, зокрема, на ст.ст.527, 530, 610,
611, 612, 624, 625, 629 Цивільного кодексу
України, договір поставки №м1/95 від
30.12.2010р., звернувся з позовом до суду про
стягнення 56 626,27грн., з яких: 54962,35грн.
основного боргу, 1663,92грн. пені.

Як зазначалося вище, рішенням
господарського суду Волинської
області від 06.05.2014р. у задоволенні
позову ТзОВ «Юкон-Продтрейд»
відмовлено.

Судова колегія не погоджується з
висновком суду першої інстанції про
відмову у позові в частині основного
боргу в сумі 54962,35грн., виходячи з
наступного.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України,
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими
актами, але за аналогією породжують
цивільні права та обов'язки. Підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини, інші юридичні факти.

У матеріалах справи наявна
товарно-транспортна накладна №р-000086767
від 29.04.2013р. на суму 54962,35грн., на яку
посилається позивач, як на доказ
передачі товару (кондитерських
виробів) відповідачу.

Факт підписання вказаної накладної
підприємцем ОСОБА_2 та отримання
останнім товару, вказаного у ній,
підтверджено ним особисто у судовому
засіданні Рівненського апеляційного
господарського суду 04.11.2014р., що
відображено у протоколі судового
засідання від 04.11.2014р. Разом з тим,
підприємець пояснив, що йому не було
відомо чий це товар, оскільки на його
примірнику накладної відсутній штамп
позивача, а товар по вказаній накладній
ним був оплачений готівкою незнайомій
особі.

Однак, відповідачем не надано суду
жодних доказів на підтвердження факту
передачі коштів у сумі 54962,35грн., як
оплати за товар, зазначений у товарно -
транспортній накладній №р-000086767 від
29.04.2013р., позивачу чи третім особам.
Відповідач також пояснив, що розписку
про отримання коштів він не взяв.

Слід зазначити, у накладній №р-000086767
від 29.04.2013р. відсутні посилання на
договір від 30.12.2010р. №м1/95, а тому судова
колегія дійшла висновку, що передача
товару за вказаною накладною відбулася
не на підставі зазначеного вище
договору.

Дослідивши наявні у матеріалах справи
докази, судова колегія дійшла висновку,
між сторонами у справі виникли
правовідносини купівлі-продажу на
підставі накладної №р-000086767 від
29.04.2013р., згідно якої продавець (позивач
у справі) продав, а покупець (відповідач
у справі) купив товар вартістю 54962,35грн.

Відповідно до ч.1 ст.655 Цивільного
кодексу України за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Згідно ч.1 ст.692 Цивільного кодексу
України покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Статтею 526 ЦК України передбачено,
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Такі ж положення містить ч.1 ст.193 ГК
України.

Проте, матеріали справи не містять
доказів на підтвердження здійснення
відповідачем оплати вартості товару в
сумі 54962,35грн., отриманого від позивача
за накладною №р-000086767.

Таким чином, загальна сума
заборгованості відповідача перед
позивачем за отриманий згідно
товарно-транспортної накладної
№р-000086767 від 29.04.2013р. товар складає
54962,35грн., а тому позов у цій частині
підлягає задоволенню.

Твердження відповідача на рахунок
того, що йому не було відомо чий товар
він отримав, так як на його примірнику
накладної відсутній штамп позивача
(штамп, на якому вказані реквізити
позивача), спростовуються тим, що на
першому примірнику накладної №р-000086767
від 29.04.2013р., де ставив свій підпис
відповідач, стоїть штамп ТОВ
"Юкон-продтрейд", на якому вказано
найменування позивача, адреса,
ідентифікаційний код.

Крім того, як зазначалося вище, 01.11.2013р.
відповідач отримав від позивача
сформовану на підставі накладної від
29.04.2013р. №р-000086767 товарно-транспортну
накладну №ю-000032343 від 21.10.2013р., яка
містить усі необхідні реквізити для
оплати вартості вказаного у ній
товару..

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень; докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу.

Досліджуючи правомірність вимоги про
стягнення пені, судом апеляційної
інстанції встановлено, правовідносини
між сторонами у справі виникли на
підставі накладної №р-000086767
від 29.04.2013р., такого виду забезпечення
виконання грошового зобов`язання, як
пеня у письмовій формі сторони не
передбачили, як того вимагають норми
ст.ст. 547, 551 Цивільного кодексу України,
відповідно, це позбавляє позивача
права на нарахування відповідачу пені
за прострочення виконання грошового
зобов`язання, а тому у задоволенні
вимоги позивача про стягнення з
відповідача пені слід відмовити.

З урахуванням викладеного, керуючись
п.2 ч.1 ст.103, п.3 ч.1 ст.104 ГПК України,
колегія суддів дійшла висновку, що
рішення господарського суду
Волинської області від 06.05.2014р. у
частині відмови у стягненні боргу слід
скасувати та прийняти нове рішення,
яким задоволити позовні вимоги ТзОВ
«Юкон-ПРодтрейд» про стягення з
відповідача 54962,35грн. боргу, а у решті -
залишити без змін.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові
витрати за подання позову та
апеляційної скарги покладаються на
відповідача пропорційно розміру
задаволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.49, ст.101, 103 - 105
Господарського процесуального кодексу
України, Рівненський апеляційний
господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Юкон-продтрейд" задоволити частково.

2. Рішення господарського суду
Волинської області від 06 травня 2014 року
у справі № 903/164/14 скасувати в
частині відмови у задоволенні позову
щодо стягнення суми основного боргу, у
решті - залишити без змін та змінити в
частині розподілу судових витрат,
виклавши резолютивну частину рішення в
наступній редакції:

" 1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (43000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний
код НОМЕР_1) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Юкон-Продтрейд" (45000, м. Ковель, вул.
Володимирська, 135, код 36254159) 54 962 грн. 35
коп. боргу, 1773 грн. 32 коп. судових витрат.

3. У задоволенні решти позову
відмовити."

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (43000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний
код НОМЕР_1) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Юкон-Продтрейд" (45000, м.Ковель,
вул.Володимирська, 135, код 36254159) 886 грн. 66
коп. судових витрат за подання
апеляційної скарги.

4. Видачу наказів на виконання цієї
постанови доручити господарському
суду Волинської області.

5. Справу № 903/164/14 повернути
господарському суду Волинської
області.

Головуючий суддя
Гулова А.Г.

Суддя
Маціщук А.В.

Суддя
Петухов М.Г.