м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Публічного акціонерного
товариства «Холдингова компанія
До Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
Про стягнення 133 223,27 грн. та
зобов'язання вчинити дії
Суддя Ващенко Т.М.
Представники сторін:
Від позивача: Клименко О.А. представник
Від відповідача: не з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
На розгляд Господарського суду міста
Києва передані позовні вимоги
Публічного акціонерного товариства
«Холдингова компанія «Київміськбуд»
(далі - позивач) до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (далі -
відповідач) про стягнення 133 223,27 грн. (128
892,50 грн. - орендної плати, 4 330,77 грн. -
комунальних послуг) та зобов'язання
відповідача звільнити нежитлове
приміщення площею 515,57 кв.м, що
розташоване в АДРЕСА_1.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги
позивач вказує на невиконання
відповідачем умов Договору оренди
житлового приміщення № 15/2012 від 29.12.12.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 22.07.13. порушено провадження у
розгляду на 13.08.13.
В зв'язку з перебуванням судді Ващенко
призначено до розгляду на 10.09.13.
В судовому засіданні 10.09.13. судом
відмовлено позивачу в задоволенні
клопотань про залучення третіх осіб,
ухвалою Господарського суду міста
Києва від 10.09.13. на підставі ст. 77 ГПК
України розгляд справи відкладено на
03.10.13. представником позивача через
відділ діловодства суду подано
додаткові письмові пояснення по
справі.
03.10.13. представником відповідача через
відділ діловодства суду подано
письмовий відзив на позовну заяву,
відповідно до якого Фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 проти позову
заперечує та просить суд відмовити
позивачу в задоволенні позову з
підстав, викладених в відзиві.
В судовому засіданні 03.10.13. на підставі
ч. 3 ст. 77 ГПК України оголошено перерву
23.10.13. представником позивача через
відділ діловодства суду подано
додаткові письмові пояснення по
справі.
23.10.13. представником позивача через
відділ діловодства суду подано заяву
про уточнення позовних вимог.
24.10.13. представником відповідача через
відділ діловодства суду подано
клопотання про зупинення провадження у
справі.
В зв'язку з перебуванням судді Ващенко
призначено до розгляду на 21.11.13.
21.11.13. представником позивача через
відділ діловодства суду подано
письмові пояснення по справі.
В судовому засіданні 21.11.13. розгляд
заяви позивача про уточнення позовних
вимог судом відкладено до встановлення
фактичних обставин справи.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 21.11.13. на підставі ст. 79 ГПК
зупинено до прийняття рішення у справі
Господарським судом міста Києва та
набрання ним законної сили.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 06.10.14. поновлено провадження у
розгляду на 16.10.14.
В зв'язку з неявкою в судове засідання
16.10.14. представника відповідача,
розгляд справи на підставі ст. 77 ГПК
України було відкладено на 06.11.14., про що
судом було прийнято відповідну ухвалу.
06.11.14. представником позивача через
відділ діловодства суду було подано
письмові пояснення по справі.
В судовому засіданні 06.11.14.
представником позивача на підставі ст.
78 ГПК України було подано заяву,
відповідно до якої Публічне акціонерне
товариство «Холдингова компанія
«Київміськбуд» відмовляється від
позовних вимог в частині зобов'язання
відповідача звільнити нежитлове
приміщення площею 515,57 кв.м, що
розташоване в АДРЕСА_1.
Розглянувши вказану заяву про відмову
від позову в порядку ст. 78 ГПК України,
суд дійшов висновку про її задоволення
з огляду на наступне.
Заява позивача про відмову від позову
підписана представником позивача
Клименко О.А., яка відповідно до
право, зокрема повної або часткової
відмови від позовних вимог.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо позивач
відмовився від позову і відмову
прийнято господарським судом.
Приписами ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що господарський суд не
приймає відмови від позову, зменшення
розміру позовних вимог, визнання
позову відповідачем, якщо ці дії
суперечать законодавству або
порушують чиї-небудь права і
охоронювані законом інтереси.
Зважаючи на п. 4.6 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», у випадках відмови
позивача від позову (пункт 4 частини
першої статті 80 ГПК) господарському
суду слід керуватись частиною шостою
статті 22 ГПК, тобто перевіряти, чи не
суперечить ця відмова законодавству та
чи не порушує вона інтереси інших осіб.
Оскільки звернення до суду з позовом,
як і відмова від нього чи його частини,
є формою реалізації прав позивача,
часткова відмова Публічного
акціонерного товариства «Холдингова
компанія «Київміськбуд» від позову не
суперечить діючому законодавству
України, не порушує чиї-небудь права,
свободи чи інтереси та приймається
судом, що у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України зумовлює припинення
провадження у справі в частині вимог
позивача до відповідача про
зобов'язання Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 звільнити нежитлове приміщення
площею 515,57 кв.м, що розташоване в
Статтею 7 Закону України «Про судовий
збір» передбачено підстави повернення
судового збору, перелік яких є
вичерпним. У їх числі не зазначено
такої підстави, як припинення
провадження у справі (стаття 80 ГПК).
Водночас закриття провадження у
справі, про яке йдеться у пункті 5
частини першої цієї статті Закону, є
поняттям цивільного і
адміністративного судочинства,
передбаченим відповідно статтею 205
Цивільного процесуального кодексу
України і статтею 157 Кодексу
адміністративного судочинства
України, які господарським судам у
здійсненні судочинства не
застосовуються. Таким чином,
припинення провадження у справі з
підстав, передбачених статтею 80 ГПК, не
тягне за собою наслідків у вигляді
повернення сплаченої суми судового
збору (п. 5.1 постанови пленуму Вищого
господарського суду України № 7 від
21.02.13. «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України»).
Враховуючи викладене та в зв'язку з
відмовою позивача від позову в частині
вимоги про зобов'язання вчинити дії,
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 1 147,00 грн., понесені позивачем,
відшкодуванню та поверненню не
В зв'язку з відмовою позивача від
позову в частині вимог про зобов'язання
відповідача вчинити дії та припинення
в цій частині провадження у справі на
підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України,
клопотання позивача, подане 23.10.13. через
відділ діловодства суду, про
припинення провадження в даній справі
в частині зобов'язання відповідача
вчинити дії на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80
ГПК України, задоволенню не підлягає.
В судовому засіданні 06.11.14.
представником позивача підтримано
свої позовні вимоги в частині
стягнення з відповідача 133 223,27 грн.
Представник відповідача в судове
засідання 06.11.14. не з'явився, заяв чи
клопотань не подав і не надіслав, про
поважні причини неявки суд не
повідомив, про дату, час та місце
проведення судового засідання був
повідомлений належним чином.
У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2.
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
Зважаючи на те, що неявка представника
відповідача не перешкоджає всебічному,
повному та об'єктивному розгляду всіх
обставин справи, враховуючи предмет
спору, а також доказове наповнення
матеріалів справи, суд вважає за
можливе розглянути справу за наявними
в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК
При цьому, оскільки суд відкладав
розгляд справи, надаючи можливість
учасникам судового процесу
реалізувати свої процесуальні права на
представництво інтересів у суді та
подання доказів в обґрунтування своїх
вимог та заперечень, суд, враховуючи
процесуальні строки розгляду спору,
встановлені ст. 69 ГПК України, не
знаходить підстав для відкладення
розгляду справи.
За результатами дослідження доказів,
наявних в матеріалах справи, суд в
нарадчій кімнаті, у відповідності до
ст. ст. 82-85 ГПК України, ухвалив рішення
В судовому засіданні 06.11.14. судом
проголошено вступну та резолютивну
Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Господарський суд міста Києва, -
29.12.12. між позивачем (далі -
Орендодавець) та відповідачем (далі -
Орендар) було підписано Договір оренди
житлового приміщення № 15/2012 (далі -
Договір), відповідно до умов якого (п. 1.1)
Орендодавець передає, а Орендар
приймає у строкове платне користування
нежитлове приміщення (далі - об'єкт
оренди) за адресою: АДРЕСА_1, загально
Відповідно до п. 3.1 Договору
Орендодавець протягом п'яти днів з дня
набрання чинності Договором передає, а
Орендар приймає у користування
орендоване майно, що оформлюється
відповідним актом, який підписується
сторонами. З цього моменту починається
обчислення строку оренди за Договором.
На виконання умов Договору між
сторонами було підписано та скріплено
печатками акт прийому-передачі об'єкту
оренди № б/н від 01.01.13.
За користування орендованим майном
Орендар сплачує щомісячно
Орендодавцеві орендну плату в розмірі
25 778,50 грн. в т.ч. ПДВ 20% 4 296,42 грн. (п. 5.1
Додатковою угодою № 1 від 07.03.13. до
Договору до умов п. 5.1 Договору
сторонами погоджено, що індексація
розміру орендної плати Орендодавцем
проводиться в разі, якщо індекс
інфляції за поточний місяць оренди
становить більше 110%.
Згідно з п. 5.2 Договору, орендна плата
перераховується Орендарем на поточний
рахунок Орендодавця щомісячно не
пізніше 10 числа звітного місяця.
Відповідно до п. 5.3 Договору оплата за
комунальні послуги здійснюється
Орендарем самостійно на підставі
Договору, який укладається Орендарем з
житлово-експлуатаційною організацією,
на утриманні якої знаходиться будинок
Додатковою угодою № 1 від 07.03.13. до
Договору п. 5.3 викладено в новій
редакції: «Орендар здійснює
відшкодування експлуатаційних та
комунальних послуг на підставі наданих
Орендодавцем рахунків. Орендар
здійснює оплату рахунків протягом
Строк оренди сторонами погоджено п. 4.1 і
становить п'ять місяців з моменту
прийняття об'єкту оренди за актом
приймання-передачі (з 01.01.13. по 01.06.13.).
Спір у справі виник в зв'язку з
невиконанням відповідачем своїх
обов'язків за Договором по сплаті
орендної плати за період з січня по
травень 2013 року включно та по оплаті
комунальних послуг за березень-травень
Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 6
від 23.03.12. «Про судове рішення» рішення
господарського суду має ґрунтуватись
на повному з'ясуванні такого: чи мали
місце обставини, на які посилаються
особи, що беруть участь у процесі, та
якими доказами вони підтверджуються;
чи не виявлено у процесі розгляду
справи інших фактичних обставин, що
мають суттєве значення для правильного
вирішення спору, і доказів на
підтвердження цих обставин; яка
правова кваліфікація відносин сторін,
виходячи з фактів, установлених у
процесі розгляду справи, та яка правова
норма підлягає застосуванню для
Відповідно до ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.
Згідно зі ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень; докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу; обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
Обов'язок із доказування слід розуміти
як закріплену в процесуальному та
матеріальному законодавстві міру
належної поведінки особи, що бере
участь у судовому процесі, із збирання
та надання доказів для підтвердження
свого суб'єктивного права, що має за
мету усунення невизначеності, яка
виникає в правовідносинах у разі
неможливості достовірно з'ясувати
обставини, які мають значення для
справи.
Оцінюючи подані позивачем докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають задоволенню з
Згідно з ст. ст. 11, 629 Цивільного кодексу
України договір є однією із підстав
виникнення зобов'язань та обов'язковим
для виконання сторонами.
Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу
України встановлено, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Договір є двостороннім,
якщо правами та обов'язками наділені
обидві сторони договору. Договір є
відплатним, якщо інше не встановлено
договором, законом, або не випливає із
Згідно із ч. 1 ст. 67 Господарського
кодексу України відносини
підприємства з іншими підприємствами,
організаціями і громадянами в усіх
сферах господарської діяльності
здійснюються на основі договорів.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Цивільного
Кодексу України, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
Аналогічні положення містяться і в
Господарському кодексі України. Так,
відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договорів, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
Приписами ч. 1 ст. 173 Господарського
кодексу України встановлено, що в силу
зобов'язання одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
За своє правовою природою даний
Договір є договором оренди.
До відносин оренди застосовуються
відповідні положення Цивільного
кодексу України з урахуванням
особливостей, передбачених цих
Кодексом (ч. 6 ст. 289 ГК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного
кодексу України, за договором найму
(оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного
кодексу України, за користування
майном з наймача справляється плата,
розмір якої встановлюється договором
Згідно ч. 1 ст. 286 Господарського кодексу
України, орендна плата - це фіксований
платіж, який орендар сплачує
орендодавцю незалежно від наслідків
своєї господарської діяльності.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України передбачено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Як відзначалось судом, згідно з п. 5.2
Договору, орендна плата
перераховується Орендарем на поточний
рахунок Орендодавця щомісячно не
пізніше 10 числа звітного місяця.
Відповідно до п. 5.3 Договору, Орендар
здійснює відшкодування
експлуатаційних та комунальних послуг
на підставі наданих Орендодавцем
рахунків. Орендар здійснює оплату
рахунків протягом трьох днів.
Суд відзначає, що матеріали справи №
орендної плати та комунальних послуг
Позивач вказує на те, що зазначені
рахунку вручались відповідачу
особисто. Крім того, позивачем надано
докази направлення відповідачу
вказаних рахунків листом з описом
Також, в матеріалах справи наявний
підписаний сторонами та скріплений їх
печатками акт виконаних робіт (наданих
послуг) № 238 від 31.03.13. по орендні
нежитлового приміщення за Договором з
січня по березень 2013 року.
Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).
Судом встановлено, що відповідач свій
обов'язок по сплаті орендної плати та
оплати комунальних послуг в терміни,
визначені Договором, не виконав,
доказів оплати заборгованості за
період заявлений в позовній заяві, до
матеріалів справи не надав.
При цьому, позивач звертався до
вимогою погасити наявну за Договором
Відповідь на вказану претензію
відповідачем надано не було. Вказане
останнім не спростовано.
Доводи відповідача, викладені в
письмовому відзиві на позовну заяву,
про те, що у позивача відсутнє
свідоцтво про право власності або
право користування на об'єкт оренди за
Договором, внаслідок чого позивач не
мав права здавати нежитлове приміщення
за адресою: АДРЕСА_1, загально площею
515,57 кв.м в оренду відповідачу,
спростовуються фактами та обставинами,
що були встановлені рішенням
Господарського суду міста Києва від
Суд відзначає, що рішенням
Господарського суду міста Києва від
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Холдингова компанія «Київміськбуд»
про визнання недійсним Договору оренди
житлового приміщення № 15/2012 від 29.12.12.
(яке набрало законної сили), було
встановлено наступне.
Орендодавець набув у власність
нерухоме майно - гуртожиток по АДРЕСА_1,
в приміщенні якого знаходиться
нежитлове приміщення, що є об'єктом
оренди по Договору № 15/2012 від 29.12.12., на
підставі наказу Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по місту Києву № 411 від 12.07.99.
"Про завершення приватизації
акціонерного товариства" (№ 94 Переліку
нерухомого майна, що передається у
власність АТ). На підставі вказаного
наказу та додатку до наказу з переліком
нерухомого майна, Комунальним
підприємством "Київське міське бюро
технічної інвентаризації" 21.07.99. було
зареєстровано цілісний майновий
комплекс за АТ "Холдингова компанія
"Київміськбуд", що підтверджується
реєстраційним посвідченням від 21.07.99. В
подальшому розпорядженням Київської
міської державної адміністрації № 2523
від 26.11.01. було змінено статус
гуртожитка по АДРЕСА_1 на житловий
будинок. 13.09.06. Деснянська районна у
місті Києві державна адміністрація
зареєструвала ОСББ "Добробуд", на
баланс якого 01.11.10. було передано
житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1.
За актом передачі нежитлового
приміщення від 30.03.12. нежитлове
приміщення по АДРЕСА_1 було передано
відповідачем в експлуатацію та
обслуговування ДП "Екос".
Відповідно до ст. 35 Господарського
процесуального кодексу України,
обставини, встановлені рішенням суду у
господарській, цивільній або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, крім встановлених
рішенням третейського суду, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Так, преюдиційні факти є обов'язковими
при вирішенні інших справ та не
підлягають доказуванню, оскільки їх
істинність встановлено у рішенні, у
зв'язку з чим немає необхідності
встановлювати їх знову, піддаючи
сумніву істинність та стабільність
судового акту, який набрав законної
сили.

Норми статті 124 Конституції України
визначають обов'язковість виконання
усіма суб'єктами прав судового рішення
у вказаній справі.

Згідно преамбули та статті 6 параграфу 1
Конвенції про захист прав та свобод
людини, згідно рішення Європейського
суду з прав людини від 25.07.02 року у
справі за заявою № 48553/99
"Совтрансавто-Холдінг" проти України", а
також згідно рішення Європейського
суду з прав людини від 28.10.99 року у
справі за заявою № 28342/95 "Брумареску
проти Румунії" встановлено, що існує
усталена судова практика конвенційних
органів щодо визначення основним
елементом верховенства права принципу
правової певності, який передбачає
серед іншого і те, що у будь-якому спорі
рішення суду, яке вступило в законну
силу, не може бути поставлено під
сумнів.

В силу частини 3 статті 4 ГПК України,
статті 17 Закону України "Про виконання
рішень та застосування практики
Європейського суду з прав людини"
згадані судові рішення та зміст самої
Конвенції про захист прав та свобод
людини є пріоритетним джерелом права
для національного суду.

Таким чином, судове рішення у справі №
910/20006/13 не може бути поставлене під
сумнів, а інші рішення, в тому числі і у
даній справі № 910/13869/14, не можуть йому
суперечити.

З огляду на викладене вище позовні
вимоги Публічного акціонерного
товариства «Холдингова компанія
«Київміськбуд» про стягнення з
відповідача 128 892,50 грн. - орендної
плати, 4 330,77 грн. - комунальних послуг є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

На підставі ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 2 664,47 грн. покладаються на
відповідача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, п. 4 ч. 1 ст. 80,
ст. ст. 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Припинити провадження у справі №
910/13869/13 в частині зобов'язання Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 звільнити
нежитлове приміщення площею 515,57 кв.м,
що розташоване в АДРЕСА_1.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_2; ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Публічного
акціонерного товариства «Холдингова
компанія «Київміськбуд» (01010, м. Київ,
вул. Суворова, б. 4/6; ідентифікаційний
код 23527052) 128 892 (сто двадцять вісім тисяч
вісімсот дев'яносто дві) грн. 50 коп. -
заборгованості зі сплати орендної
плати, 4 330 (чотири тисячі триста
тридцять) грн. 77 коп. - заборгованості за
сплати комунальних послуг, 2 664 (дві
тисячі шістсот шістдесят чотири) грн. 47
коп. - витрат по сплаті судового збору.

3. Після вступу рішення в законну силу
видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 11.11.14.

Суддя
Т.М.
Ващенко