ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

31.10.2014
Справа № 908/4496/14

Суддя господарського суду
Запорізької області Мірошниченко М.В.,
розглянувши позовну заяву Комунальної
установи «Міська стоматологічна
поліклініка № 4» (69057, м.
Запоріжжя, вул. Сєдова, 10)

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Стоматологічна
практика» (69006, м.
Запоріжжя, вул. Леонова, 5)

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача Департамент комунальної
власності та приватизації Запорізької
міської ради (69105, м.
Запоріжжя, пр. Леніна, 206)

про стягнення суми,

ВСТАНОВИВ:

30.10.2014 р. в господарський суд
Запорізької області надійшла позовна
заява Комунальної установи «Міська
стоматологічна поліклініка № 4» про
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Стоматологічна
практика» заборгованості в сумі
15777,13 грн.

Розглянувши зазначену позовну заяву
господарський суд дійшов висновку, що
позовна заява підлягає поверненню на
підставі пунктів 4, 6 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України (далі ГПК України), виходячи з
наступного.

Статтями 54 та 57 ГПК України встановлено
вимоги щодо форми і змісту позовної
заяви та комплектності документів, які
повинні додаватися до неї. Зокрема,
пунктами 2 та 3 ч. 1 статті 57 ГПК України
передбачено, що до позовної заяви, що
подається до господарського суду,
мають бути додані документи, які
підтверджують сплату судового збору у
встановлених порядку і розмірі, а також
документи які підтверджують
відправлення відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

Згідно ст. 44 ГПК України судові витрати
складаються з судового збору, сум, що
підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місті їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката, та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його
сплати, повернення і звільнення від
сплати встановлюються законом.

Згідно ч.1 ст. 4 Закону України «Про
судовий збір» встановлено, що судовий
збір справляється у відповідному
розмірі від мінімальної заробітної
плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі.

В якості доказу сплати судового збору
позивачем до позовної заяви додано
оригінал платіжного доручення № 722 від
16.10.2014 р. на суму 1827,00 грн.

Судом встановлено, що надане платіжне
доручення не відповідає вимогам
Інструкції про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті, яка затверджена постановою
Національного банку України від 21.01.2004
р. № 22, зареєстрованою в Міністерстві
юстиції України 29.03.2004 р. за № 377/8976 (далі
- Інструкція).

Так, пунктом 3.1 Інструкції встановлено,
що платіжне доручення оформляється
платником за формою, наведеною в
додатку 2 до цієї Інструкції, згідно з
вимогами щодо заповнення реквізитів
розрахункових документів, що
викладені в додатку 8 до цієї
Інструкції, та подається до банку, що
обслуговує його, у кількості
примірників, потрібних для всіх
учасників безготівкових розрахунків.

У додатку 8 до Інструкції наведені
указівки щодо заповнення реквізитів
розрахункових документів на паперових
носіях. Згідно з цими вимогами на
розрахункових документах ставляться
підписи відповідальних осіб платника,
які повноважні розпоряджатися
рахунком і зразки підписів яких
заявлені банку платника в картці із
зразками підписів і відбитка печатки.
В реквізиті «М.П.» платіжного доручення
ставиться відбиток печатки, зразок
якої заявлений платником банку
платника в картці зі зразками підписів
та відбитка печатки.

У разі перерахування коштів на рахунки
клієнтів-отримувачів (фізичних та
юридичних осіб), які відкриті в інших
банках, розрахунковий документ
засвідчується підписами керівника
(його заступника) і головного
бухгалтера (його заступника) банку або
підписами уповноважених осіб згідно з
внутрішніми нормативними документами
банку та відповідального виконавця
банку.

За приписами п. 2.14 Інструкції банк
платника на всіх примірниках прийнятих
розрахункових документів і на реєстрах
обов'язково заповнює реквізити «Дата
надходження» і «Дата виконання», а банк
стягувача - «Дата надходження в банк
стягувача» (якщо ці реквізити
передбачені формою документа),
засвідчуючи їх підписом
відповідального виконавця та
відбитком штампа банку.

На платіжному дорученні № 722 від 16.10.2014
р. реквізити «підпис» та «печатка»
платника не заповнені. На зворотному
боці платіжного доручення відсутня
відмітка про зарахування коштів до
Державного бюджету України. Також, дане
платіжне доручення не засвідчене
підписами керівника (або його
заступника) і головного бухгалтера (або
його заступника) банку.

На платіжному дорученні № 722 від 16.10.2014
р. міститься лише штамп банку на
реквізиті «проведено банком» з
підписом працівника банку без
зазначення його посади та прізвища.

Таким чином, надане заявником платіжне
доручення оформлене з порушенням вимог
діючого законодавства та не може бути
належним доказом сплати судового
збору.

Крім того, частиною 1 статті 56 ГПК
України визначено, що позивач, прокурор
зобов'язані при поданні позову
надіслати сторонам копії позовної
заяви та доданих до неї документів
відповідно до кількості відповідачів
та третіх осіб листом з описом
вкладення.

За приписами ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи
(ч.1 ст. 34 ГПК України).

Частиною 2 ст. 34 ГПК України
встановлено, що обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Позовна заява містить дату її
складання - 23.10.2014 р.

При зверненні з даним позовом до суду,
КУ «Міська стоматологічна поліклініка
№ 4», в якості доказу надсилання
відповідачу копії позовної заяви і
доданих до неї документів надано Описи
вкладення у цінний лист від 22.10.2014 р. та
від 24.10.2014 р.

Таким чином, Опис вкладення у цінний
лист від 22.10.2014 р. не може бути доказом
направлення відповідачу додатків до
позовної заяви, складеної пізніше -
23.10.2014 р.

При цьому, доказів направлення третій
особі копії позовної заяви заявником
суду взагалі надано не було.

Таким чином, КУ «Міська стоматологічна
поліклініка № 4» не надано доказів про
надсилання третій особі копії позовної
заяви з доданими до неї документами, що
є безумовним порушенням приписів ст. 56
ГПК України.

Як зазначено в абзаці 1 пункту 3.5
постанови Пленуму Вищого
господарського суд України від 26.12.2011р.
№ 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", недодержання вимог
статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини
першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і
додатків до позовної заяви тягне за
собою наслідки, передбачені статтею 63
ГПК.

Згідно із пунктами 4, 6 ч. 1 ст. 63 ГПК
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо не подано доказів сплати
судового збору у встановлених порядку
та розмірі та не подано доказів
надсилання відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

З огляду на вищевикладене, позовна
заява КУ «Міська стоматологічна
поліклініка № 4», підлягає
поверненню заявнику без розгляду.

Суд вважає за необхідне роз'яснити, що у
відповідності до ч. 3 ст. 63 ГПК України
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному звертанню з нею
до господарського суду у загальному
порядку після усунення допущених
порушень.

Керуючись ст.ст. 57, п.п. 4, 6 ч. 1 ст. 63, 86
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Комунальної установи
«Міська стоматологічна поліклініка №
4», м. Запоріжжя повернути без
розгляду.

Додаток: позовні матеріали на 36 аркушах
(в т.ч. оригінали: Описи вкладення у
цінний лист від 22.10.2014 р. та від 24.10.2014 р.;
платіжне доручення № 722 від 16.10.2014р. про
сплату 1827,00 грн. судового збору.

Суддя
М.В. Мірошниченко