ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 року Справа № 914/4088/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Остапенка М.І. (головуючого),

Гончарука П.А. (доповідача),

Стратієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу
українсько-польського спільного
підприємства товариства з обмеженою
відповідальністю "Артгос-Пласт" на
ухвалу Львівського апеляційного
господарського суду від 15 вересня 2014
року у справі № 914/4088/13 за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю "Лєрой Груп" до
українсько-польського спільного
підприємства товариства з обмеженою
відповідальністю "Артгос-Пласт" про
стягнення суми, -

Встановив:

У жовтні 2013 року товариство з обмеженою
відповідальністю "Лєрой Груп"
звернулось до господарського суду
Львівської області з позовом до
українсько-польського спільного
підприємства товариства з обмеженою
відповідальністю "Артгос-Пласт" про
стягнення 2445641,36 грн. заборгованості,
11382,23 грн. пені, 5510,56 грн. штрафу,
посилаючись на порушення відповідачем
умов договору поставки № 150112 від 15
січня 2012 року в частині розрахунків за
поставлений товар.

Рішенням господарського суду
Львівської області від 12 листопада 2013
року позов задоволено частково.
Стягнуто з відповідача на користь
позивача 2457023,59 грн. заборгованості.
Провадження у справі в частині
стягнення 5510,60 грн. штрафу припинено.

На примусове виконання судового
рішення у справі 25 листопада 2013 року
видано відповідний наказ.

1 квітня 2014 року сторонами подано до
суду спільну заяву про затвердження
мирової угоди у справі.

Ухвалою господарського суду
Львівської області від 8 квітня 2014 року
мирову угоду затверджено.

Не погодившись з ухвалою про
затвердження мирової угоди відповідач
звернувся з апеляційною скаргою на неї,
разом з клопотання про відновлення
процесуального строку, встановленого
для такого звернення.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 15 вересня 2014
року відмовлено в задоволенні заяви
відповідача про поновлення строку на
подання апеляційної скарги.

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
процесуального права, просить ухвалу у
справі скасувати та направити справу
на розгляд до того ж суду.

У відзиві на касаційну скаргу позивач
просить залишити оскаржувану ухвалу
без змін, а касаційну скаргу без
задоволення, вказуючи на
безпідставність викладених в ній
доводів.

Заслухавши пояснення представників
сторін, вивчивши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
суд вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 93 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів, а на ухвалу
місцевого господарського суду -
протягом п'яти днів з дня їх оголошення
місцевим господарським судом.

З матеріалів справи вбачається, що
апеляційну скаргу на ухвалу місцевого
господарського суду від 8 квітня 2014
року подано відповідачем 22 серпня 2014
року.

В клопотанні про відновлення
пропущеного процесуального строку на
апеляційне оскарження відповідач
послався на зміну керівника
товариства, що, за твердженнями
відповідача, перешкодило своєчасному
зверненню з апеляційною скаргою.

Відмовляючи в задоволенні зазначеного
клопотання на підставі п. 4 ч. 1 ст. 97
Господарського процесуального кодексу
України, апеляційний господарський
суд, зважаючи на вимоги ст. 93
Господарського процесуального кодексу
України, зауважив, що наведені
відповідачем причини пропуску строку
не є поважними в розумінні ст. 53
Господарського процесуального кодексу
України, а тому не можуть бути
підставою для відновлення пропущеного
строку, оскільки суб'єктом права на
апеляційне оскарження ухвали суду є
саме юридична особа, а не її конкретно
визначений керівник чи представник.
При цьому, судом зазначено, що
повноважний представник відповідача
був присутній в судовому засіданні під
час оголошення ухвали від 8 квітня 2014
року, наручно отримав ухвалу місцевого
суду з гербовою печаткою 14 квітня 2014
року, проте, звернувся до апеляційної
інстанції більш ніж через чотири
місяці.

Висновок апеляційної інстанції про
відсутність правових підстав для
задоволення клопотання відповідача
щодо відновлення пропущеного ним
процесуального строку, встановленого
для оскарження судових рішень в
апеляційному порядку, є законним,
обґрунтованим, відповідає нормам
процесуального права, фактичним
обставинам і наявним матеріалам
справи.

Доводи відповідача, викладені в
касаційній скарзі, стосовно порушення
судом другої інстанції норм ст.ст. 53, 93
Господарського процесуального кодексу
України, не можуть братися судом
касаційної інстанції до уваги,
оскільки ґрунтуються на неправильному
тлумаченні цих норм чинного
законодавства.

З огляду на викладене, підстав для
зміни або скасування ухвали
апеляційного господарського суду у
справі не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу
українсько-польського спільного
підприємства товариства з обмеженою
відповідальністю "Артгос-Пласт"
залишити без задоволення, а ухвалу
Львівського апеляційного
господарського суду від 15 вересня 2014
року у справі № 914/4088/13 - без змін.

Головуючий
Остапенко М.І.

Судді
Гончарук П.А.

Стратієнко Л.В.