ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2014 р.
Справа № 922/132/13

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Здоровко Л.М., суддя Гетьман Р.А.,
суддя Плахов О.В.,

при секретарі Міракові Г.А.

за участю представників:

кредитора (апелянта) - ОСОБА_1 за
довіреністю від 09.01.2013р.

кредитора - ОСОБА_2 за довіреністю від
24.05.2013р. №1054/13-Н,

арбітражного керуючого - Саутенко С.О.
(свідоцтво від 20.02.2013р. НОМЕР_1),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5, м. Харків, (вх.
№3525Х/2) на ухвалу господарського суду
Харківської області від 12.08.2014р. у
справі № 922/132/13

за заявою Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_6, м. Харків та Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_5, м. Харків,

до боржника Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_7, м. Харків

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду
Харківської області (суддя Дзюба О.А.)
від 12.08.2014р. задоволено скаргу АТ
"Райффайзен Банк Аваль" на дії
ліквідатора; усунено арбітражного
керуючого Івлєву Н.А. від виконання
обов'язків ліквідатора банкрута;
зобов'язано ОСОБА_3 та ОСОБА_10 надати
суду розгорнуті письмові пояснення
щодо своїх кандидатур, в тому числі
відповідні відомості наявності у
арбітражних керуючих організаційних
та технічних можливостей виконувати
обов'язки ліквідатора у даній справі;
зобов'язано арбітражного керуючого
Івлєву Н.А. виконувати обов'язки
ліквідатора Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_7 до призначення у справі нового
ліквідатора.

Ухвала місцевого господарського суду з
посиланням на ст. ст. 3-1, 22-32 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» мотивована
тим, що арбітражний керуючий Івлєва Н.А.
неналежним чином виконувала свої
обов'язки ліквідатора ФОП ОСОБА_7, не
з'являлась у призначені судові
засідання та не надавала витребуваних
судом доказів виконання ліквідаційної
процедури

ФОП ОСОБА_5 з ухвалою місцевого
господарського суду не погодилась та
звернулась до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати ухвалу господарського суду
Харківської області від 12.08.2014р. по
справі №922/132/13 та відмовити АТ
"Райффайзен Банк Аваль" у задоволенні
скарги на дії ліквідатора.

В обґрунтування апеляційної скарги
заявник посилається на те, що
оскаржуване судове рішення ухвалено за
умов неповного з'ясування обставин
справи, зокрема, не зазначено, які саме
покладені на ліквідатора обов'язки не
виконував арбітражний керуючий Івлєва
Н.А., чи призвели або могли призвести
такі дії ліквідатора до порушення
інтересів кредиторів.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 30.10.2014р.
апеляційну скаргу кредитора прийнято
до провадження.

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» надав
відзив (вх. 10252 від 11.11.2014р.) до суду, у
якому просить відмовити у задоволенні
апеляційної скарги ФОП ОСОБА_5, а ухвалу
господарського суду Харківської
області від 12.08.2014р. залишити без змін.

Від представника апелянта надійшло
клопотання (вх. 10352 від 12.11.2014р.) про
відкладення розгляду справи, у зв'язку
з тим що апелянт не отримав копію
ухвали Харківського апеляційного
господарського суду та не надано
можливості ознайомлення з матеріалами
справи.

Розглянувши клопотання про
відкладення розгляду справи, колегія
суддів зазначає наступне.

Згідно з ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд відкладає в межах
строків, встановлених статтею 69 цього
Кодексу, розгляд справи, коли за
якихось обставин спір не може бути
вирішено в даному засіданні. Такими
обставинами, відповідно до п.п. 1, 2
зокрема, є нез'явлення в засідання
представників сторін, інших учасників
судового процесу, та неподання
витребуваних доказів.

Згідно з ст. 102 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційна скарга на ухвалу місцевого
господарського суду розглядається
протягом п'ятнадцяти днів з дня
постановлення ухвали про прийняття
апеляційної скарги до провадження.

Відповідно до частини 3 статті 69
Господарського процесуального кодексу
України у виняткових випадках за
клопотанням сторони, з урахуванням
особливостей розгляду спору,
господарський суд ухвалою може
продовжити строк розгляду спору, але не
більш як на 15 днів.

Колегія суддів вважає, що апелянт мав
можливість та достатньо часу для
викладення та обґрунтування своєї
позиції у справі, як у господарському
суді першої інстанції так і в
апеляційному господарському суді.
Ухвала про прийняття апеляційної
скарги кредитора ФОП ОСОБА_5 та
призначення її до розгляду винесена
апеляційним господарським судом
30.10.2014р., засідання суду призначене на
12.11.2014р. Вказані обставини свідчать про
те, що кредитор мав змогу до судового
засідання надати будь-які необхідні на
його думку пояснення. При цьому,
позиція апелянта щодо незгоди з
оскаржуваною ухвалою повністю
викладена в апеляційній скарзі.

Враховуючи наведене, судова колегія
Харківського апеляційного
господарського суду вважає, що наявних
в справі матеріалів достатньо для
розгляду справи по суті, а, отже,
клопотання апелянта про відкладення
розгляду справи та продовження строків
розгляду справи є необґрунтованим та
таким, що не підлягає задоволенню.

У судовому засіданні 12.11.2014р.
представник апелянта підтримав вимоги
апеляційної скарги, просив її
задовольнити, ухвалу місцевого
господарського суду скасувати.

Представник кредитора підтримав свою
позицію викладену у відзиві на
апеляційну скаргу та просив ухвалу
місцевого господарського суду
залишити без змін, апеляційну скаргу -
без задоволення.

Арбітражний керуючий заперечував
проти задоволення апеляційної скарги
та просив ухвалу місцевого
господарського суду залишити без змін.

Інші учасники судового процесу не
з'явились, про причини неявки суд не
повідомили, хоча повідомлені належним
чином.

Враховуючи належне повідомлення
учасників процесу про час та місце
засідання суду, колегія суддів вважає
за можливе розглянути апеляційну
скаргу за відсутності інших учасників
процесу, за наявними у справі
матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
апелянта, кредитора, арбітражного
керуючого, перевіривши повноту
встановлення судом першої інстанції
обставин справи та доказів на їх
підтвердження, колегія суддів
Харківського апеляційного
господарського суду вважає, що ухвала
не підлягає скасуванню, виходячи з
наступного.

14.01.2013р. ухвалою господарського суду
Харківської області порушено
провадження у справі про банкрутство
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 (т. 1,
а.с.2-3).

17.01.2013р. господарським судом
Харківської області прийнято
постанову, якою визнано фізичну
особу-підприємця ОСОБА_7 банкрутом;
відкрито ліквідаційну процедуру;
призначено ліквідатором арбітражного
керуючого Івлєву Наталію Андріївну та
покладено на нього обов'язків по
ліквідації боржника відповідно до
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» (т. 2 а.с. 21-25).

У травні 2014 року ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» надав до господарського суду
першої інстанції скаргу (з урахуванням
доповнень, наданих у липні 2014 року) на
бездіяльність ліквідатора у
провадженні у справі про банкрутство
ФОП ОСОБА_7 арбітражного керуючого
Івлєвої Н.А., в якій просить визнати
бездіяльність неправомірною, а
виконання обов'язків у ліквідаційній
процедурі боржника неналежною та
усунути арбітражного керуючого Івлєву
Н.А. від виконуваних нею обов'язків (т. 6
а.с. 70-71).

12.08.2014р. господарським судом
Харківської області винесено
оскаржувану ухвалу з підстав,
зазначених вище.

Перевіривши матеріали справи,
правильність їх юридичної оцінки та
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду
дійшла до висновку про відсутність
підстав для скасування ухвали
місцевого господарського суду,
виходячи з наступного.

Зважаючи на те, що постанова про
визнання боржника банкрутом у цій
справі була прийнята судом першої
інстанції 17.01.2013р., провадження у справі
про банкрутство ФОП ОСОБА_7
здійснюється у відповідності до
особливостей банкрутства суб'єкта
підприємницької діяльності -
громадянина, встановленими ст.ст. 47-49
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» в редакції, що
діяла до набрання чинності змін до
цього Закону, внесених Законом України
№ 4212-VI від 22.12.2011р. «Про внесення змін до
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом». Пунктом 1-1
розділу Х «Прикінцеві та перехідні
положення» Закону в новій редакції
встановлено, що положення цього Закону,
що регулюють ліквідаційну процедуру,
застосовуються господарськими судами
під час розгляду справ про банкрутство,
провадження у яких порушено до
набрання чинності цим Законом, якщо на
момент набрання ним чинності
господарським судом не було прийнято
постанову про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
ліквідатор - фізична особа, яка
відповідно до рішення господарського
суду організовує здійснення
ліквідаційної процедури боржника,
визнаного банкрутом, та забезпечує
задоволення визнаних вимог кредиторів
у встановленому цим Законом порядку.

Згідно з п.1 ст.3-1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
якщо інше не передбачено цим Законом,
арбітражним керуючим (розпорядником
майна, керуючим санацією, ліквідатором)
може бути призначено фізичну особу -
суб'єкта підприємницької діяльності,
яка має вищу юридичну або економічну
освіту, володіє спеціальними знаннями
та не є зацікавленою особою щодо
боржника і кредиторів.

Пунктом 3 ст.3-1 вищевказаного Закону
встановлено, що арбітражними керуючими
не можуть бути призначені: особи, які
згідно з цим Законом вважаються
заінтересованими; особи, які
здійснювали раніше управління цим
боржником - юридичною особою, за
винятком випадків, коли з дня усунення
цієї особи від управління зазначеним
боржником минуло не менше трьох років,
якщо інше не встановлено цим Законом;
особи, яким заборонено здійснювати цей
вид підприємницької діяльності або
займати керівні посади; особи, які
мають судимість за вчинення корисливих
злочинів.

До призначення арбітражним керуючим
особа має подати до господарського
суду заяву, в якій зазначається, що вона
не належить до жодної категорії
вищезазначених осіб.

Заінтересованими особами стосовно
боржника є юридична особа, створена за
участю боржника, керівник боржника,
особи, що входять до складу органів
управління боржника, головний
бухгалтер (бухгалтер) боржника, у тому
числі і звільнені з роботи за рік до
порушення справи про банкрутство, а
також особи, які знаходяться у родинних
стосунках із зазначеними особами та
підприємцем (фізичною особою) -
боржником, а саме: подружжя, та їх діти,
батьки, брати, сестри, онуки. (ст. 1
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом").

Порядок призначення арбітражного
керуючого у справі про банкрутство
фізичної особи-підприємця визначений в
абз. 2 п. 7 ст. 48 Закону про банкрутство:
«У разі необхідності постійного
управління нерухомим майном або цінним
рухомим майном громадянина-підприємця,
визнаного банкрутом, господарський суд
призначає для цієї мети ліквідатора та
визначає розмір його винагороди. У
цьому разі продаж майна
громадянина-підприємця здійснюється
ліквідатором.». Таким чином, саме
господарський суд призначає
ліквідатора у справі про банкрутство
фізичної особи-підприємця.

Згідно з пунктами 6, 9 ст. 3-1 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" при
реалізації своїх прав та обов'язків
арбітражний керуючий зобов'язаний
діяти сумлінно та розумно з
урахуванням інтересів боржника та його
кредиторів; невиконання або неналежне
виконання обов'язків, покладених на
арбітражного керуючого згідно з цим
Законом, за відсутності наслідків,
передбачених цією статтею, може бути
підставою для усунення арбітражного
керуючого від виконання ним своїх
обов'язків, про що господарський суд
виносить ухвалу.

Отже, усунення арбітражного керуючого
це право суду, яким він може
скористатися за наступних умов:
доведення порушення арбітражним
керуючим балансу інтересів боржника та
кредиторів, внаслідок невиконання або
неналежного виконання покладених на
нього обов'язків.

Так, відповідно до частини 1 ст. 25 Закону
ліквідатор з дня свого призначення
здійснює, зокрема, такі повноваження:
виконує функції з управління та
розпорядження майном банкрута;
здійснює інвентаризацію та оцінку
майна банкрута згідно з
законодавством; аналізує фінансове
становище банкрута; очолює
ліквідаційну комісію та формує
ліквідаційну масу; пред'являє до третіх
осіб вимоги щодо повернення
дебіторської заборгованості банкруту;
з підстав, передбачених частиною
десятою статті 17 цього Закону, подає до
господарського суду заяви про визнання
недійсними угод боржника; вживає
заходів, спрямованих на пошук,
виявлення та повернення майна
банкрута, що знаходиться у третіх осіб;
реалізує майно банкрута для
задоволення вимог, включених до
реєстру вимог кредиторів, у порядку,
передбаченому цим Законом; здійснює
інші повноваження, передбачені цим
Законом.

Крім того, згідно з ч.11 ст. 30 Закону
ліквідатор не рідше одного разу на
місяць надає комітету кредиторів звіт
про свою діяльність, інформацію про
фінансове становище і майно боржника
на день відкриття ліквідаційної
процедури та при проведенні
ліквідаційної процедури, використання
коштів боржника, а також іншу
інформацію на вимогу комітету
кредиторів.

Згідно з частиною 13 ст. 30 Закону у разі
невиконання або неналежного виконання
ліквідатором своїх обов'язків
господарський суд за клопотанням
комітету кредиторів може припинити
повноваження ліквідатора і, за
пропозицією комітету кредиторів,
призначає нового ліквідатора.

Відповідно до п.4 ст. 24 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" у
ліквідаційній процедурі господарський
суд: розглядає скарги на дії учасників
ліквідаційної процедури; здійснює інші
повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до п. 6 ст. ст. 31 Закону при
реалізації своїх прав та обов'язків
арбітражний керуючий зобов'язаний
діяти сумлінно та розумно з
урахуванням інтересів боржника та його
кредиторів.

Пунктом 9 ст. ст. 31 Закону передбачено,
що невиконання або неналежне виконання
обов'язків, покладених на арбітражного
керуючого згідно з цим Законом, за
відсутності наслідків, передбачених
цією статтею, може бути підставою для
усунення арбітражного керуючого від
виконання ним своїх обов'язків, про що
господарський суд виносить ухвалу.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 01.04.2014р.
зобов'язано Івлєву Н.А. надати суду
повний звіт про здійснені заходи із
зазначенням реквізитів розрахункових
документів, на яких на даний час
знаходяться грошові кошти, отримані
від реалізації майна боржника та
документальне підтвердження їх
знаходження на даних рахунках, а також
копії документів, що підтверджують
здійснення ліквідаційної процедури.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 27.05.2014р.
повторно зобов'язано ліквідатора
надати суду письмовий відзив на скаргу
АТ "Райффайзен Банк Аваль", а також
надати письмові пояснення стосовно
скарги на бездіяльність ліквідатора.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 24.06.2014р.
зобов'язано ліквідатора виконати в
повному обсязі вимоги попередніх ухвал
суду; ухвалено попередити ліквідатора
про відповідальність за невиконання
вимог суду.

Окрім того, вищезазначеними ухвалами
явка ліквідатора визнавалась
обов'язковою.

А також, на засіданні суду 12.08.2014р., коли
виносилась оскаржувана ухвала
господарського суду Харківської
області, ліквідатор також був
відсутнім.

Відповідно до ст. 115 Господарського
процесуального кодексу України,
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов`язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому Законом України
"Про виконавче провадження". Аналогічні
за змістом норми закріплені у ст.124
Конституції України, згідно з якою
судові рішення ухвалюються судами
іменем України і є обов`язковими до
виконання на всій території України.

Суд зазначає, що обов'язок виконувати
судові рішення, що набрали законної
сили і, які є обов`язковими до виконання
усіма органами державної влади,
органами місцевого самоврядування, їх
посадовими особами, об`єднаннями
громадян та іншими організаціями,
громадянами та юридичними особами на
всій території України встановлений
статтею 13 Закону України "Про
судоустрій та статус суддів",
невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

Окрім того, всупереч норм чинного
законодавства, а саме ч. 11 ст. 30 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» арбітражним
керуючим Івлєвою Н.А. наданий звіт
ліквідатора у справі про банкрутство
тільки за період з 17.01.2013р. по 17.03.2013р. (т.
4 а.с. 5-9), та за період з 17.03.2013р. по
20.05.2013р. (т. 4, а.с. 81-84).

Однак, тільки 12.08.2014р. оскаржуваною
ухвалою усунено арбітражного
керуючого Івлєву Н.А., таким чином
ліквідатор не надав доказів на
підтвердження належного виконання
покладених на нього обов'язків
протягом року.

Як вбачається з матеріалів справи,
продаж заставного майна банкрута
відбувся у квітні 2013 року на аукціоні
(т. 4 а.с. 247-251, т. 5 а.с. 1-20), однак, в
матеріалах справи відсутні докази
того, що ліквідатором здійснено
перерахунок коштів, які отримані від
реалізації заставного майна.

Таким чином, господарським судом
першої інстанції встановлено, що дії
ліквідатора Івлєва Н.А. не відповідають
вимогам ст.22-32, 47-49 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
а кредитором (апелянтом) не доведено, що
ліквідатор діє виключно в інтересах
боржника.

Колегія суддів зазначає, що апелянтом
не зазначено в апеляційній скарзі, які
саме права порушені самого апелянта, та
не надано конкретних доказів та фактів
належного виконання обов'язків
ліквідатора у справі про банкрутство.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
колегія суддів погоджується з
висновками господарського суду першої
інстанції, що ліквідатор неналежно
виконував обов'язки ліквідатора
боржника, чим суттєво порушив права
кредиторів та боржника.

Крім того, колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду
зазначає, що остаточне рішення щодо
вибору кандидатури ліквідатора та його
призначення приймає суд, приймаючи до
уваги пропозиції стосовно кандидатур
арбітражних керуючих та досліджуючи
професійні якості кандидатів на цю
посаду, відсутність зацікавленості
особи стосовно боржника та кредиторів.

За таких обставин колегія суддів
Харківського апеляційного
господарського суду вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, ухвала господарського
суду відповідає нормам матеріального і
процесуального права та скасуванню не
підлягає.

Враховуючи вищенаведене та керуючись
ст. ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, колегія
суддів Харківського апеляційного
господарського суду

ПОСТАНОВИЛА

Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5, м. Харків,
залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду
Харківської області від 12.08.2014р. у
справі № 922/132/13 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
прийняття та може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
протягом двадцятиденного строку.

Повний текст постанови складено
13.11.2014р.

Головуючий-суддя Л.М. Здоровко

Суддя
Р.А. Гетьман

Суддя
О.В.Плахов