м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 17/301 05.11.14За скаргою
Державного підприємства "Вугілля
на дії головного державного
виконавця відділу примусового
Державної виконавчої служби України
За позовом Державного
підприємства "Донецька залізниця"
до Державного підприємства
Третя особа Державна
адміністрація залізничного транспорту
України "Укрзалізниця"
про стягнення 621 478 424, 17 грн.
Суддя Гулевець О.В.
Представники сторін:
Від позивача: не
Від відповідача (скаржника): Тимошенко
Від третьої особи: не
Від ВДВС: Рубель І.В.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Державне підприємство "Донецька
залізниця" звернулося до
господарського суду міста Києва з
позовом до Державного підприємства
"Вугілля України"про стягнення 621 478 424,17
грн., а також просить суд покласти на
відповідача судові витрати.
Рішенням Господарського суду міста
Києва від 08.11.2010 року у справі № 17/301
позовні вимоги Державного
підприємства "Донецька залізниця"
задоволено частково, стягнуто з
Державного підприємства "Вугілля
України" на користь Державного
підприємства "Донецька залізниця" 581 692
176,36 грн. основного боргу, 10 000 000,00 грн.
пені, 4 837 669,92 грн. трьох процентів
річних, 949 555,90 грн. інфляційних збитків,
25 500,00 грн. витрат по оплаті державного
мита, 236,00 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу, 10 052,64 грн. витрат,
пов'язаних з оплатою експертного
дослідження; в іншій частині позову
відмовлено.

17.02.2011р. на виконання рішення
Господарського суду міста Києва № 17/301
від 08.11.2010р. видано відповідний наказ.

14.07.2014р. через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
Державного підприємства "Вугілля
України" надійшла скарга на дії
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України.

За резолюцією заступника голови
Господарського суду міста Києва
Ковтуна С.А. від 14.07.2014р., в зв'язку з
відпусткою судді Гулевець О.В, скаргу
ДП "Вугілля України" передано на
розгляд судді Стасюку С.В.

Листом Господарського суду міста Києва
№ 06-37.1/2252/14 від 14.07.2014р. повідомлено
скаржника про те, що матеріали справи №
17/301 направлені до Київського
апеляційного господарського суду, в
зв'язку з чим розгляд даної скарги буде
можливим лише після повернення
матеріалів справи з Київського
апеляційного господарського суду.

Розпорядженням заступника голови
Господарського суду міста Києва
Ковтуна С.А. від 06.08.2014р., в зв'язку з
перебуванням судді Стасюка С.В. на
лікарняному, в зв'язку з виходом судді
Гулевець О.В. з відпустки та в зв'язку з
тим, що матеріали справи № 17/301
повернуті з Київського апеляційного
господарського суду, скаргу ДП "Вугілля
України" на дії державного виконавця по
справі № 17/301 за позовом Державного
підприємства "Донецька залізниця" до
Державного підприємства "Вугілля
України", третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача - Державна
адміністрація залізничного транспорту
України "Укрзалізниця" про стягнення 621
478 424,17 грн. передано для розгляду судді
Гулевець О.В.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 06.08.2014р. суддею Гулевець О.В.
справу №17/301 прийнято до свого
провадження та призначено розгляд
скарги Державного підприємства
"Вугілля України" на дії головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України на
09.09.2014р.

13.08.2014р. до Господарського суду міста
Києва надійшов запит про направлення
до Київського апеляційного
господарського суду матеріалів справи
№17/301 у зв'язку з надходженням
касаційної скарги на постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 17.07.2014р.

Пунктом 3.16 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України, від
26.12.2011р. за № 18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" визначено, що якщо на
час надіслання місцевим господарським
судом до суду вищої інстанції
матеріалів справи не завершений
розгляд заяви про відстрочку або
розстрочку виконання судового рішення,
зміну способу та порядку його
виконання, скарги на дії чи
бездіяльність органу Державної
виконавчої служби тощо, то провадження
за ними зупиняється на підставі статті
79 ГПК до повернення зазначених
матеріалів до суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 19.08.2014р. зупинено розгляд
скарги Державного підприємства
"Вугілля України" на дії головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України у
справі №17/301 за позовом Державного
підприємства "Донецька залізниця" до
Державного підприємства "Вугілля
України", за участю третьої особи
Державної адміністрації залізничного
транспорту України "Укрзалізниця" про
стягнення 621 478 424, 17 грн.

23.09.2014р. до Господарського суду міста
Києва були повернуті матеріали справи
№ 17/301 за позовом Державного
підприємства "Донецька залізниця" до
Державного підприємства "Вугілля
України", за участю третьої особи
Державної адміністрації залізничного
транспорту України "Укрзалізниця" про
стягнення 621 478 424, 17 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 79 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд поновлює
провадження у справі після усунення
обставин, що зумовили його зупинення.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 30.09.2014р. поновлено
провадження у справі № 17/301, призначено
розгляд скарги Державного
підприємства "Вугілля України" на дії
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України на
15.10.2014р. та зобов'язано відділ
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
надати суду: письмові пояснення на
скаргу Державного підприємства
"Вугілля України" на дії головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України;
оригінали та належним чином завірені
копії матеріалів виконавчого
провадження з примусового виконання
наказу Господарського суду міста Києва
від 17.02.2011р. у справі № 17/301.

15.10.2014р. через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
надійшло клопотання про відкладення
розгляду справи.

Представник скаржника (відповідача) -
Державного підприємства "Вугілля
України" в судовому засіданні 15.10.2014р.
надав суду пояснення щодо своєї скарги
на дії головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України.

Представник відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України в судове засідання
15.10.2014р. не з'явився, не надав
витребуваних ухвалою суду від 30.09.2014р.
документів, проте від нього надійшло
клопотання про відкладення розгляду
справи.

Представники позивача - Державного
підприємства "Донецька залізниця",
третьої особи - Державної
адміністрації залізничного транспорту
України "Укрзалізниця" в судове
засідання 15.10.2014р. не з'явились.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 15.10.2014р. розгляд скарги
Державного підприємства "Вугілля
України" на дії головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України відкладено на 05.11.2014р.

31.10.2014р. через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
скаржника (відповідача) - Державного
підприємства "Вугілля України"
надійшли пояснення до скарги.

Представник скаржника (відповідача) -
Державного підприємства "Вугілля
України" в судовому засіданні 05.11.2014р.
надав суду пояснення щодо своєї скарги
на дії головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України,
просив суд її задовольнити.

Представник відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України в судовому засіданні
надав суду копії матеріалів
виконавчого провадження ВП №24887365 та
відзив на скаргу Державного
підприємства "Вугілля України".

Представники позивача - Державного
підприємства "Донецька залізниця",
третьої особи - Державна адміністрація
залізничного транспорту України
"Укрзалізниця" в судове засідання
05.11.2014р. не з'явились.

В судовому засіданні 05.11.2014р., суд,
розглянувши скаргу Державного
підприємства "Вугілля України" на дії
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України,
матеріали виконавчого провадження
№24887365, заслухавши представників
скаржника та представника відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України,
встановив наступне.

В своїй скарзі, Державне підприємство
"Вугілля України" вважає
неправомірними дії державного
виконавця Державної виконавчої служби
України в частині накладення арешту на
грошові кошти боржника, які розміщені
на рахунку № 0866 відкритий в ПАТ
"Промінвестбанк", оскільки вказаний
рахунок використовується для
зарахування страхових коштів
відповідно до ст. 21 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованнями".

Таким чином, винесення державним
виконавцем постанови від 31.03.2014 р. про
арешт коштів боржника в частині
накладення арешту на кошти, які
знаходяться на рахунку 0866 в ПАТ
"Промінвестбанк" порушує права
працівників ДП "Вугілля України" на
отримання матеріального забезпечення
та соціальних послуг з настанням
страхового випадку в період роботи.

З огляду на вищевикладене боржник
звернувся до суду з скаргою на дії
Державної виконавчої служби України, в
якій просить суд (з урахуванням
пояснень):

визнати недійсною резолютивну частину
постанови від 31.03.2014 р. про арешт коштів
боржника у частині накладення арешту
на кошти за реквізитами: "код
фінансової установи: 300012, назва
фінансової установи: ПАТ
Промінвестбанк, номер рахунку: 0866,
код валюти рахунку: 980";

зобов'язати головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Сіщука В.В. у
виконавчому провадженні №24887365,
порушеному на підставі наказу
Господарського суду м. Києва від 17.02.2011
№17/301, у резолютивних частинах
майбутніх постановах про арешт коштів
боржника після переліку рахунків, на
яких арештовуються кошти, вказувати
текст: "крім рахунків боржника які
використовуються для зарахування
страхових коштів відповідно до ст. 21
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованнями".

Відповідно до ст. 121-2 ГПК України,
скарги на дії чи бездіяльність органів
Державної виконавчої служби щодо
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів можуть бути подані
стягувачем, боржником або прокурором
протягом десяти днів з дня вчинення
оскаржуваної дії, або з дня, коли
зазначеним особам стало про неї відомо,
або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Відповідно до вимог ст. 115
Господарського процесуального кодексу
України рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому Законом України
"Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України
"Про виконавче провадження" № 606-XIV від
21.04.1999р., державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до ч. 1 ст. 6
вищевказаного Закону України,
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України
"Про виконавче провадження" № 606-XIV від
21.04.1999р., державний виконавець
зобов'язаний прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не
закінчився строк пред'явлення такого
документа до виконання, він відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Згідно з частиною 2 статті 25 вказаного
Закону України, державний виконавець
протягом трьох робочих днів з дня
надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

З матеріалів виконавчого провадження у
відділі примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України на
виконанні перебуває виконавче
провадження ВП № 24887365 відкрите 03.03.2011р.
на підставі наказу № 17/301 виданого
Господарським судом міста Києва
17.02.2011р.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 52 Закону
України "Про виконавче провадження",
звернення стягнення на майно боржника
полягає в його арешті, вилученні та
примусовій реалізації. На кошти та інші
цінності боржника, що знаходяться на
рахунках, вкладах та на зберіганні у
банках чи інших фінансових установах,
накладається арешт. Арешт поширюється
також на кошти на рахунках, які будуть
відкриті після винесення постанови про
накладення арешту.

Згідно з ч. 2 ст. 57 Закону України "Про
виконавче провадження" № 606-XIV від
21.04.1999р., арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем
шляхом: винесення постанови про арешт
коштів та інших цінностей боржника, що
знаходяться на рахунках і вкладах чи на
зберіганні у банках або інших
фінансових установах; винесення
постанови про арешт коштів, що
перебувають у касі боржника або
надходять до неї; винесення постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження;
проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту.

Частиною четвертою статті 57 вказаного
Закону, на кошти та інші цінності
боржника, що знаходяться на рахунках,
вкладах та на зберіганні у банках чи
інших фінансових установах,
накладається арешт. Арешт поширюється
також на кошти на рахунках, які будуть
відкриті після винесення постанови про
накладення арешту.

Відповідно до ч. 5 ст. 57 Закону України
"Про виконавче провадження", у разі
відсутності у боржника коштів та інших
цінностей, достатніх для задоволення
вимог стягувача, стягнення звертається
також на належне боржнику інше майно,
за винятком майна, на яке згідно із
законом не може бути накладено
стягнення.

Вищевикладеною нормою Закону
передбачено право державного
виконавця з метою примусового
виконання рішення накласти арешт на
рахунки у банках чи інших фінансових
установах.

Відповідно до ч. 3-5 ст. 65 Закону України
"Про виконавче провадження", державний
виконавець звертає стягнення на кошти
боржника - юридичної особи, що
перебувають у банках або інших
фінансових установах, у порядку,
встановленому цим Законом. Інформацію
про наявні у боржника рахунки і вклади
державний виконавець отримує в органах
доходів і зборів, інших органах
державної влади, підприємствах,
установах та організаціях, які
зобов'язані надати йому інформацію у
триденний строк, а також за
повідомленнями стягувача. Державний
виконавець може звернути стягнення на
кошти боржника - юридичної особи, що
знаходяться на його рахунках, а також
на рахунках, відкритих боржником -
юридичною особою через свої філії,
представництва та інші відокремлені
підрозділи. Не підлягають стягненню в
порядку, встановленому цим Законом:
кошти, що перебувають на спеціальному
рахунку експлуатуючої організації
(оператора) відповідно до Закону
України "Про впорядкування питань,
пов'язаних із забезпеченням ядерної
безпеки"; суми авансових платежів та
попередньої оплати за контрактами
підприємств суднобудівної
промисловості (клас 30.11 група 30.1 розділ
30, клас 33.15 група 33.1 розділ 33 КВЕД ДК
009:2010), отримані від замовників
морських, річкових суден, інших
плавучих засобів та суднової техніки,
суднових двигунів, суднових приладів і
оснащення або від замовників ремонту,
модернізації морських, річкових суден,
інших плавучих засобів та суднової
техніки, суднових двигунів, суднових
приладів і оснащення, а також кошти у
вигляді кредитів, які зазначені
підприємства спрямовують на
фінансування будівництва або ремонту
морських, річкових суден, а також на
виготовлення або ремонт суднової
техніки, суднових двигунів, суднових
приладів і оснащення, що перебувають на
окремих рахунках зазначених
підприємств.

На запит державного виконавця
Державною податковою службою України
надано відповідь № від 26.03.2014р. з
переліком рахунків боржника, які
відкритті у банківських установах.

Як вбачається з матеріалів виконавчого
провадження, постановою про арешт
коштів боржника від 31.03.2014р. накладено
арешт на кошти, що містяться на
рахунках боржник у межах суми 63466349,99
грн., в тому числі на рахунок №86,
код фінансової установи: 300012, назва
фінансової установи: ПАТ
"Промінвестбанк", код валюти рахунку:
980.

Враховуючи вищевикладені положення
Закону України "Про виконавче
провадження" державний виконавець, при
винесенні постанови про арешт коштів
боржника від 31.03.2014р., діяв в межах
наданих йому повноважень та у
відповідності до вищевказаного
Закону.

Будь-яких обмежень щодо накладення
арешту на рахунки боржника положення
Закону України "Про виконавче
провадження" не містять.

Суд зазначає, що положенням ст. 21 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням", визнаються
судом безпідставними, оскільки
вищевказаною нормою передбачено
порядок фінансування Фондом
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності страхувальників
та інших отримувачів страхових коштів
і яка не забороняє державному
виконавцеві вчинення відповідних дій,
а лише вказує про те, що зараховані
страхові кошти не можуть бути
спрямовані на стягнення згідно
виконавчих та інших документів.

Посилання скаржника на заяву від 26.02.2013
року вих. №0412/06 адресовану начальнику
відділу примусового виконання рішень
Департаменту державної виконавчої
служби України, в якій повідомлено про
те, що рахунок № 0866 відкритий в
ПАТ "Промінвестбанк" використовується
для зарахування страхових коштів
відповідно до ст. 21 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованнями" не
спростовує вище встановлених судом
обставин щодо правомірності винесення
постанови про арешт коштів боржника
від 31.03.2014р.

У відповідності до частини 1 ст. 32
Господарського процесуального кодексу
України доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
порядку встановлює наявність чи
відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Статтями 33, 34 ГПК України передбачено,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Однак, скаржник, в обґрунтування
поданої ним скарги, не надав належних
доказів, які б підтверджували його
твердження про протиправність дій
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
при винесенні постанови про арешт
коштів боржника від 31.03.2014р.

Відповідно до п. 9.13. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України,
від 17.10.2012р. за № 9 "Про деякі питання
практики виконання рішень, ухвал,
постанов господарських судів України",
за результатами розгляду скарги
виноситься ухвала, в якій
господарський суд або визнає доводи
заявника правомірними і залежно від їх
змісту визнає постанову державного
виконавця щодо здійснення заходів
виконавчого провадження недійсною, або
визнає дії чи бездіяльність органу
Державної виконавчої служби
незаконними, чи визнає недійсними
наслідки виконавчих дій, або зобов'язує
орган державної виконавчої служби
здійснити певні виконавчі дії, якщо він
ухиляється від їх виконання без
достатніх підстав, або визнає доводи
скаржника неправомірними і скаргу
відхиляє.

Враховуючи вищевикладене, суд визнає
посилання скаржника неправомірними та
відмовляє у задоволенні скарги
Державного підприємства "Вугілля
України" на дії головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні скарги
Державного підприємства "Вугілля
України" на дії головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України у повному обсязі.

Ухвала набирає законної сили з моменту
винесення та може бути оскаржена у
встановленому Господарським
процесуальним кодексом України
порядку.

Суддя
О.В. Гулевець