ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" жовтня 2014 р.Справа № 922/4006/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Інте Т.В.

при секретарі судового засідання
Федоровой К.О.

розглянувши справу

за позовом ТОВ "Райффайзен Лізинг
Аваль", м. Київ до Публічного
акціонерного товариства "Харківський
підшипниковий завод" м. Харків про
стягнення коштів за участю
представників сторін:

позивача - Сандрович Л.В., дов. № 19-05/15
від 19.05.14 р.;

відповідача - Божко Т.В., дов. № 182/54 від
22.09.14 р.;

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Райффайзен Лізінг
Аваль", звернувся до господарського
суду Харківської області з позовом, в
якому просить стягнути з відповідача -
Публічного акціонерного товариства
"Харківський підшипниковий завод"
заборгованість в сумі 159914,61 грн. та 3198,29
грн. судового збору, мотивуючи свої
вимоги неналежним виконанням
відповідачем його грошових зобов'язань
за договором фінансового лізингу №
LC5425-06/11 від 21.06.11 р.

Представник позивача в судовому
засіданні 28.10.14 р. позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, просив
позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні 28.10.14 р. письмовий відзив не
надав, позовні вимоги визнав в повному
обсязі.

Враховуючи те, що норми ст. 65
Господарського процесуального кодексу
України, щодо обов`язку господарського
суду витребувати у сторін документи і
матеріали, що необхідні для вирішення
спору, кореспондуються з диспозитивним
правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3
ст. 129 Конституції України визначає
одним з принципів судочинства свободу
в наданні сторонами суду своїх доказів
і у доведенні перед судом їх
переконливості, суд вважає, що
господарським судом, в межах наданих
ним повноважень, створені належні
умови для надання сторонами доказів та
заперечень.

Справа розглядається за наявними в ній
матеріалами, визнаними судом
достатніми, в порядку ст. 75 ГПК України.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
дослідивши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, суд встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Райффайзен Лізинг
Аваль" (позивач, лізингодавець) та
Відкритим акціонерним товариством
"Харківський підшипниковий завод"
(відповідач, лізингоодержувач) було
укладено договір фінансового лізингу
№1X5425-06/11 від 21.06.2011 р. (далі - договір)(а.с.
11-14), відповідно до умов якого, позивач
зобов'язався придбати у свою власність
і передати на умовах фінансового
лізингу, без надання послуг з
управління та технічної експлуатації,
у тимчасове володіння та користування
за плату майно, найменування, технічний
опис, модель, рік випуску, ціна одиниці,
кількість і загальна вартість якого
визначаються в спеціфікації (додаток
№2 до договору)(а.с. 17-18), а відповідач
зобов'язався прийняти предмет лізингу
та сплачувати лізингові платежі на
умовах цього договору.

На виконання умов вищезазначеного
договору, позивач придбав предмет
лізингу, згідно специфікації, та
передав його на строк лізингу у
тимчасове володіння та користування
відповідачу, що підтверджується
підписаним представниками сторін
актом приймання-передачі предмета
лізингу від 11.11.11 р. (а.с. 19).

Вартість предмету лізингу на момент
підписання цього договору становить
1103759,87 грн., в тому числі 20% ПДВ (п. 2.1
договору).

Відповідно до п.п. 1.1, 4.1 договору,
відповідач зобов'язався за договором
сплачувати відсотки за фінансування та
поточні лізингові платежі.

Згідно з п. 4.2 договору, відповідач
сплачує відсотки за фінансування у
період з моменту передачі предмета
лізингу до настання першого періоду
лізингу за ставкою LIBOR 3М плюс 7,00% від
всієї суми заборгованості, визначеної
в порядку п. 3.1 цього договору. Сума
відсотків в грошовому еквіваленті
іноземної валюти підлягає перерахунку
у гривню за курсом продажу (Розділ 1
"Визначення" загальних умов додатку 4 до
цього договору)(далі - Загальні
умови)(а.с. 21-25), крім того ПДВ у випадках
передбачених чинним законодавством.

В п.4.3 договору закріплено, що
відповідач протягом строку лізингу
щомісяця сплачує позивачу авансом
поточні лізингові платежі, які
розраховуються на перший робочий день
кожного лізингового періоду за
поточний місяць та складаються з суми,
що ставиться в погашення вартості
предмета лізингу та комісії позивача.

Пунктом 4.4 договору передбачено, що
розмір комісії для кожного періоду
лізингу розраховується за ставкою,
визначеною в п. 4.2 цього договору, від
заборгованості відповідача у
грошовому еквіваленті іноземної
валюти для відповідного періоду
лізингу згідно графіку (додаток 1 до
договору)(а.с. 15-17). Розрахована таким
чином сума комісії перераховується у
гривні за Курсом продажу з дотриманням
умов частини другої цього пункту.

Перерахунок лізингових платежів,
розрахованих у грошовому еквіваленті
іноземної валюти, здійснюється
позивачем за курсом продажу плюс
комісія АТ "Райффайзен Банк Аваль" з
купівлі валюти, згідно офіційного
сайту позивача за адресою в мережі
Інтернет: http://www.rla.com.ua (п.4.5 Договору).

Згідно п.4.6 договору, оплата всіх
платежів здійснюється в національній
валюті України - гривнях, шляхом
перерахування грошових коштів на
рахунок відповідача.

Згідно з Загальними умовами,
відповідач сплачує поточні лізингові
платежі щомісяця авансом до 8 числа
поточного місяця на підставі рахунку
позивача, направленого на вказану в
договорі електронну адресу
відповідача або за допомогою
факсимільного зв'язку. При чому, у разі
неотримання рахунку позивача до 5 числа
поточного місяця відповідач
зобов'язаний звернутися до позивача та
отримати свій рахунок самостійно. В
цьому випадку відповідач зобов'язаний
оплатити рахунок до 10 числа поточного
місяця (п.5.3, п.5.4 Загальних умов).

Крім того, відповідно до п.6.1 Загальних
умов, позивач має право в
односторонньому порядку змінити суму
лізингових платежів у наступних
випадках (включаючи, але не
обмежуючись):

6.1.1 У випадку зміни встановленого на
день укладення Договору розміру ставки
EURIBOR на період 3 місяці (якщо в п. 1.7
договору сторони обради валюту - Євро)
або розміру ставки USD LIBOR на період 3
місяці (якщо в п. 1.7 договору сторони
обрали валюту - долари США) розмір
комісії змінюється відповідно за
кожний з періодів лізингу починаючи з
такого чергового періоду лізингу. При
цьому для визначення LIBOR на період 3
місяці застосовується календарний
квартал.

6.1.2 У випадку зміни чинного
законодавства щодо лізингової
діяльності позивача, системи
оподаткування, розміру податків,
зборів, обов'язкових платежів,
пов'язаних з предметом лізингу та/або
виконанням відповідачем своїх
обов'язків за договором.

6.1.3 В інших випадках, визначених
договором та додатками до нього, в тому
числі у разі виникнення у позивача
додаткових витрат, які виникли в період
дії цього договору та пов'язані з ним.

Відповідно до п. 6.3 Загальних умов,
змінений за правилами п.п. 6.1 та 6.2
Загальних умов розмір лізингових
платежів зазначається у відповідному
рахунку позивача та підлягає сплаті
відповідача у безспірному порядку.

Суд зазначає, що у кожному
рахунку-фактурі, які містяться в
матеріалах справи, позивачем повторно
зазначена дата його сплати, та вихідні
дані розрахунку на дату виставлення
рахунку, такі як курс USD, ставка Libor 3М,
ставка збору до Пенсійного фонду з
купівлі іноземної валюти, що діяла на
момент виставлення рахунку, комісія
банку з купівлі валюти, курс гривні до
обраної cторонами іноземної валюти.

В той же час, відповідач з заявами або
листами про неотримання рахунків до
позивача не звертався, отже, перший мав
оплати спірні рахунки-фактури до 8
числа кожного поточного місяця, за який
мали бути сплачені лізингові платежі.

Проте, відповідач в порушення умов
договору, зокрема, п.п. 5.1-5.5, п. 7.4, п. 8.1.4
Загальних умов, належним чином не
виконував свої зобов'язання, внаслідок
чого за ним утворилась заборгованість
на загальну суму 159914,61 гривень за
наступними рахунками №№: LC5425-06/11/28-067
від 01.04.14 р. на суму 27109,62 грн. (часткова
оплата в сумі 11702,09 грн.), LC5425-06/11/29-069 від
05.05.14 р. на суму 27680,59 грн., LC5425-06/11/30-071 від
02.06.14 р. на суму 27822,42 грн., LC5425-06/11/31-073 від
01.07.14 р. на суму 27798,99 грн., LC5425-06/11/32-075 від
01.08.14 р. на суму 28887,40 грн., LC5425-06/11/33-077 від
01.09.14 р. на суму 32317,68 грн.

З метою досудового врегулювання спору
відповідачу була направлена вимога
№964-07/14 від 22.07.2014 р. Але, відповідач
ніяким чином на вказану вимогу не
відреагував, заборгованість не
сплатив.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, суд виходить з
наступного.

Стаття 11 Цивільного кодексу України
вказує, що цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки,
й серед підстав виникнення цивільних
прав та обов'язків, зокрема, передбачає
договори та інші правочини.

Як зазначено в ст. 174 Господарського
кодексу України, господарські
зобов'язання можуть виникати, зокрема,
із господарського договору та інших
угод, передбачених законом, а також з
угод, не передбачених законом, але
таких, які йому не суперечать.

Частина 1 статті 626 ЦК України визначає
договір як домовленість двох або
більше сторін, що спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 292 Господарського
кодексу України лізинг - це
господарська діяльність, спрямована на
інвестування власних чи залучених
фінансових коштів, яка полягає в
наданні за договором лізингу однією
стороною (лізингодавцем) у виключне
користування другій стороні
(лізингоодержувачу) на визначений
строк майна, що належить лізингодавцю
або набувається ним у власність
(господарське відання) за дорученням чи
погодженням лізингоодержувача у
відповідного постачальника (продавця)
майна, за умови сплати
лізингоодержувачем періодичних
лізингових платежів.

Частина 2 ст. 1 Закону України "Про
фінансовий лізинг" передбачає, що за
договором фінансового лізингу (надалі -
договір лізингу) лізингодавець
зобов'язується набути у власність річ у
продавця (постачальника) відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов і передати її у
користування лізингоодержувачу на
визначений строк не менше одного року
за встановлену плату (лізингові
платежі).

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України
"Про фінансовий лізинг", сплата
лізингових платежів здійснюється в
порядку, встановленому договором.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 11 Закону України "Про
фінансовий лізинг" передбачено, що
лізингоодержувач зобов'язаний
своєчасно сплачувати лізингові
платежі.

Стаття 629 Цивільного кодексу України
передбачає, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Статтею 193 Господарського кодексу
України встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а у
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу
України та ч. 7 ст. 193 Господарського
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання не допускається, крім
випадку коли право такої відмови
встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 ГПК України,
обставини, які визнаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі, можуть не доказуватися перед
судом, якщо в суду не виникає сумніву
щодо достовірності цих обставин та
добровільності їх визнання.

Враховуючи визнання відповідачем
заборгованості в повному обсязі,
беручи до уваги припис ч. 1 ст. 35 ГПК
України, суд вважає доведеним факт
обов'язку відповідача сплатити на
користь позивача заборгованість в сумі
159914,61 грн. за договором фінансового
лізингу № LC5425-06/11 від 21.06.11 р.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що вимоги позивача про стягнення
заборгованості в сумі 159914,61 грн. за
договором фінансового лізингу №
LC5425-06/11 від 21.06.11 р. підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України,
відповідно до приписів якої, при
задоволенні позову - витрати по сплаті
судового збору за подання позову
відшкодовується за рахунок
відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України,
ст. ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Харківський підшипниковий
завод" (61089, м. Харків, пр. Фрунзе, б. 3, ) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Райффайзен Лізинг Аваль" (04073, м. Київ,
пр. Московський, 9, корп. 5, ) в сумі 159914,61 грн. та 3198,29 грн.
судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його прийняття, оформленого відповідно
до вимог ст. 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 29.10.2014 р.

Суддя Т.В. Інте