ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
______________________________________________________________________-_
РІШЕННЯ

"27" жовтня 2014 р.Справа № 916/3415/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВИН АГРО"

до відповідачів Науково-виробничого
підприємства "НИВА" у вигляді
товариства з обмеженою
відповідальністю;

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний альянс
"Максимум"

про стягнення 315070,61грн.

Суддя Гут
С.Ф.

В судовому засіданні приймали участь:

Від позивача: Волочнюк О.С.,
довіреність від 20.11.2013р.;

Від відповідача Науково-виробничого
підприємства "НИВА" у вигляді
товариства з обмеженою
відповідальністю: не з'явився;

Від відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний альянс
"Максимум": не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: Позивач, Товариство з
обмеженою відповідальністю "ВИН АГРО",
звернувся до господарського суду
Одеської області з позовною заявою про
стягнення солідарно з відповідачів
Науково-виробничого підприємства
"НИВА" у вигляді товариства з обмеженою
відповідальністю та Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Торгівельний альянс "Максимум"
заборгованості забезпеченої порукою у
розмірі 1000грн., а також стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний альянс
"Максимум" основного боргу у розмірі
268782,06грн., пені у розмірі 14519,40грн.,
3%річних у розмірі 2146,66грн., та 40%річних у
розмірі 28622,49грн.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 27.08.14р. порушено
провадження у справі №916/3415/14.

06.09.14р. від позивача надійшло
клопотання (вх.№24097/14 від 06.09.14р.) про
залучення до матеріалів справи доказів
по справі.

Судом клопотання розглянуто та
задоволено, та залучено до матеріалів
справи надані докази по справі.

14.10.14р. від Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний альянс
"Максимум" надійшло
клопотання(вх.№26903/14 від 14.10.14р.), згідно
якого просить суд у зв'язку із можливим
примиренням, а саме розглядом проекту
мирової угоди, просить суд відкласти
розгляд справи.

Судом клопотання розглянуто, та
ухвалою господарського суду Одеської
області від 14.10.14р., розгляд справи було
відкладено, в порядку ст.77 ГПК України.

27.10.14р. від представника Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Торгівельний альянс "Максимум"
надійшла телеграма (вх.№28170/14 від
27.10.14р.), згідно якої у зв'язку з хворобою
просить суд відмінити розгляд справи
на іншу дату.

Так суд повідомляє, що відповідно до
ч.ч.1,3 Господарського процесуального
кодексу України (зі змінами та доп.)
спір має бути вирішено господарським
судом у строк не більше двох місяців
від дня одержання позовної заяви. У
виняткових випадках за клопотанням
сторони, з урахуванням особливостей
розгляду спору, господарський суд
ухвалою може продовжити строк розгляду
спору, але не більш як на п'ятнадцять
днів.

Приймаючи до уваги що позовна заява
надійшла до господарського суду
Одеської області 26.08.2014р., та з
врахуванням терміну отримання
сторонами поштової кореспонденції
станом на 27.10.2014р. можливість
подальшого відкладення розгляду
справи відсутня, оскільки клопотання
сторін про продовження строку розгляду
спору до господарського суду не
надходили, а крім того телеграма
представника Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний альянс
"Максимум" свідчить про штучне
затягування судового процесу, а тому
суперечить, зокрема, вимогам статті 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, 1950 року,
учасником якої є Україна, стосовно
права кожного на розгляд його справи
судом упродовж розумного строку.

27.10.14р. від позивача надійшли пояснення
до розрахунку позовної заяви(вх.№28118/14
від 27.10.14р.), згідно яких зазначає про те,
що загальна вартість поставленого
згідно наданих накладених товару
складає 306478,08грн. Борг відповідача
складає 269782,06грн. Відповідно до
видаткової накладеної №Ц-ВА-0000027 від
09.01.14р. було віднято різницю в сумі
36696,02грн. Таким чином, для розрахунку
суми позову вказану накладну було
розраховано в сумі 3917,38грн., оскільки
36696,02грн. були сплачені відповідачем.

Приймаючи до уваги те, що позивачем
заявлено до стягнення солідарно з
відповідачів Науково-виробничого
підприємства "НИВА" у вигляді
товариства з обмеженою
відповідальністю та Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Торгівельний альянс "Максимум"
заборгованості забезпеченої порукою у
розмірі 1000грн., а також стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний альянс
"Максимум" основного боргу у розмірі
268782,06грн., пені у розмірі 14519,40грн.,
3%річних у розмірі 2146,66грн., та 40%річних у
розмірі 28622,49грн.(313070,61грн.), а при
складанні сум заявлених до стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний альянс
"Максимум" основного боргу у розмірі
268782,06грн., пені у розмірі 14519,40грн.,
3%річних у розмірі 2146,66грн., та 40%річних у
розмірі 28622,49грн.(314070,61грн.) судом
виявлено описку, що загальна сума
заявлених позовних вимог складає
315070,61грн., то суд вважає що позивачем
заявлено до стягнення суму
заборгованості у розмірі 315070,61грн.

Відповідач Науково-виробниче
підприємство "НИВА" у вигляді
товариства з обмеженою
відповідальністю в судові засідання не
з'являвся, хоча був належним чином
повідомлений про час та місце судових
засідань, а саме, за його юридичною
адресою, що підтверджується наявними в
матеріалах справи поштовими
повідомленнями, однак при цьому відзив
на позов та витребувані судом
документи не надав, про поважність
причин відсутності не повідомив, своє
право на захист не використав, у зв'язку
з чим справа розглядається по наявним в
ній матеріалам у порядку ст.75 ГПК
України.

Відповідач Товариство з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний альянс
"Максимум" в судові засідання не
з'являвся, хоча був належним чином
повідомлений про час та місце судових
засідань, а саме, за його юридичною
адресою, підтвердженою даними з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
станом на 03.09.14р., однак при цьому відзив
на позов та витребувані судом
документи не надав, про поважність
причин відсутності не повідомив, своє
право на захист не використав, у зв'язку
з чим справа розглядається по наявним в
ній матеріалам у порядку ст.75 ГПК
України.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
позивача, суд встановив.

19.03.13р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "ВИН АГРО" (Продавець)
та Броварською філією Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Торгівельний альянс "Максимум"
(Дистриб'ютор) було укладено договір
дистрибуції №27/03 (купівлі-продажу з
відстрочкою платежу), відповідно до
умов якого, Продавець передає у
власність Дистриб'ютора, а Дистриб'ютор
приймає та оплачує Товар, а також
приймає на себе зобов'язання по
розповсюдженню та реалізації товару на
умовах, передбачених даним договором.
Продавець надає Дистриб'ютору право на
купівлю та майбутній продаж Товару.

Відповідно до п.1.2. договору, товаром
згідно даного договору є виноробна та
слабоалкогольна продукція з торговою
маркою яка належить або
використовується Продавцем та іншими
торговими марками, що належать
Продавцю. Якість товару Продавця
підтверджується сертифікатом
якості/відповідності.

Зі змісту п.3.1. договору, вбачається, що
кількість і асортимент товару
узгоджується сторонами на кожну партію
окремо і вказується у Заявках
Дистриб'ютора та товарно-супровідних
документах на Товар.

Умовами п.4.1. договору передбачено, що
ціни та асортимент товару
встановлюються Продавцем на
визначений термін у специфікаціях у
національній валюті України, які
надаються у письмовому вигляді
Дистриб'ютору факсимільним або іншим
способом та фіксуються у видаткових
накладних/товарно-транспортних
накладних.

Приписами п.п.4.4., 4.6. договору визначено,
що оплата за Товар здійснюється за
цінами та в кількості, вказаних у
витратних
накладних/товарно-транспортних
накладних. Дистриб'ютор зобов'язаний
сплачувати переданий йому Товар на
протязі сорока п'яти днів з моменту
отримання товару. Якщо останній день
виплати випадає на неробочій день, то
оплата проводиться в перший, наступний
за ним робочий день.

У відповідності до п.п.6.1., 6.2., 6.3.
договору у випадку порушення
зобов'язань по даному договору сторони
несуть відповідальність визначену цим
договором та діючим законодавством
України. За порушення зобов'язань по
даному договору винна сторона
відшкодовує завданні цим збитки, понад
суми пені, процентів, штрафних санкції
у відповідності до чинного
законодавства України. За порушення
строків оплати товару, передбачених
даним договором (п.4.6) Дистриб'ютор
виплачує Продавцю пеню у розмірі
подвійної ставки НБУ від загальної
вартості неоплаченого товару за
календарний день прострочення платежу
до дати повної оплати, а також штрафні
санкції, а саме 40% річних, індекс
інфляції.

Даний договір вступає в силу з моменту
підписання обома сторонами та діє до
19.03.2014 року при повному виконанні
сторонами своїх зобов'язань. У випадку,
якщо на цю дату, зобов'язання будь якої
сторони не виконані в повному обсязі,
договір триває до повного виконання
своїх зобов'язань по договору. У
випадку, якщо за один місяць до
стікання строку дії договору, жодна із
сторін не повідомить у письмовій формі
іншу сторону про бажання розірвати
договір, то договір вважається
пролонгованим на один рік (п.п.9.13., 9.14.
Договору).

На виконання умов договору дистрибуції
№27/03 (купівлі-продажу з відстрочкою
платежу), позивачем було поставлено
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний альянс
"Максимум" виноробну продукцію на
загальну суму 306478,08грн., що
підтверджується наявними в матеріалах
справи копіями товарно-транспортними
накладними та копіями видаткових
накладних, а саме: №Ц-ВА-0019966 від 09.01.2014р.
на суму 40613,40грн., №Ц-ВА-0000027 від 09.01.2014р.,
№Ц-ВА-0020101 від 23.01.2014р. на суму 44439,48грн.,
№Ц-ВА-0000204 від 23.01.14р., №Ц-ВА-0020102 від
23.01.2014р. на суму 28431,00грн., №Ц-ВА-0000205 від
23.01.2014р., №Ц-ВА-0020464 від 28.02.14р. на суму
51652,80грн., №Ц-ВА-0000634 від 28.02.2014р.,
№Ц-ВА-0021052 від 02.04.2014р. на суму 119277,00грн.,
№Ц-ВА-0001074 від 03.04.2014р., №Ц-ВА-0021053 від
03.04.2014р. на суму 22064,40грн., №Ц-ВА-0001075 від
03.04.14р., що підписані уповноваженими
представниками сторін та скріплені їх
печатками, довіреностями на отримання
товарно-матеріальних цінностей №11 від
23.01.2014р., №15 від 28.02.2014р., №27 від 02.04.14р.,
однак відповідачем вартість
отриманого товару була частково
оплачена, внаслідок чого за ним
утворився борг в сумі 314070,61грн.

17 квітня 2013р. у якості забезпечення
виконання зобов'язань між
Науково-виробничим підприємством
"НИВА" у вигляді товариства з обмеженою
відповідальністю (Поручитель) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "ВИН АГРО"
(Підприємство) було укладено договір
поруки, згідно умов п.1.1., якого сторони
за цим Договором визначають, що дане
зобов'язання підписано сторонами у
відповідності із діючим
законодавством України, та відповідає
положенням ст.ст.553-559 ЦК України.

Умовами п.1.2. Договору передбачено, що
сторони даного Договору встановлюють,
що Поручитель на добровільних
підставах бере на себе зобов'язання
солідарно відповідати перед
Підприємством у разі порушення
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний альянс
"Максимум" зобов'язань, які виникають
із умов Договору дистрибуції
(купівлі-продажу з відстрочкою платежу)
№27/03 від 19.03.2013р. (в подальшому - угода).

У відповідності до п.2.2. Договору,
Поручитель відповідає перед
Підприємством, за порушення
зобов'язань за Договором дистрибуції
(купівлі-продажу з відстрочкою платежу)
№27/03 від 19.03.2013р. в розмірі не більш ніж
1000,00 (одна тисяча)грн.

Сторони за цим Договором встановлюють,
що Договір вступає в силу з моменту
його підписання (п.7.1. Договору).

Вищевикладене зумовило звернення
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВИН АГРО" до суду з
даним позовом.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши представника позивача, суд
дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.655 Цивільного кодексу
України за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар)
у власність другій стороні (покупцеві),
а покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Згідно ст.656 Цивільного кодексу України
предметом договору купівлі-продажу
може бути товар, який є у продавця на
момент укладення договору або буде
створений (придбаний, набутий)
продавцем у майбутньому. Предметом
договору купівлі-продажу можуть бути
майнові права. До договору
купівлі-продажу майнових прав
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не випливає
із змісту або характеру цих прав.
Предметом договору купівлі-продажу
може бути право вимоги, якщо вимога не
має особистого характеру. До договору
купівлі-продажу права вимоги
застосовуються положення про
відступлення права вимоги, якщо інше не
встановлено договором або законом. До
договору купівлі-продажу на біржах,
конкурсах, аукціонах (публічних
торгах), договору купівлі-продажу
валютних цінностей і цінних паперів
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не
встановлено законом про ці види
договорів купівлі-продажу або не
випливає з їхньої суті. Особливості
договору купівлі-продажу окремих видів
майна можуть встановлюватися законом.

За положеннями ст.662 Цивільного кодексу
України продавець зобов'язаний
передати покупцеві товар,визначений
договором купівлі-продажу. Продавець
повинен одночасно з товаром передати
покупцеві його приналежності та
документи (технічний паспорт,
сертифікат якості тощо), що стосуються
товару та підлягають переданню разом
із товаром відповідно до договору або
актів цивільного законодавства.

Приписами ст.663 Цивільного кодексу
України визначено, що продавець
зобов'язаний передати товар покупцеві
у строк, встановлений договором
купівлі-продажу, а якщо зміст договору
не дає змоги визначити цей строк, -
відповідно до положень статті 530 цього
Кодексу.

Умовами ст.665 Цивільного кодексу
України передбачено, що у разі відмови
продавця передати проданий товар
покупець має право відмовитися від
договору купівлі-продажу. Якщо
продавець відмовився передати річ,
визначену індивідуальними ознаками,
покупець має право пред'явити
продавцеві вимоги відповідно до статті
620 цього Кодексу.

Із змісту ст.693 Цивільного кодексу
України вбачається, що якщо договором
встановлений обов'язок покупця
частково або повністю оплатити товар
до його передання продавцем (попередня
оплата), покупець повинен здійснити
оплату в строк, встановлений договором
купівлі-продажу, а якщо такий строк не
встановлений договором, - у строк,
визначений відповідно до статті 530
цього Кодексу. У разі невиконання
покупцем обов'язку щодо попередньої
оплати товару застосовуються
положення статті 538 цього Кодексу. Якщо
продавець, який одержав суму
попередньої оплати товару, не передав
товар у встановлений строк, покупець
має право вимагати передання
оплаченого товару або повернення суми
попередньої оплати. На суму
попередньої оплати нараховуються
проценти відповідно до статті 536 цього
Кодексу від дня, коли товар мав бути
переданий, до дня фактичного передання
товару покупцеві або повернення йому
суми попередньої оплати. Договором
може бути встановлений обов'язок
продавця сплачувати проценти на суму
попередньої оплати від дня одержання
цієї суми від покупця.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до ст.554 Цивільного
кодексу України. У разі порушення
боржником зобов'язання, забезпеченого
порукою, боржник і поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники, якщо договором
поруки не встановлено додаткову
(субсидіарну) відповідальність
поручителя. Поручитель відповідає
перед кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
передбачено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст.11 цього Кодексу, а саме:
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки, зокрема, з договорів
та інших правочинів.

Правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Він може
вчинятися усно або в письмовій формі.
Сторони мають право обирати форму
правочину, якщо інше не встановлено
законом. Правочин, для якого законом не
встановлена обов'язкова письмова
форма, вважається вчиненим, якщо
поведінка сторін засвідчує їхню волю
до настання відповідних правових
наслідків (ст.ст.202, 205 Цивільного
кодексу України).

Ст. 193 Господарського кодексу України
передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору.

Статтею 525 Цивільного кодексу України
передбачено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Одностороння відмова від виконання
зобов`язань не допускається, крім
випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7
ст.193).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін),
що визначено в ч.1 ст.530 Цивільного
кодексу України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським Кодексом
України.

Так, судом встановлено наявність
поставки позивачем відповідачу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний альянс
"Максимум" виноробної продукції,
існування заборгованості Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Торгівельний альянс "Максимум" по
оплаті вартості отриманої виноробної
продукції, наявність договору поруки
від 17.04.2013р. укладеного між
Науково-виробничим підприємством
"НИВА" у вигляді товариства з обмеженою
відповідальністю та Товариством з
обмеженою відповідальністю "ВИН АГРО",
у якості забезпечення виконання
зобов'язань Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний альянс
"Максимум" за Договором дистрибуції
(купівлі-продажу з відстрочкою платежу)
№27/03 від 19.03.2013р., у зв'язку з чим позовна
вимога позивача щодо стягнення
солідарно з відповідачів
Науково-виробничого підприємства
"НИВА" у вигляді товариства з обмеженою
відповідальністю та Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Торгівельний альянс "Максимум"
заборгованості забезпеченої порукою у
розмірі 1000грн., а також стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний альянс
"Максимум" основного боргу у розмірі
268782,06грн., є обґрунтованою та підлягає
судом задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено позовні
вимоги про стягнення з Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Торгівельний альянс "Максимум" пені у
розмірі 14519,40грн.

Статтею 549 Цивільного кодексу України
передбачено, що неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день прострочки.

Предметом неустойки може бути грошова
сума, рухоме і нерухоме майно. Розмір
неустойки, встановлений законом, може
бути збільшений у договорі (п.п. 1, 3 ст. 551
Цивільного кодексу України).

Пунктом 1 ст. 547 Цивільного кодексу
України передбачено, що правочин щодо
забезпечення зобов'язання вчиняється у
письмовій формі.

В силу ст.216, ч.1 ст.218 Господарського
кодексу України підставою
господарсько-правової
відповідальності у вигляді
застосування господарських санкцій є
вчинене учасником господарських
відносин правопорушення у сфері
господарювання. Одним з видів
господарських санкцій, згідно ч.2 ст.217
цього кодексу є штрафні санкції, до
яких віднесені, у т.ч. пеня (ч.1 ст.230 ГК
України).

Перевіривши наданий позивачем
розрахунок пені, на думку суду наданий
розрахунок пені, здійснений належним
чином, тому судом підлягає задоволенню
пеня у розмірі 14519,40грн.

Крім того, позивачем заявлено позовні
вимоги щодо стягнення з відповідача
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний альянс
"Максимум" 3%річних у розмірі 2146,66грн., та
40%річних у розмірі 28622,49грн.

Згідно ст.625 Цивільного кодексу
України, боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Враховуючи приписи законодавства,
встановлення судом заборгованості
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний альянс
"Максимум", наданий позивачем
розрахунок 3%річних, на думку суду,
здійснений належним чином, а тому
заявлені позивачем позовні вимоги щодо
стягнення 3%річних у розмірі 2146,66грн.
підлягають судом задоволенню в повній
мірі.

Крім того, враховуючи те, що п.6.3.
договору передбачено, що за порушення
строків оплати товару, передбачених
даним договором (п.4.6) Дистриб'ютор
виплачує Продавцю 40% річних, та
перевіривши наданий позивачем
розрахунок 40%річних, заявлені
позивачем позовні вимоги про стягнення
40%річних у розмірі 28622,49грн. підлягають
судом задоволенню в повній мірі.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК
України).

Враховуючи вищезазначені обставини
справи та перевіривши правильність
наданого позивачем розрахунку сум
заявлених до стягнення, позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВИН АГРО" про
стягнення солідарно з відповідачів
Науково-виробничого підприємства
"НИВА" у вигляді товариства з обмеженою
відповідальністю та Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Торгівельний альянс "Максимум"
заборгованості забезпеченої порукою у
розмірі 1000грн., а також стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний альянс
"Максимум" основного боргу у розмірі
268782,06грн., пені у розмірі 14519,40грн.,
3%річних у розмірі 2146,66грн., та 40%річних у
розмірі 28622,49грн., є обґрунтованими,
підтвердженими матеріалами справи, та
підлягають судом задоволенню

Згідно статей 44, 49 Господарського
процесуального кодексу України слід
відшкодувати позивачу за рахунок
відповідачів витрати по сплаті
судового збору на суму 6301,41грн.

Керуючись ст.ст.32, 33, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути солідарно з Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Торгівельний альянс "Максимум" (04205,
м.Київ, вул. М.Тимошенка, буд.21, нежиле
приміщення 3, ) та з
Науково-виробничого підприємства
"НИВА" у вигляді товариства з обмеженою
відповідальністю (65496, Одеська область,
Овідіопольський район, смт. Таїрове,
вул. 40-річчя Перемоги, 1, )
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВИН АГРО"(65101, м.
Одеса, вул. 25-Чапаївської дивізії, 6-В,
) заборгованість
забезпеченою порукою у розмірі 1000грн.,
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 20(двадцять)грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний альянс
"Максимум" (04205, м.Київ, вул. М.Тимошенка,
буд.21, нежиле приміщення 3, ) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВИН АГРО"(65101, м.
Одеса, вул. 25-Чапаївської дивізії, 6-В,
) суму основного боргу у
розмірі 268782 (двісті шістдесят вісім
тисяч сімсот вісімдесят дві)грн.06коп.,
пеню у розмірі 14519(чотирнадцять тисяч
п'ятсот дев'ятнадцять)грн.40коп., 3%річних
у розмірі 2146(дві тисячі сто сорок
шість)грн.66коп., 40%річних у розмірі
28622(двадцять вісім тисяч шістсот
двадцять дві)грн.49коп., витрати по
сплаті судового збору у сумі 6281(шість
тисяч двісті вісімдесят одну)грн.41коп.

Рішення господарського суду Одеської
області набирає чинності у порядку ст.85
ГПК України.

Наказ видати у порядку ст.116 ГПК
України.

Повний текст рішення складено 03.11.2014р.

Суддя
С.Ф. Гут