П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 року
м. Київ

Судова палата у господарських справах
Верховного Суду України у складі:

головуючого
Барбари В.П.,

суддів: Берднік І.С., Гуля В.С.,
Жайворонок Т.Є., Ємця А.А., Колесника П.І.,
Потильчака О.І., Шицького І.Б.,-

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву приватного
автотранспортного підприємства
«Інтрансавтострой» (далі -
ПАТП «Інтрансавтострой») про перегляд
Верховним Судом України постанови
Вищого господарського суду України від
19 лютого 2014 року у справі № 927/257/13-г за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Інтрансавтострой»
(далі - ТОВ «Інтрансавтострой») до
публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» (далі -
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»), за
участю третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача: ОСОБА_3, ПАТП
«Інтрансавтострой», про припинення
зобов'язань та визнання відсутнім
права,

встановила:

До Верховного Суду України звернулося
ПАТП «Інтрансавтострой» із заявою про
перегляд постанови Вищого
господарського суду України від 19
лютого 2014 року у справі № 927/257/13-г.

Заяву мотивовано тим, що суд касаційної
інстанції у цій справі, залишаючи без
змін постанову Київського
апеляційного господарського суду від 16
грудня 2013 року та рішення
господарського суду Чернігівської
області від 8 серпня 2013 року про відмову
у задоволенні позову та визнання
недійсною з моменту укладення
додаткової угоди від 28 квітня 2005 року
до генеральної кредитної угоди № 010/12/135
від 29 грудня 2004 року між акціонерним
поштово-пенсійним банком «Аваль» та
приватним виробничо-комерційним
підприємством «Інтрансавтострой»,
застосувавши до спірних правовідносин
положення частини 1 статті 203 та частини
1 статті 215 Цивільного кодексу України
(далі - ЦК України), погодився з
висновками судів попередніх інстанцій
щодо недійсності додаткової угоди з
огляду на те, що оспорювану угоду було
укладено президентом банку, який не мав
таких повноважень.

В обґрунтування неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого, на
думку заявника, ухвалено різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах, ПАТП
«Інтрансавтострой» надано копії
постанов Вищого господарського суду
України у справах № 5011-35/15336-2012, № 16/35,
№ 5009/4401/12, № 2-24/6184-2009.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників, перевіривши наведені
заявником обставини, Судова палата у
господарських справах Верховного Суду
України вважає, що заява не підлягає
задоволенню з нижченаведених підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 11116 Господарського
процесуального кодексу України заява
про перегляд судових рішень
господарських судів може бути подана
на підставі неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, внаслідок чого ухвалено різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах.

Проаналізувавши зміст наданих
постанов, Вищий господарський суд
України дійшов висновку про наявність
факту неоднакового застосування судом
касаційної інстанції положень частини
1 статті 203 та частини 1 статті 215 ЦК
України.

Однак поза увагою Вищого
господарського суду України
залишилася та обставина, що у справі №
16/35 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» до ТОВ «Інтрансавтострой» про
визнання недійсною додаткової угоди
від 28 квітня 2005 року до генеральної
кредитної угоди № 010/12/135 від 29 грудня 2004
року, укладеної між акціонерним
поштово-пенсійним банком «Аваль» та
приватним виробничо-комерційним
підприємством «Інтрансавтострой»,
судом касаційної інстанції залишено
без змін рішення судів попередніх
інстанцій, в яких питання недійсності
додаткової угоди не досліджувалося.

Разом із тим, постанови Вищого
господарського суду № 922/3954/13,
№ 5010/1195/2011-з-21/49, № 5023/338/11(21/70-10(47/82-09),
на які посилається заявник як на доказ
неоднакового застосування одних і тих
самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, прийнято
залежно від встановлених судами
попередніх інстанцій фактичних
обставин справи, які відрізняються від
обставин, встановлених у справі, про
перегляд якої подано заяву, що не
підтверджує доводів заявника про
неоднакове застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права у подібних
правовідносинах.

Згідно з частиною першою статті 11126
Господарського процесуального кодексу
України Верховний Суд України
відмовляє в задоволенні заяви, якщо
обставини, що стали підставою для
перегляду справи, не підтвердилися.

Зважаючи на те, що неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права не підтвердилося,
заява ПАТП «Інтрансавтострой» не
підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 11123 , 11124 , 11126
Господарського процесуального кодексу
України, Судова палата у господарських
справах Верховного Суду України

постановила:

У задоволенні заяви приватного
автотранспортного підприємства
«Інтрансавтострой» відмовити.

Постанова є остаточною і може бути
оскаржена тільки на підставі,
встановленій пунктом 2 частини першої
статті 11116 Господарського
процесуального кодексу України.

Головуючий
В.П. Барбара

І.С. Берднік

Судді: В.С.
Гуль Т.Є. Жайворонок
А.А. Ємець
П.І. Колесник
О.І. Потильчак І.Б.
Шицький