номер провадження справи 4/104/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2014
Справа № 908/3672/14

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Укртелеком" в особі
Запорізької філії Публічного
акціонерного товариства "Укртелеком"
(69005, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 133)

до відповідача Запорізької районної
державної адміністрації Запорізької
області, (69006, м. Запоріжжя, вул.
Істоміна, 8)

про стягнення 11663,40 грн. основного боргу
за надані послуги електрозв'язку за
договором про надання послуг
електрозв'язку № 2581 від 12.07.1996 р.,
230,77грн. три відсотки річних та 1162,95
грн. інфляційного нарахування

Суддя Зінченко Н.Г.

За участю представників сторін:

від позивача - Пашко О.А., довіреність
№511 від 11.12.2013р.;

від відповідача -Халупник Ю.Я.
довіреність №01-07/1453 від 21.10.2014р.

29.09.2014р. до господарського суду
Запорізької області звернулося
Публічне акціонерне товариство
"Укртелеком" в особі Запорізької філії
Публічного акціонерного товариства
"Укртелеком", м. Запоріжжя (ПАТ
"Укртелеком" в особі Запорізької філії
ПАТ "Укртелеком") з позовною заявою до
Запорізької районної державної
адміністрації Запорізької області, м.
Запоріжжя про стягнення 11 663,40 грн.
основного боргу за надані послуги
електрозв'язку за договором про
надання послуг електрозв'язку № 2581 від
12.07.1996 р., 230,77грн. три відсотки річних та
1162,95 грн. інфляційного нарахування.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 29.09.2014р.
порушено провадження у справі № 908/3672/14,
справі № 908/3672/14 присвоєно номер
провадження справи 4/104/14, судове
засідання призначено на 03.11.2014 р., у
сторін витребувані документи і
матеріали, необхідні для вирішення
спору.

В судовому засіданні 03.11.2014 р. справу
розглянуто, прийнято та оголошено, на
підставі ст. 85 ГПК України, вступну та
резолютивну частини рішення.

За письмовим клопотанням
представників сторін розгляд справи
здійснювався без застосування
технічних засобів фіксації судового
процесу.

Заявлені позивачем вимоги ґрунтуються
на приписах ст., ст. 203, 525, 526, 530, 598, 610, 625,
627, 628, 654 ЦК України, ст., ст. 193, 216, 218 ГК
України, положеннях Закону України
«Про телекомунікації» і полягають в
тому, що 12.07.1996 р. сторонами у справі був
укладений договір № 2581 про надання
послуг електрозв'язку, за умовами якого
(п. 1 договору) виконавець зобов'язався
надати замовнику в установленому
порядку послуги міської телефонної
мережі. На виконання умов договору в
період з вересня 2013 року по серпень 2014
року відповідачу надано
телекомунікаційні послуги на загальну
суму 17753,03грн., що підтверджується
рахунками-актами за вказаний вище
період. Зазначені рахунки-акти на
оплату телекомунікаційних послуг
направлялися на адресу відповідача. В
порушення умов договору за надані
послуги відповідач не розрахувався, у
зв'язку із чим у нього виникла
заборгованість з оплати наданих послуг
за договором № 2581 від 12.07.1996р. в сумі
11663,40грн. Статтю 625 ЦК України
встановлено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення та 3 %
річних. Враховуючи викладене та норми
чинного законодавства, позивач просить
суд позов задовольнити і стягнути з
Запорізької районної державної
адміністрації Запорізької області, м.
Запоріжжя 11663,40 грн. основного боргу за
надані послуги електрозв'язку за
договором про надання послуг
електрозв'язку № 2581 від 12.07.1996 р.,
230,77грн. три відсотки річних та 1162,95
грн. інфляційного нарахування.

03.11.2014р. на адресу господарського суду
Запорізької області суду від
відповідача отримано відзив, в якому
зазначено зокрема наступне. Запорізька
районна державна адміністрація
Запорізької області є неприбутковою
установою, усі грошові зобов'язання
якої фінансуються виключно за рахунок
Державного бюджету України, проте
відповідачем вжиті усі можливі заходи
щодо усунення існуючої заборгованості
перед позивачем. Так, згідно Довідки
про сплату коштів за послуги зв'язку
по ПАТ «УКРТЕЛЕКОМ», підписаної
головним бухгалтером
райдержадміністрації, з 03.04.2014 по
10.10.2014р. було сплачено 12925,92 грн. та пеню
в розмірі 355,00 грн., тобто суму більшу,
ніж заявлено у позові. Так, виконані всі
зобов'язання за договором у повному
обсязі. До того ж, станом на 21.10.2014 р. в
ГУДКСУ знаходиться платіжне доручення
на суму 2458,85 грн. для оплати за послуги
зв'язку. Крім того, позивач не звертався
до відповідача з письмовою претензією,
як то передбачено положеннями ст. 232 ГК
України. Враховуючи викладене, просить
у задоволені позову відмовити
повністю.

Розглянувши матеріали та
фактичні обставини справи у їх
сукупності, заслухавши пояснення
представників сторін, суд -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з п. 1.2 Статуту ПАТ «Укртелеком»,
затвердженого 08.10.2013 р. позачерговими
загальними зборами акціонерів
(протокол № 12), Публічне акціонерне
товариство «Укртелеком» є
правонаступником усіх прав та
обов'язків Державного підприємства
«Українське державне підприємство
електрозв'язку «Укртелеком»,
Відкритого акціонерного товариства
«Укртелеком» та всього майна, прав та
обов'язків Дочірнього підприємства
«Утел» Відкритого акціонерного
товариства «Укртелеком».

На підставі Закону України «Про
телекомунікації» 12.07.1996 р. між ВАТ
"Укртелеком" в особі Запорізької
дирекції ВАТ "Укртелеком" (Виконавцем)
та Запорізькою районною державною
адміністрацією Запорізької області
(Замовником) укладено договір №2581 про
надання послуг електрозв'язку (далі за
текстом -Договір).

За умовами Договору виконавець
зобов'язався надати замовнику в
установленому порядку послуги міської
телефонної мережі. (п.1 договору).

Відповідно до п. 2.1.2 договору
виконавець зобов'язався виконувати
роботи по наданню додаткових послуг,
передбачених «Правилами користування
міського та сільського телефонного
зв'язку України» з оплатою згідно
прейскуранта.

Згідно п. 2.3.1 договору замовник
зобов'язався своєчасно вносити плату
за надані послуги зв'язку, згідно
прейскуранта.

Пунктом 3.2. договору передбачено, що
розрахунки за надані послуги зв'язку
замовник здійснює до 20-го числа
наступного за розрахунковим місяцем
шляхом сплати виставлених рахунків,
виставлених виконавцем згідно з
«Правилами користування міського та
сільського телефонного зв'язку
України».

За приписами Закону України «Про
телекомунікації» та Правил надання та
отримання телекомунікаційних послуг,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 11.04.2012 р. № 295,
розрахунковим місяцем вважається
кожний календарний місяць року, у межах
якого надавалися послуги. Вартість
послуг визначається на підставі
встановлених оператором тарифів, що
діяли в момент надання послуг згідно з
додатками до договору. Підставою для
здійснення розрахунків за надані
послуги є рахунок на оплату наданих
послуг, який одночасно є актом
передавання-приймання виконаних робіт
за розрахунковий період.

Підпунктом 6 п. 36 Правил надання та
отримання телекомунікаційних послуг
встановлено, що споживачі зобов'язані
своєчасно оплачувати отримані послуги.

Як встановлено судом з матеріалів
справи, з вересня 2013 року по серпень 2014
року позивач надав відповідачу
обумовлені Договором послуги зв'язку
на загальну суму 17753,03 грн., що
підтверджується відповідними
рахунками-актами за телекомунікаційні
послуги за спірний період, які залучено
до матеріалів справи.

Таким чином, позивач взяті на себе
зобов'язання за Договором виконав
належним чином і у повному обсязі.

Відповідачем в порушення умов Договору
оплата послуг зв'язку за спірний
період, на момент звернення позивача до
суду з даним позовом, була здійснена
частково в сумі 6089,63грн. Решту суми
боргу в розмірі 11663,40 грн. відповідач
позивачу не перерахував.

Внаслідок ненадходження в грошових
коштів від споживача за надані послуги,
супровідним листом вих. № 33/4-2475 від
23.06.2014 р. позивач повторно направив
відповідачу рахунки на оплату наданих
послуг зв'язку за період з вересня 2013
року по серпень 2014 року. Факт
повторного направлення позивачем
відповідачу рахунків за спірний період
підтверджується фіскальним чеком №
від 23.06.2014 р.

Відповідач виставлені позивачем
рахунки за надані послуги за спірний
період не оплатив, внаслідок чого у
відповідача виникла заборгованість за
Договором в сумі 11 663,40грн.

Отже, відповідач взяті на себе
зобов'язання згідно умов Договору № 2581
від 12.07.1996 р. належним чином та в повному
обсязі не виконав.

Згідно з ч. 1 ст. 901 та ч. 1 ст. 903 ЦК
України, за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу. Якщо
інше не встановлене договором. Якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Глава 50 ЦК України передбачає
підстави та умови припинення
зобов'язання, зокрема, статтею 599 ЦК
України встановлено, що зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Відповідно до пункту 5.1 Договору він
набирає чинності з дня підписання і діє
протягом року.

Пунктом 5.2 Договору передбачено, якщо
за місяць до закінчення терміну дії
Договору жодна зі сторін не повідомила
про його припинення, то Договір
вважається продовженим на той же
термін.

Матеріали справи свідчать, що на
підставі вказаних положень Договору та
норм чинного законодавства дія
Договору № 2581 від 12.07.1996 р. була
пролонгована.

З урахуванням зазначеного,
зобов'язання відповідача оплатити
надані йому послуги електрозв'язку не
припинено.

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено,
що договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до ст. 68 Конституції України
закони України підлягають
обов'язковому виконанню на всій
території України всіма юридичними та
фізичними особами.

У відповідності до приписів ст. 525 ЦК
України одностороння відмова від
зобов'язання є недопустимою, якщо інше
не встановлено договором або законом.

У зв'язку із погашенням відповідачем
боргу за Договором № 2581 від 12.07.1996 р. в
сумі 4483,32 грн. після звернення позивача
до суду з позовною заявою у справі
№908/3672/14, що підтверджується випискою
банку за 10.10.2014 р., (копія зазначеного
документу долучена до матеріалів
справи), провадження у справі № 908/3672/14 в
частині стягнення основного боргу в
сумі 4483,32 грн. слід припинити на
підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України у
зв'язку із відсутністю предмету спору в
цій частині позовних вимог.

Таким чином, на час судового вирішення
спору заборгованість відповідача
перед позивачем становить 7180, 08 грн.

На день розгляду спору відповідач
оплату наданих послуг електрозв'язку в
повному обсязі суду не довів.

Враховуючи зазначене, вимога про
стягнення з відповідача 7180, 08 грн.
основного боргу за надані послуги
пред'явлена до стягнення обґрунтовано
та підлягає задоволенню.

Стосовно заперечень відповідача, суд
зазначає, що, як вбачається з
матеріалів справи відповідачем не
виконані всі зобов'язання за договором
про надання послуг електрозв'язку №2581
від 12.07.1996 р. у повному обсязі, оскільки
вказана відповідачем сума оплати у
розмірі 12925,92 грн. за спірним договором,
позивачем вже частково була врахована
як оплата заборгованості за договором
№ 2581 від 12.07.1996 р., оплата ж пені взагалі
не є предметом розгляду справи №908/3672/14.

Доводи відповідача стосовно того, що
позивачем не направлялася претензія
щодо сплати існуючої заборгованості
спростовується наступним.
Господарським-процесуальним кодексом
передбачено, що сторони застосовують
заходи досудового врегулювання спору
за домовленістю між собою.
Проаналізувавши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що відповідачу було
відомо про існуючу заборгованість
перед позивачем за № 2581 від 12.07.1996 р., що
підтверджується матеріалами справи та
частковою сплатою наданих послуг, а
відтак відповідач навмисно ухилявся
від оплати наданих послуг. Крім того,
неотримання вимоги чи претензії щодо
сплати заборгованості, не звільняє
відповідача від оплати заборгованості
за договором про надання послуг
електрозв'язку № 2581 від 12.07.1996 р.

У відповідності до положень чинного
законодавства захист цивільних прав
здійснюється, зокрема, шляхом
стягнення з особи, яка порушила право,
завданих збитків, а у випадках
передбачених законодавством або
договором, неустойки (штрафу, пені), а
також інших засобів передбачених
законодавством.

До інших засобів захисту цивільних
прав, у відповідності до ст. 625 ЦК
України, відносяться втрати від
інфляції та 3 % річних.

Статтю 625 ЦК України встановлено, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення та 3 % річних.

Сума втрат від інфляції грошових
коштів за прострочення виконання
грошового зобов'язання, згідно
розрахунку позивача, становить 1162,95
грн., а сума річних процентів складає
230,77грн.

Передбачене законом право кредитора
вимагати сплати боргу з урахуванням
індексу інфляції та процентів річних є
способами захисту його майнового права
та інтересу, суть яких полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів
та отриманні компенсації (плати) від
боржника за користування утримуваними
ним грошовими коштами, належними до
сплати кредиторові.

Зазначені розрахунки судом перевірені
та встановлено, що розрахунок 3 % річних
позивачем виконано вірно.

Таким чином, вимога про стягнення з
відповідача 3 % річних є обґрунтованою
та підлягає задоволенню в заявленій
позивачем сумі 230,77 грн.

Перевіривши наданий позивачем
розрахунок інфляційних втрат, судом
встановлено, що розрахунок позивачем
виконаний не вірно, а саме допущені
помилки при розрахунку інфляційних
втрат. Фактично у спірних
правовідносинах стягненню з
відповідача на користь позивача
підлягає 1164,37 грн. втрат від інфляції
грошових коштів. Однак, оскільки судом
спір вирішується в межах заявлених
позовних вимог, а позивачем заявлено до
стягнення 1162,95 грн. інфляційних втрат,
то судом позовні вимоги в цій частині
задовольняються в межах суми,
заявленої позивачем.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач надав всі необхідні докази в
обґрунтування позовних вимог.

На підставі викладеного, суд вважає
заявлені позовні вимоги документально
підтвердженими, обґрунтованими,
заснованими на законі та такими, що
підлягають задоволенню частково в
частині стягнення з Запорізької
районної державної адміністрації
Запорізької області, м. Запоріжжя 7180, 08
грн. основного боргу за надані послуги
електрозв'язку за договором про
надання послуг електрозв'язку №2581 від
12.07.1996 р., 230,77 грн. три відсотки річних
та 1162,95 грн. інфляційного нарахування
документально підтвердженими,
обґрунтованими, заснованими на законі
та такими, що підлягають задоволенню. В
частині стягнення 4483,32 грн. основного
боргу провадження у справі припинити
на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові
витрати покладаються на відповідача,
оскільки спір доведено до суду з його
вини.

Керуючись ст., ст. 22, 33, 44, 49, п. 1-1 ч. 1 ст. 80,
82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Публічного акціонерного
товариства "Укртелеком" в особі
Запорізької філії Публічного
акціонерного товариства "Укртелеком",
м. Запоріжжя до Запорізької районної
державної адміністрації Запорізької
області, м. Запоріжжя задовольнити
частково.

2. Стягнути з Запорізької районної
державної адміністрації Запорізької
області, (69006, м. Запоріжжя, вул.
Істоміна, 8, ) на користь
Публічного акціонерного товариства
"Укртелеком" в особі Запорізької філії
Публічного акціонерного товариства
"Укртелеком", (69005, м. Запоріжжя, пр.
Леніна, буд. 133, , на р/р
№5 в ЗОД ВАТ "Райффайзен Банк
Аваль", м. Запоріжжя, МФО 380805) 7 180 (сім
тисяч сто вісімдесят) грн. 08 коп.
основного боргу, 1162 (одинадцять тисяч
сто шістдесят дві) грн. 95 коп. втрат від
інфляції грошових коштів та 230 (двісті
тридцять) грн. 77 коп. 3 % річних. Видати
наказ.

3. Стягнути з Запорізької районної
державної адміністрації Запорізької
області, (69006, м. Запоріжжя, вул.
Істоміна, 8, ) на користь
Публічного акціонерного товариства
"Укртелеком" в особі Запорізької філії
ПАТ "Укртелеком" (69005, м. Запоріжжя, пр.
Леніна, 133, , р/р № 7
в ЗОД ВАТ "Райффайзен Банк Аваль", м.
Запоріжжя, МФО 380805) 1827 (одну тисячу
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.
судового збору. Видати наказ.

4. В частині позовних вимог про
стягнення з Запорізької районної
державної адміністрації Запорізької
області, м. Запоріжжя на користь
Публічного акціонерного товариства
"Укртелеком" в особі Запорізької філії
Публічного акціонерного товариства
"Укртелеком", м. Запоріжжя 4483,32 грн.
основного боргу провадження у справі
припинити.

Повне рішення оформлено і
підписано у відповідності до вимог ст.,
ст. 84, 85 ГПК України "05" листопада 2014 р.

Суддя
Н.Г.Зінченко

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.