ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2014 р.
Справа № 914/1458/14

Господарський суд Львівської області у
складі головуючого судді Р.Матвіїва,
судді Ю.Сухович, судді С.Кітаєвої при
секретарі судового засідання
Д.Зубкович, розглянув матеріали справи

за позовом: Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, м. Трускавець, Львівська
область;

до відповідача: Публічного
акціонерного товариства
"Львівобленерго", м. Львів;

про: визнання недійсним та скасування
рішення комісії з розгляду актів.

У судовому засіданні взяли участь
представники:

позивача: ОСОБА_1 - особисто; ОСОБА_2 -
представник на підставі довіреності
б/н від 20.05.2014 року; ОСОБА_3 - адвокат на
підставі договору про здійснення
представництва та надання правової
допомоги №1-г-2014 від 16.04.2014 року;

відповідач: не з`явився.

Обставини розгляду справи.
Ухвалою суду від 24.04.2014 року прийнято до
розгляду позовну заяву та порушено
провадження у справі за позовом
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
"Львівобленерго" про визнання
недійсним та скасування рішення
комісії з розгляду актів. Розгляд
справи призначено на 13.05.2014 року.

У судовому засіданні 13.05.2014 року
представники позивача позовні вимоги
підтримали. Представник позивача
ОСОБА_2 через канцелярію суду подав
додаткові пояснення. Позивач через
канцелярію суду подав клопотання про
долучення документів до матеріалів
справи. Представник відповідача проти
позову заперечив з підстав, наведених у
відзиві на позовну заяву. Судом
оголошено перерву в судовому засіданні
до 03.06.2014 року.

У судовому засіданні 03.06.2014 року
позивачем подано додаткові пояснення
на обґрунтування позову в межах
заявлених позовних вимог та підстав
позову, представники позивача подали
клопотання про долучення документів до
матеріалів справи та додаткові
пояснення по справі. Представник
відповідача подав доповнення до
відзиву на позовну заяву. Судом
оголошено перерву в судовому засіданні
до 17.06.2014 року.

У судовому засіданні 17.06.2014 року
представники позивача позовні вимоги
підтримали, подали узагальнюючі
пояснення по справі та додаткові
пояснення. Представник відповідача
позовні вимоги заперечив, подав
доповнення до відзиву на позовну заяву.
Забезпечуючи сторонам можливість
подати додаткові докази по справі,
судом оголошено перерву в судовому
засіданні до 24.06.2014 року.

У судовому засіданні 24.06.2014 року
позивач та його представники подали
додаткові пояснення по справі, заяву
про зупинення провадження у справі та
клопотання про продовження строку
розгляду справи. Судом продовжено
строк розгляду справи та відкладено її
розгляд на 10.07.2014 року.

У судовому засіданні 10.07.2014 року
представники позивача позовні вимоги
підтримали. Представник позивача
ОСОБА_3 через канцелярію суду подала
клопотання про долучення документів до
матеріалів справи. Судом оголошено
перерву в судовому засіданні до 14.07.2014
року.

Ухвалою суду від 14.07.2014 року призначено
колегіальний розгляд справи, у зв'язку
з чим оголошувалась перерва в судовому
засіданні. Після перерви суд продовжив
розгляд справи. У зв'язку із
призначенням колегіального розгляду
справи, з метою надання можливості
сторонам подати додаткові докази по
справі, судом відкладено розгляд
справи на 02.09.2014 року.

У судовому засіданні 02.09.2014 року
представник позивача позовні вимоги
підтримав, подав додаткові пояснення
та клопотання про долучення документів
до матеріалів справи. Представник
відповідача позовні вимоги заперечив.
Забезпечуючи сторонам можливість
подати додаткові докази по справі,
судом оголошено перерву в судовому
засіданні до 16.09.2014 року.

У судовому засіданні 16.09.2014 року
представники позивача позовні вимоги
підтримали. У судовому засіданні
оголошено перерву до 30.09.2014 року.

У судову засідання 30.09.2014 року
представник відповідача не з'явився,
причин неявки не повідомив.
Представники позивача позовні вимоги
підтримали. Розгляд справи відкладено
на 07.10.2014 року.

У судовому засіданні 07.10.2014 року судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Від фіксації судового процесу
технічними засобами представники
сторін відмовилися.

Представникам сторін, що брали участь в
судових засіданнях, роз'яснено зміст
ст. ст. 20, 22 Господарського
процесуального кодексу України щодо їх
прав та обов'язків, зокрема про право
заявляти відводи судді.

Суть спору. Спір між сторонами виник у
зв'язку з неправомірними, на думку
позивача, діями відповідача. Фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі по
тексту рішення - позивач) звернувся з
позовом до Публічного акціонерного
товариства "Львівобленерго" (надалі по
тексту рішення - відповідач) про
визнання недійсним і скасування
рішення комісії Публічного
акціонерного товариства
"Львівобленерго" в особі
Бориславського району електричних
мереж, оформлене протоколом №16 від
25.03.2014 року засідання комісії по
розгляду акта про порушення № 027071 від
28.01.2014 року, яке полягає у нарахуванні
позивачу вартості недоврахованої
електричної енергії в розмірі 149 277 грн.
61 коп.

28.01.2014 року відповідачем було оформлено
акт про порушення споживачами Правил
користування електричною енергією.
25.03.2014 року комісією Бориславського РЕМ
по розгляду актів про порушення було
складно протокол № 16, згідно з яким
прийнято рішення про проведення
нарахування обсягу та вартості
недоврахованої електроенергії по
дозволеній потужності, а саме 149 277 грн.
61 коп.

З такими діями позивач не погоджується,
що стало підставою для оскарження
прийнятого рішення в судовому порядку.

Відповідач проти позовних вимог
заперечив, зазначивши про дотримання
представниками Львівобленерго вимог
законодавства при складенні акта та
при оформленні протоколу, а також
врахування висновку № 655 експертного
трасологічного дослідження засобу
обліку електричної енергії.

У процесі розгляду справи суд
встановив наступне: 15.11.2013 року між
Публічним акціонерним товариством
«Львівобленерго» (надалі по тексту
рішення - постачальник) та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (споживачем
згідно з договором) укладено договір №
35427 про постачання електричної енергії
(надалі по тексту рішення - договір).

Відповідно до п. 1 договору
постачальник продає електричну
енергію споживачу для забезпечення
потреб електроустановок споживача з
приєднаною потужністю, зазначеною в
додатку № 9 «Графік зняття показів
засобів обліку електричної енергії»
цього договору, а споживач оплачує
постачальнику вартість використаної
електричної енергії та здійснює інші
платежі згідно з умовами цього
договору.

12.11.2013 року енергопостачальною
організацією Бориславським РЕМ ПАТ
«Львівобленерго» було оформлено акт №
247761 про пломбування та
відповідальність за збереження
засобів обліку та пломб на них,
відповідно до якого було опломбовано
лічильник типу «АСЕ5000» № 00095840 та двері
з оргскла, що закривають автоматичні
вимикачі, рубильники, запобіжники,
трансформатори струму, де додатково до
існуючих встановлено пломби МО3146 ЛОЕ,
МО3145 ЛОЕ. У розділі акту «місця
встановлення пломб на приладі обліку
електричної енергії» відзначено лише
місця встановлення пломб саме на
лічильнику АСЕ5000» № 00095840. Копія акта
знаходиться в матеріалах справи.

28.01.2014 року інспекторами структурного
підрозділу Публічного акціонерного
товариства «Львіобленерго» у складі
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 було оформлено
Акт про порушення № 027071, згідно з яким
встановлено, що споживач порушив п. 6
(пошкодження пломб з відбитками тавр
енергопостачальника, пломби МО3146,
МО3145), п. 10 (пошкодження приладів обліку
пошкодження цілісності корпусу,
вирваний металевий кожух кріплення
…(останнє слово написано
нерозбірливо). При цьому у п. 2 вказаного
акту «місце, кількість та тавро
встановлених пломб (індикаторів)
згідно з актом про збереження пломб та
/або актом про пломбування, їх стан»
зазначено перелік пломб, серед яких
пломба МО3146 пошкоджена.

У пункті 3 вказаного акту зазначено про
результати проведення вимірів
параметрів схеми електропостачання
споживача на дату складання акту
порушень, де відзначено існуючу на час
складання акту сумарну максимальну
потужність наявних у споживача
струмоприймачів у розмірі Р=232 Вт, або 0,
232 кВт.

У п. 8 акту вказано, що за виявленими
порушеннями споживачу необхідно за
результатами експертизи відновити
роботу системи обліку.

Про розгляд складеного акта про
порушення представник споживача
повідомлений, зокрема, як зазначено в
акті, комісією постачальника
електроенергії буде проводитись
засіданні 05.02.2014 року за адресою м.
Львів, вул. Сяйво,10, каб. 104.

05.02.2014 року комісією по проведенню
експертиз ПАТ «Львівобленерго»
складено акт № 85 проведення огляду
лічильника (пломби), за результатами
якого лічильник (заводський номер 00095840,
тип АСЕ 5000, напруга 380 В, струм 5 (120) А) і
пломби (МО3146 і МО3145) скеровано у
Львівський науково-дослідний інститут
судових експертиз для проведення
експертизи. На вирішення експерта
поставлено наступні питання: 1) чи має
місце вплив магніту на роботу
лічильника, якщо так, то який ?; 2) чи є
сліди стороннього втручання на
зовнішніх і внутрішніх конструктивних
елементах лічильника? 3) чи підлягали
перевстановленню пломби МО3146 ЛОЕ, МО3145
ЛОЕ?

Експертного висновку споживач не
отримував.

01.04.2014 року відповідач надіслав
позивачу примірник протоколу № 16 від
25.03.2014 року засідання комісії
Бориславського РЕМ по розгляду актів
про порушення та рахунок за
безоблікове використання
електроенергії № 16 на суму 149 277 грн. 61
коп. Згідно з протоколом № 16 комісія
прийняла рішення про проведення
нарахування обсягу та вартості
недоврахованої електроенергії по
дозволеній потужності, зазначеній в
договорі від дати паспортизації точки
обліку 12.11.2013 року. Відповідно до
розрахунку обсягу недорахованої
електричної енергії та її вартості
обсяг недорахованої вартості
становить 120494 кВт.год., а вартість її
становить 149 277 грн. 61 коп.

Поданим представником відповідача у
матеріали справи висновком № 655
експертного трасологічного
дослідження засобу обліку електричної
енергії АСТАRIS АСЕ5000 №00095840
встановлено, що в області оглядового
вікна засобу обліку електричної
енергії АСТАRIS АСЕ5000 №00095840 мав місце
вплив магнітного поля (магніту), який
привів до відділення металевої
пластини разом із фрагментом паперової
наклейки в цьому місці; відкривання
кришки засобу обліку електричної
енергії АСТАRIS АСЕ5000 №00095840
(стороннього втручання на зовнішніх та
внутрішніх конструктивних елементах
кришки та корпусу електролічильника)
після встановлення
запірно-пломбувальних пристроїв
(пломб, голографічних пломб-наклейок),
не було; надана на дослідження пломба з
номерним позначенням «М03145 ЛОЕ» після
її встановлення не відкривалась та
повторно не затискалась; надана на
дослідження пломба з номерним
позначенням «М03146 ЛОЕ» після її
первинного встановлення відкривалась
та повторно затискалась.

Такі результати експертизи були взяті
до уваги комісією по розгляду актів про
порушення при складенні протоколу № 16
від 25.03.2014 року.

Дані факти матеріалами справи
підтверджується, сторонами не
заперечувались та документарно не
спростовувались.

Дослідивши представлені суду докази,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд вважає позовні вимоги
підставними, обґрунтованими та такими
що підлягають до задоволення повністю
з огляду на наступне.

Як встановлено судом, взаємні права та
обов'язки між сторонами виникли в силу
дії договору про постачання
електричної енергії.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про
електроенергетику» від 16.10.1997 року (з
наступними змінами та доповненнями)
споживання енергії можливе лише на
підставі договору з
енергопостачальником.

Договір про постачання електричної
енергії - домовленість двох сторін
(постачальник електричної енергії за
регульованим тарифом і споживач), що є
документом певної форми, який
встановлює зміст та регулює
правовідносини між сторонами під час
продажу постачальником за
регульованим тарифом електричної
енергії споживачу за тарифами, які
регулюються відповідно до
законодавства України (ст. 1 Правил
користування електричною енергією,
затверджених постановою Національної
комісії регулювання електроенергетики
України від 31 липня 1996 р. N 28).

Правовідносин користування
електричною енергією, що виникли між
сторонами, детально регулюються
Правилами користування електричною
енергією, затвердженими постановою
Національної комісії регулювання
електроенергетики України від 31 липня
1996 р. N 28 (у редакції постанови
Національної комісії регулювання
електроенергетики України від 17 жовтня
2005 р. N 910), надалі по тексту рішення -
Правила. Ці Правила регулюють
взаємовідносини, які виникають в
процесі продажу і купівлі електричної
енергії між виробниками або
постачальниками електричної енергії
та споживачами (на роздрібному ринку
електричної енергії). Дія цих Правил
поширюється на всіх юридичних осіб та
фізичних осіб (крім населення).

Згідно з п. 6.42 Правил користування
електричною енергією споживач має
право оскаржити рішення комісії в суді
у строк впродовж 10 робочих днів з дня
вручення протоколу. Позовна заява
надіслана до суду 16.04.2014 року, про що
свідчить поштовий штамп на конверті,
тобто у межах 10-денного строку.

Вирішуючи правомірність дій
представників Львівобленерго при
прийнятті рішення про нарахування
споживачу недоврахованої
електроенергії, суд виходить з
наступного.

Відповідно до п. 3.1 Правил
електроустановки споживачів мають
бути забезпечені необхідними
розрахунковими засобами обліку
електричної енергії для розрахунків за
спожиту електричну енергію, технічними
засобами контролю і управління
споживанням електричної енергії та
величини потужності, а також (за
бажанням споживача) засобами
вимірювальної техніки для контролю
якості електричної енергії.
Розрахункові засоби обліку
електричної енергії, технічні засоби
контролю і управління споживанням
електричної енергії та величини
потужності, засоби вимірювальної
техніки для контролю якості
електричної енергії встановлюються
відповідно до вимог ПУЕ, цих Правил та
проектних рішень.

Відповідальність за технічний стан
засобів обліку несе та організація, на
балансі якої вони перебувають, або
організація, яка здійснює їх
експлуатацію на підставі відповідного
договору (п. 3.2 Правил).

Відповідальність за збереження і
цілісність розрахункових засобів
обліку електричної енергії та пломб
(відбитків їх тавр) відповідно до акта
про пломбування покладається на
власника (користувача)
електроустановки або організацію, на
території (у приміщенні) якої вони
встановлені (п. 3.3 Правил).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про
електроенергетику» споживачі енергії -
суб'єкти господарської діяльності та
фізичні особи, що використовують
енергію на підставі договору про її
продаж і купівлю.

Виходячи з укладеного між сторонами
договору про постачання електричної
енергії, споживачем є фізична
особа-підприємець ОСОБА_7

Судом встановлено, що 28.01.2014 року
уповноваженими представниками
відповідача та за участю
уповноваженого представника позивача
директора ОСОБА_7 було складено акт №
027071 про порушення, відповідно до якого
встановлено порушення п. 6 (пошкодження
пломб з відбитками тавр
енергопостачальника, пломби МО3146,
МО3145), п.10 (пошкодження приладів обліку
пошкодження цілісності корпусу,
вирваний металевий кожух кріплення).

Розрахунковий засіб обліку
електричної енергії має бути
опломбований на кріпленні кожуха
лічильника пломбою з тавром Державного
комітету України з питань технічного
регулювання та споживчої політики, а на
затискній кришці - пломбою
електропередавальної організації.
Пломби з тавром електропередавальної
організації мають бути встановлені
також на пристроях, що закривають
первинні і вторинні кола живлення
засобу обліку, приводи і кнопки
управління комутаційних апаратів та
кришки автоматів, встановлених у цих
колах, двері комірок трансформаторів
напруги, кришки на зборках і колодках
затискачів, випробувальних блоках,
лінії зв'язку автоматизованих систем
обліку та всі інші пристрої і місця, що
унеможливлюють доступ до
струмоведучих частин схеми обліку (п.
3.31 Правил).

Як зазначено в п. 1.2 Методики, вона
застосовується постачальником
електричної енергії за регульованим
тарифом (електропередавальною
організацією) при визначенні обсягу та
вартості електричної енергії, не
облікованої внаслідок порушення
правил користування електричною
енергією та/або виявлення фактів
крадіжки електричної енергії,
самовільного підключення до об'єктів
електроенергетики і споживання
електричної енергії без приладів
обліку.

Відповідно до п. 6.41 Правил у разі
виявлення під час контрольного огляду
або технічної перевірки уповноваженим
представником постачальника
електричної енергії, від якого
споживач одержує електричну енергію,
або електропередавальної організації
порушень цих Правил або умов договору
на місці виявлення порушення у
присутності представника споживача
оформляється акт порушень. В акті мають
бути зазначені зміст виявленого
порушення із посиланням на відповідні
пункти цих Правил та вихідні дані,
необхідні та достатні для визначення
обсягу недоврахованої електричної
енергії та/або суми завданих
споживачем збитків. За необхідності в
акті зазначаються заходи, яких
необхідно вжити для усунення допущених
порушень. Акт складається в двох
примірниках, один з яких передається
або надсилається споживачеві. Акт
підписується представником
постачальника електричної енергії
(електропередавальної організації) та
представником споживача. У разі
відмови споживача підписати акт в
ньому робиться запис про відмову. У
цьому разі акт вважається дійсним, якщо
він підписаний не менше ніж трьома
уповноваженими представниками
постачальника електричної енергії
(електропередавальної організації).
Споживач має право подати пояснення і
зауваження щодо змісту акта, які
зазначаються в акті, а також викласти
мотиви своєї відмови від його
підписання.

Пунктом 4 Методики також передбачені
вимоги до складення актів про
порушення. Зокрема, у пп. 4.5 зазначено,
що працівники енергопостачальника
перед складанням акта про порушення
зобов'язані повідомити споживача про
його право внести зауваження та
заперечення до акта, викласти мотиви
своєї відмови від його підписання або
підписати його без зауважень та
пропозицій. Відповідно до пп. 4.7 в акті
про порушення заповнюються всі графи
та рядки без пропусків. Виправлення чи
підчищення не допускаються. Текст
повинен бути однозначним, без
можливості подвійного тлумачення.

Таким чином, з урахуванням положень
Методики, в акті має міститися
інформація та опис порушення, яке було
виявлене на момент складення акта про
порушення, а також необхідні дані для
визначення згідно з Методикою обсягу
та вартості необлікованої електричної
енергії (із листа Національної комісії,
що здійснює державне регулювання у
сфері енергетики від 27.07.2012 р. N 4754/11/47-12).

Як вбачається з доказів, поданих
представниками позивача, порядок
складення акта про порушення був
порушений. Так представник споживача
підписав акт, однак, лише з тих
переконань, що не був повідомлений про
можливість внесення до акта заперечень
стосовно здійсненого огляду, а також з
метою уникнення відключення споживача
від електроенергії. Крім цього,
вказуючи у акті № 16 на порушення п. п. 6,
10, представники відповідача не
посилаються на жоден нормативний акт,
який встановлює суть цього порушення:
ні на закон, ні на Правила користування
електричною енергією, ні на Методику.

Відповідно до п. 6.40 Правил у разі
виявлення представниками
електропередавальної організації або
представниками постачальника
електричної енергії пошкоджень чи
зриву пломб, установлених у місцях,
указаних в акті про пломбування, або
пошкоджень відбитків тавр на цих
пломбах, пошкодження розрахункових
засобів обліку, явних ознак втручання в
параметри розрахункових засобів
(систем) обліку з метою зміни їх показів
перерахунок обсягу електричної
енергії, який підлягає оплаті,
здійснюється відповідно до Методики
визначення обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачами
правил користування електричною
енергією, затвердженої постановою НКРЕ
від 04.05.2006 N 562, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за N
782/12656 (надалі по тексту рішення -
методика).

Матеріалами справи підтверджено
наявність оспорюваного протоколу № 16
від 25.03.2014 року, згідно з яким позивачу
здійснено нарахування недорахованої
електричної енергії. Відповідно до п. 1.2
Правил користування електричною
енергією недоврахована електрична
енергія - обсяг електричної енергії,
використаний споживачем або переданий
транзитом, але не врахований
розрахунковими засобами обліку або
врахований неправильно.

Методикою, а саме п. 2 визначено
конкретні випадки для визначення
обсягу та вартості електричної
енергії, не облікованої внаслідок
порушення споживачами ПКЕЕ. Однак, як
вбачається з протоколу № 16, здійснюючи
нарахування недоврахованої енергії
позивачу, відповідачем не відображено
ні в протоколі, ні в розрахунку, порядку
такого нарахування, пункту Методики,
відповідно до якого здійснювалось
нарахування. Також наявна
невідповідність дати складення
протоколу № 16 (25.03.2014 року) з датою
розгляду комісією акта, визначеною у
акті про порушення, (05.02.2014 року).

Пунктом 2.2 вказаної Методики
встановлено, що обсяг електричної
енергії, не облікованої внаслідок
порушення ПКЕЕ (W но, кВт·год.),
розраховується на підставі акта про
порушення, який складається відповідно
до передбаченої ПКЕЕ процедури.

З аналізу положень підпунктів а), б) п.2.5
Методики випливає, що при проведення
розрахунку застосовуються параметри
потужності, отриманої при замірах,
проведених під час перевірки.
Договірна (дозволена) потужність
застосовується тільки в тому випадку,
коли заміри за будь-яких причин
провести не було можливо.

Однак, у ході проведення відповідачем
перевірки 28.01.2014 року останнім були
проведені відповідні заміри. Так,
сумарна фактична потужність наявних у
споживача на час складання акта про
порушення ПКЕЕ струмоприймачів
відповідно до їх паспортних даних на
час перевірки становила 232 Вт/год, що
підтверджується п. 3 Акту про порушення.
Проте при розрахунку обсягу
недоврахованої електричної енергії
відповідачем застосовано дозволену
потужність, встановлену договором і
яка становить 95 кВт /год, що не
відповідає наведеним вище пунктам
Методики.

Відповідно до абз. 2 п. 2.5 Методики за
умови згоди сторін коефіцієнт
використання електрообладнання
вибирається рівним K в = 0,5. У разі
недосягнення такої згоди та за умови
недопуску споживачем представників
постачальника електричної енергії
(електропередавальної організації) на
свою територію для складення переліку
струмоприймачів, про що має бути
зазначено в акті про порушення,
коефіцієнт використання
електрообладнання вибирається рівним K
в = 0,75. Проте, як вбачається з розрахунку
обсягу недоврахованої електричної
енергії та її вартості, незважаючи на
відсутність заперечень представника
споживача в акті та безперешкодному
допуску до об'єкта огляду, відповідачем
застосовано коефіцієнт 0,75, що також
суперечить відповідному пункту
Методики.

Відповідачем не спростовано
встановлених вище порушень
працівниками Львівобленерго, а
заперечення представника відповідача
є необґрунтованими та не
підтвердженими. Так у відзиві на
позовну заяву від 30.04.2014 року
представник відповідача посилається
на п. 3.1 Методики, відповідно до якого
факт втручання споживача в роботу
приладів обліку, факт пошкодження
пломб та/або приладів обліку має бути
підтверджений експертизою, та на
висновок № 655 експертного
трасологічного дослідження засобу
обліку електричної енергії АСТАRIS
АСЕ5000 №00095840, відповідно до якого
встановлено, що в області оглядового
вікна засобу обліку мав місце вплив
магнітного поля (магніту), який привів
до відділення металевої пластини разом
із фрагментом паперової наклейки в
цьому місці, а надана на дослідження
пломба з номерним позначенням «М03146
ЛОЕ» після її первинного встановлення
відкривалась та повторно затискалась.
Однак, у зазначеному висновку також
було вказано, що відкривання кришки
засобу обліку електричної енергії
АСТАRIS АСЕ5000 №00095840 (стороннього
втручання на зовнішніх та внутрішніх
конструктивних елементах кришки та
корпусу електролічильника) після
встановлення запірно-пломбувальних
пристроїв (пломб, голографічних
пломб-наклейок), не було; надана на
дослідження пломба з номерним
позначенням «М03145 ЛОЕ» після її
встановлення не відкривалась та
повторно не затискалась. Крім цього,
порядок проведення експертизи
представниками відповідача також
порушений, що підтверджується
наступним. У висновку № 655 експертного
трасологічного дослідження від 28.02.2014
року зазначено, що з запечатаного
сейф-пакета ВООО36969, запечатаного 05.02.2014
року, вилучено чотири предмети: засіб
обліку електричної енергії лічильник
типу АСЕ 5000, фрагмент паперу з
металевою пластиною, яким було
заклеєно оглядове вікно, дві полімерні
пломби з текстом МО3146 ЛОЕ, МО3145 ЛОЕ.
Висновком експертизи встановлено, що
до відділення металевої пластини разом
з фрагментом паперової наклейки в
цьому місці привів вплив магнітного
поля. А на стор. 2 експертного висновку
(абз.7) вказано, що паперова наклейка має
відсутність фрагменту, який по
конфігурації збігається з фрагментом
паперу, що знаходився у сейф-пакеті. Цей
фрагмент паперу та решта паперової
наклейки, яка знаходиться на
оглядовому вікні, утворюють одне ціле.

Проте, як зазначено у направленні на
експертизу від 28.01.2014 року, на
експертизу скеровувались три предмети:
лічильник типу АСЕ 5000 та дві полімерні
пломби. Жодних інших фрагментів,
наклейок, інших елементів, окремих
деталей від електролічильника, тощо на
експертизу не скеровувалось. Лічильник
та дві полімерні пломби були
запаковані в пакет та опломбовані
пломбою НГ 7502. З наведеного вбачається,
що у споживача було вилучено три
предмети, а не чотири, а відповідно не
можна стверджувати, що відділення
фрагменту паперової наклейки мало
місце на час перевірки 28.01.2014 року.

Суд звертає увагу позивача, що
посилання на Інструкцію по складанню
актів і проведення експертизи приладів
обліку з розглядом їх в комісії та
обчислення збитків внаслідок
порушення споживачем Правил
користування електричною енергією для
населення є безпідставним, оскільки на
юридичних осіб поширюються Правила
користування електричною енергією,
затверджені постановою Національної
комісії регулювання електроенергетики
України від 31 липня 1996 року.

Відтак, висновки трасологічної
експертизи НДІ судової експертизи м.
Львова не можуть братись до уваги та
лягати в основу рішення комісії про
нарахування споживачу недоврахованої
енергії.

Спростовуються матеріалами справи і
заперечення представника відповідача
в тій частині, що представниками
Львівобленерго було дотримано вимоги
пп. в) п. 2.5 Методики, а саме застосування
при розрахунку недоврахованої енергії
дозволеної потужності у розмірі 95 кВт.
Як зазначено у пп. в) п. 2.5 Методики,
вказаний розмір дозволеної потужності
повинен застосовуватись, якщо
дозволена потужність для даної точки
обліку, зазначена в договорі (за умови,
якщо потужність, визначена відповідно
до положень підпунктів "а" або "б" цього
пункту, перевищує дозволену потужність
для даної точки обліку, ненадання
споживачем інформації щодо паспортних
даних струмоприймачів, недопуску
представників постачальника
електричної енергії
(електропередавальної організації) на
свою територію для перевірки
інформації щодо сумарної максимальної
потужності струмоприймачів, відмови
споживача від вимірювання струму
навантаження електроустановки при
підключенні всіх наявних
струмоприймачів на повну потужність). З
аналізу акта про порушення вбачається,
що працівникам Львівобленерго було
надано безперешкодний доступ до
засобів обліку та їх огляду, так як було
здійснено відповідні заміри показів
лічильника, вилучено предмети для
експертизи, факт недопуску
представників постачальника
електричної енергії у акті не
зафіксований. Наведене підтверджує
твердження позивача про неправильний
порядок нарахування недоврахованої
енергії позивачу.

Крім цього, із наявних у матеріалах
справи доказів судом встановлено, що
згідно з актом № 247761 про пломбування та
відповідальність за збереження
засобів обліку та пломб на них
встановлено 17 пломб, з яких для 12 пломб
в акті відзначено місце розташування, а
для 5 - відсутнє. Зокрема, у розділі
акту «місця встановлення пломб», графа
5 «автоматичні вимикачі, рубильники,
запобіжники» (дообліковий розрив)
зазначено дві пломби МО3146 ЛОЕ, МО3145 ЛОЕ,
у колонці «існуючі». Тобто, відповідно
цього акту спірна пломба МО3146 ЛОЕ
(цілісність якої порушена згідно з
результатами експертизи) та спірна
пломба МО3145 ЛОЕ (ціла) опломбовували
пристрої дооблікового розриву, які
розташовані за органічним склом, так
званими дверима ввідної комірки. У день
перевірки, 28.01.2014 року, було складено
акт № 506831 про пломбування та
відповідальність за збереження
засобів обліку та пломб на них. У
розділі акту «місця встановлення
пломб», дві пломби МО3146 ЛОЕ, МО3145 ЛОЕ
вважаються знятими вже з «дверей
ввідної комірки» (графа 6). Двері
ввідної комірки зроблені з прозорого
оргскла, закривають пристрої до
облікового розриву, опломбовані
п'ятьма пломбами. Тобто, щоб мати доступ
будь-якій особі до пристроїв
дооблікового розриву (де за актом від
12.11.2013 року вже були встановлені дві
пломби МО3146 ЛОЕ, МО3145 ЛОЕ), слід фізично
зняти (пошкодити, зрізати, тощо) п'ять
пломб, які пломбують прозорі двері і аж
тоді мати доступ до пломб МО3146 ЛОЕ, МО3145
ЛОЕ. Але в акті про порушення від 28.01.2014
року не зазначено, що п'ять інших пломб
з невідомими номерами порушені, як і не
відзначено, що на дооблікових розривах
відсутні пломби. Наведене свідчить про
фізичну неможливість втручання
(пошкодження) в роботу засобу обліку,
оскільки пломби МО3146 ЛОЕ, МО3145 ЛОЕ
станом на 28 січня 2014 року знаходилися в
зоні дооблікового розриву під захистом
опломбованої пластини з органічного
скла і доступ до них був неможливий.
Крім цього, державною інспекцією з
енергетичного нагляду за режимами
споживання електричної і теплової
енергії у Львівській області № 23/01-641
від 18.07.2014 року на запит прокуратури м.
Трускавець було надано відповідь
стосовно допущених представниками
Львівобленерго порушень при складенні
акту про порушення від 28.01.2014 року, у
якій звертається увагу на суперечливі
твердження представників відповідача,
а саме «при описі виявлених порушень
вказано про порушення пломб
енергопостачальника, зокрема, пломби
МО3145 ЛОЕ, проте в розділі 2 акта
вказується на цілісність пломби МО3145
ЛОЕ, що суперечить одне одному та не дає
змоги зробити висновок про предмет
складання акта».

Зазначеною відповіддю державної
інспекції з енергетичного нагляду за
режимами споживання електричної і
теплової енергії у Львівській області
також описано виявлені під час
розгляду та аналізу акта про порушення
від 28.012014 року порушення вимог Правил
користування електричною енергією.
Зокрема, місцем складення акту вказано
м. Львів, що не відповідає дійсності,
оскільки перевірка проводилась у
приміщенні за адресою м. Трускавець,
вул. Бориславська, 10; відсутні
посилання на нормативний акт п. 6 і п. 10
якого порушені, при чому Правила
користування електричною енергією не
містять таких пунктів, чим порушено п.
6.41 Правил; схема підключення
електроустановки споживача до акту не
додавалась, чим порушено п. п. 4.2, 4.6
Методики; в розділі 3 акту не вказана
інформація про тип засобу
вимірювальної техніки, якою здійснені
виміри параметрів схеми
електропостачання споживача на дату
складення акта, її інвентаризаційний
номер та дату повірки, чим порушено п. 4.7
та п. 2.5 Методики; в розділі 9 акта не
вказана інформація щодо способу
транспортування знятого приладу
обліку на експертизу, чим порушено п. 4.7
методики, що унеможливлює визначення
моменту пошкодження лічильника.

На підставі акта про порушення від
28.01.2014 року відповідачем пред'явлено
позивачу рахунок на суму 149 277 грн. 61 коп.
Відповідно до ч. 1 ст. 275 Господарського
кодексу України за договором
енергопостачання підприємство
(енергопостачальник) відпускає
електричну енергію, пару, гарячу і
перегріту воду (далі - енергія)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Статтею 235 Господарського кодексу
України передбачено, що за порушення
господарських зобов'язань до суб'єктів
господарювання та інших учасників
господарських відносин можуть
застосовуватися
оперативно-господарські санкції -
заходи оперативного впливу на
правопорушника з метою припинення або
попередження повторення порушень
зобов'язання, що використовуються
самими сторонами зобов'язання в
односторонньому порядку. До суб'єкта,
який порушив господарське
зобов'язання, можуть бути застосовані
лише ті оперативно-господарські
санкції, застосування яких передбачено
договором.

Частиною першою статті 236
Господарського кодексу України
встановлено види
господарсько-оперативних санкцій, в
числі яких, зокрема, передбачено
встановлення в односторонньому
порядку на майбутнє додаткових
гарантій належного виконання
зобов'язань стороною, яка порушила
зобов'язання: зміна порядку оплати
продукції (робіт, послуг), переведення
платника на попередню оплату продукції
(робіт, послуг) або на оплату після
перевірки їх якості тощо.

За приписами частини другої статті 236
Господарського кодексу України
перелік оперативно-господарських
санкцій, встановлений у частині першій
цієї статті, не є вичерпним. Сторони
можуть передбачити у договорі також
інші оперативно-господарські санкції.

Як зазначено у висновку Верховного
суду України від 29.11.2010 року,
нарахування вартості недорахованої
спожитої електроенергії є саме
оперативно-господарською санкцією, а
не актом ненормативного характеру в
розумінні ч. 2.ст. 20 Господарського
кодексу України. Тому і визнавати
недійсним застосування
оперативно-господарської санкції
підстав у суду немає через те, що
статтею 20 Господарського кодексу
України такий спосіб захисту не
передбачений. Одночасно скасування
оперативно-господарської санкції
прямо передбачене статтею 237
Господарського кодексу України як
належний спосіб захисту права.

Отже, зі змісту наведених положень
законодавства України вбачається, що
рішення постачальника електричної
енергії про нарахування вартості
недоврахованої спожитої
електроенергії є саме
оперативно-господарською санкцією (п. 3
Оглядового листа Вищого
господарського суду України від 30.12.2011
р. N 01-06/1872).

Згідно з частиною другою статті 237 ГК
України порядок застосування
сторонами конкретних
оперативно-господарських санкцій
визначається договором. У разі незгоди
з застосуванням
оперативно-господарської санкції
заінтересована сторона може
звернутися до суду з заявою про
скасування такої санкції та
відшкодування збитків, завданих її
застосуванням.

Водночас право споживача на оскарження
в судовому порядку рішення комісії
постачальника електроенергії
передбачено пунктом 6.42 Правил
(постанова Вищого господарського суду
України від 30.05.2011 N 5002-26/6135-2010).
Аналогічну правову позицію викладено у
постанові Верховного Суду України від
16.05.2011 N 2-28/2397-2010.

Враховуючи подані у матеріали справи
докази, встановлені вище обставини,
проаналізувавши наведені вище
нормативні положення, суд приходить до
висновку про недоведеність виявлених
представниками Львівобленерго
порушень споживачем, а відповідно і
неправомірність застосування
оперативно-господарської санкції
шляхом пред'явлення рахунку на суму 149
277 грн. 61 коп. як недоврахованої
електричної енергії.

Суд звертає увагу на формулювання
позовних вимог позивачем. Так споживач
просить визнати недійсним та скасувати
рішення комісії, оформлене протоколом
засідання комісії по розгляду акта про
порушення, яке полягає у нарахуванні
недорахованої електричної енергії.
Зазначені дії відповідача є
взаємопов'язаними і в сукупності є саме
оперативно-господарською санкцією. Як
з'ясовано судом вище, належним способом
захисту порушеного права є скасування
оперативно-господарської санкції, а не
визнання її недійсною.

Відтак, оперативно-господарська
санкція, застосована до позивача
рішенням комісії Публічного
акціонерного товариства
"Львівобленерго" в особі
Бориславського району електричних
мереж (79026 місто Львів, вулиця
Козельницька, будинок №3, код ЄДРГІОУ
00131587), оформленим протоколом № 16 від
25.03.2014 року засідання комісії по
розгляду акта про порушення № 027071 від
28.01.2014 року, яким нарахувано Фізичній
особі - підприємцю ОСОБА_1 до сплати
вартість недоврахованої електричної
енергії в розмірі 149 277 грн. 61 коп.,
підлягає скасуванню.

Разом з тим суд зазначає, що скасовуючи
рішення комісії Публічного
акціонерного товариства
«Львівобленерго», право позивача вже
захищає у встановлений законом спосіб,
і визнавати рішення комісії недійсним
немає підстав.

Вважаючи дії працівників
Львівобленерго неправомірними,
позивач звертався до прокуратури міста
Трускавець про службове підроблення
офіційних документів представниками
Львівобленерго, підтвердженням чого є
довідка, підписана начальником
слідчого відділу Трускавецького МВ
ГУМВС України у Львівській області,
копія заяви-скарги на неправомірні дії
службових осіб ПАТ «Львівобленерго». У
зв'язку з наведеним представником
позивача було подано клопотання про
зупинення провадження у даній справі
до набрання законної сили рішенням у
кримінальній справі, зареєстрованій у
Єдиному реєстрі досудових
розслідувань за № 000193 від 09.04.2014
року, оскільки у випадку встановлення у
кримінальній справі, що дії
працівників «Львівобленерго» під час
складення акту про порушення, актів про
пломбування та застосування
оперативно-господарської санкції
містять ознаки злочину, то ці обставини
будуть такими, що матимуть значення для
даної справи.

Відповідно до частини першої статті 79
ГПК господарський суд зупиняє
провадження у справі в разі
неможливості розгляду даної справи до
вирішення пов'язаної з нею іншої
справи, що розглядається іншим судом.
Як зазначено в п. 3.16 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26 грудня 2011 року N 18 «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», при цьому пов'язаною
з даною справою є така інша справа, у
якій інший суд встановлює обставини, що
впливають чи можуть вплинути на
подання і оцінку доказів у даній
справі; в тому числі йдеться про факти,
які мають преюдиціальне значення. Під
неможливістю розгляду даної справи
слід розуміти неможливість для даного
господарського суду самостійно
встановити обставини, які
встановлюються іншим судом в іншій
справі, - у зв'язку з непідвідомчістю
або непідсудністю іншої справи даному
господарському суду, одночасністю
розгляду двох пов'язаних між собою
справ різними судами або з інших
причин.

Суд не вбачає підстав для задоволення
поданого клопотання про зупинення
провадження у справі, оскільки наявні у
матеріалах справи докази є достатніми
для встановлення необхідних обставин
справи та вирішення спору по суті. Крім
цього, доказів відкриття кримінального
провадження за заявою Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 представником
позивача не подано, а довготривалий
кримінальний процес не сприятиме
своєчасному процесу розгляду даної
справи.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до статті 34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до статті 43 Господарського
процесуального кодексу України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається на
відповідача.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

в и р і ш и в
:

Позовні вимоги задоволити повністю.

Скасувати рішення комісії Публічного
акціонерного товариства
"Львівобленерго" в особі
Бориславського району електричних
мереж (79026 місто Львів, вулиця
Козельницька, будинок №3, код ЄДРГІОУ
00131587), оформлене протоколом № 16 від
25.03.2014 року засідання комісії по
розгляду акта про порушення № 027071 від
28.01.2014 року, яким до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 застосовано
оперативно-господарську санкцію у
спосіб нарахування до сплати вартість
недоврахованої електричної енергії в
розмірі 149 277 грн. 61 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Львівобленерго" (79026,
Львівська обл., місто Львів,
вул.Козельницька, будинок 3, ) на користь Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (82200, АДРЕСА_1, ідент.
код НОМЕР_1) 1 218 грн. в рахунок
відшкодування сплаченого судового
збору.

Рішення набирає законної сили
відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України, може
бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду в
порядку і строки, передбачені ст. ст. 91 -
93 Господарського процесуального
кодексу України.

Повне рішення складено та
підписано 13.10.2014 року.

Головуючий суддя
Матвіїв Р.І.

Суддя
Сухович Ю.О.

Суддя
Кітаєва С.Б.