ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

0,2

07.11.14 №
910/24466/14. Суддя Господарського суду
міста Києва Котков О.В., розглянувши
матеріали за позовом ПП
«Роса» до Республіканського вищого
училища фізичної культури
Міністерства освіти і науки України
про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

06 листопада 2014 року до канцелярії
Господарського суду міста Києва від ПП
«Роса» (позивач) на розгляд суду
надійшла позовна заява б/н від 04.11.2014
року до Республіканського вищого
училища фізичної культури
Міністерства освіти і науки України
(відповідач) в якій викладені позовні
вимоги про стягнення грошових коштів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо позовну заяву підписано особою,
яка не має права її підписувати, або
особою, посадове становище якої не
вказано.

У відповідності до ч. 1 ст. 54
Господарського процесуального кодексу
України, позовна заява подається до
господарського суду в письмовій формі
і підписується повноважною посадовою
особою позивача або його
представником, прокурором чи його
заступником, громадянином-суб'єктом
підприємницької діяльності або його
представником.

Юридична особа відповідно до ст. 92
Цивільного кодексу України набуває
цивільних прав та обов'язків і здійснює
їх через свої органи, які діють
відповідно до установчих документів і
закону. Отже, від імені юридичної особи
позовну заяву підписує повноважна
посадова особа, повноваження якої
ґрунтуються на установчих документах
чи приписах закону.

Згідно вимог ст. 28 ГПК України справи
юридичних осіб в господарському суді
ведуть їх органи, що діють у межах
повноважень, наданих їм законодавством
та установчими документами, через
свого представника. Керівники
підприємств та організацій, інші особи,
повноваження яких визначені
законодавством або установчими
документами, подають господарському
суду документи, що посвідчують їх
посадове становище.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Господарського
процесуального кодексу України
письмові докази подаються в оригіналі
або в належним чином засвідченій копії.
Якщо для вирішення спору має значення
лише частина документа, подається
засвідчений витяг з нього.

За умовами пункту 5.27 Національного
стандарту України ДСТУ 4163-2003
"Уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації" (затв. Наказом
Держспоживстандарту України від 07.04.2003
№ 55) відмітку про засвідчення копії
документа складають зі слів "Згідно з
оригіналом", назви посади, особистого
підпису особи, яка засвідчує копію, її
ініціали та прізвища, дати засвідчення
копії і проставляють нижче реквізиту
"підпис". Така відмітка проставляється
на кожному аркуші засвідченої копії
документа.

Проте, додана до позовної заяви
ксерокопія довіреності б/н від 04.04.2014
року, виданої ОСОБА_1 на ім'я, зокрема,
ОСОБА_2 належним чином не засвідчена
(взагалі ніяк не засвідчена), тому не є
належним доказом, в розумінні ст.ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України.

Крім того, довіреність б/н від 04.04.2014
року видана директором ПП «Роса» -
ОСОБА_1, однак серед документів, доданих
до позовної заяви, відсутні докази, які
б станом на час подання позову до суду
підтверджували посадове становище
ОСОБА_1, як директора ПП «Роса», як-то:
довідка з ЄДРПОУ, виписка з Єдиного
державного реєстру юридичних та
фізичних осіб-підприємців, де було б
зазначено керівника позивача станом на
час звернення з позовом до суду.

Тоді як, відповідно до п. 3.5 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції",
недодержання вимог статей 54, 56 та
пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПУ
щодо форми, змісту і додатків до
позовної заяви тягне за собою наслідки,
передбачені статтею 63 ГПК України. Такі
ж наслідки настають, в разі коли в
позовній заяві відсутні відомості про
прізвище та посаду керівника юридичної
особи або до позовної заяви не додано
належні документи на підтвердження
повноважень особи, що підписала цю
заяву як представник позивача в
господарському суді (частини третя -
шоста статті 28 ГПК), і на ці документи
немає посилання в заяві.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо у позовній заяві не вказано
повного найменування сторін, їх
поштових адрес.

В ст. 54 Господарського процесуального
кодексу України викладено вимоги щодо
форми і змісту позовної заяви. Згідно з
пунктом 2 частини 2 названої статті
позовна заява повинна містити, зокрема,
найменування (для юридичних осіб)
сторін.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 90
Цивільного кодексу України юридична
особа повинна мати своє найменування,
яке містить інформацію про її
організаційно-правову форму.
Найменування установи має містити
інформацію про характер її діяльності.
Юридична особа може мати крім повного
найменування скорочене найменування.
Найменування юридичної особи
вказується в її установчих документах
і вноситься до єдиного державного
реєстру.

Фактично у позовній заяві не вказано
повного найменування позивача, таке
найменування зазначене із скороченням
організаційно-правової форми, а саме:
ПП «Роса».

Наведене свідчить про недодержання
вимог статті 54 Господарського
процесуального кодексу України та, в
свою чергу, є підставою для повернення
позовної заяви і доданих до неї
документів без розгляду згідно з п. 2 ч. 1
ст. 63 Господарського процесуального
кодексу України, оскільки в наведеній
нормі чітко вказано, що суддя повертає
позовну заяву і додані до неї документи
без розгляду, якщо у позовній заяві не
вказано повного найменування сторін.

Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 58 ГПК
України в одній позовній заяві може
бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних
між собою підставою виникнення або
поданими доказами.

При цьому ч. 1 ст. 58 ГПК України визначає
тільки можливість, а не обов'язковість
об'єднання кількох вимог в одній
позовній заяві.

Під вимогою слід розуміти матеріально
- правову вимогу позову, яка складає
його предмет.

Підстава позову - це фактичні
обставини, на яких ґрунтується вимога
позивача. Отже, вимоги повинні
випливати з тих самих фактичних
обставин, на яких ґрунтуються ці
вимоги. Також, можна об'єднати вимоги,
якщо обставини, на яких вони
ґрунтуються, підтверджуються тими
самими доказами.

Доказами відповідно до ст. 32 ГПК
України визнаються будь - які фактичні
дані, отримані у визначеному законом
порядку, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, на яких обгрунтовуються
вимоги і заперечення осіб, що беруть
участь у справі, та інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Таким чином, виходячи з положень ч. 1 ст.
58 Господарського процесуального
кодексу України, підставами об'єднання
позовних вимог для позивача, який
звертається з позовом до суду є
наявність між такими позовними
вимогами одного із зв'язків:

- одна підстава виникнення;

- одні докази, якими підтверджуються
заявлені вимоги.

Отже, об'єднані вимоги повинні
випливати з тих самих фактичних
обставин, на яких грунтується позов в
цілому.

Відтак, допускається можливість
об'єднання в одній позовній заяві
кілька вимог, якщо обставини, на яких
вони грунтуються, підтверджуються тими
самими доказами.

В поданій позовній заяві б/н від 04.11.2014
року об'єднано кілька вимог, а саме
вимоги про стягнення заборгованості за
договорами про закупівлю товарів за
державні кошти №№ 28-9/1 від 28.01.2014 р., 11-1/03
від 11.03.2014 р., 09-3/04 від 09.04.2014 р., 09-2/04 від
09.04.2014 р., 14-7/04 від 14.04.2014 р., 14-6/04 від 14.04.2014
р., 14-5/04 від 14.04.2014 р.

Втім, сумісний розгляд об'єднаних
позивачем вимог перешкоджатиме
з'ясуванню прав і взаємовідносин
сторін та суттєво утруднить вирішення
спору, оскільки при вирішенні спору
підлягають встановленню обставини
щодо підстав якими обґрунтовується
стягнення заборгованості за кожним з
договорів, що укладені між сторонами.

Як про те зазначено у коментованій
статті Господарського процесуального
кодексу України (ст. 58) господарському
суду не надано права роз'єднати
поєднані в одне провадження позовні
вимоги.

Таким чином, для встановлення обставин
справи, судом має бути досліджено 7 (сім)
окремих договорів.

Якщо суд, вирішуючи питання про
прийняття справи до розгляду,
встановить, що порушено правила
поєднання вимог чи об'єднано в одній
позовній заяві кілька вимог до одного
чи кількох відповідачів і сумісний
розгляд цих вимог перешкоджатиме
з'ясуванню прав і взаємовідносин
сторін чи суттєво утруднить вирішення
спору, він відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 63 ГПК
України повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду.

При цьому, суд враховує, що навіть у
випадку коли позивач правомірно
об'єднав вимоги, пов'язані між собою,
суд вправі повернути позовну заяву,
якщо вважатиме, що сумісний розгляд
об'єднаних вимог перешкоджатиме
з'ясуванню прав і взаємовідносин
сторін чи суттєво утруднить вирішення
спору.

Відповідно до ч. 3 пункту 3.6. Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
міста Києва № 18 від 26.12.2011 р. "Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції", якщо
позивач порушив правила об'єднання
вимог або об'єднання цих вимог
перешкоджатиме з'ясуванню прав і
взаємовідносин сторін чи суттєво
утруднить вирішення спору, суддя має
право повернути позовну заяву (стаття 58
та пункт 5 частини першої статті 63 ГПК).

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Київського апеляційного
господарського суду від 20.08.2014 року №
910/14842/14.

Також, позивачу при наступному
зверненні слід врахувати, що
відповідно ч 2 ст. 36 ГПК України
письмові докази подаються в оригіналі,
або в належним чином засвідченій копії.
Якщо для вирішення спору має значення
лише частина документа, подається
засвідчений витяг з нього.

За умовами пункту 5.27 Національного
стандарту України ДСТУ 4163-2003
"Уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації" (затв. Наказом
Держспоживстандарту України від 07.04.2003
№ 55) відмітку про засвідчення копії
документа складають зі слів "Згідно з
оригіналом", назви посади, особистого
підпису особи, яка засвідчує копію, її
ініціали та прізвища, дати засвідчення
копії і проставляють нижче реквізиту
"підпис". Така відмітка проставляється
на кожному аркуші засвідченої копії
документа.

Додані позивачем до позовної заяви
документи належним чином не
засвідчені, а саме: на кожному аркуші
додатків до позовної заяви відсутній
напис зі слів «Згідно з оригіналом», не
зазначено назви посади, прізвище та
ініціали особи, що засвідчувала дані
документи та дати їх засвідчення.

Таким чином, позовна заява не може бути
прийнята до розгляду та підлягає
поверненню для усунення допущеного
порушення, після чого заявник не
позбавлений права повторно звернутись
з позовною заявою до господарського
суду в загальному порядку (ч. 3 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України).

Керуючись п.п. 1, 2, 5 частини 1 статті 63
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали б/н від 03.07.2014 року ПП
«Роса» до Республіканського вищого
училища фізичної культури
Міністерства освіти і науки України
про стягнення грошових коштів -
повернути без розгляду.

Суддя

О.В.Котков