ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.11.14р. Справа № 904/6638/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями "Кольорові метали", (м.
Дніпропетровськ)

до Приватного підприємства "Сіверська
ізоляція" (м. Сіверськ, Артемівський
район, Донецька область)

2) Товариства з обмеженою
відповідальністю "Земресурси", (м.
Дніпропетровськ)

про стягнення 37 778,27 грн.

Суддя Дубінін І.Ю.

Представники:

Від позивача: Чемезова Н.В. -
представник (дов. № б/н від 01.10.13р.)

від відповідача-1: не з'явився

від відповідача-2: не з'явився

СУТЬ
СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями "Кольорові метали"
(далі-позивач) звернулось до
господарського суду Дніпропетровської
області із позовом до Приватного
підприємства "Сіверська ізоляція"
(далі-відповідач-1) та до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Земресурси" про стягнення 37 778,27 грн.

Сума позову складається з наступних
сум: 28 777,60 грн. - основний борг,
4 916,63 грн. - пеня, 3 104,81 грн. -
інфляційних втрат, 979,23 грн. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані
порушенням відповідачем-1 зобов'язань
за договором № 318 від 05.02.2013р., в
частині повного та своєчасного
розрахунку за поставлений товар. При
цьому, з метою забезпечення виконання
зобов'язань відповідача-1 перед
позивачем, між позивачем та
відповідачем-2 було укладено договір
поруки № 1/313П від 13.03.13р., відповідно до
умов якого відповідач-2 поручився перед
позивачем за виконання у повному
обсязі зобов'язань боржника за спірним
договором № 318 від 05.02.2013р.

Представник позивача у судовому
засіданні надав клопотання № 21/10-14 від
21.10.14р., яким приєднує до матеріалів
справи документи витребувані судом.

Відповідач-1 та відповідач-2 тричі у
судове засідання не з'явились, відзив
на позов та витребувані судом
документи не надали, причину неявки
суду не повідомили, але були належним
чином повідомлені про час і місце
судового засідання.

За таких обставин господарський суд
вважає, що відповідач-1 та відповідач-2
не скористались своїм правом на участь
представників у судовому засіданні.

Статтею 22 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що сторони зобов'язані
добросовісно користуватися належними
їм процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

При цьому, суд вважає достатніми
матеріали справи для слухання справи у
відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України за
наявними в ній матеріалами.

Розгляд справи відкладався з 16.09.14р. на
21.09.14р. та з 21.09.14р. на 03.11.14р.

В порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України судом
було оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши доводи представника
позивача, оцінивши докази в їх
сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

05 лютого 2013 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю з
іноземними інвестиціями "Кольорові
метали", як продавець, та Приватним
підприємством "Сіверська ізоляція", як
покупець, було укладено договір № 318.

Згідно предмету договору, продавець
зобов'язується поставити, а покупець
прийняти та оплатити товар відповідно
специфікації (додаток до договору,
являється невід'ємною його частиною).

Найменування, кількість, якість та
пакування товару зазначається в
специфікаціях (додаток до договору,
являється невід'ємною його частиною),
які підписуються на відповідний період
уповноваженими представниками сторін.

Ціна на товар встановлюється на умовах
FCA станція Вільногірськ
Придніпровської залізниці залізничним
транспортом згідно правил "Інкотермс",
2000 і вказується у відповідній
специфікації до цього договору.

Передоплата товару покупцем в розмірі
100% на підставі рахунку продавця.

Відповідно до вищевказаного договору,
строк поставки товару здійснюється на
протязі 10 календарних днів з моменту
проведення оплати товару.

Договір вступає в силу з моменту його
підписання та діє до 01.01.14р., в частині
невиконаних зобов'язань та задоволення
законних вимог строк дії договору
автоматично продовжується до повного
його виконання.

В період з лютого по липень 2013 року на
виконання умов договору позивач на
адресу відповідача-1 на підставі
узгоджених між сторонами специфікацій
до договору на умовах FCA м.
Вільногірськ, здійснив поставку товару
у загальному розмірі 866 553,60 грн.

Позивач зазначає, що він належним чином
здійснив поставку товару у погодженому
між ним та відповідачем-1 порядку, а
товар був прийнятий останнім, що
підтверджується оформленими сторонами
відповідними видатковими накладними
та товаро-транспортними накладними
(а.с. 20).

Відповідно до розділу
"Завдання-приймання товару" договору,
сторони погодили застосування в
процесі приймання товару, що
постачається, правил, передбачених
Інструкцією про порядок приймання
продукції виробничо-технічного
призначення та товарів народного
споживання за кількістю, затверджена
постановою Держарбітражу при Раді
Міністрів СРСР від 15.06.1965р. № П-6, та
Інструкцією про порядок приймання
продукції виробничо-технічного
призначення та товарів народного
споживання за якістю, затвердженої
постановою Держарбітражу при Раді
Міністрів СРСР від 25.04.1966р. № П-7.

Строк для заявлення претензій відносно
асортименту, кількості та якості
складає 7 (сім) календарних днів з дати
поставки відповідної партії товару,
яка відповідно до умов FCA м.
Вільногірськ визначається моментом
передання товару перевізнику.

Інструкція про порядок приймання
продукції виробничо-технічного
призначення та товарів народного
споживання за кількістю, затверджена
постановою Держарбітражу при Раді
Міністрів СРСР від 15.06.1965р. № П-6,
передбачає, що підприємство - одержувач
зобов'язаний забезпечити приймання
продукції по кількості, зобов'язаний
перевірити, чи забезпечена схоронність
вантажу при перевезенні; до того ж
приймання продукції має здійснюватися
в місці розвантаження транспортних
засобів в момент розвантаження
неопломбованих транспортних засобів,
але не пізніше строків, встановлених
для їх розвантаження.

Інструкції про порядок приймання
продукції виробничо-технічного
призначення та товарів народного
споживання за кількістю, затверджена
постановою Держарбітражу при Раді
Міністрів СРСР від 25.04.1966р. № П-7,
передбачає, що підприємство - одержувач
зобов'язаний забезпечити приймання
продукції по якості, зобов'язаний
перевірити, чи забезпечена схоронність
вантажу при перевезенні; до того ж
приймання продукції має здійснюватися
на складі одержувача не пізніше 20 днів
після видачі продукції органом
транспорту.

В силу статті 689 Цивільного кодексу
України відповідач-1 як покупець
зобов'язаний прийняти товар, крім
випадків, коли він має право вимагати
заміни товару або має право
відмовитися від договору.

Позивач вказує на те, що Приватне
підприємство "Сіверська ізоляція"
протягом більш одного року з моменту
поставки останньої партії товару
будь-яких рекламацій або претензій
відносно якості або кількості товару
Товариству з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями "Кольорові метали" не
заявляв, заміни товару не вимагав, від
договору не відмовлявся та товар
прийнятий ним зобов'язаний оплатити.

Матеріалами справи встановлено, що
протягом дії договору відповідач-1
здійснював оплату поставленого товару.
Загальна сума сплати складає у розмірі
837 776,00 грн.

Сплачені відповідачем-1 кошти позивач
відносив в оплату раніше поставленого,
але неоплаченого товару, тому остання
партія товару, яка була поставлена
позивачем 11 липня 2013 року відповідно до
умов договору на загальну суму 39 388,80
грн., була оплачена відповідачем-1 11
липня 2013 року лише частково в розмірі 10
611,20 грн.

Таким чином, позивач стверджує, що
відповідач-1 своєчасно не сплатив за
товар у розмірі 28 777,60 грн., який був
поставлений позивачем за спірним
договором, відповідно до видаткової
накладної № ЦМ11/07-05 від 11.07.13р.,
рахунку-фактури № ЦМ11/07-03 від 11.07.13р.,
товаро-транспортної накладної № 899 від
11.07.13р., сертифікату якості № 104-Д від
11.07.13р. та податкової накладної № 48 від
11.07.13р.

Отже, станом на 29 серпня 2014 року сума
основного боргу відповідача-1 перед
позивачем за поставлений за договором
товар становить у сумі 28 777,60 грн., яка на
даний час залишається непогашеною.

На підставі викладеного позивач
просить суд стягнути з відповідача-1
заборгованість у сумі 28 777,60 грн. за
поставлений товар.

Доказів виконання по оплаті за
договором № 318 від 05.02.2013р. на загальну
суму 28 777,60 грн. на момент розгляду
спору відповідача-1 не надав, доводи
позивача, наведені в обґрунтування
позову, не спростував.

Приймаючи рішення господарський суд
виходить із наступного.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу
України, господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає,
зокрема із господарського договору (ст.
174 Господарського кодексу України).

Частиною 6 ст. 265 Господарського кодексу
України встановлено, що за договором
поставки одна сторона - постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій стороні
- покупцеві товар (товари), а покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар
(товари) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного
кодексу України покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений строк оплати товару.

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного
кодексу України, одностороння відмова
вiд зобов'язання або одностороння змiна
його умов не допускається, якщо iнше не
встановлено договором або законом.
Зобов'язання має виконуватися належним
чином вiдповiдно до умов договору та
вимог цього Кодексу, iнших актiв
цивiльного законодавства. Якщо у
зобов'язаннi встановлений строк (термiн)
його виконання, то воно пiдлягає
виконанню у цей строк (термiн).

Згідно п. 2 ст. 218 Господарського кодексу
України учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 Цивільного кодексу
України).

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
встановлено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Викладене є підставою для задоволення
позову в частині стягнення основного
боргу з відповідача-1 у сумі 28 777,60 грн.

Відповідно до розділу
"Відповідальність сторін" договору, у
випадку порушення строків оплати (у
разі поставки без виконання
зобов'язання покупцем по попередній
оплаті), покупець сплачує продавцю пеню
в розмірі 0,5% від несплаченої суми за
кожен день прострочки, а також
відшкодовує продавцю збитки, понесені
останнім у зв'язку із порушенням
покупцем строку оплати.

На підставі викладеного позивач
просить суд стягнути з відповідача-1
пеню за період з 12.07.13р. по 29.08.14р. у сумі 4
916,63 грн., згідно розрахунку, який
вказаний у позовній заяві (а.с. 4).

За ст.ст. 611, 549, 551 ЦК України, у разi
порушення зобов'язання настають
правовi наслiдки, встановленi договором
або законом, зокрема - сплата неустойки.
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або iнше майно, якi боржник повинен
передати кредиторовi у разi порушення
боржником зобов'язання. Штрафом є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми невиконаного або неналежно
виконаного зобов'язання. Пенею є
неустойка, що обчислюється у вiдсотках
вiд суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання. Предметом
неустойки може бути грошова сума,
рухоме i нерухоме майно. Якщо предметом
неустойки є грошова сума, її розмiр
встановлюється договором або актом
цивiльного законодавства.

Згідно вимог статті 3 Закону України
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" розмір
пені, передбачений статтею 1 вказаного
закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Частиною 6 статті 232 Господарського
кодексу України встановлено, що
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Враховуючи викладене, та перевіривши
розрахунки позивача судом встановлено,
що розрахунок пені не відповідає
вимогам чинного законодавства.

При викладених обставинах вимога
позивача щодо стягнення з відповідача-1
пені підлягає задоволенню частково в
сумі 1 910,36 грн., в решті позовних вимог
щодо стягнення пені позов задоволенню
не підлягає, у зв'язку з допущеними
арифметичними помилками при
розрахунку.

На підставі статті 625 Цивільного
кодексу України позивач просить суд
стягнути з відповідача-1 за період з
12.07.13р. по 29.08.14р. 3% річних у сумі 979,23 грн.
та інфляційних втрат у сумі 3 104,81 грн.,
згідно розрахунку (а.с. 5).

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Перевіривши розрахунки позивача судом
встановлено, що розрахунок інфляційних
втрат та 3% річних відповідають вимогам
чинного законодавства, у зв'язку з чим,
вимоги позивача щодо стягнення з
відповідача-1 за період з 12.07.13р. по
29.08.14р. 3% річних у сумі 979,23 грн. та
інфляційних втрат у сумі 3 104,81 грн. слід
визнати обґрунтованими і такими, що
підлягають задоволенню.

13.03.2013 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Земресурси", як
поручитель, та Товариством з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями "Кольорові метали", як
кредитор, було укладено договір поруки
№ 1/313П.

Цей договір вступає в силу з моменту
його підписання і діє до моменту
припинення дії основного договору, але
в будь-якому випадку, до виконання
сторонами основного договору
зобов'язань по ньому в повному обсязі
(п. 7.1. договору поруки).

Згідно п. 1.1. договору поруки,
відповідно до цього договору
поручитель зобов'язується в обсязі,
передбаченому цим договором,
відповідати перед кредитором за
виконання зобов'язань Приватним
підприємством "Сіверська ізоляція",
(надалі іменується - боржник) за
договором № 318 від 05.02.13р., укладеним між
кредитором та боржником (в надалі
іменується - основний договір).

Згідно п. 3.1. договору поруки,
поручитель відповідає перед
кредитором за виконання боржником
зобов'язання за основним договором з
оплати поставленого товару за основним
договором, а також за сплату
відповідних штрафних санкцій і
відшкодування кредитору збитків на
суму, що не перевищує 1 000,00 грн.

Позивач стверджує, що враховуючи дане
йому право, яке випливає з договору
поруки № 1/313П від 13.03.13р. останній в
праві стягнути суму заборгованості в
розмірі 1 000,00 грн. солідарно з
відповідача-1 та відповідача-2.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 Цивільного
кодексу України за договором поруки
поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником.

У разі порушення боржником зобов'язань,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки (ч. 1, ч. 2
ст. 554 Цивільного кодексу України).

З огляду на викладене дана вимога
позивача щодо солідарного стягнення
збитків в розмірі 1 000,00 грн. з
відповідача-1 та відповідача-2 на
підставі вищевказаний пунктів
договору поруки підлягає задоволенню.

Викладене є підставою для часткового
задоволення позову. Судові витрати по
справі слід покласти пропорційно на
відповідача-1 та відповідача-2.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 553, 554, 599, 610, 612,
625, 629, 692 Цивільного кодексу України,
ст.ст. 173, 193, 218, 232, 265 Господарського
кодексу України, ст. 3 Закону України
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань", ст.ст.
49, 75, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства
"Сіверська ізоляція" (84522, Донецька
область, Артемівський район, м.
Сіверськ, вул. Пушкіна, буд. 6; п/р
9572 в ПАТ "Пумб" м. Артемівськ, МФО
334851, ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями "Кольорові метали" (49000, м.
Дніпропетровськ, вул. Челюскіна, 5/28; п/р
7222 в АТ "ОТП Банк", м. Київ, МФО 300528,
) - 28 777 (двадцять вісім
тисяч сімсот сімдесят сім) грн. 60 коп.
основного боргу, 1 910 (одна тисяча
дев'ятсот десять) грн. 36 коп. пені, 979
(дев'ятсот сімдесят дев'ять) грн. 23 коп. 3%
річних, 3 104 (три тисячі сто чотири) грн. 81
коп. інфляційних втрат.

Стягнути з Приватного підприємства
"Сіверська ізоляція" (84522, Донецька
область, Артемівський район, м.
Сіверськ, вул. Пушкіна, буд. 6; п/р
9572 в ПАТ "Пумб" м. Артемівськ, МФО
334851, ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями "Кольорові метали" (49000, м.
Дніпропетровськ, вул. Челюскіна, 5/28; п/р
7222 в АТ "ОТП Банк", м. Київ, МФО 300528,
) - 500 (п'ятсот) грн. 00 коп.
збитків, 840 (вісімсот сорок) грн. 81 коп.
витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Земресурси" (49000,
м. Дніпропетровськ, вул. 8
Березня, буд. 19, кв. 2; п/р 4646 в ПАТ
"ВТБ Банк", МФО 321767, ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями "Кольорові метали" (49000, м.
Дніпропетровськ, вул. Челюскіна, 5/28; п/р
7222 в АТ "ОТП Банк", м. Київ, МФО 300528,
) - 500 (п'ятсот) грн. 00 коп.
збитків, 840 (вісімсот сорок) грн. 81 коп.
витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскарженим протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Повне рішення складено 10.11.14р.

Суддя І.Ю. Дубінін