ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2014 р.
Справа № 922/523/14

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Черленяк М.І., суддя Хачатрян В.С.,
суддя Ільїн О.В.

при секретарі Деппа-Крівіч А.О.,

за участю представників:

позивача - Багліков В.С. (дор. № 08-11/266712-14
від 04.08.2014 року);

відповідача - Смуригін О.О. (дор. № 41-юр,
від 14.07.2014 року);

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу позивача (вх. №
2589Х/1-12) на рішення господарського суду
Харківської області від 14 серпня 2014
року у справі №922/523/14

за позовом Харківської міської ради, м.
Харків,

до Приватної промислово-торгівельної
фірми «ЮСІ», м. Харків,

про внесення змін до договору оренди
землі,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2014 року Харківська міська рада
звернулася до господарського суду
Харківської області із позовом до
приватної промислово-торгівельної
фірми "ЮСІ" про внесення змін до
договору оренди землі від 01.12.2003 р. №
63110/03 шляхом визнання договору про
зміну до вказаного договору оренди
землі укладеним у редакції, викладеній
у позовній заяві. В обґрунтування
позовних вимог позивач посилався на 13,
144 Конституції України, ст.ст. 12, 93, 125, 126,
189 та п.12 Перехідних положень
Земельного кодексу України, ст.ст. 15, 30
Закону України "Про оренду землі", ст.ст.
5, 13, 15, 21 Закону України "Про оцінку
земель", ст.ст. 629, 649, 651, 653, 654, 792 ЦК
України, ст.ст. 179, 188, 193 ГК України.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 14 серпня 2014
року (суддя Бринцев О.В.) в задоволенні
позову відмовлено.

Позивач із рішенням суду першої
інстанції не погодився та подав
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення від 14 серпня 2014 року у даній
справі скасувати та прийняти нове
рішенням, яким позов задовольнити
повністю. Апеляційна скарга
обґрунтована тим, що суд при прийнятті
рішення допустив порушення норм
матеріального права, що регулюють
спірні правовідносини, а необхідність
внесення змін до договору оренди землі
передбачена як умовами договору
оренди, зокрема п. 2.2. договору, так і
нормами чинного законодавства.

Відповідач надав відзив на апеляційну
скаргу, в якому просить суд апеляційної
інстанції рішення місцевого
господарського суду залишити без змін,
а апеляційну скаргу без задоволення. На
думку відповідача, у договорі та нормах
законодавства підстав для внесення
змін до договору оренди землі
непередбачена.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав апеляційну скаргу,
а представник відповідача відзив на
апеляційну скаргу.

Дослідивши матеріали справи, а також
викладені в апеляційній скарзі доводи
позивача, перевіривши правильність
застосування господарським судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, а також повноту
встановлення обставин справи та
відповідність їх наданим доказам, та
повторно розглянувши справу у
відповідності до вимог статті 101
Господарського процесуального кодексу
України, колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду
дійшла висновку, що апеляційна скарга
позивача не підлягає задоволенню,
зважаючи на наступне.

Як свідчать матеріали справи та
встановлено судом першої інстанції на
підставі рішення ХVI сесії Харківської
міської ради ХХІV скликання від 24.09.2003 р.
№178/03 "Про надання юридичним та
фізичним особам земельних ділянок для
будівництва (реконструкції) та
подальшої експлуатації об"єктів" (т.І
а.с.25-26, додаток до цього рішення - т.І
а.с. 27) між Харківською міською радою
(орендодавець) та Приватною
промислово-торговельною фірмою "ЮСІ"
(орендар) укладено договір оренди
земельної ділянки від 28 листопада 2003
року (т.І а.с. 19-20), згідно умов якого
орендодавець надає, а орендар приймає в
оренду земельну ділянку за адресою: м.
Харків, пр. Л.Свободи, 30, загальною
площею 0,4279га, в тому числі під
забудовою - 0,1435га, інших угідь - 0,2844га,
згідно з планом земельної ділянки (т.І
а.с. 21).

Цей договір було зареєстровано 01.12.2003 р.
за №63110/03 у Харківському регіональному
центрі державного земельного кадастру
в книзі записів державної реєстрації
договорів оренди землі (книга №4).

В пункті 1.2. договору сторони
встановили, що земельна ділянка
надається в оренду строком до 01.12.2028 р.
для реконструкції та подальшої
експлуатації нежитлової будівлі під
супермаркет.

Відповідно до пункту 2.1. договору плата
за землю вноситься орендарем
щомісячно у вигляді орендної плати у
грошовій формі у розмірі 4482,25 грн., не
пізніше п'ятнадцятого числа наступного
місяця.

Згідно п.2.2. договору орендна плата за
землю збільшується при зміні розміру
земельного податку відповідно до
законодавства України, при цьому
сторони укладають додаткову угоду, яка
є невід'ємною частиною цього договору
оренди.

Рішенням Харківської міської ради від
03.07.2013р. №1209/13 затверджено технічну
документацію з нормативної грошової
оцінки земель міста Харкова станом на
01.01.2013 р. Згідно п. 1.1. вказаного рішення
затверджено базову вартість одного
квадратного метра земель міста Харкова
у сумі 291,18 грн., яка отримана на
підставі витрат на освоєння і
облаштування території міста станом на
01.01.2013 та підлягає в подальшому
індексації в порядку, встановленому
законодавством України. Пунктом 2
рішення встановлено, що це рішення
вводиться в дію з моменту оприлюднення
в установленому порядку, а нормативна
грошова оцінка земель міста Харкова
станом на 01.01.2013 р. застосовується з
01.01.2014 р.

Рішенням Харківської міської ради від
25.09.2013 р. № 1269/13 "Про затвердження
"Порядку впровадження нормативної
грошової оцінки земель міста Харкова
станам на 01.01.2013" ( том 1 а.с. 53)
встановлено (п. 2, п. 3), що плата за землю
на підставі даних "Технічної
документації з нормативної грошової
оцінки земель міста Харкова станом на
01.01.2013" вводиться в дію з 01.01.2014 р. Зміни
до договорів оренди землі, пов'язані зі
зміною розміру орендної плати,
оформлюються додатковою угодою до
договору оренди землі згідно з
Порядком оформлення договорів оренди
землі у місті Харкові. Пунктом 5
зазначеного рішення Департамент
земельних відносин Харківської
міської ради зобов'язано попередити
всіх землекористувачів (орендарів)
земельних ділянок, реєстрація яких у
Державному земельному кадастрі не
здійснена, про необхідність приведення
розміру плати за землю відповідно до
вимог чинного законодавства.

В позовній заяві позивач вказує на те,
що рішенням Харківської міської ради
від 29.12.2012р. № 960/12 затверджено Порядок
оформлення договорів оренди землі у
місті Харкові. Відповідно до пункту 16.4
вказаного Порядку зміни до договору
оренди землі, пов'язані зі зміною
розміру орендної плати, оформляються
додатковою угодою до договору оренди
землі. Розмір орендної плати,
передбачений договором оренди землі,
підлягає перегляду у випадку, також
зміни нормативної грошової оцінки
землі.

Відповідно до витягу про нормативну
грошову оцінку земельної ділянки №140
від 24.09.2013 року (т.І а.с. 28) нормативна
грошова оцінка земельної ділянки
складає 10790140, 00 грн.

Департаментом земельних відносин
Харківської міської ради
рекомендованим поштовим відправленням
направлено на адресу відповідача,
разом із листами-пропозиціями, проект
додаткової угоди до договору оренди
землі, але відповідач запропоновану
додаткову угоду не підписав.

Такі обставини стали підставою для
захисту в судовому порядку прав
позивача шляхом визнання відповідної
додаткової угоди укладеною.

Суд першої інстанції приймаючи рішення
про відмову в задоволенні позову
виходив із того, що законодавство не
передбачає можливості в обов'язковому
порядку змінювати умови договору щодо
розміру орендної плати в судовому
порядку, у разі зміни нормативної
грошової оцінки землі.

Проте колегія суддів не може
погодитися з таким висновком суду
першої інстанції виходячи із
наступного.

Відповідно до положень статті 1 Закону
України "Про оцінку земель", нормативна
грошова оцінка земельних ділянок -
капіталізований рентний дохід із
земельної ділянки, визначений за
встановленими і затвердженими
нормативами.

Виходячи із змісту частини 5 статті 5
Закону України "Про оцінку земель",
нормативна грошова оцінка земельних
ділянок використовується для
визначення розміру земельного податку
та орендної плати за земельні ділянки
державної і комунальної власності.

Згідно зі статтею 18 Закону України "Про
оцінку земель" нормативна грошова
оцінка земельних ділянок, розташованих
у межах населених пунктів незалежно
від їх цільового призначення,
проводиться не рідше ніж один раз у 5 - 7
років.

Підставами проведення оцінки земель,
виходячи з положень статті 15 Закону
України "Про оцінку земель", є рішення
органу виконавчої влади або органу
місцевого самоврядування.

Статтею 20 Закону України "Про оцінку
земель" встановлено, що дані про
нормативну грошову оцінку окремої
земельної ділянки оформляються як
витяг з технічної документації з
нормативної грошової оцінки земель.

Частиною 1 статті 651 Цивільного кодексу
України передбачено, що зміна або
розірвання договору допускається лише
за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Згідно зі статтею 30 Закону України "Про
оренду землі" та п. 4.1. договору оренди
землі зміна умов договору оренди
землі здійснюється за взаємною згодою
сторін. У разі недосягнення згоди щодо
зміни умов договору оренди землі спір
вирішується в судовому порядку.

Статтею 632 Цивільного кодексу України
передбачено, що ціна в договорі
встановлюється за домовленістю
сторін. У випадках, встановлених
законом, застосовуються ціни (тарифи,
ставки тощо), які встановлюються
уповноваженими органами державної
влади або органами місцевого
самоврядування. Зміна ціни після
укладення договору допускається лише у
випадках і на умовах, встановлених
договором або законом.

Відповідно до пункту 2.2. договору
оренди землі сторони при укладенні
договору досягли згоди, що розмір
орендної плати збільшується у разі
зміни розмірів земельного податку.

Оскільки орендна плата за земельні
ділянки державної та комунальної
власності є регульованою ціною, у
зв'язку зі зміною зазначеним
рішенням органу місцевого
самоврядування розмірів нормативної
грошової оцінки земель міста
Харкова, що використовується для
визначення розміру орендної плати по
укладеному між сторонами договору
оренди землі, виникли обставини,
передбачені пунктом 2.2. договору як
підстава для перегляду (зміни) розміру
орендної плати.

Таким чином, зміна нормативної
грошової оцінки землі може бути
підставою для внесення змін до тих умов
договору оренди землі, які стосуються
розміру орендної плати.

Разом з тим, колегія суддів констатує,
що незастосування судом першої
інстанції вказаних норм матеріального
права не привело до прийняття
неправильного рішення по суті.
Резолютивна частина рішення суду
першої інстанції є правильною.

Колегія суддів дійшла висновку, що
позов не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як вище встановлено апеляційним судом,
позивач має право на захист в судовому
порядку права по внесенню до діючого
договору оренди землі, укладеного між
сторонами, змін, що стосуються розміру
орендної плати в зв'язку із змінами, що
відбулися в нормативній грошовій
оцінці землі.

Разом з тим, реалізація такого права
повинна здійснюватися відповідно до
вимог господарського процесуального
права, зокрема щодо співвідношення
предмету позову і підстав позову із
обсягом прав, що підлягають захисту в
судовому порядку.

Під предметом позову розуміється певна
матеріально-правова вимога позивача до
відповідача, стосовно якої позивач
просить прийняти судове рішення (п. 3.12.
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
року № 18).

Виходячи із змісту позовної заяви,
предметом позову в даній справі, є
матеріально-правова вимога про
внесення змін до договору оренди землі
від 01.12.2003 року шляхом визнання
укладеною додаткової угоди до
вказаного договору в редакції
позивача. При цьому, предмет позову
визначений позивачем, не співпадає із
фактичним предметом позову, оскільки
виходячи із резолютивної частини
позову мова іде не про внесення змін до
договору оренди, а про викладення
договору оренди в новій редакції,
шляхом зміни нумерації пунктів
договору, структури договору, змісту
пунктів договору, включення нових
пунктів, які виходять за межі підстав
позову.

Підстави позову становлять обставини,
якими позивач обґрунтовує свої вимоги
щодо захисту права та охоронюваного
законом інтересу (п. 3.12. Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 року № 18).

Як підстави позову, позивачем
визначено право на внесення змін до
договору у зв'язку зі зміною
нормативної грошової оцінки землі.

Таким чином, умови, які позивач просить
суд змінити, відносяться не тільки до
тих, зміна яких передбачена пунктом 2.2.
відповідного договору оренди землі, а
саме пункт 2 "Плата за землю", а й до
інших пунктів, зміна яких ні пунктом 2.2.,
ні іншими пунктами договору або Закону
не передбачена.

При цьому, колегія суддів вважає
неможливим самостійний вибір судом тих
пунктів із запропонованого проекту
договору оренди землі в новій редакції,
які складають предмет позову і не
виходять за межі підстав позову,
оскільки запропонована редакція
договору має свою структуру,
взаємозв'язок умов.

Позивач в свою чергу повинен був в
межах підстав позову обґрунтувати
необхідність внесення змін до пунктів
договору, які не стосуються зміни
нормативної грошової оцінки землі.
Необхідність зміни решти пунктів
договору нормативно не обґрунтована
позивачем, наявність законодавчих чи
передбачених договором підстав для
примушення відповідача погодитись із
пропонованими умовами, позивачем не
доведена.

Посилання представника позивача в
судовому засіданні на необхідність
привести спірний договір у
відповідність із типовим договором є
юридично неспроможними, оскільки ні
Постановою КМУ від 30.03.2004р. N 220 "Про
затвердження Типового договору оренди
землі", ні жодною іншою нормою права не
передбачено обов'язку орендарів
приводити у відповідність із вказаним
типовим договором договори, які були
укладені раніше. Тим більше, що
запропонована позивачем у спірній
додатковій угоді редакція договору не
відповідає змісту типового договору
затвердженого Постановою КМУ від
30.03.2004р. N220 "Про затвердження Типового
договору оренди землі".

На підставі викладеного колегія суддів
приходить до висновку, що позовні
вимоги є такими, що не підлягають
задоволенню.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції
в резолютивній частині рішення дійшов
також ж висновку, суд апеляційної
інстанції враховуючи положення п. 12
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17.05.2011
року № 7, відповідно до якого не
підлягає скасуванню судове рішення,
якщо апеляційною інстанцією буде
з'ясовано, що його резолютивна частина
є правильною, хоча б відповідні
висновки місцевого господарського
суду й не були належним чином
обґрунтовані у мотивувальній частині
рішення, колегія суддів не знаходить
підстав для задоволення апеляційної
скарги позивача та скасування рішення
суду першої інстанції.

Керуючись статтями 99, 101, пунктом 1
статті 103, статтею 105 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача залишити
без задоволення.

Рішення господарського суду
Харківської області від 14 серпня 2014
року залишити без змін.

Повна постанова складена 06 листопада
2014 року.

Головуючий суддя
Черленяк М.І.

Суддя
Ільїн О.В.

Суддя
Хачатрян В.С.