ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб-сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2014 р.
Справа № 923/1403/14

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Нікітенка С.В., при
секретарі Гапоновій К.С., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом публічного акціонерного
товариства "Енергопостачальна
компанія "Херсонобленерго", м. Херсон

до приватного підприємства
"Регіональне агропостачання", м.
Каховка Херсонської області

про стягнення 5373,78 грн.

За участю представників сторін:

від позивача - юрисконсульт Литовський
І.С., довіреність №07/2685-14 від 03.02.2014р.

від відповідача - не прибув.

Суть спору: публічне акціонерне
товариство "Енергопостачальна
компанія "Херсонобленерго" (позивач)
звернулось до суду з позовом, в якому
просить стягнути з приватного
підприємства "Регіональне
агропостачання" (відповідач)
заборгованість у розмірі 5373,78 грн., з
якої: 4481,04 грн. - сума заборгованості за
спожиту активну електричну енергію,
440,52 грн. - сума пені, 388,69 грн. - сума
інфляційних втрат та 63,53 грн. - сума 3%
річних. Судові витрати по справі
позивач просить суд покласти на
відповідача.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує посиланнями на умови
договору про постачання електричної
енергії №4270 від 29.03.2012р., додатку №2
договору №4270 від 29.03.2012р., положення
ст.ст. 509, 525, 530 ЦК України, ст.ст. 173, 193 ГК
України та п. 6.1, 6.11, пп. 2 п. 10.2, пп. 6.39, 8.1
Правил користування електричною
енергією.

27 жовтня 2014 року до суду
повернулася ухвала від 14.10.2014р. про
відкладення розгляду справи з
відміткою відділення поштового зв'язку
"за зазначеною адресою не проживає", яка
була направлена на юридичну адресу
відповідача: 74900, Херсонська обл., м.
Нова Каховка, вул. Мелітопольська, 182,
кв. 33.

Суд зазначає, що ухвала про
порушення справи була отримана
відповідачем 01.10.2014р., що
підтверджується поштовим
повідомленням, яке міститься у
матеріалах справи (а.с. 33).

Представник позивача у судовому
засіданні 28.10.2014р. позовні вимоги
підтримав у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання
28.10.2014р. не прибув, витребуваних судом
доказів не надав, про причини своєї
неявки суд жодним чином не інформував.

Відповідно до ст. 77 ГПК України,
неявка представника сторони у судове
засідання може бути підставою для
відкладення розгляду справи, коли з-за
такої неявки неможливо розглянути
певну справу.

У пункті 3.9.2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" № 18 від 26.12.2011 року
зазначено, що у випадку нез'явлення в
засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї
з них справа може бути розглянута без
їх участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Також, відповідно до приписів пункту 2
інформаційного листа Вищого
господарського суду від 15.03.2010р. № 01-08/140
„Про деякі питання запобігання
зловживанню процесуальними правами у
господарському судочинстві" особи, які
беруть участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце її
розгляду судом, якщо ухвалу про
порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві. У випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Таким чином, неявка у судове
засідання представника відповідача не
унеможливлює розгляд справи №923/1403/14,
не є підставою для відкладення її
розгляду.

За таких обставин, відповідно до
статті 75 ГПК України, справа
розглядається без участі представника
відповідача, за наявними в ній
матеріалами, яких достатньо для
вирішення спору по суті.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд -

в с т а н о в и в:

Матеріали справи свідчать, що
29.03.2012р. між публічним акціонерним
товариством "Енергопостачальна
компанія "Херсонобленерго" (надалі -
постачальник або позивач) та приватним
підприємством "Регіональне
агропостачання" (надалі - споживач або
відповідач) укладено договір про
постачання електричної енергії №4270
(надалі - договір).

Згідно умов п.2.2.2. договору,
постачальник зобов'язується постачати
споживачу електроенергію, як різновид
товару.

Відповідно до п.2.3.3. договору,
споживач зобов'язався оплачувати
вартість електричної енергії згідно із
додатком №2 до договору.

Відповідно до п. 2.3.4. договору,
споживач також зобов'язався
здійснювати оплату за перетікання
реактивної електричної енергії між
електромережею постачальника та
електроустановками споживача. Такі ж
обов'язки споживачів встановлені ст. 26
Закону України "Про електроенергетику"
від 16.10.1997 № 575/97-ВР (надалі - Закон № 575),
пп. 2, 6.33-6.35, 8 п.10.2. Правил користування
електричною енергією, затвердженими
постановою Національної комісії з
питань регулювання електроенергетики
України від 31.07.1996 № 28 (надалі - Правила).

Графік знімання показань засобів
обліку електричної енергії та порядок
розрахунків визначені додатком №2 до
договору.

Відповідно до п.1 додатку №2 до
договору встановлено розрахунковий
період тривалістю місяць. При цьому
зазначено, що споживач знімає
показання електролічильника о 00:00 год.
16 числа у місяці з 31 днем, 15 числа - у
місяці з 30 днями, 14 числа - з 29 днями та 13
числа - з 28 днями. Споживач зобов'язаний
протягом 0,5 доби з моменту зняття
показань електролічильників довести
їх значення до електропостачальної
організації у двох примірниках за
встановленою додатком №2а формою та
адресою: м. Каховка, вул. К. Лібкнехта, 104,
Каховський РЕЗ і ЕМ.

Згідно із п.3 додатку №2 до
договору, обсяг фактично спожитої
електричної енергії, з урахуванням
розрахункової величини втрат на
ділянці мережі від місця встановлення
засобів обліку до межі балансової
належності електромереж, визначається
за "Актом про обсяги споживання
електричної енергії", згідно показань
розрахункових засобів обліку, знятих
відповідно до графіка зняття показань
або акта про порушення Правил
користування.

Відповідно до п.1 додатку №2 до
договору, будь-які рахунки на оплату
електричної енергії мають бути
оплачені споживачем протягом 5
операційних днів від дня отримання
споживачем рахунка Постачальника
електричної енергії.

Відповідно до п.1.21 ст. 1 Закону
України „Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні" від 05.04.2001 №
2346-ІП операційний день - частина
робочого дня банку або іншої установи -
члена платіжної системи, протягом якої
приймаються від клієнтів документи на
переказ і документи на відкликання та
можна, за наявності технічної
можливості, здійснити їх обробку,
передачу та виконання.

Таким чином, з дня вручення
рахунку за спожиту активну та
реактивну електроенергію у споживача
виникає обов'язок його оплати. У
випадку несплати отриманого рахунку
протягом 5 операційних днів з дня його
вручення споживач вважається таким, що
прострочив виконання зобов'язання.

Матеріали справи свідчать, що
відповідач в порушення умов договору
не виконав свої зобов'язання по
розрахунковим періодам (березень 2014
року - квітень 2014 року) по оплаті за
активну електроенергію та за реактивну
електроенергію.

Так, позивачем на підставі
наданих відповідачем актів про обсяги
спожитої споживачем електричної
енергії, виставлено останньому рахунок
№4270 від 17.03.2014р. на суму 4870,04 грн., в т.ч.
ПДВ, з яких 3631,16 грн. плата за спожиту
активну електроенергію, та №4279 від
15.04.2014р. на суму 10675,44 грн., в т.ч. ПДВ, з
яких 849,88 грн. плата за спожиту активну
електроенергію. Вказані рахунки були
отримані представником відповідача
особисто 17.03.2014р. і 15.04.2014р. відповідно,
та в установлений договором 5-денний
термін сплачені не були.

Станом на день звернення позивача
з позовом до суду, сума заборгованості
відповідача перед позивачем по
активній електроенергії за
березень-квітень 2014р. становить 4481,04
грн.

Проаналізувавши заявлені позовні
вимоги з положеннями чинного
законодавства суд дійшов висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню,
виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 193 ГК
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином,
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 525, 526
Цивільного кодексу України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших правових
актів, а за відсутності таких умов та
вимог - відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

У відповідності до п. 1 ст. 530 ЦК
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно зі статтею 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Доказів погашення заявленої до
стягнення суми основного боргу у
розмірі 4481,04 грн. відповідачем суду не
надано.

З огляду на викладене, позовні
вимоги в частині стягнення суми
основного боргу у розмірі 4481,04 грн., є
доведеними і обґрунтованими.

Щодо позовних вимог в частині
стягнення пені, інфляційних втрат та 3%
річних, ст. 625 ЦК України допускає, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Індекс інфляції є статистичною
інформацією, яка щомісячно надається
Держкомстатом та публікується в газеті
"Урядовий кур'єр", та на офіційному
веб-сайті Державного комітету
статистики України (http://www.ukrstat.gov.ua).
Вимагати сплати суми боргу з
врахуванням індексу інфляції є правом
кредитора. Індекс інфляції,
застосований у розрахунку, відповідає
таким даним.

В разі, якщо сторони в договорі не
передбачили сплату процентів річних та
їх розмір, підлягають сплаті три
проценти річних від простроченої суми
за весь час прострочення. Проценти
річних є самостійною формою
цивільно-правової відповідальності за
порушення грошових зобов'язань та
можуть стягуватися поряд із пенею.

Нарахування пені узгоджено п.6
додатку № 2 до договору, яким
передбачено, що у разі несвоєчасної
оплати платежів, постачальник
електричної енергії проводить
споживачу нарахування пені у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла в період, за який нараховується
пеня.

Доказів сплати нарахованих сум
пені, інфляційних втрат та 3% річних,
відповідачем суду не надано.

Таким чином, позовні вимоги в
частині стягнення суми пені у розмірі
440,52 грн., суми інфляційних втрат у
розмірі 388,69 грн. та суми 3% річних у
розмірі 63,53 грн. підлягають
задоволенню, оскільки вони погоджені
та розраховані у встановленому законом
порядку.

Відповідно до положень ст.ст. 33, 34
ГПК України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Докази подаються сторонами та
іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки
ті докази, які мають значення для
справи.

Обставини справи, які відповідно
до законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідач позовні вимоги
належними та доступними засобами
доказування не спростував, а наявні в
матеріалах справи документи свідчать
про безспірність та обґрунтованість
позовних вимог.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин в їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
заявлені позивачем вимоги
документально підтверджені, а отже
такі, що підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Понесені позивачем витрати зі
сплати судового збору у розмірі 1827,00
грн. відшкодовуються йому за рахунок
відповідача, з вини якого спір доведено
до врегулювання у судовому порядку.

У судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
судового рішення і повідомлено
представнику позивача про дату
складення повного рішення.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного
підприємства "Регіональне
агропостачання" (74900, Херсонська
область, м. Каховка, вул.
Мелітопольська, 182, кв. 33, код ЄДРПОУ -
36971088) на користь публічного
акціонерного товариства
"Енергопостачальна компанія
"Херсонобленерго" (73003, м. Херсон, вул.
Пестеля, 5, код ЄДРПОУ - 05396638) на рахунок
із спеціальним режимом використання №
0852 в філії Херсонського обласного
управління АТ "Ощадбанк", МФО 352457,
заборгованість за спожиту активну
електроенергію за березень-квітень
2014р. у розмірі 4481,04 грн.

3. Стягнути з приватного
підприємства "Регіональне
агропостачання" (74900, Херсонська
область, м. Каховка, вул.
Мелітопольська, 182, кв. 33, код ЄДРПОУ -
36971088) на користь публічного
акціонерного товариства
"Енергопостачальна компанія
"Херсонобленерго" (73003, м. Херсон, вул.
Пестеля, 5, код ЄДРПОУ - 05396638) на поточний
рахунок № 2 в філії Херсонського
обласного управління АТ "Ощадбанк", МФО
321767, суму пені у розмірі 440,52 грн., суму
інфляційних втрат у розмірі 388,69 грн.,
суму 3% річних у розмірі 63,53 грн. та 1827,00
грн. судового збору.

Накази видати стягувачу після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено 30.10.2014р.

Суддя
С.В. Нікітенко