ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"30" жовтня 2014 р.Справа № 916/2524/14

За позовом ОСОБА_1

До відповідача Товариства з додатковою
відповідальністю „Завод Легмаш"

про стягнення частини майна у розмірі
10,65%

Колегія суддів у складі:

Головуючий суддя Демешин О. А.

Суддя Степанова Л.В.

Суддя Горячук Н.О.

Представники:

від позивача: ОСОБА_3 - довіреність

від відповідача: Веронський О.В. -
довіреність

СУТЬ СПОРУ: ОСОБА_1 (далі-Позивач)
звернулась до господарського суду
Одеської області з позовом до
Товариства з додатковою
відповідальністю „Завод Легмаш"
(далі-Відповідач) про стягнення частини
майна ТДВ „Завод Легмаш" пропорційно
її частці у статутному капіталі
товариства у розмірі 10,65% по
результатам звіту за 2011рік.

Позивач позов підтримує у
повному обсязі.

У зв`язку з ненаданням
відповідачем відзиву на позов справа
розглядається за наявними матеріалами,
в порядку ст.85 ГПК України.

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 є учасником Товариства з
додатковою відповідальністю „Завод
Легмаш".

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги,
позивач посилається на те, що 17.12.2011року
нею було подано, посвідчену нотаріусом,
заяву про добровільний вихід із складу
учасників вказаного товариства з
виплатою вартості майна, пропорційній
її частці у статутному капіталі
товариства.

Оскільки розмір цієї частки, як
стверджує позивач, становив 10,65% - то по
результатам звіту за 2011рік ОСОБА_1
просить стягнути з відповідача частину
майна, пропорційну частці в розмірі
10,65%.

Заслухавши пояснення сторін та
дослідивши матеріали справи суд
вважає, що у задоволенні позову слід
відмовити, виходячи з наступного:

Пунктами 4, 5 частини другої статті 54 ГПК
України встановлено, що позовна заява
повинна містити зміст позовних вимог;
виклад обставин, на яких грунтуються
позовні вимоги; зазначення доказів, що
підтверджують позов; обґрунтований
розрахунок сум, що стягуються чи
оспорюються; законодавство, на
підставі якого подається позов.

Частиною 1 статті 190 ЦК України
встановлено, що майном як особливим
об`єктом вважаються окрема річ,
сукупність речей, а також майнові права
та обов`язки.

Річчю, відповідно до ст.179 ЦК України є
предмет матеріального світу, щодо
якого можуть виникати цивільні права
та обов`язки.

Як передбачено частиною 1 статті 192
глави 13 (Речі.Майно) ЦК України -
законним платіжним засобом,
обов`язковим до приймання за
номінальною вартістю на всій території
України, є грошова одиниця України -
гривня.

Частиною 1 статті 54 Закону України „Про
господарські товариства" встановлено,
що при виході учасника з товариства з
обмеженою відповідальністю (ч.3 ст.65
цього Закону передбачає застосування
норм статті 54 до товариства з
додатковою відповідальністю) йому
виплачується вартість частини майна
товариства, пропорційна його частці у
статутному капіталі. Виплата
провадиться після затвердження звіту
за рік, в якому він вийшов з товариства,
і в строк до 12 місяців з дня виходу. На
вимогу учасника та за згодою
товариства вклад може бути повернуто
повністю або частково в натуральній
формі.

У позовній заяві позивач просить
„Стягнути з Товариства з додатковою
відповідальністю „Завод Легма" на
користь ОСОБА_1 пропорційно її частці у
статутному капіталі, частину майна ТДВ
„Завод Легмаш" у розмірі 10,65%, що
належала йому по результатам звіту за
2011рік".

З огляду на вищевказані норми ЦК
України та Закону, суд вважає, що вимоги
щодо стягнення майна повинні були бути
визначені переліком індивідуально
визначеного та подільного майна в
натурі, на яке може бути здійснено
стягнення пропорційно частці позивача
у статутному капіталі товариства. Або у
позовній заяві позивач мав зазначити
вимоги щодо стягнення грошових коштів
у грошових одиницях України - гривнях.

Стягнення вартості „частини майна",
визначеної у відсотках (10,65%) - не
відповідає вимогам Глави 13 Цивільного
Кодексу України, що є підставою для
відмови у задоволенні позову.

Крім того, як зазначалось вище, виплата
вартості частини майна товариства
виплачується учаснику при виході
учасника з товариства після
затвердження звіту за рік, в якому він
вийшов з товариства, і в строк до 12
місяців з дня виходу (ч.1 ст.54 Закону
України „Про господарські товариства).
Однак, як вбачається з матеріалів
справи, ОСОБА_1 з товариства з
додатковою відповідальністю „Завод
Легмаш" у 2011році не вийшла, що
підтверджується її підписом у Змінах
до Статуту ТДВ „Завод Легмаш",
посвідченим 17.12.2013р. приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_5

Зазначені Зміни до Статуту були
зареєстровані державним реєстратором
13.03.2014року і ОСОБА_1, відповідно пунктів
1.5., 4.1. Статуту - є учасником ТДВ „Завод
Легмаш" з часткою у статутному капіталі
в розмірі 10,651%.

До речі, у матеріалах справи відсутні
докази, що позивач володіла часткою у
статутному капіталі товариства в
розмірі 10,65% станом на 17.12.2011р.,
стягнення майна, пропорційно якої є
предметом спору по справі. Як
вбачається з копії Статуту ТДВ „Завод
Легмаш", зареєстрованого 16.07.1999р.,
позивач володіла часткою у статутному
капіталі товариства в розмірі 7,956%.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд
вважає, що у задоволенні позову слід
відмовити.

Керуючись ст.ст. 44, 49,
82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову
відмовити повністю

Рішення суду набирає законної сили, в
порядку ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 03.11.2014р.

Головуючий суддя
Демешин О. А.

Суддя
Степанова Л.В.

Суддя
Горячук Н.О.