номер провадження справи 33/71/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2014
Справа № 908/3280/14

за позовом Артемівського міжрайонного
прокурора (84500, м. Артемівськ Донецької
області, вул. Артема, 45) в інтересах
держави: в особі органу уповноваженого
державою здійснювати відповідні
функції в спірних відносинах -
Управління муніципального розвитку
Артемівської міської ради (84500, м.
Артемівськ Донецької області, вул.
Артема, 44)

до відповідача Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 (84500, АДРЕСА_1)

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача Комунальне підприємство
"Артемівська керуюча компанія
житлово-комунальних послуг" (84500, м.
Артемівськ Донецької області, вул.
Соборна, 8)

про стягнення суми, розірвання
договору та повернення майна,

Суддя Мірошниченко М.В.

Секретар судового засідання Хилько
Ю.І.

За участю представників сторін:

Прокурор: Красних О.О. - посвідчення №
013462 від 03.12.2012 р.;

від позивача: не з'явився;

від відповідача : не з'явився;

від третьої особи: не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Артемівський міжрайонний прокурор, м.
Артемівськ Донецької області в
інтересах держави: в особі органу
уповноваженого державою здійснювати
відповідні функції в спірних
відносинах - Управління муніципального
розвитку Артемівської міської ради, м.
Артемівськ Донецької області
звернувся в господарський суд
Запорізької області з позовною заявою
про стягнення з ФОП ОСОБА_2
заборгованості в розмірі 11062,83 грн., з
яких: 10 007,64 грн. - заборгованість з
орендної плати, 866,47 грн. - сума пені, 188,72
грн. - сума трьох відсотків річних; про
розірвання договору оренди
комунального майна № 110/11 від
11.11.2011 р. та про зобов'язання
відповідача повернути комунальне
майно - нежитлове приміщення для
розміщення офісу, загальною площею 16,98
кв.м., що знаходиться на балансі КП
"Артемівська керуюча компанія
житлово-комунальних послуг" та
розташоване за адресою: АДРЕСА_2,
вартість якого згідно звіту про
експертну оцінку становить 8733 грн. - за
актом приймання - передачі.

В обґрунтування своїх позовних вимог
прокурор посилається на приписи ст. 180
Господарського кодексу України, ст.ст.
530, 611, 629, 638, 651, 785 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 18, 19, 27 Закону України
"Про оренду державного і комунального
майна" та умови договору оренди
нерухомого майна № 110/11 від 11.11.2011р. При
цьому вказує, що за період з квітня 2013 р.
по липень 2014 р., включно, внаслідок
неналежного виконання відповідачем
взятих на себе договірних зобов'язань у
останнього утворилася заборгованість
по орендній платі в розмірі 10007,64 грн.,
що потягло за собою нарахування
фінансових санкцій. Наведені
обставини, за доводами прокурора, є
підставою для розірвання договору
оренди № 110/11 від 11.11.2011 р. та повернення
орендованого майна.

Просить позов задовольнити.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 09.09.2014 р.
порушено провадження у справі № 908/3280/14,
розгляд якої призначено на 07.10.2014 р.

Ухвалою від 07.10.2014 р. на підставі ст. 77
ГПК України розгляд справи відкладено
на 04.11.2014 р.

Позивач та третя особа - процесуальним
правом на участь представників у
судовому засіданні не скористалися.
Проте, надіслали на адресу суду
витребувані документи та пояснення,
згідно яких, позовні вимоги ними
підтримуються у повному обсязі. Крім
того, і позивач, і третя особа, просять
розглянути справу за відсутності їх
представників.

Відповідач - вимоги суду, викладені в
ухвалах від 09.09.2014 р. та від 07.10.2014 р.,
щодо надання письмового відзиву та
витребуваних судом документів не
виконав, процесуальним правом на
участь представника у судовому
засіданні не скористався, про причини
неявки суд не повідомив.

Відповідно до підпункту 3.9.1 Постанови
Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції»
особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце її розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог ч. 1 ст. 64 та ст.
87 ГПК України.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

В даному випадку, ухвали
господарського суду від 09.09.2014 р. та від
07.10.2014 р. були направлені судом на
адресу відповідача: 84500, АДРЕСА_1, яка
співпадає з місцезнаходженням
відповідача, визначеним у Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців (Витяг з ЄДР
станом на 04.11.2014 р. наявний в матеріалах
справи).

Тобто, про час та місце слухання даної
справи відповідач був повідомлений
належним чином.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
№ 18 від 26.12.2011 р. у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Стаття 75 ГПК України дозволяє суду
розглянути спір за наявними у справі
матеріалами, у випадку, якщо відзив на
позов та витребувані судом документі
не надані.

Враховуючи обмеженість розгляду
справи визначеним законом
процесуальним строком, достатність
матеріалів справи для розгляду
позовної заяви, суд дійшов висновку про
можливість розгляду справи за
відсутності представників позивача,
відповідача та третьої особи.

За клопотанням присутнього у судовому
засіданні прокурора фіксація судового
процесу технічними засобами не
здійснювалася.

В судовому засіданні представник
прокуратури в повному обсязі підтримав
вимоги, викладені у позові, та
підтвердив наведені у позові
обставини.

В судовому засіданні 04.11.2014 р. прийнято
і оголошено на підставі ст. 85 ГПК
України вступну і резолютивну частини
судового рішення.

Розглянувши та дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку про
наявність підстав для часткового
задоволення позову.

Матеріали свідчать, що 11.11.2011 року між
Управлінням муніципального розвитку
Артемівської міської ради
(Орендодавцем, позивачем у справі) та
ФОП ОСОБА_2 (Орендарем, відповідачем у
справі) було укладено договір оренди
нерухомого майна (нежитлових
приміщень, будівель, споруд)
комунальної власності територіальної
громади м. Артемівська № 110/11 (надалі -
Договір), за умовами якого Орендодавець
передає, а Орендар приймає в строкове
платне користування нерухоме майно
загальною площею 16,98 м2 по АДРЕСА_2, яке
знаходиться на балансі КП "Артемівська
керуюча компанія житлово-комунальних
послуг" (третьої особи у справі), для
розміщення офісу. Вартість
орендованого майна визначена на
підставі звіту про експертну оцінку
його вартості і становить 8733,00 грн. без
ПДВ станом на 31.10.2011 р.

Відповідно до п. 2.1 Договору вступ
Орендаря у користування майном настає
одночасно із підписанням сторонами
Договору та Акту прийому-передачі
вказаного майна.

Повернення орендованого майна
Орендодавцеві здійснюється шляхом
підписання відповідних актів
прийому-передачі (п. 2.4 Договору).

Пунктом 3.1 Договору Сторони узгодили,
що орендна плата визначається на
підставі Методики розрахунку і порядку
використання плати за оренду майна
комунальної власності територіальної
громади м. Артемівська, затв.
Артемівською міською радою і складає
509,43 грн. в місяць без ПДВ.

Орендна плата встановлюється у
грошовій формі та перераховується на
розрахунковий рахунок
Балансоутримувача об'єкта оренди
Орендарем щомісячно, не пізніше 25 числа
поточного місяця (п. 3.2 Договору).

Відповідно до п. 3.3 Договору розмір
орендної плати за кожний наступний
місяць визначається шляхом
коригування розміру місячної орендної
плати за попередній місяць на індекс
інфляції за попередній місяць.

Згідно із п. 4.8 Орендар зобов'язався
своєчасно і в повному обсязі вносити
орендну плату, згідно з умовами цього
Договору.

За умовами п. 7.2 Договору за несвоєчасне
або не в повному обсязі внесення
орендної плати та сум за послуги по
оформленню орендних відношень, Орендар
сплачує пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла у період,
за який сплачується пеня за кожний день
прострочки (включаючи день оплати).

Пунктом 8.1 Договору встановлено строк
Оренди: з 11.11.2011 р. по 10.11.2014 р.

Відповідно до п. 8.5 Договору він може
бути розірваний на вимогу однієї із
сторін за рішенням господарського суду
у випадках, передбачених чинним
законодавством та цим Договором.

Згідно долученого до матеріалів справи
Акта прийому-передачі нежитлового
приміщення, об'єкт оренди по Договору
був переданий у користування Орендарю -
11.11.2011 р.

Як встановлено судом, з боку позивача
зобов'язання за Договором були
виконані належним чином. Так, в період з
квітня 2013 р. по липень 2014 р. включно,
відповідачу були надані послуги з
оренди нежитлового приміщення на
загальну суму 10007,64 грн.

Проте, з боку відповідача умови п. 3.2
Договору (щодо здійснення орендних
платежів), належним чином виконані не
були.

Направлена на адресу відповідача
Претензія (вих. № 01-0718/13 від 18.06.2014 р.) про
погашення заборгованості, була
залишена останнім без відповіді та
задоволення.

Крім того, 23.12.2013 р. на адресу
відповідача був направлений лист (вих.
№ 01-3550-09) про
розірвання Договору, який відповідачем
залишено без відповіді.

За твердженням заявника, внаслідок
неналежного виконання відповідачем
своїх зобов'язань щодо внесення
орендних платежів, у останнього
утворилась заборгованість за
Договором, яка підлягає стягненню, і
зазначене є достатньою підставою для
розірвання договору та повернення
майна.

Позовні вимоги про стягнення з ФОП
ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 11062,83
грн., з яких: 10 007,64 грн. - заборгованість
з орендної плати, 866,47 грн. - сума пені,
188,72 грн. - сума трьох відсотків річних;
про розірвання договору оренди
комунального майна № 110/11 від 11.11.2011 р.
та про повернення орендованого майна
за актом приймання - передачі, стали
предметом судового розгляду у даній
справі.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 11 Цивільного кодексу
України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
є: договори та інші правочини…
Цивільні права та обов'язки можуть
виникати безпосередньо з актів
цивільного законодавства. Аналогічні
положення містить ст. 174 Господарського
кодексу України, згідно з якою
господарські зобов'язання між
суб'єктами господарювання виникають,
зокрема, з господарського договору та
інших угод, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного
кодексу України, за договором найму
(оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк.

Предметом оренди за договором № 110/11
від 11.11.2011 р. є комунальне майно, тому
правовідносини сторін щодо порядку
користування ним регулюються
приписами Закону України "Про оренду
державного та комунального майна".

Згідно ч. 1 ст. 286 Господарського кодексу
України, орендна плата - це фіксований
платіж, який орендар сплачує
орендодавцю незалежно від наслідків
своєї господарської діяльності.

Відповідно до умов статті 762 Цивільного
кодексу України передбачено, що за
користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму... Плата
за користування майном може вноситься
за вибором сторін у грошовій або
натуральній формі... Плата за
користування майном вноситься
щомісячно, якщо інше не встановлено
договором ...

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна" встановлено, що орендар
зобов'язаний вносити орендну плату
своєчасно і у повному обсязі.

За таких обставин, оскільки однією із
кваліфікуючих ознак договору найму є
його оплатний характер, і за
користування найманим майном з наймача
стягується орендна плата.

Орендар за користування об'єктом
оренди вносить орендну плату незалежно
від наслідків господарської
діяльності (ч. 1 ст. 19 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна").

З приписів п. 4.8 Договору вбачається,
Орендар зобов'язався своєчасно і в
повному обсязі вносити орендну плату.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України, до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
двостороннім, якщо правами та
обов'язками наділені обидві сторони
договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу
України встановлено, що відповідно до
ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
закріплено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи,
зобов'язання за Договором оренди щодо
передачі відповідачу нерухомого майна
в оренду виконано у повному обсязі, що
підтверджується актом
прийому-передачі від 11.11.2011 р., копія
якого міститься в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України передбачено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначалось вище, згідно із п. п. 3.2, 3.3
Договору орендна плата встановлюється
у грошовій формі та перераховується на
розрахунковий рахунок
Балансоутримувача об'єкта оренди
Орендарем щомісячно, не пізніше 25 числа
поточного місяця з урахуванням індексу
інфляції.

Судом встановлено, що за період з 01.04.2013
р. по 31.07.2014 р. відповідачу було
нараховано 10007,64 грн. орендних платежів.

Внаслідок неналежного виконання
договірних зобов'язань, у відповідача
виникла заборгованість за Договором в
сумі 10007,64 грн. Доказів її погашення
відповідачем до суду надано не було.

Зважаючи на те, що ФОП ОСОБА_2, в
порушення умов Договору та
вищенаведених норм ЦК України, свої
зобов'язання щодо своєчасної сплати
орендних платежів не виконав, суд
вважає позовну вимогу про стягнення
боргу в сумі 10007,64 грн. з орендної плати
законною і обґрунтованою, а тому
задовольняє її у повному обсязі.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

На особу, яка допустила неналежне
виконання зобов'язання, покладаються
додаткові юридичні обов'язки, в тому
числі передбачені статтею 625
Цивільного кодексу України.

Зокрема, частиною 2 статті 625 ЦК України
встановлено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Несвоєчасне виконання відповідачем
зобов'язань за Договором підтверджено
матеріалами справи, а відтак позовна
вимога про стягнення з відповідача 3%
річних в сумі 188,72 грн. (нарахованих за
період з 26.04.2013 р. по 31.07.2014 р.) за
неналежне виконання грошового
зобов'язання є правомірною і
обґрунтованою, а тому задовольняється
у повному обсязі. Розрахунок судом
перевірено та визнано вірним.

Крім того, відповідно до положень ст. 611
ЦК України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 216 ГК України передбачено, що
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

У сфері господарювання застосовуються
такі види господарських санкцій:
відшкодування збитків; штрафні
санкції; оперативно-господарські
санкції (ч. 2 ст. 217 ГК України).

Статтею 230 ГК України передбачено, що
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором (п. 6 ст. 231 ГК України).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
платники коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочення
платежу пеню у розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

В даному випадку сторони в п. 7.2
Договору встановили, що за несвоєчасне
або не в повному обсязі внесення
орендної плати та сум за послуги по
оформленню орендних відношень, Орендар
сплачує пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла у період,
за який сплачується пеня за кожний день
прострочки (включаючи день оплати).

З огляду на вищевикладене, враховуючи
умови Договору та приписи чинного
законодавства, суд вважає, що вимога
позивача про стягнення пені заявлена
правомірно.

В той же час, суд відзначає, що в силу п.
6 ст. 232 ГК України нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

Перевіривши здійснений позивачем
розрахунок пені з урахуванням приписів
ст. 232 ГК України за допомогою юридичної
інформаційно-пошукової системи
«Законодавство», суд дійшов висновку,
що вимога про її стягнення підлягає
задоволенню частково в сумі 525,70 грн.

В решті вимоги про стягнення пені, слід
відмовити, як нарахованої та заявленої
безпідставно.

Далі, умовами Договору, а саме пунктами
7.1 та 8.5 передбачено, що за невиконання
або неналежне виконання зобов'язань
згідно з договором оренди сторони
несуть відповідальність, передбачену
чинним законодавством. Договір може
бути розірваний на вимогу однієї із
сторін за рішенням господарського суду
у випадках, передбачених чинним
законодавством та цим Договором.

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного
кодексу України, ст.193 Господарського
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору,
одностороння відмова від зобов'язання
не допускається.

Зобов'язанням у свою чергу є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку (ст.509
Цивільного кодексу України).

Стаття 174 Господарського кодексу
України передбачає, що господарські
зобов`язання можуть виникати з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також з угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

У відповідності до ч. 1 ст.759 Цивільного
кодексу України за договором найму
(оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору.

Статтею 26 Закону України "Про оренду
державного та комунального майна"
передбачено, що договір оренди може
бути достроково розірвано за рішенням
суду у разі невиконання сторонами
договірних зобов'язань.

У відповідності до ч. 2 ст. 651 Цивільного
кодексу України договір може бути
змінено або розірвано за рішенням суду
на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.

Із змісту цієї норми слідує, що
визначення істотності порушення є
оціночним поняттям, яке повинно
вирішуватися з урахуванням усіх
обставин конкретної справи.

Згідно ст. 10 Закону України "Про оренду
державного та комунального майна",
орендна плата, з урахуванням її
індексації та своєчасність її
внесення, віднесені до істотних умов
договору оренди.

Виходячи з ч.3 ст.18 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна" орендар зобов'язаний вносити
орендну плату своєчасно і у повному
обсязі.

Істотне порушення орендарем (наймачем)
такої умови договору оренди державного
(комунального) майна, як внесення
орендної плати є достатньою правовою
підставою для дострокового розірвання
договору оренди в судовому порядку та
повернення орендованого майна
орендодавцю (наймодавцю).

За таких обставин, беручи до уваги, що
відповідач не надав суду доказів
належного виконання зобов'язань за
Договором стосовно здійснення повної
та своєчасної оплати за майно, що
орендується, позовна вимога про
розірвання договору оренди № 110/11 від
11.11.2011 р. підлягає задоволенню.

В свою чергу, ч.1 ст. 782 Цивільного
кодексу України передбачає, що
наймодавець має право відмовитися від
договору найму і вимагати повернення
речі, якщо наймач не вносить плату за
користування річчю протягом трьох
місяців підряд.

Виходячи з ч. 1 ст. 27 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна" обов'язок орендаря повернути
орендодавцеві об`єкт оренди на умовах,
зазначених в договорі, є правовим
наслідком розірвання договору оренди.

Пунктом 2.4 Договору передбачено, що
повернення орендованого майна
Орендодавцеві здійснюється шляхом
підписання відповідних актів
прийому-передачі.

З огляду на вищевикладене, оскільки
відповідач в період: квітень 2013р. -
липень 2014 р. (тобто більше трьох
місяців) не вносив орендну плату,
зважаючи на розірвання договору оренди
та відсутність у відповідача правових
підстав для користування майном,
позовна вимога про повернення
орендованого відповідачем майна за
актом приймання-передачі, підлягає
задоволенню.

Отже, позов задовольняється частково.

Відповідно до ст. 49 ГПК України якщо
спір виник внаслідок неправильних дій
сторони, господарський суд має право
покласти на неї судовий збір незалежно
від результатів вирішення спору.
Враховуючи, що спір доведений до суду з
вини відповідача, витрати зі сплати
судового збору в загальній сумі 4263,00
грн. (за позовними вимогами як
майнового так і не майнового характеру)
покладаються на ФОП ОСОБА_2 у повному
обсязі.

Керуючись ст.ст. 49, 75, ст.ст. 82-85
Господарського процесуального
кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (84500, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1,
розрахункові рахунки в установах банку
не відомі) на користь Управління
муніципального розвитку Артемівської
міської ради (84500, м. Артемівськ
Донецької області, вул. Артема, 44, код
ЄДР 03364731 на розрахунковий рахунок
балансоутримувача Комунального
підприємства "Артемівська керуюча
компанія житлово-комунальних послуг"
(84500, м. Артемівськ Донецької області,
вул. Соборна, 8, код ЄДР 34215406, р/р №
6650 в Донецькому РУ «Приватбанк»,
МФО 335496) суму 10007 (десять тисяч сім) грн.
64 коп. боргу з орендної плати, суму 188
(сто вісімдесят вісім) грн. 72 коп. трьох
відсотків річних та суму 525 (п'ятсот
двадцять п'ять) грн. 70 коп. пені. Видати
наказ.

Розірвати договір оренди нерухомого
майна (нежитлових приміщень, будівель,
споруд) комунальної власності
територіальної громади м. Артемівська
№ 110/11 від 11.11.2011 р., укладений між
Управлінням муніципального розвитку
Артемівської міської ради та Фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_2.

Зобов'язати Фізичну особу - підприємця
ОСОБА_2 (84500, АДРЕСА_1) повернути
комунальне майно нежитлове приміщення
для розміщення офісу, загальною площею
16,98 кв.м., що знаходиться на балансі
Комунального підприємства
"Артемівська керуюча компанія
житлово-комунальних послуг" та
розташоване за адресою: АДРЕСА_2,
вартість якого згідно звіту про
експертну оцінку становить 8733,00 грн. -
за актом приймання-передачі. Видати
наказ.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (84500, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1,
розрахункові рахунки в установах банку
не відомі) на користь Державного
бюджету України (одержувач: УДКСУ у м.
Запоріжжі (Орджонікідзевський район),
22030001; банк одержувача: ГУДКСУ у
Запорізькій області; МФО 813015; ; р/р № 3007) суму
4263 (чотири тисячі двісті шістдесят три)
грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Рішення оформлено у повному обсязі та
підписано згідно із вимогами ст. 84 ГПК
України 07.11.2014р.

Суддя
М.В. Мірошниченко