ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2014 р.Справа № 916/3110/14

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Князєвої
К.Р.

За участю представників сторін:

Від позивача: не з'явився;

Від відповідача: Волканов В.С. за
довіреністю № 07/14 від 30.12.2013р.

Розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за позовом
приватного акціонерного товариства
„Страхова компанія „АХА Страхування"
до приватного акціонерного товариства
„Страхова компанія „Остра" про
стягнення 15 610,83 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство
„Страхова компанія „АХА Страхування"
(далі по тексту - ПрАТ „СК „АХА
Страхування") звернулось до
господарського суду Одеської області з
позовом до приватного акціонерного
товариства „Страхова компанія „Остра"
(далі по тексту - ПрАТ „СК „Остра") про
стягнення 15 610,83 грн. збитків по виплаті
страхового відшкодування за регресною
вимогою. В обґрунтування заявлених
позовних вимог ПрАТ „СК „АХА
Страхування" посилається на
необхідність відшкодування збитків,
які були заподіяні позивачу у зв'язку з
виплатою ОСОБА_3 (надалі за текстом -
ОСОБА_3) страхового відшкодування,
здійсненого відповідно до договору
добровільного страхування наземного
транспорту № 273681Га/13п від
24.10.2013р.,укладеного між ПрАТ „СК „АХА
Страхування" (Страховиком) та ОСОБА_3
(Страхувальником).

В процесі розгляду справи до суду
неодноразово надходили клопотання
ПрАТ „СК „АХА Страхування" (вх. № 22167/14
від 26.08.2014р. та вх. № 37376/14 від 20.10.2014р.)
про розгляд справи за відсутності його
представника.

Відповідач повністю заперечує проти
позову, наголошуючи на його
безпідставності та необґрунтованості.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши доводи та пояснення
представника відповідача, суд
встановив наступне.

24.10.2013.р між ПрАТ „СК „АХА Страхування"
(Страховик) та ОСОБА_3 (Страхувальник)
було укладено договір добровільного
страхування наземного транспорту №
273681Га/13п, у відповідності до умов п.п
24.1, 24.2 якого Страховик взяв на себе
зобов'язання компенсувати
Страхувальнику прямі збитки, які є
наслідком настання певних подій за
страховими ризиками, що наведені у п. 24.2
даного договору, які носять ознаки
ймовірності та випадковості, а також
зобов'язується компенсувати понесені
Страхувальником додаткові витрати
згідно з п. 33.1 та п. 33.2 договору в
результаті настання страхового
випадку. До страхових ризиків
відносяться зокрема збитки внаслідок
ДТП - будь-яке пошкодження або знищення
ТЗ, його окремих складових частин чи
додаткового обладнання внаслідок ДТП.

Предметом вказаного договору є майнові
інтереси Страхувальника
(Вигодонабувача), що не суперечать
закону, пов'язані з володінням,
користуванням і розпорядженням
наземним транспортним засобом (далі -
ТЗ) та іншим майном, вказаним у розділах
5 та 6 цього договору. Інформація про
застрахований транспортний засіб:
марка, модель - Ford Mondeo, реєстраційний
номер НОМЕР_1, рік випуску 2013, колір -
Чорний, об'єм двигуна 1 560 куб. см.,
власником якого є ОСОБА_3

Згідно ст. 1 Закону України „Про
страхування" від 07.03.1996р. N 85/96-ВР (з
подальшими змінами та доповненнями;
надалі за текстом - Закон України „Про
страхування") страхуванням є вид
цивільно-правових відносин щодо
захисту майнових інтересів фізичних
осіб та юридичних осіб у разі настання
певних подій (страхових випадків),
визначених договором страхування або
чинним законодавством, за рахунок
грошових фондів, що формуються шляхом
сплати фізичними особами та юридичними
особами страхових платежів (страхових
внесків, страхових премій) та доходів
від розміщення коштів цих фондів.

Стаття 6 Закону України „Про
страхування" визначає добровільне
страхування як страхування, яке
здійснюється на основі договору між
страхувальником і страховиком.
Загальні умови і порядок здійснення
добровільного страхування
визначаються правилами страхування, що
встановлюються страховиком самостійно
відповідно до вимог цього Закону.
Конкретні умови страхування
визначаються при укладенні договору
страхування відповідно до
законодавства.

Відповідно до ст. 16 Закону України
„Про страхування" договір страхування
- це письмова угода між страхувальником
і страховиком, згідно з якою страховик
бере на себе зобов'язання у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату страхувальнику або
іншій особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору. За
змістом статті 355 Господарського
кодексу України об'єкти страхування,
види обов'язкового страхування, а також
загальні умови здійснення страхування,
вимоги до договорів страхування та
порядок здійснення державного нагляду
за страховою діяльністю визначаються
Цивільним кодексом України, цим
Кодексом, законом про страхування,
іншими законодавчими актами.

У відповідності до ст. 2 зазначеного
Закону страховиками визнаються
фінансові установи, які створені у
формі акціонерних, повних, командитних
товариств або товариств з додатковою
відповідальністю згідно з Законом
України "Про господарські товариства" з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Законом, а також
одержали у встановленому порядку
ліцензію на здійснення страхової
діяльності.

Згідно ст. 3 Закону України „Про
страхування" страхувальниками
визнаються юридичні особи та дієздатні
фізичні особи, які уклали із
страховиками договори страхування або
є страхувальниками відповідно до
законодавства України.

У відповідності до ч.2 ст. 8 Закону
України „Про страхування" страховим
випадком є подія, передбачена
договором страхування або
законодавством, яка відбулася і з
настанням якої виникає обов'язок
страховика здійснити виплату
страхової суми (страхового
відшкодування) страхувальнику,
застрахованій або іншій третій особі.

Як вбачається з матеріалів справи,
13.01.2014р.об 11 год. 30 хв. на вул.
Конституції в районі будинку 10/5 м.
Комсомольськ Полтавської області,
відбулась дорожньо-транспортна
пригода за участю наступних
транспортних засобів: вантажний ГАЗ 3302
АС-G АХІ-1 ЗНГ, номерний знак НОМЕР_2, що
належить малому приватному
підприємству „Ілона", під керуванням
водія ОСОБА_4 (далі по тексту - ОСОБА_4);
легковий Ford Mondeo, номерний знак НОМЕР_1,
під керуванням водія ОСОБА_3, що
належить останньому на праві
власності. Дорожньо-транспортна
пригода сталась внаслідок порушення
водієм ОСОБА_4 п.п. 10.1 Правил дорожнього
руху України.

Постановою Кременчуцького районного
суду Полтавської області від 13.02.2014р. по
справі № 536/192/14-п, яка набрала законної
сили 24.02.2014р., яка була прийнята за
результатами розгляду матеріалів щодо
вищезазначеної дорожньо-транспортної
пригоди, ОСОБА_4 було визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, та застосовано до
нього адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в сумі 340 грн.

Відповідно до довідки № 378 від 13.01.2014р.,
виданої ВДАІ з обслуговування м.
Комсомольська та АТІ, підпорядкованого
ГУМВС України в Полтавській області, в
результаті дорожньо-транспортної
пригоди, яка сталась 13.01.2014р. о 11 год. 30
хв. по вул. Конституції в районі будинку
№ 10/5 в м. Комсомольськ Полтавської
області, транспортний засіб Ford Mondeо,
реєстраційний номер НОМЕР_1, належний
ОСОБА_3, отримав наступні механічні
пошкодження: пошкодження
лако-фарбового покриття задньої кришки
багажника, пластикових елементів
задньої кришки багажника.

Відповідно до ст. 25 Закону України „Про
страхування" здійснення страхових
виплат і виплата страхового
відшкодування проводиться страховиком
згідно з договором страхування на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника або третіх осіб,
визначених умовами страхування) і
страхового акта (аварійного
сертифіката), який складається
страховиком або уповноваженою ним
особою (аварійним комісаром) у формі, що
визначається страховиком.

На підставі заяви від 15.01.2014р. ОСОБА_3
повідомив позивача про настання
вищезазначеного страхового випадку та
звернувся з вимогою про виплату
відповідного страхового
відшкодування.

З метою визначення вартості
відновлювального ремонту автомобіля
Ford Mondeо, реєстраційний номер НОМЕР_1,
страховиком було замовлено проведення
автотоварознавчого дослідження
вказаного автомобілю. Відповідно до
висновку експертного
автотоварознавчого дослідження № 16-14,
складеного 03.02.2014р. ФОП ОСОБА_5, сума
збитків, що завдані власнику
автомобіля Ford Mondeо, реєстраційний номер
НОМЕР_1, без урахування втрати товарної
вартості, складає 17 632,15 грн.

Як вбачається із змісту договору
добровільного страхування наземного
транспорту № 273681Га/13п від 24.10.2013р.,
вигодонабувачем за даною угодою є
страхувальник - ОСОБА_3 В свою чергу,
позивачем згідно зібраних документів
по настанню страхового випадку було
складено страховий акт № 1.001.14.00410/VESCO2401
від 24.01.2014р., яким встановлено розмір
страхового відшкодування в сумі 16 610,83
грн., яке підлягає відшкодуванню шляхом
виплати на користь ТОВ „Автодім
Полтава" за проведення ремонтних робіт
пошкодженого автомобілю. З розрахунку
суми страхового відшкодування, яке
виплачується ОСОБА_3, вбачається, що
названа сума страхового відшкодування
була зменшена на відповідну суму
франшизи.

На виконання умов договору
добровільного страхування наземного
транспорту № 273681Га/13п від 24.10.2013р.
позивачем 27.01.2014р. було виплачено на
користь ТОВ „Автодім Полтава" страхове
відшкодування в сумі 16 610,83 грн. за
проведення ремонту пошкодженого
автомобілю, належного ОСОБА_3, що
підтверджується платіжним дорученням
№ 85 963 від 27.01.2014р.

Як вбачається із матеріалів справи, МПП
„Ілона" є власником транспортного
засобу ГАЗ 3302 АС-G АХІ-1 ЗНГ, номерний
знак НОМЕР_2, яким керував винуватець
вищезазначеної дорожньо-транспортної
пригоди ОСОБА_4, в результаті якої був
пошкоджений належний ОСОБА_3
транспортний засіб. В свою чергу, МПП
„Ілона" як власник автомобілю ГАЗ 3302
АС-G АХІ-1 ЗНГ, номерний знак НОМЕР_2,
застрахувало свою обов'язкову
цивільно-правову відповідальність у
страховика ПрАТ „СК „Остра", шляхом
укладення договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності, про що їй було видано
страховий поліс № АЕ/2076619, чинний на
момент вищезазначеної
дорожньо-транспортної пригоди, з
лімітом відповідальності страховика
за шкоду, заподіяну майну потерпілих, в
сумі 50 000 гривень на одного потерпілого.

У відповідності до ст. 1 Закону України
„Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" від 01.07.2004р. № 1961-IV (з
наступними змінами та доповненнями;
далі за текстом - Закон України „Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів") страхувальниками є юридичні
особи та дієздатні громадяни, що уклали
із страховиками договори обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності за шкоду, заподіяну
життю, здоров'ю, майну третіх осіб під
час експлуатації наземного
транспортного засобу. Особи,
відповідальність яких застрахована, -
страхувальник та інші особи, які
правомірно володіють забезпеченим
транспортним засобом. Володіння
забезпеченим транспортним засобом
вважається правомірним, якщо інше не
встановлено законом або рішенням суду.

Відповідно до ст. 22 Закону України
„Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи. При
цьому, страховим випадком є
дорожньо-транспортна пригода, що
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу, внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована, за
шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або
майну потерпілого (ст. 6 названого
Закону України).

Згідно ст. 27 Закону України „Про
страхування" до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Крім того, відповідно до ст. 993 ЦК
України до страховика, який виплатив
страхове відшкодування за договором
майнового страхування, у межах
фактичних витрат переходить право
вимоги, яке страхувальник або інша
особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Посилаючись на виплату страхового
відшкодування за пошкодження
належного ОСОБА_3 транспортного засобу,
в результаті дорожньо-транспортної
пригоди за участю особи, обов'язкова
цивільна відповідальність якої
застрахована у страховика ПрАТ „СК
„Остра" відповідно до полісу № АЕ/2076619,
позивач звернувся до відповідача із
вимогою від 06.05.2014р. за вих. № ЛВ 3128 про
відшкодування в порядку регресу витрат
по сплаті страхового відшкодування у
сумі 16 610,83 грн.

Скориставшись наданим відповідно до
ст. 27 Закону України „Про страхування"
правом на пред'явлення вимог в порядку
регресу, ПрАТ „СК „АХА Страхування"
звернулося до господарського суду
Одеської області з позовними вимогами
до ПрАТ „СК „Остра" про стягнення в
порядку регресу збитків у сумі 15 610,83
грн. Заявляючи даний розмір позовних
вимог до страховика ПрАТ „СК „Остра",
позивачем було зменшено розмір
збитків, завданих виплатою страхового
відшкодування, на суму франшизи згідно
зі страховим полісом № АЕ/2076619 в
розмірі 1 000 грн.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст. 11 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 6 вказаної статті, у
випадках, встановлених актами
цивільного законодавства або
договором, підставою виникнення
цивільних прав та обов'язків може бути
настання або ненастання певної події.
Зобов'язання, в свою чергу, згідно вимог
ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається.

Статтею 28 Закону України „Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що до шкоди,
заподіяної в результаті
дорожньо-транспортної пригоди майну
потерпілого, відноситься зокрема шкода
пов'язана з пошкодженням чи фізичним
знищенням транспортного засобу.

Відповідно до ст. 29 Закону України „Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа,
яка відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Так, матеріалами справи повністю
підтверджено здійснення позивачем
відшкодування шкоди у розмірі 16 610,83
грн., завданої майну власника
автомобіля Ford Mondeo, номерний знак
НОМЕР_1, шляхом пошкодження названого
транспортного засобу внаслідок винних
дій ОСОБА_4, який керував транспортним
засобом ГАЗ 3302 АС-G АХІ-1 ЗНГ, номерний
знак НОМЕР_2, власник якого застрахував
свою обов'язкову цивільну
відповідальність у відповідача. При
цьому, суд наголошує на тому, що згідно
зі ст. 1 Закону України „Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" винуватець
спірної дорожньо-транспортної особи
ОСОБА_4 є особою, цивільна
відповідальність яких застрахована,
оскільки матеріалами справи не
спростована правомірність володіння
ним транспортним засобом ГАЗ 3302 АС-G
АХІ-1 ЗНГ, номерний знак НОМЕР_2, на час
спричинення вищезазначеної
дорожньо-транспортної пригоди.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що у ПрАТ „СК „АХА Страхування" на
підставі ст. 27 Закону України „Про
страхування", ст.ст. 993, 1191 ЦК України
виникло право вимоги до страховика
цивільно-правової відповідальності
ОСОБА_4 - ПрАТ „СК „Остра" у межах
фактичних витрат, пов'язаних із
виплатою страхового відшкодування. При
цьому, досліджуючи питання про суму
зазначеної вимоги, господарський суд
виходить з наступного.

Так, позивачем було здійснено виплату
страхового відшкодування виходячи із
оціненого в установленому порядку
розміру шкоди на суму 16 610,83 грн.
Відповідно до ст. 9 Закону України „Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" страхова сума - це грошова
сума, у межах якої страховик
зобов'язаний здійснити виплату
страхового відшкодування відповідно
до умов договору страхування. Розмір
страхової суми за шкоду, заподіяну
майну потерпілих, становить 50 тисяч
гривень на одного потерпілого.

З полісу № АЕ/2076619 вбачається
визначення ліміту відповідальності
страховика - ПрАТ „СК „Остра" за шкоду,
заподіяну майну потерпілих в сумі 50 000
грн. Таким чином, з урахуванням того
факту, що сума збитків ПрАТ „СК „АХА
Страхування" по виплаті ОСОБА_3
страхового відшкодування не перевищує
ліміт відповідальності відповідача як
страховика цивільно-правової
відповідальності винної особи, суд
дійшов висновку, що до позивача
перейшло право вимоги до відповідача в
межах оцінених фактичних витрат в
розмірі 16 610,83 грн.

Крім того, згідно зі ст. 12 Закону
України „Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" розмір франшизи при
відшкодуванні шкоди, заподіяної майну
потерпілих, встановлюється при
укладанні договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності і не може
перевищувати 2 відсотки від ліміту
відповідальності страховика, в межах
якого відшкодовується збиток,
заподіяний майну потерпілих. Страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи, розрахованої за
правилами цього підпункту. Аналогічні
за своїм юридичним змістом посилання
містяться у приписах ст. 9 Закону
України „Про страхування", у
відповідності до яких франшизою є
частина збитків, що не відшкодовується
страховиком згідно з договором
страхування.

Умовами страхованого полісу № АЕ/2076619
було встановлено суму франшизи в
розмірі 1 000 грн., у зв'язку з чим сума
виплаченого позивачем страхового
відшкодування в розмірі 16 610,83 грн.
підлягає зменшенню на суму франшизи до
розміру 15 610,83 грн.

Як вже зазначалось вище по тексту
рішення, позивачем було надіслано на
адресу відповідача вимогу від 06.05.2014р.
за вих. № ЛВ 3128 із доповненнями,
викладеними в листі від 23.05.2014р. за вих.
№ ЛВ 3341, про відшкодування в порядку
регресу витрат по сплаті страхового
відшкодування у сумі 16 610,83 грн., до якої
було додано перелік документів, що
підтверджують виникнення страхового
випадку, а також докази здійснення
страхового відшкодування на суму 16 610,83
грн. Вказані листи були вручені
відповідачу 12.05.2014р. та 02.06.2014р.
відповідно, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення під розписку.

Статтею 35 Закону України „Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" встановлено, що для отримання
страхового відшкодування потерпілий
чи інша особа, яка має право на
отримання відшкодування, протягом 30
днів з дня подання повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду подає
страховику (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву
про страхове відшкодування. У цій заяві
має міститися: а) найменування
страховика, якому подається заява, або
МТСБУ; б) прізвище, ім'я, по батькові
(найменування) заявника, його місце
проживання (фактичне та місце
реєстрації) або місцезнаходження; в)
зміст майнової вимоги заявника щодо
відшкодування заподіяної шкоди та
відомості (за наявності), що її
підтверджують; г) інформація про вже
здійснені взаєморозрахунки осіб,
відповідальність яких застрахована,
або інших осіб, відповідальних за
заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ)
підпис заявника та дата подання заяви.
До заяви додаються: а) паспорт
громадянина, а в разі його відсутності
інший документ, яким відповідно до
законодавства України може
посвідчуватися особа заявника, якщо
заявником є фізична особа; б) документ,
що посвідчує право заявника на
отримання страхового відшкодування
(довіреність, договір оренди, свідоцтво
про право на спадщину), у разі якщо
заявник не є потерпілим або його
законним представником; в) довідка про
присвоєння одержувачу коштів
ідентифікаційного номера платника
податку (за умови його присвоєння), якщо
заявником є фізична особа; г) документ,
що підтверджує право власності на
пошкоджене майно на день скоєння
дорожньо-транспортної пригоди, - у разі
вимоги заявника про відшкодування
шкоди, заподіяної майну; ґ) свідоцтво
про смерть потерпілого - у разі вимоги
заявника про відшкодування шкоди,
пов'язаної із смертю потерпілого; д)
документи, що підтверджують витрати на
поховання потерпілого, - у разі вимоги
заявника про відшкодування витрат на
поховання потерпілого; є) документи, що
підтверджують перебування на
утриманні потерпілого, його доходи за
попередній (до настання
дорожньо-транспортної пригоди)
календарний рік, розміри пенсій, надані
утриманцям внаслідок втрати
годувальника, - у разі вимоги заявника
про відшкодування шкоди у зв'язку із
смертю годувальника; є) відомості про
банківські реквізити заявника (за
наявності).

В силу положень ст. 36 Закону України
„Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", страховик, керуючись нормами
цього Закону, приймає вмотивоване
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
або про відмову у здійсненні
страхового відшкодування
(регламентної виплати). Рішення про
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати) приймається у
зв'язку з визнанням майнових вимог
заявника або на підставі рішення суду,
у разі якщо спір про здійснення
страхового відшкодування
(регламентної виплати) розглядався в
судовому порядку. Якщо розмір
заподіяної шкоди перевищує страхову
суму, розмір страхової виплати
(регламентної виплати) за таку шкоду
обмежується зазначеною страховою
сумою.

Однак, за наслідком розгляду
вищезазначеної заяви про здійснення
страхового відшкодування відповідач, в
порушення вимог ст.ст. 35-37 Закону
України „Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" відповідач не здійснив
позивачу виплату страхового
відшкодування в сумі 15 610,83 грн., чим
порушив прийняті на себе зобов'язання
як страховик цивільно-правової
відповідальності за шкоду, спричинену
винною особою.

При цьому, суд зазначає, що визначених
ст. 37 Закону України „Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" підстав для
відмови у виплати страхового
відшкодування у спірних
правовідносинах не встановлено.

З огляду на викладене, розмір
заборгованості ПрАТ „СК „Остра" перед
ПрАТ „СК „АХА Страхування" по
відшкодуванню збитків в сумі 15 610,83 грн.,
які були заподіяні позивачу у зв'язку з
виплатою ОСОБА_3 страхового
відшкодування, здійсненого відповідно
до договору добровільного страхування
наземного транспорту № 273681Га/13п від
24.10.2013р., витікає з вимог діючого
законодавства України та
підтверджується матеріалами справи.
Доказів, спростовуючих наведене, в
порушення вимог ст.ст. 32,33 ГПК України
відповідачем надано не було.

При цьому, господарським судом не
приймаються до уваги низка доводів
відповідача, покладених в основу його
заперечень по суті заявлених позовних
вимог, виходячи з наступного.

По-перше, ПрАТ „СК „Остра"
наголошувало, що подана позивачем в
якості доказів здійснення страхового
відшкодування копія платіжного
доручення не була засвідчена в
установленому порядку, у зв'язку з чим,
за переконанням відповідача, суд не має
приймати її в якості письмового доказу.

У відповідності до ст. 36 ГПК України
письмовими доказами є документи і
матеріали, які містять дані про
обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору. Письмові
докази подаються в оригіналі або в
належним чином засвідченій копії.

З матеріалів справи вбачається, що
платіжне доручення № 85 963 від 27.01.2014р.
містить відмітку банку про його
виконання та засвідчене на предмет
відповідності копії оригіналу
повноважним представником позивача, у
зв'язку з чим, вказаний доказ є належним
чином оформленим в розумінні положень
закону та приймається господарським
судом.

По-друге, ПрАТ „СК „Остра" висувалась
низка зауважень до наданого позивачем
висновку експертного
автотоварознавчого дослідження № 16-14,
складеного 03.02.2014р. ФОП ОСОБА_5, проте ці
зауваження залишаються поза увагою
суду, оскільки відповідачем всупереч
положенням ст.ст. 32, 33 ГПК України не
було надано суду власного
обґрунтованого розрахунку розміру
шкоди, заподіяної власнику автомобілю
Ford Mondeo, номерний знак НОМЕР_1, у спірних
правовідносинах. Крім того,
відповідачем не наведено суду жодної
обставини, яка б свідчила про явне
завищення оцінювачем розміру
визначеної ним шкоди, що могло б
негативно вплинути на права
відповідача.

Суд наголошує, що в контексті спірних
правовідносин відповідач в будь-якому
разі зобов'язаний відшкодувати
вищезазначені збитки. У випадку, якщо,
за переконанням відповідача, розмір
збитків, які підлягають відшкодуванню,
є значно завищеним та необґрунтованим,
саме він зобов'язаний надати суду
розрахунок суми цих збитків,
здійснений уповноваженим на те
оцінювачем-автотоварознавцем, якому, в
свою чергу, була би надана судом
правова оцінка з урахуванням всіх
обставин справи в їх сукупності. Однак
такого розрахунку відповідачем надано
не було, у зв'язку з чим, господарським
судом не приймаються до уваги
викладені у відзиві на позов
зауваження до висновку експертного
автотоварознавчого дослідження № 16-14,
складеного 03.02.2014р. ФОП ОСОБА_5

По третє, відповідач з посиланням на ч. 3
п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 6 від 27.03.1992р. „Про практику
розгляду судами цивільних справ про
відшкодування шкоди", просив суд
передати пошкоджені внаслідок спірної
дорожньо-транспортної пригоди деталі
автомобіля Ford Mondeo, номерний знак
НОМЕР_1, або відрахувати суму їх
вартості з загальної суми страхового
відшкодування.

Приписами вищезазначеної Постанови
Пленуму Верховного Суду України дійсно
передбачено, що постановляючи рішення
про стягнення на користь потерпілого
відшкодування вартості майна, що не
може використовуватись за
призначенням, але має певну цінність,
суд одночасно повинен обговорити
питання про передачу цього майна після
відшкодування збитків особі,
відповідальній за шкоду.

Однак, як і стосовно попередніх
доводів, в порушення вимог ст.ст. 32, 33
ГПК України, САТ „Остра" не було надано
суду жодних доказів, підтверджуючих, що
пошкоджені внаслідок спірної
дорожньо-транспортної пригоди деталі
автомобіля Ford Mondeo, номерний знак
НОМЕР_1, на ремонт та заміну яких
позивачем було здійснене відповідне
страхове відшкодування, взагалі мали
та мають будь-яку цінність, а дана
вимога у тексті відзиву була
висловлена, на думку суду, виключено у
формі припущення.

З огляду на вищезазначені висновки,
господарським судом не приймаються до
уваги заперечення САТ „Остра",
викладені у відзиві на позов, оскільки
вони є декларативними, надуманими,
необґрунтованими та ніяким чином не
спростовують доводів позивача та
висновків суду.

Підсумовуючи зазначене, суд доходить
висновку щодо обґрунтованості,
правомірності заявлених ПрАТ „СК „АХА
Страхування" позовних вимог та
наявності підстав для їх задоволення у
повному обсязі відповідно до ст.ст. 11,
509, 525, 526, 993, 1172, 1187, 1191 ЦК України, ст.ст. 1
- 3, 6, 8, 16, 25, 27 Закону України „Про
страхування" від 07.03.1996р. N 85/96-ВР (з
подальшими змінами та доповненнями),
ст.ст. 1, 6, 9, 15, 22, 28, 29, 35-37 Закону України
„Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" від 01.07.2004р. № 1961-IV (з
подальшими змінами та доповненнями), у
зв'язку з чим, з відповідача слід
стягнути на користь ПрАТ „СК „АХА
Страхування" компенсацію суми завданих
збитків в розмірі 15 610,83 грн.

Судові витрати зі сплати судового
збору відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК
України покладаються на відповідача.

Керуючись до ст.ст. 11, 509, 525, 526, 993,
1172, 1187, 1191 ЦК України, ст.ст. 1 - 3, 6, 8, 16, 25,
27 Закону України „Про страхування" від
07.03.1996р. N 85/96-ВР (з подальшими змінами та
доповненнями), ст.ст. 1, 6, 9, 15, 22, 28, 29, 35-37
Закону України „Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" від 01.07.2004р. №
1961-IV (з подальшими змінами та
доповненнями), ст.ст. 32, 33, 36, 43, 44, 49, 82-85
ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з приватного
акціонерного товариства „Страхова
компанія „Остра" /65026, м. Одеса, вул.
Пушкінська, 13, / на
користь приватного акціонерного
товариства „Страхова компанія „АХА
Страхування" /04070, м. Київ, вул.
Іллінська, 8, , р/р
0300 в АКІБ „УкрСиббанк" м. Харків,
МФО 351005/ компенсацію суми завданих
збитків в розмірі 15 610 грн. 83 коп.
/п'ятнадцять тисяч шістсот десять грн. 83
коп./, судовий збір в сумі 1 827 грн. 00 коп.
/одна тисяча вісімсот двадцять сім грн.
00 коп./. Наказ видати.

Рішення набирає законної сили в
порядку, передбаченому ст. 85 ГПК
України.

Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Відповідно до ст.ст. 91, 93 ГПК України
сторони у справі, прокурор, треті особи,
особи, які не брали участь у справі,
якщо господарський суд вирішив питання
про їх права та обов'язки, мають право
подати апеляційну скаргу на рішення
місцевого господарського суду, яке не
набрало законної сили. Апеляційна
скарга подається на рішення місцевого
господарського суду протягом десяти
днів з дня його оголошення місцевим
господарським судом. У разі, якщо в
судовому засіданні було оголошено лише
вступну та резолютивну частину
рішення, зазначений строк обчислюється
з дня підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повний текст рішення підписано 27.10.2014р.

Суддя

С.П. Желєзна