ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2014 року Справа №
904/4268/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого: судді Дарміна М.О.
(доповідач)

суддів: Березкіної О.В., Чус О.В.

при секретарі судового засідання:
Литвин А.П.

Представники сторін:

від відповідача: Тумасов Р.Г.,
довіреність №б/н від 01.08.14,
представник;

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро - торговий дім
"ДНІПРОВСЬКИЙ" на рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 05.08.2014р. у справі №904/4268/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "АГРОРОСЬ",

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро - торговий дім
"ДНІПРОВСЬКИЙ",

про стягнення заборгованості за
договором поставки

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад суті рішення місцевого
господарського суду :

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 05.08.2014р.
у справі №904/4268/14 (суддя Петрова В.І.)
позов задоволено частково, стягнуто з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро-торговий дім
"ДНІПРОВСЬКИЙ" на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "АГРОРОСЬ"
заборгованість у розмірі 308 675,38грн.,
пеню у розмірі 20 012,85грн., курсову
різницю в розмірі 110 250,41грн. та 8 778,78грн.
- судового збору. В іншій частині позову
- відмовлено.

Приймаючи рішення, господарський суд
дійшов висновку, що відповідач докази
сплати заборгованості до суду не надав,
таким чином, позовні вимоги позивача
підлягають частковому задоволенню -
стягненню з відповідача на користь
позивача заборгованості у розмірі 308
675,38грн., пені у розмірі 20 012,85грн. та
курсової різниці у розмірі 110 250,41грн.

Підстави з яких порушено питання про
перегляд рішення:

Не погодившись з вказаним
рішенням, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Агро - торговий дім
"ДНІПРОВСЬКИЙ" звернулося до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій в якій з посиланням на
порушення судом норм процесуального
права, просить рішення господарського
суду Дніпропетровської області від
05.08.2014р. у справі №904/4268/14 скасувати та
прийняти нове рішення, в якому частково
задовольнити позовні вимоги, а саме в
частині стягнення пені у розмірі 20012,85
грн. та курсової різниці у розмірі 110250,41
грн., судові витрати покласти на
позивача.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Агро - торговий дім
"ДНІПРОВСЬКИЙ" надало заяву про
уточнення апеляційної скарги, в якій
просить скасувати частково рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 05.08.2014 у справі № 904/4268/14 та
прийняти нове рішення по справі, в
якому відмовити в позовних вимогах
позивача в частині стягнення курсової
різниці з відповідача у розмірі 110 250, 41
грн., судові витрати покласти на
позивача.

В апеляційній скарзі скаржник
зазначає, що відповідач не був
повідомлений належним чином про
збільшення позивачем суми позовних
вимог, а саме збільшення суми
нарахування пені, що порушує норми
чинного законодавства. Вважає, що суд
першої інстанції прийшов до
неправильних висновків по справі про
стягнення пені та курсової різниці за
поставлений товар, оскільки, що
стосується стягнення так званої
курсової різниці, то тут вимоги
позивача про стягнення суми 110 250, 41 грн
у зв'язку зі зміною курсу долара США не
узгоджується з вимогами постанови КМ
України від 18.12.98 N 1998 ( 1998-98-п ) "Про
удосконалення порядку формування цін",
і що фактично ця сума є збитками
кредитора, вимоги по стягненню яких,
ним не заявлялась. Крім цього,
можливість врахування під час
формування вільних цін доларового
еквівалента вищезазначена постанова
КМ України ( 1998-98-п ) передбачає лише в
частині імпортної складової структури
ціни на продукцію, у структурі
собівартості якої є частка імпорту. На
думку відповідача, ТОВ "Агрорось",
закуплений товар у наступному не
планувало використовувати як складову
(сировину) для виготовлення
відповідної продукції, а реалізовувало
його безпосередньо, то у нього відсутні
правові підстави для користування вище
передбаченими пільгами при формуванні
вільних цін з урахуванням доларового
еквівалента.

Доводи, викладені у відзиві на
апеляційну скаргу:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "АГРОРОСЬ" надало
відзив на апеляційну скаргу, в якому
просить рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 05.08.2014р.
у справі №904/4268/14 - залишити без змін,
апеляційну скаргу - без задоволення. У
відзиві зазначає, що основні аргументи
апеляційної скарги зводяться до того,
що відповідач не був належним чином
повідомлений про збільшення позовних
вимог, проте позивач стверджує, що
ніякого збільшення позовних вимог не
було. Зазначає, що оскільки, засобом
платежу у договорі зазначено гривню і
чинним законодавством допускається
коригування ціни відповідно до зміни
курсу валют, то зміст специфікацій до
договору не суперечить вимогам чинного
законодавства. Щодо посилань
відповідача на Постанову Кабінету
Міністрів України від 18.12.1998 року № 1998,
позивач вважає, що необхідно врахувати,
що якщо постанова Кабінету Міністрів
України суперечить положенням цього
Кодексу або іншому закону,
застосовуються відповідні положення
цього Кодексу або іншого закону. Крім
того, зі змісту апеляційної скарги
вбачається, що відповідач не заперечує
проти стягнення пені у розмірі 20 012,85
грн. та курсової різниці у розмірі 110
250,41 грн., проте заперечує проти
стягнення основної суми боргу.

У судовому засіданні представник
відповідача надав суду додаткові усні
пояснення по апеляційній скарзі.
Представник позивача у судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином.

У судовому засіданні була оголошена
вступна та резолютивна частина
постанови Дніпропетровського
апеляційного господарського суду.

Обставини справи, встановлені
апеляційною інстанцією:

15.04.2013р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "АГРОРОСЬ"
(постачальник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Агро-торговий дім "ДНІПРОВСЬКИЙ"
(покупець) був укладений договір
поставки №13/404 (а.с. 14- 15), за умовами
якого у терміни і на умовах, визначених
договором, постачальник зобов'язався
передати покупцю насіння
сільськогосподарських культур (далі -
товар), а покупець - прийняти та
оплатити товар, найменування і
кількість якого зазначаються у
додатку(ах) до договору.

Згідно п.2.1. договору ціна товару
визначається в додатку(ах) до договору,
що є невід'ємною частиною договору.
Загальна ціна договору являє
собою суму вартості всього
товару, що поставляється за
договором згідно додатку(ів), що є його
невід'ємною частиною (п.2.2. договору).

Пунктом п.3.1. договору передбачено, що
порядок розрахунків за поставлений
товар визначається в додатку(ах) до
даного договору. Покупець здійснює
оплату товару шляхом перерахування
коштів на поточний рахунок
постачальника в строки, що
зазначаються в додатках до договору.
Датою оплати вважається дата
надходження коштів на поточний
банківський рахунок постачальника
(п.3.2. договору).

Згідно специфікації №1 від 15.04.2013р.
(додаток №1 до договору) позивач
повинен був поставити відповідачу
насіння цукрового сорго SS 506 у
кількості 95 посівних одиниць вартістю
132 373,38грн., а відповідно до специфікації
№2 від 22.04.2013р. (додаток №2 до договору) -
насіння кукурудзи кількістю 170
посівних одиниць вартістю 289 680,00грн
(а.с. 16).

Згідно п.2 специфікації №1 від 15.04.2013р.
розрахунки за товар проводяться в
національній валюті (гривні) за курсом
8,14 грн. за 1 долар США.

Пунктом 3 специфікації №1 визначено, що
оплата здійснюється на поточний
банківський рахунок постачальника
наступним чином:

- 20% від вартості товару -
попередня оплата до 18.04.2013 року;

- 80% від вартості товару -
відстрочення кінцевого розрахунку до
15.10.2013 року.

Згідно п.4. специфікації №1 у зв'язку
з нестабільністю курсу, сторони
домовились про наступне: якщо у день, що
передує дню платежу, курс продажу
долара США на УМВБ збільшиться
порівняно з курсом продажу долара США
на УМВБ, який існував на день
підписання цього договору та
зафіксований в п.2 цього додатку, то
сума у гривнях, що підлягає сплаті
покупцем на виконання ним зобов'язань
за цим договором, визначається шляхом
множення зазначеного в цьому пункті
грошового еквіваленту в іноземній
валюті, на курс продажу долара США на
УМВБ на день, який передує дню
фактичного здійснення платежу
покупцем. Курс долара США сторони
домовились визначати згідно даних з
сайту www.minfin.com.ua.

Аналогічні умови оплати містяться в
відповідних положеннях Специфікації
№2 від 22.04.2013р. (зворотна сторона а.с. 16)

Відповідач здійснив лише попередню
оплату за специфікацією №1 у розмірі 26
474 та за специфікацією №2 у розмірі 86
904,00грн. (а.с.51).

Кінцеву оплату за специфікаціями №1 та
№2 в термін до 15.10.2013р. відповідач не
здійснив.

Позивач на виконання умов договору
поставив відповідачу товар на загальну
суму 422 053,38грн., що підтверджується
видатковими накладними №РН-0001579 від
26.04.2013р. та №РН-0001576 від 26.04.2013р.,
підписані сторонами (а.с.18-19, 49-50).

06.11.2013р. відповідач отримав від
позивача претензію про сплату
заборгованості (а.с.17), однак відповіді
не надав, вимогу не задовольнив.

Мотиви з яких суд апеляційної
інстанції виходив при прийнятті
постанови:

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення
представників сторін, обговоривши
доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
правильність юридичної оцінки
встановлених фактичних обставин
справи, застосування господарським
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
при прийнятті ним рішення, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, з
огляду на наступне.

Стаття 14 Цивільного кодексу України
зазначає, що цивільні обов'язки
виконуються у межах, встановлених
договором або актом цивільного
законодавства.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу
України договором є домовленість двох
і більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
двостороннім, якщо правами та
обов'язками наділені обидві сторони
договору.

Зміст договору становлять умови,
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства (п.1 ст. 628 Цивільного
кодексу України).

Господарські договори укладаються за
правилами, встановленими Цивільним
кодексом України з урахуванням
особливостей, передбачених цим
Кодексом, іншими нормативно-правовими
актами щодо окремих видів договорів (п.
7 ст. 179 Господарського кодексу України).

За загальним правилом господарський
договір викладається у формі єдиного
документа, підписаного сторонами та
скріпленого печатками. (п. 1 ст. 181
Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 180 Господарського
кодексу України зміст господарського
договору становлять умови договору,
визначені угодою його сторін,
спрямованою на встановлення, зміну або
припинення господарських зобов'язань,
як погоджені сторонами, так і ті, що
приймаються ними як обов'язкові умови
договору відповідно до законодавства.

Господарський договір вважається
укладеним, якщо між сторонами у
передбачених законом порядку та формі
досягнуто згоди щодо усіх його
істотних умов. Істотними є умови,
визнані такими за законом чи необхідні
для договорів даного виду, а також
умови, щодо яких на вимогу однієї із
сторін повинна бути досягнута згода.

При укладенні господарського договору
сторони зобов'язані у будь-якому разі
погодити предмет, ціну та строк дії
договору.

Таким чином, укладаючи договір сторони
узгодили певний порядок розрахунків
за поставлений товар.

Аналогічна правова позиція викладена в
Постановах ВГСУ у справах 5005/4257/2011 від
15.04.2013р. та 21/5005/6461/2012.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків місцевого господарського
суду не скасовують і не можуть бути
підставою для скасування рішення.

Таким чином місцевий господарський суд
всебічно, повно та об'єктивно з'ясував
всі обставини справи, правильно
застосував норми процесуального та
матеріального права, що у
відповідності до п.1 ч.1 ст.103 ГПК України
є підставою для залишення рішення
місцевого господарського суду без
змін, а скарги - без задоволення.

Відповідно до положень ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, розподіл судових витрат
колегія суддів залишає без змін.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. ст. 103-105 Господарського
процесуального кодексу України,
Дніпропетровський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Агро -
торговий дім "ДНІПРОВСЬКИЙ" - залишити
без задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від
05.08.2014р. у справі №904/4268/14 - залишити
без змін.

Постанова набирає законної сили
з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції
може бути оскаржено у касаційному
порядку до Вищого господарського суду
України через Дніпропетровський
апеляційний господарський суд
протягом двадцяти днів з дати її
прийняття.

Повний текст постанови складено
30.10.2014р.

Головуючий суддя М.О.Дармін
Суддя О.В. Березкіна
Суддя
О.В. Чус