ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.11.2014 Справа № 920/1564/14

за позовом: Приватного
підприємства "Будівельник", м. Одеса,

до відповідача: Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Ворожбянський машинобудівний завод",
смт. Низи, Сумська область,

про стягнення 84 549 грн. 00 коп.,

Суддя Жерьобкіна Є.А.

Представники:

Від позивача - не з`явився;

Від відповідача - не з`явився;

При секретарі судового засідання Чижик
С.Ю.,

Суть спору: позивач подав позовну
заяву, в якій просить стягнути з
відповідача 80 568 грн. 37 коп., в тому числі
77 490 грн. 00 коп. попередньої оплати,
перерахованої відповідачу в рахунок
оплати товару відповідно до укладеного
між сторонами договору № 007/007/2014 від
24.02.2014року у зв'язку з невиконанням
відповідачем договірних зобов'язань
щодо поставки продукції, 3078 грн. 78 коп.
пені за несвоєчасну поставку товару.

Позивач подав заяву про уточнення
позовних вимог від 27.10.2014року, в якій
просить суд стягнути з відповідача 84 549
грн. 00 коп., в тому числі 77 490 грн. 00 коп.
попередньої оплати, перерахованої
відповідачу в рахунок оплати товару
відповідно до укладеного між сторонами
договору № 007/007/2014 від 24.02.2014року у
зв'язку з невиконанням відповідачем
договірних зобов'язань щодо поставки
продукції, 7059 грн. 00 коп. пені за
несвоєчасну поставку товару.

Враховуючи передбачене ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України право позивача до прийняття
рішення по справі збільшити розмір
позовних вимог, суд приймає до розгляду
заяву позивача від 27.10.2014року.

Відповідач подав відзив на позовну
заяву № 133 від 30.10.2014року, в якому
просить суд відмовити у задоволенні
позову вказуючи на те, що неможливість
своєчасного виготовлення продукції
відповідно до укладеного між сторонами
договору № 007/007/2014 від 24.02.2014року
сталася з вини позивача, зокрема
останнім не виконано умов п. 3.1.
специфікації № 1 до договору.

Позивач подав письмові пояснення в
обґрунтування позовних вимог з
урахуванням заперечень відповідача.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
наявні у справі докази, суд встановив:

Відповідно до умов укладеного між
сторонами договору на поставку
продукції № 007/007/2014 від 24.02.2014року,
відповідач зобов'язався у
відповідності з умовами договору
поставити, а позивач прийняти та
оплатити у визначені строки продукцію,
вказану у специфікаціях (додатках) до
договору.

Згідно зі специфікацією № 1 від
24.02.2014року, відповідач зобов'язався
поставити позивачу товар загальною
вартістю 108000 грн. 00 коп.

Умови та строк оплати товару визначено
у п.п. 1, 2 специфікації: 64800 грн. 00 коп., в
тому числі ПДВ 10 800 грн. 00 коп.
сплачується авансовим платежем до
початку виготовлення продукції
відповідачем, протягом 3 банківських
днів з моменту підписання
специфікації; 43 200 грн. 00 коп., в тому
числі ПДВ 7 200 грн. 00 коп. сплачується
авансовим платежем після підписання
сторонами акту приймання-передачі
продукції, протягом 3 банківських днів
з моменту підписання акту
приймання-передачі продукції.

У п. 3 специфікації містяться умови щодо
узгодження конструкторської
документації. Позивач надає технічне
завдання на форму і креслення
залізобетонного виробу протягом 3
(трьох) робочих днів з моменту
підписання специфікації (п.п. 3.1).
Відповідач надає для узгодження
креслення загального вигляду виробу
протягом 5 (п'яти) робочих днів з моменту
виконання позивачем умов по оплаті
продукції згідно з п.п. 1.1 та п.п. 3.1. (п.п.
3.2). Позивач надає затверджені
креслення загального вигляду виробу
протягом 3 (трьох) робочих днів з
моменту виконання відповідачем умов
п.п. 3.2 специфікації (п.п. 3.3).

Згідно з п. 4.1. специфікації,
виготовлення продукції здійснюється
протягом 40 (сорока) робочих днів
з моменту надходження на рахунок
відповідача авансового платежу
відповідно до п.п. 1.1. і виконання
позивачем умов п.п.3.1., п.п.3.3.
специфікації.

Терміни відвантаження продукції:
протягом 3 (трьох) робочих днів з
моменту підписання акту
прийому-передачі готової продукції
сторонами і виконання позивачем умов
по оплаті продукції згідно з п.п. 1.2.
специфікації. Датою відвантаження
продукції вважається дата, зазначена у
товарно-транспортній накладній
відповідача (п. 5 специфікації).

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно з платіжним дорученням № 1299 від
24.02.2014року позивачем на рахунок
відповідача було перераховано грошові
кошти в загальній сумі 64 800 грн. 00 коп. в
якості передплати за товар (а.с. 13).

12.03.2014року сторони уклали додаткову
угоду № 1 до договору
№ 007/007/2014 від 24.02.2014року, згідно з якою
виклали в новій редакції специфікацію
№ 1.

Відповідач зобов'язався поставити
позивачу товар загальною вартістю
115950грн. 00 коп.

Умови та строк оплати товару: 69570 грн. 00
коп., в тому числі ПДВ 11595 грн. 00 коп.
сплачується авансовим платежем до
початку виготовлення продукції
відповідачем; 46380 грн. 00 коп., в тому
числі ПДВ 7730 грн. 00 коп. сплачується
авансовим платежем після письмового
повідомлення відповідачем позивача
про готовність продукції до
відвантаження. Інші умови договору
залишаються незмінними та сторони
підтверджують свої зобов'язання за
ними.

22.04.2014року сторони уклали додаткову
угоду № 2 до договору
№ 007/007/2014 від 24.02.2014року, згідно з якою
виклали в новій редакції специфікацію
№ 1.

Відповідач зобов'язався поставити
позивачу товар загальною вартістю
129150 грн. 00 коп.

Умови та строк оплати товару: 77490 грн. 00
коп., в тому числі ПДВ 12915 грн. 00 коп.
сплачується авансовим платежем до
початку виготовлення продукції
відповідачем; 51 660 грн. 00 коп., в тому
числі ПДВ 8 610 грн. 00 коп. сплачується
авансовим платежем після письмового
повідомлення відповідачем позивача
про готовність продукції до
відвантаження. Інші умови договору,
залишаються незмінними та сторони
підтверджують свої зобов'язання за
ними.

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно з платіжними дорученнями № 2484
від 28.04.2014року позивачем на рахунок
відповідача було перераховано грошові
кошти в загальній сумі 12690 грн. 00 коп. в
якості передплати за товар (а.с. 14).

Таким чином, на виконання умов щодо
оплати товару, які визначені у
специфікації № 1 до договору, позивачем
відповідачу перераховано 77 490 грн.
00 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що відповідач
порушив взяті на себе зобов'язання та
всупереч умовам укладеного між
сторонами договору не поставив
позивачу товар.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу
України, за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. ст. 526, 629 Цивільного
кодексу України, зобов'язання повинні
виконуватись належним чином
відповідно до умов Договору та вимог
кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться, одностороння
відмова від зобов'язання не
допускається; договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Статтею 610 Цивільного кодексу України
визначено, що порушенням зобов'язання є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 222
Господарського кодексу України,
учасники господарських відносин, що
порушили майнові права або законні
інтереси інших суб'єктів, зобов'язані
поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм
претензії чи звернення до суду.

Відповідно 612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом. Боржник, який прострочив
виконання зобов'язання, відповідає
перед кредитором за завдані
простроченням збитки і за неможливість
виконання, що випадково настала після
прострочення. Якщо внаслідок
прострочення боржника виконання
зобов'язання втратило інтерес для
кредитора, він може відмовитися від
прийняття виконання і вимагати
відшкодування збитків.

Статтею 693 Цивільного кодексу України
передбачено, якщо продавець, який
одержав суму попередньої оплати
товару, не передав товар у встановлений
строк, покупець має право вимагати
передання оплаченого товару або
повернення суми попередньої оплати.

Визначене частиною другою статті 693 ЦК
України право покупця вимагати від
продавця повернення суми попередньої
оплати за своїм змістом є правом
покупця на односторонню відмову від
зобов'язання, внаслідок якої
припиняється зобов'язання продавця
перед покупцем з поставки товару.

Як вказано вище, згідно з платіжними
дорученнями № 1299 від 24.02.2014року та № 2484
від 28.04.2014року позивачем на рахунок
відповідача було перераховано грошові
кошти в загальній сумі 77490 грн. 00 коп. в
якості передплати за товар.

Згідно з п. 4.1. специфікації,
виготовлення продукції здійснюється
протягом 40 (сорока) робочих
днів з моменту надходження на рахунок
відповідача авансового платежу
відповідно до п.п. 1.1. і виконання
позивачем умов згідно п.п.3.1., п.п.3.3.

Посилання відповідача на порушення з
боку позивача умов п. 3.1. специфікації №
1 до договору, суд не приймає до уваги,
оскільки останні не підтверджені
належними та допустимими доказами і
спростовуються матеріалами справи, що
свідчать про надсилання позивачем
відповідачу електронною поштою
технічного завдання на форму і
креслення залізобетонного виробу
22.05.2014року.

10.07.2014року позивачем на адресу
відповідача була направлена претензія
про повернення попередньої оплати в
сумі 77490 грн. 00 коп. у зв'язку з
невиконанням останнім договірних
зобов'язань, яка залишено відповідачем
без відповіді.

10.09.2014року позивач звернувся до суду з
позовом про стягнення з відповідача 77
490 грн. 00 коп. попередньої оплати, у
зв'язку з невиконанням останнім
договірних зобов'язань щодо поставки
продукції.

Як зазначає позивач, на день подання
позову, відповідач свої зобов'язання
щодо поставки товару не виконав,
грошові кошти в сумі 77 490 грн. 00 коп. не
повернув.

Судом встановлено, що факт отримання
відповідачем 77 490 грн. 00 коп.
попередньої оплати підтверджується
наявними в матеріалах справи доказами,
проте в порушення умов укладеного
договору відповідач не поставив
позивачу товар, грошові кошти в сумі 77
490 грн. 00 коп. не повернув.

З огляду на викладене, враховуючи, що
відповідач не подав належних та
допустимих доказів на підтвердження
своєї позиції по справі, право позивача
щодо повернення суми попередньої
оплати передбачене нормами чинного
законодавства, господарський суд
вважає правомірними, обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню
позовні вимоги щодо стягнення з
відповідача на користь позивача
77 490 грн. 00 коп. попередньої
оплати.

За змістом положень ч. 1 ст. 230 ГК України
штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Згідно з частиною 4 статті 231
Господарського кодексу України, у разі
якщо розмір штрафних санкцій законом
не визначено, санкції застосовуються в
розмірі, передбаченому договором. При
цьому розмір санкцій може бути
встановлено договором у відсотковому
відношенні до суми невиконаної частини
зобов'язання або у певній, визначеній
грошовій сумі, або у відсотковому
відношенні до суми зобов'язання
незалежно від ступеня його виконання,
або у кратному розмірі до вартості
товарів (робіт, послуг).

Згідно з п. 6.2. договору, за затримку чи
недопоставку продукції позивач вправі
нарахувати відповідачу пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, діючої
у період, за який нараховується пеня,
від вартості недопоставленої
продукції.

Згідно з поданим розрахунком,
позивачем відповідачу нарахована пеня
в сумі 7059 грн. 00 коп. за період з
03.04.2014року по 26.08.2014року в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ за
кожен день прострочення, виходячи з
суми боргу 77 490 грн. 00
коп.

Разом з цим, зі змісту п. 6.2. договору не
вбачається права позивача
нараховувати неустойку (пеню) за кожний
день прострочення поставки товару, у
зв'язку з чим, суд вважає позовні вимоги
в частині стягнення з відповідача пені
за несвоєчасну поставку товару в сумі
7059 грн. 00 коп. за період з 03.04.2014року по
26.08.2014року за кожен день прострочення
необґрунтованими та безпідставними і
відмовляє у задоволенні позову в цій
частині.

Виходячи з фактичних обставин даної
справи, відповідно до ст. ст. 44, 49
Господарського процесуального кодексу
України з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню судовий
збір в сумі 1 674 грн. 46 коп. пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з
обмеженою відповідальністю
"Ворожбянський машинобудівний завод"
(вул. Шлях, буд. 17, кв. 4, смт. Низи,
Сумський район, Сумська область, ) на користь приватного
підприємства "Будівельник" (вул.
Успенська, буд. 39/1, офіс № 13, м. Одеса,
) 77 490 грн. 00 коп.
попередньої оплати, 1674 грн. 46 коп.
судового збору.

3. У задоволенні позову в іншій
частині - в позові відмовити.

4. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено 12.11.2014року.

Суддя
Є.А. Жерьобкіна