ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2014 р. Справа № 909/1324/13
Господарський суд Івано-Франківської
області у складі судді Калашник В. О. ,

при секретарі судового засідання
Кричовський Р. М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: Івано-Франківської
міської ради,

вул.Грушевського,21, м.
Івано-Франківськ,76004

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Карпатська нафтова
компанія"

вул. С. Петлюри, 10, м.
Івано-Франківськ,76018

про стягнення збитків в сумі 291996,31грн.
спричинених відповідачем в наслідок
використання земельної ділянки без
належних правовстановлюючих
документів.

за участю представників сторін:

Від позивача: представник нез"явився

Від відповідача: Карабин Н. Б. -
представник , (довіреність № 094/19 від
20.03.14)

В судовому засіданні 21.10.2014 оголошена
перерва до 10 год 24.10.2014.

Розгляд справи завершено.

Розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом Івано-Франківської
міської ради до відповідача ТзОВ
"Карпатська нафтова компанія" про
стягнення збитків в сумі 291996,31грн., суд -

Встановив:

Рішенням сесії Івано-Франківської
міської ради від 10.07.2008, відповідачу
надано в оренду земельну ділянку
площею 0,5742га по вул. Ботанічній, 8 в м.
Івано-Франківську для обслуговування
адміністративно-виробничих будівель і
споруд терміном на 3 роки. Цим же
рішенням зобов'язано відповідача
укласти договір оренди землі.

Вказані адміністративно-виробничі
будівлі відповідачем були придбані у
акціонерного поштово-пенсійного банку
"Аваль" на підставі договору
купівлі-продажу нежитлових приміщень
від 13.10.2005.

Управлінням Держкомзему в м.
Івано-Франківську, 20.03.2012 здійснена
перевірка з виходом на місце
розташування земельної ділянки, якою
користується відповідач по вул.
Ботанічна, 8 в м. Івано-Франківську,
площею 0,5742 га, для обслуговування
адміністративно-виробничих будівель і
споруд, в ході якої встановлено, що
відповідач користується вказаною
земельною ділянкою без належних
правовстановлюючих документів.

За результатами роботи комісії
складено акт від 20.03.2012, в якому
задокументовано, що ТзОВ "Карпатська
нафтова компанія", в порушення ст. 125, 126
ЗК України використовує земельну
ділянку площею 0,5742 га по вул.
Ботанічній, 8 в м. Івано-Франківську без
укладеного договору оренди землі.

Згідно нормативно-грошової
оцінки вказаної земельної ділянки, її
вартість становить 2779587,45грн.

На підставі зазначеного акту та
нормативно-грошової оцінки землі,
керуючись Законом України "Про місцеве
самоврядування в Україні", ст. 156, 157 ЗК
України, комісією міськвиконкому по
визначенню та відшкодуванню збитків
власникам землі та землекористувачам
складено акт від 01.06.2012, яким проведено
розрахунок збитків за використання
земельної ділянки відповідачем без
належних правовстановлюючих
документів, які за період з 10.07.2008 по
01.03.2012 становлять 291996,31грн.

З метою врегулювання спору,
Позивачем надіслано відповідачу листи
№1147/01-19/13в від 11.06.2012 та від 18.06.13 про
добровільне відшкодування збитків,
визначених в акті за використання
земельної ділянки з порушенням норм
земельного законодавства, проте,
вказані листи залишені відповідачем
без належного реагування.

В зв"язку з цим, Позивач звернувся
до господарського суду
Івано-Франківської області з позовною
заявою в якій поставив позовну вимогу
про стягнення з відповідача, ТзОВ
"Карпатська нафтова компанія" збитків в
розмірі 291996,31 грн.

Рішенням Господарського суду
Івано-Франківської області від 17.12.2013
винесеного у справі №909/1324/13
задоволено позов Івано-Франківської
міської ради до відповідача ТзОВ
"Карпатська нафтова компанія" та
стягнено з останнього збитки в розмірі
291996,31грн. , а також 5839,93 грн. судового
збору.

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 19.03.2014 винесену
у справі № 909/1324/13 рішення
Господарського суду
Івано-Франківської області від 17.12.2013
залишено без змін.

Про-те , Вищий господарський суд
України своєю Постановою від 15.07.14
винесеною у даній справі скасував
рішення першої та апеляційної судових
інстанцій, а справу направив на новий
розгляд до Господарського суду
Івано-Франківської області з тих
підстав, що господарські суди не
об"єктивно та не в повній мірі
дослідили усі обставини у справі, не
дослідили подані сторонами докази в
обгрунтування своїх вимог та
заперечень, невірно застосували норми
матеріального та процесуального права,
що регулюють спірні правовідносини.

В процесі нового розгляду справи,
суд встановив наступне:

Пунктом 7 рішення сесії
Івано-Франківської міської ради від
10.07.2008, вилучено земельну ділянку
площею 0,5742 га по вул. Ботанічній, 8 у
Івано-Франківського СУ-63 ЗАТ
"Західхімпроммонтаж" та продано
акціонерним поштово-пенсійним банком
"Аваль" нежитлових приміщень, які
перейшли у власність від СУ-63 на
підставі рішення Господарського суду
Івано-Франківської області від 26.09.2005
по справі № 6/272, товариству з обмеженою
відповідальністю "Карпатська нафтова
компанія" ( договір купівлі -продажу від
13.10.2005).

Цим же рішенням затверджено
технічну документацію із землеустрою
щодо оформлення права користування
земельною ділянкою товариству з
обмеженою відповідальністю
"Карпатська нафтова компанія", площею
0,5742 га по вул. Ботанічній, 8 з передачею
її в оренду, терміном на три роки, для
обслуговування
адміністративно-виробничих будівель і
споруд, а також зобов"язано ТзОВ
"Карпатська нафтова компанія" укласти
договір оренди землі.

Про-те, відповідач не виконав
рішення органу місцевого
самоврядування та не уклав з ним
договору оренди землі.

Здійсненою управлінням
Держкомзему в м. Івано-Франківську
перевіркою з виїздом на місце
дотримання відповідачем вимог
земельного законодавства,
підтверджено факт використання ним
земельної ділянки площею 0,5742 га по вул.
Ботанічна, 8 в м. Івано- Франківську без
належних правових підстав, про що 20.05.2012
складено відповідний акт.

Згідно з витягом з технічної
документації про нормативно грошову
оцінку земельної ділянки, вартість
переданої відповідачу в оренду
земельної ділянкою складає 2779587,45грн.

Позивач вважає, що використання
відповідачем земельної ділянки без
належних правовстановлюючих
документів спричинило йому збитки у
вигляді недоодержаних доходів.

При цьому позивач посилається на
постанову Кабінету Міністрів України
№284 від 19.04.1994, якою затверджено
Порядок визначення та відшкодування
збитків власникам землі та
землекористувачам, відповідно з
приміткою до п.3 якої, відшкодуванню
підлягають, збитки власників землі і
землекористувачів, у тому числі
орендарів, включаючи і неодержані
доходи, якщо вони обгрунтовані.

З метою створення єдиних
організаційно правових та економічних
засад визначення розмірів збитків,
заподіяних внаслідок неодержаних
доходів за час тимчасового
невикористання земельних ділянок у м.
Івано-Франківську та порядку їх
відшкодування землекористувачами, а
також збільшення надходжень до
бюджету від орендної плати за землю,
рішенням виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради від
19.07.2007р. за №364 затверджено склад
комісії для визначення збитків
власником землі та землекористувачам.

Комісія, своїм Актом від 01.06.2012
визначила розмір спричинених
відповідачем збитків за безпідставне
використання земельної ділянки площею
0,5742 га по вул. Ботанічній, 8 в м.
Івано-Франківську в сумі 291996,31 грн.
Вказаний акт був затверджений рішенням
виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради №281
від 24.05.2013.

Управлінням земельних ресурсів
виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради своїм
листом на ім"я керівника ТзОВ
«Карпатська нафтова компанія» за
№4072/01-13 від 30.12.2011 повідомлено
останнього про необхідність
оформлення права користування
вказаною земельною ділянкою. Однак,
відповідач належним чином на
пропозицію управління не відреагував.

В зв"язку з цим, управлінням
земельних відносин надіслано
відповідачу листа 1147/01-19/13в від 11.06.2012 з
пропозицією відшкодувати завдані
збитки та розглянути пропозицію
укладення відповідного договору.

Проект договору про
добровільне відшкодування
Івано-Франківській міській раді
збитків був долучений до вказаного
листа.

Однак, вказана пропозиція не
була прийнята відповідачем.

Оскільки, в добровільному
порядку спори між Івано-Франківською
міською радою та ТзОВ «Карпатська
нафтова компанія» не були
врегульовані, позивач звернувся до
господарського суду з позовною заявою
про стягнення з відповідача збитків в
розмірі 291996,31грн. в судовому порядку на
підставі рішення суду.

Представник позивача позовні
вимоги підтримав з підстав викладених
у позовній заяві та просив суд позов
задовольнити.

У своїх пояснення з приводу
заявленого позову він вказав, що факт
протиправної поведінки відповідача
об"єктивно підтверджується актом
перевірки дотримання вимог земельного
законодавства від 20.03.2012, складеним
держаним інспектором з контролю за
виконанням та охороною земель
Івано-Франківської міської ради
Управлінням Держкомзему в
м.Івано-Франківську та свідчить про те,
що неукладення договору оренди виникло
з вини відповідача, оскільки ним не
вживались заходи, а також не вчинялись
дії, які б свідчили про бажання
вступити з позивачем в договірні
правовідносини з моменту винесення
Івано-Франківською міською радою
рішення про передачу земельної ділянки
в оренду по дату затвердження
виконкомом Івано-Франківської міської
ради акту про визначення збитків.

Повний склад цивільного
правопорушення у діях ТзОВ «Карпатська
нафтова компанія» позивач вбачає з
наступного:

-протиправна бездіяльність - полягає в
тому, що відповідач з моменту прийняття
рішення міською радою не виконав
вимоги щодо укладання договору оренди
із позивачем, та не вчинив жодної дії
щодо виявлення бажання вступити у
договірні правовідносини з позивачем;

-наявність збитків - полягає у
неотриманні доходів для бюджету
міської ради, які могли бути отримані у
вигляді орендної плати при укладенні з
ТзОВ «Карпатська нафтова компанія»
договору оренди;

-причинний зв'язок між протиправною
поведінкою та збитками - полягає у
бездіяльності відповідача;

- вина правопорушника - полягає у не
укладанні договору з позивачем та не
вчиненні з даного приводу жодних дії з
боку відповідача щодо вступу у
договірні відносини з позивачем, що
відбулося з вини відповідача.

За таких обставин у діях
відповідача є повний склад цивільного
правопорушення (протиправної
поведінки, шкідливого результату такої
поведінки (збитків), причинного зв'язку
між протиправною поведінкою
відповідача та збитками, завданими
позивачу, та вини відповідача), що є
підставою для застосування такої міри
відповідальності як відшкодування
збитків.

Стаття 1166 ЦК України унормовує
загальні підстави для відшкодування
шкоди в рамках позадоговірних
(деліктних) зобов'язань. Деліктна
відповідальність за загальним
правилом настає лише за наявності вини
заподіювана шкоди. Фактичною підставою
для застосування такого виду
відповідальності є вчинення особою
правопорушення. При цьому, юридичною
підставою позадоговірної
відповідальності є склад цивільного
правопорушення, елементами якого є
шкода, протиправна поведінка,
причинний зв'язок між шкодою і
протиправною поведінкою, вина.

З огляду на подані суду докази
вбачається установлений факт
порушення відповідачем вимог чинного
земельного законодавства, що виявився
у використанні земельної ділянки без
договору оренди земельної ділянки та є
підставою для нарахування збитків,
визначення і відшкодування яких
врегульовано відповідним Порядком.

Щодо оплати відповідачем за
користування земельною ділянкою плати
у вигляді земельного податку, то
відповідно до п. 147. ч. 1. ст. 14
Податкового кодексу України плата за
землю - не загальнодержавний податок,
який справляється у формі земельного
податку та орендної плати за земельні
ділянки державної і комунальної
власності.

Орендна плата за земельні ділянки
державної і комунальної власності - це
обов'язковий платіж, який орендар
вносить орендодавцеві за користування
земельною ділянкою.

Земельний податок - це обов'язковий
платіж, що справляється з власників
земельних ділянок та земельних часток
(паїв), а також постійних
землекористувачів (п.п. 14.1.136.. 14.1.72. п. 14
ст. 14 Податкового Кодексу України).

Отже з наведеного вбачається, що
орендна плата за землю та земельний
податок - це різні платежі, а саме:
орендна плата справляється з орендаря,
за оренду земельних ділянок державної
і комунальної власності, а земельний
податок справляється з власників
земельних ділянок та земельних часток
(паїв), а також з постійних
землекористувачів.

Згідно п. 14.1.34. Податкового кодексу
України власники земельних ділянок - це
юридичні та фізичні особи (резиденти і
нерезиденти), які відповідно до закону
набули права власності на землю в
Україні, а також територіальні громади
та держава щодо земель комунальної та
державної власності відповідно.

Право постійного користування
земельною ділянкою - це право володіння
і користування земельною ділянкою, яка
перебуває у державній або комунальній
власності, без встановлення строку (ч. 1
ст. 92 ЗК України).

Частиною ч. 1 ст. 93 Земельного кодексу
України визначено, що право оренди
земельної ділянки - не засноване па
договорі строкове платне володіння і
користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для провадження
підприємницької та іншої діяльності.

Отже, ТзОВ «Карпатська нафтова
компанія» у відповідності до
вищевказаних норм чинного
законодавства не є власником або
постійним землекористувачем земельної
ділянки загальною площею 0,5742 га. по вул.
Ботанічній, 8 в м. Івано-Франківську,
оскільки земельна ділянка на якій
розташований об'єкт нерухомого майна,
який належить останньому переданий в
оренду на підставі відповідного
рішення та в порядку визначеному
нормами Земельного кодексу України,
Закону України «Про оренди землі» та
іншими актами чинного законодавства
України. Сплачувати земельний податок
у відповідності до норм чинного
законодавства користувачі земельних
ділянок не зобов'язані, також такого
зобов'язання на користувачів не
покладається власником земельної
ділянки - Івано-Франківською міською
радою, згідно прийнятих рішень па
території останньої. За таких
міркувань, ТзОВ «Карпатська нафтова
компанія», як суб'єкт сплати орендної
плати, повинно сплачувати та
декларувати розмір орендної плані (3%
від нормативно грошової оцінки
земельної ділянки) за користування
земельною ділянкою, а не земельний
податок (1% від нормативно грошової
оцінки земельної ділянки).

З огляду на викладені обставини
представник позивача вважає позовні
вимоги обгрунтованими та просить суд
їх задовольнити.

Відповідач позовні вимоги не
визнав, вважає їх безпідставними та
необгрунтованими. Свої заперечення
виклав у відзиві на позов.

Представник відповідача в
судовому засіданні вказав, що у своїй
позовній заяві позивач просить суд
стягнути з відповідача збитки за
неправомірне використання земельної
ділянки площею 0,5742га по вул.
Ботанічній, 8 в м. Івано-Франківську
визначені на підставі Акту від 01.06.2012
затвердженого рішенням виконавчого
комітету Івано-Франківської міської
ради за період з 10.07.2008 по 01.08.2011 років.

Про-те, господарським судом
Івано-Франківської області вже
розглядався позов Івано-Франківської
міської ради до відповідача, ТзОВ
«Карпатська нафтова компанія» про
стягнення збитків у розмірі 208380,23 грн. у
вигляді упущеної вигоди неодержаної
внаслідок фактичного використання
земельної ділянки площею 0,5742га по вул.
Ботанічній, 8 в м. Івано-Франківську без
правовстановлюючих документів
(договору оренди) у справі №5010/1211/2011-3/47.

В межах даного позовного
провадження, судом досліджувався
предмет спору щодо стягнення збитків
за вказаний вище період та прийнято
рішення про відмову у позові.

Постановою Львівського
апеляційного господарського суду від
27.09.2011, рішення господарського суду
Івано-Франківської області від 03.08.2011
винесене у справі №5010/1211/2011-3/47 залишено
без змін. Таким чином, вказане рішення
набрало законної сили.

Ухвалою Вищого господарського
суду України від 13.12.2011 матеріали
касаційної скарги повернуто скаржнику
без розгляду.

Оскільки, розмір збитків за
період з 10.07.2008 по 03.03.2011 уже був
предметом дослідження господарськими
судами, рішення яких набрали законної
сили, тому вказані обставини не
потребують доведення знову при
вирішенні спору у справі №909/1324/13.

Крім цього, відповідач
посилається на те, що земельна ділянка,
якою він користується для
обслуговування
адміністративно-виробничих будівель і
споруд та знаходиться по вул.
Ботанічній, 8 в м. Івано-Франківську
використовувались ним на платній
основі у вигляді земельного податку.

Відшкодування збитків та інші
способи відшкодування майнової шкоди
можуть мати місце лише при наявності
складу цивільного правопорушення, яке
включає в себе протиправну поведінку
заподіювача шкоди - відповідача;
наявність негативних наслідків (шкоди);
причинний зв'язок між протиправною
поведінкою заподіювача та наслідками
(шкодою); вина відповідача - заподіювача
шкоди.

Проте, відповідачем на підставі
договору купівлі-продажу від 13.10.2005р.
було набуто у власність нерухомість, а
відтак на підставі норм Цивільного
кодексу України, набув право
користування земельною ділянкою,
оскільки інше не встановлено договором
купівлі-продажу від 13.10.2005р. Тобто,
відповідач знаходиться на земельній
ділянці правомірно.

Окрім того, ст.156 Земельного кодексу
України не передбачено такої підстави
настання цивільно-правової
відповідальності у вигляді
відшкодування збитків власникам землі
і землекористувачам, як не оформлення
правовстановлюючого документу
(договору оренди землі) у строк
встановлений органом місцевого
самоврядування.

Відповідно до п.22 ч.І ст.92 Конституції
України засади цивільно-правової
відповідальності визначаються
виключно законами України, а не актами
органів місцевого самоврядування.

Рішенням Івано-Франківської міської
ради від 16.10.2008р. «Про оформлення та
надання в оренду (власність) земельних
ділянок фізичним та юридичним особам»
строк укладення договору оренди землі
відповідачеві встановлено не було.

В Рішенні Виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради №281
від 24.05.2013р. «Про затвердження Актів
визначення розміру збитків
Івано-Франківській міській раді
(неодержаних доходів від орендної
плати за землю)» а також в Акті
визначення розміру збитків нанесених
Івано-Франківській міській раді
(неодержаних доходів від орендної
плати за землю) від 01.06.2012р. зазначено,
що ці акти приймаються у відповідності
до Постанови Кабінету України № 284 від
19.04.1993р., якою передбачено, що до складу
комісії створеною відповідним
виконавчим комітетом включаються:
представники виконавчого комітету,
власники землі або землекористувачі,
яким заподіяні збитки, представники
підприємства, установ, організацій та
громадяни, які будуть їх
відшкодовувати, представники
державних органів земельних ресурсів і
фінансових органів, органів у справах
містобудування і архітектури та
виконавчих комітетів сільських,
селищних (міських) рад на території
яких знаходяться земельні ділянки.

Проте, в порушення постанови КМУ
№284 від 19.04.1993 представників
відповідача (ТзОВ «Карпатська нафтова
компанія») до складу комісії не було
включено.

За наведених обставин,
представник відповідача вважає, що
ТзОВ «Карпатська нафтова компанія»
правомірно використовує земельну
ділянку на якій розташоване належне
йому на праві власності нерухоме майно,
а тому у позивача відсутні правові
підстави вимагати сплату заподіяної
шкоди в сумі 291996,31грн.

Враховуючи викладені
обставини, представник відповідача
просить суд в позові відмовити.

Заслухавши в судовому засіданні
доводи представників сторін,
дослідивши обставини у справі і подані
ними докази, оцінивши їх в сукупності
відповідно до приписів ст. 43 ГПК
України, суд дійшов висновку про
безпідставність позовних вимог, а отже
в їх задоволенні слід відмовити
приймаючи до уваги наступне:

Як вбачається з матеріалів
справи, предметом спору є наявність чи
відсутність підстав для стягнення з
відповідача на користь позивача
збитків (неодержаних доходів, упущеної
вигоди) спричинених в наслідок
використання земельної ділянки площею
0,5742 га, яка розташована по вул.
Ботанічній, 8 в м.Івано-франківську без
належних правових підстав (без
укладеного договору оренди землі).

Відповідно до ст. 22 ЦК України,
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Збитками , в розумінні наведеної статті
закону, зокрема є доходи, які особа
могла б реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

Статтею 224 ГК України
передбачено, що учасник господарських
відносин, який порушив господарське
зобов'язання або установлені вимоги
щодо здійснення господарської
діяльності, повинен відшкодувати
завдані цим збитки суб'єкту, права або
законні інтереси якого порушено.

З огляду на викладені норми
закону, для правильного вирішення
спору, пов"язаного з відшкодуванням
збитків, насамперед належить
встановити складові цивільного
правопорушення: неправомірність
поведінки, розмір заподіяних збитків,
зв"язок між неправомірною поведінкою
та заподіяними збитками, вину особи, що
заподіяла збитки.

Встановлення причинного зв"язку
між протиправною поведінкою особи, яка
завдала шкоду та збитками потерпілої
сторони є важливим елементом
доказування наявності реальних
збитків.

У справах даної категорії слід
довести, що протиправна дія чи
бездіяльність завдана є причиною, а
збитки, які виникли у потерпілої особи,
- наслідком такої протиправної
поведінки.

Як вбачається із матеріалів
справи та встановлено судом в судовому
засіданні, Івано-Франківською міською
радою було прийнято рішення від 10.07.2008,
пунктом 7 якого затверджено технічну
документацію із землеустрою щодо
оформлення права користування
земельною ділянкою товариству з
обмеженою відповідальністю
"Карпатська нафтова компанія", площею
0,5742 га по вул. Ботанічній, 8 з передачею
її в оренду, терміном на три роки, для
обслуговування
адміністративно-виробничих будівель і
споруд. Цим же рішенням зобов"язано
ТзОВ "Карпатська нафтова компанія"
укласти договір оренди землі.

Однак, рішенням не було чітко
визначено особу яка мала стати
ініціюючою стороною в укладанні
зазначеного договору оренди землі.

Відповідно до ст. 641 ЦК України,
пропозицію укласти договір (оферту)
може зробити кожна із сторін
майбутнього договору.

Загальний порядок укладення
господарських договорів визначений ст.
181 ГК України.

Зокрема, проект договору може бути
запропонований будь-якою з сторін. У
разі якщо проект договору викладено як
єдиний документ, він надається другій
стороні у двох примірниках. Сторона,
яка одержала проект договору, у разі
згоди з його умовами оформляє договір
відповідно до вимог частини першої
цієї статті і повертає один примірник
договору другій стороні або надсилає
відповідь на лист, факсограму тощо у
двадцятиденний строк після одержання
договору.

Вразі, якщо сторонами не було
досягнуто згоди з усіх істотних умов
договору, що призвело до виникнення
спору, то відповідно до ст. 187 ГК
України, такі спори розглядаються
судом.

Позивач у своїй позовній заяві
посилається на те, що ним були вжиті
заходи щодо відповідача про
зобов"язання останнього на укладення
договору оренди землі. Зокрема, на
адресу відповідача, Управлінням
земельних відносин виконавчого
комітету Івано-Франківської міської
ради був надісланий лист за 4072/01-13 від
30.12.2011, в якому висловлено прохання в
найкоротший термін оформити право
користування земельною ділянкою
площею 0,5742га по вул. Ботанічній, 8 в м.
Івано-Франківську, яка згідно рішення
сесії Івано-Франківської міської ради
від 10.07.2008 передана відповідачу в
оренду.

Однак, відповідач заперечив
одержання вказаного листа, а позивачем
не було надано суду документальних
доказів в його надіслання адресату.

Крім цього, суд не може прийняти
даний лист як доказ, що свідчить про
вчинення позивачем дій спрямованих на
укладення договору оренди, як
ініціюючого суб"єкта.

Таким чином, суд не вбачає
причинного зв"язку між бездіяльністю
відповідача в укладенні договору
оренди земельної ділянки та
спричиненою шкодою внаслідок його
неукладення.

Крім цього, позивачем не надано
суду доказів в підтвердження
Управління земельних відносин
виконавчого комітету
Івано-франківської міської ради щодо
укладення договорів оренди землі.

Постановою Пленуму Вищого
господарського суду України №6 від
17.05.2011 "Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах , що виникають
із земельних відносин", вказано, що
вирішуючи спори за позовами органів
державної влади або місцевого
самоврядування про стягнення з особи,
яка набула у власність житловий
будинок, будівлю або споруду і не
переоформила право користування
земельною ділянкою, збитків у вигляді
упущеної вигоди (зокрема у розмірі
неодержаної плати за оренду земельної
ділянки), господарські суди повинні
брати до уваги положення статті 22 ЦК
України та частини другої статті 224 ГК
України. Для застосування такого
заходу відповідальності слід
встановлювати наявність у діях
відповідача усіх чотирьох елементів
складу цивільного правопорушення
(протиправної поведінки, збитків,
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою та збитками і вини). У
розгляді таких справ господарські суди
мають докладно з'ясовувати причини
неоформлення чи несвоєчасного
оформлення відповідного
землекористування та обставини,
пов'язані із вжиттям господарюючими
суб'єктами усіх залежних від них
заходів щодо одержання документів, які
посвідчують право землекористування.
При цьому суду слід враховувати вимоги
частини другої статті 120 ЗК України,
якою передбачено що у разі коли жилий
будинок, будівля або споруда розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
користуванні, то в разі набуття права
власності на ці об'єкти до набувача
переходить право користування
земельною ділянкою, на якій вони
розміщені, на тих самих умовах і в тому
ж обсязі, що були у попереднього
землекористувача. Якщо у розгляді
справи буде з'ясовано обставини,
зазначені в абзаці третьому підпункту
3.4 пункту 3 цієї постанови, і що суб'єкт
господарювання вживав необхідних
заходів до оформлення свого права
землекористування, то відсутність у
нього переоформлених на його ім'я
правовстановлюваних документів на
земельну ділянку не може розцінюватися
як правопорушення.

З огляду на зазначену вище позицію
Пленуму ВГС України, суд вважає, що
Позивачем не вживались заходи до
своєчасного виявлення факту
використання відповідачем земельної
ділянки наданої йому в оренду за
рішенням міської ради від 10.07.2008.

Про це свідчить той факт, що
перевірка дотримання відповідачем
вимог земельного законодавства була
проведена Управлінням Держкомзему у
м.Івано-Франківську лише 20.03.2012, що
підтверджується відповідним актом,
тобто через чотири роки після
ухвалення рішення про надання
земельної ділянки в оренду та
необхідності укладення договору
оренди.

Крім цього, Позивачем не надано
суду документальних доказів достатніх
для визначення підстав щодо здійснення
розрахунку розміру шкоди заподіяної
державі або територіальній громаді
внаслідок неправомірного використання
відповідачем земельної ділянки.

Відповідно до ст. 1166
Цивільного кодексу України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правом фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 152 Земельного
кодексу України, власник земельної
ділянки або землекористувач може
вимагати усунення будь-яких порушень
його прав на землю, навіть якщо ці
порушення не пов'язані з позбавленням
права володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Підставою для звернення
Позивача до суду , став факт
використання відповідачем земельної
ділянки без правовстановлюючих
документів (без оформлення договору
оренди) та наявність підстав, для
відшкодування позивачу шкоди у вигляді
неодержаної орендної плати нарахована
на підставі Положення про комісію по
визначенню та відшкодуванню збитків
власникам землі та землекористувачам ,
затвердженими рішенням виконавчого
комітету Івано-Франківської міської
ради № 364 від 19.07.07 року, а також Акту
визначення розміру збитків, нанесених
Івано-Франківській міській раді
(неодержаних доходів від орендної
плати за землю) від 01.06.2012 року.

При цьому, судом враховано, що
згідно зі ст. 188 Земельного кодексу
України, державний контроль за
використанням та охороною земель
здійснюється спеціально уповноваженим
органом виконавчої влади з питань
земельних ресурсів, а згідно зі ст. 10
Закону України "Про державний контроль
за використанням та охороною земель",
складання актів перевірок дотримання
вимог земельного законодавства
відноситься до повноважень саме
державних інспекторів у сфері
державного контролю за використанням
та охороною земель, але аж ніяк не до
повноважень працівників виконавчого
органу місцевої ради.

В позовній заяві позивач вказує,
що відповідно до рішення виконавчого
комітету від 19.07.2007р. №364, створено
комісію по визнанню та відшкодуванню
збитків власником землі та
землекористувачам, однак не подав суду
докази в підтвердження легітивності її
створення та наданих їй відповідних
повноважень.

Водночас, відповідно до ст. 156
Земельного кодексу України, власникам
землі та землекористувачам
відшкодовуються збитки, заподіяні
внаслідок:

а) вилучення (викупу)
сільськогосподарських угідь, лісових
земель та чагарників для потреб, не
пов'язаних із сільськогосподарським і
лісогосподарським виробництвом;

б) тимчасового зайняття
сільськогосподарських угідь, лісових
земель та чагарників для інших видів
використання;

в) встановлення обмежень щодо
використання земельних ділянок;

г) погіршення якості ґрунтового
покриву та інших корисних властивостей
сільськогосподарських угідь, лісових
земель та чагарників;

ґ) приведення сільськогосподарських
угідь, лісових земель та чагарників у
непридатний для використання стан;

д) неодержання доходів за час
тимчасового невикористання земельної
ділянки.

Вказаний перелік підстав для
відшкодування збитків власникам землі
та землекористувачам є вичерпним та
розширеному тлумаченню не підлягає, в
тому числі шляхом прийняття органами
місцевого самоврядування відповідних
рішень.

Згідно ст. 157 Земельного кодексу
України, відшкодування збитків
власникам землі та землекористувачам
здійснюють органи виконавчої влади,
органи місцевого самоврядування,
громадяни та юридичні особи, які
використовують земельні ділянки, а
також органи виконавчої влади, органи
місцевого самоврядування, громадяни та
юридичні особи, діяльність яких
обмежує права власників і
землекористувачів або погіршує якість
земель, розташованих у зоні їх впливу, в
тому числі внаслідок хімічного і
радіоактивного забруднення території,
засмічення промисловими, побутовими та
іншими відходами і стічними водами.
Порядок визначення та відшкодування
збитків власникам землі і
землекористувачам встановлюється
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 Порядку
визначення та відшкодування збитків
власникам землі і землекористувачам,
затвердженого постановою КМ України
від 19.04.1993 року № 284, на який посилається
позивач, відшкодуванню підлягають:
вартість житлових будинків, виробничих
та інших будівель і споруд, включаючи
незавершене будівництво; вартість
плодоягідних та інших багаторічних
насаджень; вартість лісових і
дерево-чагарникових насаджень;
вартість водних джерел (колодязів,
ставків, водоймищ, свердловин тощо),
зрошувальних і осушувальних систем,
протиерозійних і протиселевих споруд;
понесені витрати на поліпшення якості
земель за період використання
земельних ділянок з урахуванням
економічних показників, на незавершене
сільськогосподарське виробництво
(оранка, внесення добрив, посів, інші
види робіт), на розвідувальні та
проектні роботи; інші збитки власників
землі і землекористувачів, у тому числі
орендарів, включаючи і неодержані
доходи, якщо вони обгрунтовані.

Суд дійшов висновку про те, що
статтею 156 Земельного кодексу України
не передбачено такої підстави настання
цивільно-правової відповідальності у
вигляді відшкодування збитків
власникам землі і землекористувачам як
неоформлення правовстановлюючого
документу (договору оренди) у строк,
встановлений органом місцевого
самоврядування. Суд також звертає
увагу на те, що Положенням та Порядком
також не передбачено відшкодування
збитків власникам землі і
землекористувачам за неоформлення
правовстановлюючого документу
(договору оренди).

Відповідно до статті 22 ЦК України
збитками є втрати, яких особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки), доходи, які особа могла б
реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода). Таким чином,
у вигляді упущеної вигоди
відшкодовуються тільки ті збитки, які б
могли бути реально отримані при
належному виконанні зобов'язання.

Водночас, сума збитків, яку
просить стягнути позивач,
обґрунтовується умовним припущенням
про можливість отримання ним прибутку
в результаті випадкового збігу
обставин. Наявність теоретичного
обґрунтування можливості отримання
прибутку ще не є підставою для його
стягнення. Стягнення збитків у вигляді
упущеної вигоди є одним із видів
цивільно-правової відповідальності.
Для застосування такого виду
відповідальності потрібна наявність
усіх елементів складу цивільного
правопорушення, а саме: протиправної
поведінки, збитків, причинного зв'язку
між протиправною поведінкою боржника
та збитками і вини. За відсутності хоча
б одного з цих елементів цивільна
відповідальність не настає.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 623
ЦК України при визначенні неодержаних
доходів (упущеної вигоди) враховуються
заходи, вжиті кредитором щодо їх
одержання.

Позивачем надано суду копії
листа №1147/01-19/13в, а також копії
документів, які нібито стверджують
його надіслання відповідачу. Про-те, з
копії рекомендованого повідомлення
про вручення поштового відправлення не
вбачається, що саме цей лист був
надісланий відповідачу з
повідомленням про врученням.

Відповідно до ст. 33 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Обов'язок доказування і подання
доказів покладено на сторін та інших
учасників судового процесу.

За наведених обставин, суд не
вбачає підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 35 ГПК України,
обставини, встановлені рішенням суду у
господарській, цивільній або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, крім встановлених
рішенням третейського суду, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Стягнення заподіяних позивачу
збитків у вигляді упущеної вигоди в
наслідок використання відповідачем
земельної ділянки площею 0,5742га по вул.
Ботанічній, 8 в м. Івано-Франківську за
період з 10.07.2008 по 01.03.2011року вже було
предметом розгляду господарським
судом Івано-Франківської області у
справі №5010/1211/2011-3/47.

Рішенням господарського суду від
03.08.2011 винесеного у даній справі в
задоволенні позову було відмовлено.

Постановою Львівського
апеляційного господарського суду від
27.09.2011, вказане рішення господарського
суду Івано-Франківської області
залишено без змін. Таким чином, рішення
господарського суду
Івано-Франківської області набрало
законної сили.

Підставою заявленого позову у
справі №5010/1211/2011-3/47 про стягнення з
відповідача збитків було використання
ним земельної ділянки , площею 0,5742га по
вул. Ботанічній, 8 в м. Івано-Франківську
без правовстановлюючих документів
(договору оренди), що спричинило
завдання шкоди (упущеної вигоди) у
розмірі 208380,23 грн.

Однак, у даній справі відмова в
задоволенні позову грунтується на
інших підставах ніж у справі
№5010/1211/2011-3/47.

Щодо твердження відповідача
про сплату ним земельного податку не
будучи при цьому орендарем земельної
ділянки якою він користується, то суд
не може прийняти це як доказ, оскільки
земельний податок має іншу правову
природу ніж орендна плата і
регламентується різними законодавчими
та нормативно-правовими актами.

Посилання відповідача, як на
підставу своїх заперечень щодо
позовних вимог на норми Закону України
"Про плату за землю", є також
безпідставним, оскільки вказаний закон
втратив чинність із прийняттям
Податкового кодексу України.

З огляду на викладені вище
норми закону, суд вважає, що в
задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України,
судові витрати слід залишити за
Позивачем.

На підставі викладеного ,
відповідно до ст. 124 Конституції
України, ст. 152, 156, 157 Земельного кодексу
Ураїни, ст. 181, 187, 224 ГК України, ст. 22, 641,
1166 ЦК України , керуючись ст. 33, 35, 43, 49,
ст. 82 - 85 Господарського процесуального
кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову
Івано-Франківської міської ради до
відповідача, ТзОВ "Карпатська нафтова
компанія" про стягнення збитків в сумі
291996,31грн. спричинених відповідачем в
наслідок використання земельної
ділянки без належних
правовстановлюючих документів.

Судові витрати залишити за
позивачем.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 31.10.14

Суддя
Калашник В. О.

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

________________ Попович В.В. 31.10.14