ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2014 р.
Справа № 907/259/14

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії суддів:

головуючий суддя Гриців В.М., суддів
Данко Л.С., Кордюк Г.Т.

при секретарі судового засідання Швець
О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу дочірньої
компанії «Газ України» Національної
акціонерної компанії «Нафтогаз
України» на ухвалу господарського суду
Закарпатської області від 11 липня 2014
року по справі №907/259/14 про банкрутство
Тячівського виробничого управління
житлово-комунального господарства

ВСТАНОВИВ:

Господарський суд Закарпатської
області (суддя Йосипчук О.С.) ухвалою
від 11 липня 2014 року по справі №907/259/14
про банкрутство Тячівського
виробничого управління
житлово-комунального господарства
відмовив у задоволенні заяви
Дочірньої компанії "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" про визнання
кредитором у справі № 907/259/14 про
банкрутство Тячівського виробничого
управління житлово-комунального
господарства на суму 266719 грн.

В апеляційній скарзі Дочірня компанія
"Газ України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" просить
Львівський апеляційний господарський
суд скасувати ухвалу ухвалу
господарського суду Закарпатської
області від 11 липня 2014 року по справі
№907/259/14, як таку, що прийнята з
порушенням норм матеріального і
процесуального права та визнати
грошові вимоги ДК "Газ України" у
повному обсязі. Скаржник вважає, що
заявлені ним по справі №907/259/14 грошові
вимоги до боржника є конкурсними, такі
визнані судом у справі №6/24 про
банкрутство Тячівського виробничого
управління житлово-комунального
господарства, провадження в якій
припинено у зв'язку із затвердженням
мирової угоди. Означені вимоги
боржником не погашено. З огляду на
порушення провадження у справі №907/259/14
про банкрутство Тячівського
виробничого управління
житлово-комунального господарства
кредитор повторно у встановленому
законом порядку звернувся із заявою до
боржника про визнання конкурсних
вимог.

Про розгляд апеляційної скарги
сторонам повідомлено належним чином.
Також з метою перевірки законності і
обґрунтованості оскарженого судового
рішення у повному обсязі суд
апеляційної інстанції витребував від
господарського суду Закарпатської
області архівну справу №6/24 про
банкрутство Тячівського виробничого
управління житлово-комунального
господарства.

Розпорядженням голови Львівського
апеляційного господарського суду від 28
жовтня 2014 року у склад колегії замість
судді Давид Л.С., яка перебуває у
відпустці, уведено суддю Данко Л.С.

Арбітражний керуючий Дідич М.А.
надіслав відзив на апеляційну скаргу,
просить оскаржену ухвалу залишити без
змін.

Відповідно до вимог ст. 101 ГПК України у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд повторно розглядає
справу. Апеляційний господарський суд
не зв'язаний доводами апеляційної
скарги і перевіряє законність і
обгрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

За змістом ст. 106 ГПК України апеляційні
скарги на ухвали місцевого
господарського суду розглядаються в
порядку, передбаченому для розгляду
апеляційних скарг на рішення місцевого
господарського суду.

Львівський апеляційний господарський
суд розглянув апеляційну скаргу
дочірньої компанії «Газ України»
Національної акціонерної компанії
«Нафтогаз України», матеріали справи
№907/259/14 про банкрутство Тячівського
виробничого управління
житлово-комунального господарства та
матеріали архівної справи №6/24 про
банкрутство Тячівського виробничого
управління житлово-комунального
господарства і вважає, що ухвалу
господарського суду Закарпатської
області від 11 липня 2014 року по справі
№907/259/14 слід скасувати з
нижченаведених підстав.

Згідно з матеріалами справи №907/259/14
господарський суд Закарпатської
області ухвалою від 15 квітня 2014 року
порушив провадження у справі №907/259/14
про банкрутство Тячівського
виробничого управління
житлово-комунального господарства.

Офіційне оприлюднення оголошення про
порушення справи №907/259/14 про
банкрутство здійснено 17 квітня 2014 року
за номером 2750.

Дочірня компанія "Газ України" НАК
"Нафтогаз України" у встановлений
законом строк подала до господарського
суду Закарпатської області заяву з
грошовими вимогами до боржника на
загальну суму 266 719,00 грн., з яких 265 501,00
грн. - заборгованість згідно мирової
угоди, затвердженої ухвалою
господарського суду Закарпатської
області від 28 липня 2010 року у справ №6/24,
1 218,00 грн. - сплачений судовий збір.

Господарський суд Закарпатської
області прийняв заяву кредитора та
призначив її розгляд. За наслідками
розгляду заяви Дочірньої компанії "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" місцевий
господарський суд ухвалою від 11 липня
2014 року повністю відхилив заявлені
кредитором вимоги.

Ухвала господарського суду
Закарпатської області від 11 липня 2014
року по справі №907/259/14 про банкрутство
Тячівського виробничого управління
житлово-комунального господарства,
прийнята за результатами розгляду
заяви Дочірньої компанії "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" і є предметом
апеляційного оскарження.

Суд першої інстанції визнав
передчасним звернення Дочірньої
компанії "Газ України" НАК "Нафтогаз
України" та відмовив у визнанні її
конкурсним кредитором Тячівського
виробничого управління
житлово-комунального господарства,
оскільки строк сплати заборгованої
суми не настав - за умовами мирової
угоди, затвердженої ухвалою
господарського суду Закарпатської
області від 28 липня 2010 року у справі
№6/24 про банкрутство Тячівського
виробничого управління
житлово-комунального господарства,
строк виконання боржником грошового
зобов'язання настає з 30 червня 2015 року.

Львівський апеляційний господарський
суд не погоджується з таким висновком
суду першої інстанції з огляду на
наступне.

Згідно з ст. 4-1 ГПК України,
господарські суди розглядають справи
про банкрутство у порядку провадження,
передбаченому цим Кодексом, з
урахуванням особливостей,
встановлених Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

З 19 січня 2013 року набрав чинності Закон
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» у новій
редакції, викладеній Законом України
від 22 грудня 2011 року №4212-УІ.

Відповідно до вимог ч. 9 ст. 82 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» (в редакції,
чинній з 19 січня 2013 року) у разі
порушення провадження у справі про
банкрутство цього ж боржника обсяг
вимог кредиторів, щодо яких було
укладено мирову угоду, визначається в
межах, передбачених зазначеною мировою
угодою. Слід зазначити, що такі ж
положення викладені й у ч. 8 ст. 39 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» (в редакції,
чинній до 19 січня 2013 року).

За визначенням ст. 1 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
(в чинній редакції) кредитор - юридична
або фізична особа, які мають
підтверджені у встановленому порядку
документами вимоги щодо грошових
зобов'язань до боржника; конкурсні
кредитори - кредитори за вимогами до
боржника, які виникли до порушення
провадження у справі про банкрутство і
виконання яких не забезпечено заставою
майна боржника; поточні кредитори -
кредитори за вимогами до боржника, які
виникли після порушення провадження у
справі про банкрутство; забезпечені
кредитори - кредитори, вимоги яких
забезпечені заставою майна боржника
(майнового поручителя).

За визначенням ст. 23 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
конкурсні кредитори за вимогами, які
виникли до дня порушення провадження у
справі про банкрутство, зобов'язані
подати до господарського суду письмові
заяви з вимогами до боржника, а також
документи, що їх підтверджують,
протягом тридцяти днів від дня
офіційного оприлюднення оголошення
про порушення провадження у справі про
банкрутство. Зазначений строк є
граничним і поновленню не підлягає.
Господарський суд зобов'язаний
прийняти заяву кредитора, подану з
дотриманням вимог цього Закону та
Господарського процесуального кодексу
України, про що виноситься ухвала, в
якій зазначається дата розгляду заяви.
Заяви з вимогами конкурсних кредиторів
або забезпечених кредиторів, у тому
числі щодо яких є заперечення боржника
чи інших кредиторів, розглядаються
господарським судом у попередньому
засіданні суду. За наслідками розгляду
зазначених заяв господарський суд
ухвалою визнає чи відхиляє (повністю
або частково) вимоги таких кредиторів.
Вимоги конкурсних кредиторів, визнані
боржником або господарським судом,
вносяться розпорядником майна до
реєстру вимог кредиторів.

Вимоги конкурсного кредитора
Дочірньої компанії "Газ України" НАК
"Нафтогаз України" у сумі 265 501,00 грн. уже
були предметом розгляду
господарського суду Закарпатської
області у справі №6/24 про банкрутство
Тячівського виробничого управління
житлово-комунального господарства,
провадження у якій припинено ухвалою
господарського суду Закарпатської
області від 29 липня 2010 року (з
урахуванням ухвали від 02 серпня 2010 року
про виправлення описки). Цією ж ухвалою
господарський суд Закарпатської
області затвердив мирову угоду, за
умовами якої, зокрема, вимоги
конкурсного кредитора Дочірньої
компанії "Газ України" НАК "Нафтогаз
України" у сумі 265 501,00 грн. (четверта
черга) підлягають погашенню у першому
та в другому кварталах 2015 року (архівна
справа №6/24, т.4, а.с.48-50, 61-63).

Однак ухвалою від 15 квітня 2014 року
господарський суд Закарпатської
області знову порушив провадження у
справі №907/259/14 про банкрутство
Тячівського виробничого управління
житлово-комунального господарства.
Тому Дочірня компанія "Газ України" НАК
"Нафтогаз України" подала суду заяву з
грошовими вимогами до боржника.

Відтак вимоги Дочірньої компанії "Газ
України" НАК "Нафтогаз України" у сумі 265
501,00 грн. до Тячівського виробничого
управління житлово-комунального
господарства виникли задовго до
порушення провадження у справі №907/259/14
про банкрутство, такі визнані судом у
провадженні справи №624 про банкрутство
Тячівського виробничого управління
житлово-комунального господарства,
умови погашення конкурсних вимог було
передбачено мировою угодою,
затвердженою судом у провадженні
справи №6/24.

В силу закону у разі порушення
провадження у справі про банкрутство
боржника обсяг вимог кредиторів, щодо
яких було укладено мирову угоду у
попередньому провадженні справи про
банкрутство цього ж боржника, повинен
визначатися в межах, передбачених
зазначеною мировою угодою. При цьому
закон не передбачає, що умови мирової
угоди, укладеної у справі про
банкрутство, щодо строку погашення
вимог кредиторів змінюють статус
кредиторів з конкурсних на поточні.

У зв'язку із порушенням провадження у
справі №907/259/14 про банкрутство
Тячівського виробничого управління
житлово-комунального господарства
кредитор у встановленому законом
порядку та на виконання приписів ч. 9 ст.
82 Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» (в редакції,
чинній з 19 січня 2013 року) подав заяву з
грошовими вимогами до боржника в
обсязі, передбаченому вищевказаною
мировою угодою - у сумі 265 501,00 грн.

У матеріалах справи відсутні докази
погашення заявленої суми грошових
вимог.

Отже грошові вимоги Дочірньої компанії
"Газ України" НАК "Нафтогаз України" у
сумі 265 501,00 грн. до Тячівського
виробничого управління
житлово-комунального господарства є
конкурсними і такі повинні бути
визнані та включені у реєстр вимог
кредиторів у справі №907/259/14 про
банкрутство Тячівського виробничого
управління житлово-комунального
господарства, як вимоги четвертої
черги, як це передбачено п. 4 ч. 1 ст. 45
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» (в чинній
редакції). Судовий збір у сумі 1 218,00 грн.
погашається у першу чергу згідно з п. 1
ч. 1 ст. 45 названого Закону.

Вищевикладені фактичні обставини
справи і приписи закону спростовують
висновок суду першої інстанції про
передчасність подання кредитором
заяви з грошовими вимогами до боржника
у сумі 265 501,00 грн. та їх приналежність до
поточних грошових вимог.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення спору.

За приписами ст.ст. 33, 34 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

За змістом ст. 103 ГПК України суд
апеляційної інстанції за результатами
розгляду апеляційної скарги має право
серед іншого скасувати рішення
повністю або частково і прийняти нове
рішення.

Керуючись ст.ст. 82-1, 99, 101, 103, 104, 105, 106 ГПК
України, Львівський апеляційний
господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу дочірньої компанії
«Газ України» Національної
акціонерної компанії «Нафтогаз
України» задовольнити.

Ухвалу господарського суду
Закарпатської області від 11 липня 2014
року по справі №907/259/14 про банкрутство
Тячівського виробничого управління
житлово-комунального господарства
скасувати і прийняти нове рішення:

Визнати грошові вимоги дочірньої
компанії «Газ України» Національної
акціонерної компанії «Нафтогаз
України» до Тячівського виробничого
управління житлово-комунального
господарства у загальній сумі 266 719,00
грн., з яких 265 501,00 грн. підлягають
задоволенню у четверту чергу, витрати
на оплату судового збору у сумі 1 218,00
грн. підлягають до задоволення у першу
чергу.

Стягнути з Тячівського виробничого
управління житлово-комунального
господарства (,
Закарпатська область, місто Тячів, вул.
Леніна, 15) на користь дочірньої
компанії «Газ України» Національної
акціонерної компанії «Нафтогаз
України» (, м. Київ, вул.
Шолуденка, 1) 609,00 грн. - відшкодування
сплаченого судового збору, які
підлягають до задоволення у першу
чергу згідно з п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Постанову може бути оскаржено в
касаційному порядку.

Головуючий суддя
Гриців В.М.

суддя
Данко Л.С.

суддя
Кордюк Г.Т.