РІШЕННЯ

"06" листопада 2014 р.Справа № 921/1004/14-г/6

Господарський суд Тернопільської
області

у складі судді Шумського І.П.

Розглянув справу

за позовом Прокурор міста Тернополя
(б-р Шевченка, 7, м. Тернопіль, 46000) в
інтересах держави в особі Виконавчого
комітету Тернопільської міської ради
(вул. Листопадова, 5, м. Тернопіль,
Тернопільська область, 46001)

до відповідача Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_2
(АДРЕСА_1/ АДРЕСА_2)

про cтягнення 9741,60 грн. боргу, 97,42 грн.
штрафу, 1178,73 грн. втрат від інфляції, 715,01
грн. 3% річних.

За участю представників сторін:

прокурор - Ковальчук О.Р.;

позивача - не з'явився.

відповідача - не з'явився.

Суть справи:

Прокурор міста Тернополя звернувся в
господарський суд Тернопільської
області з позовом в інтересах держави в
особі Виконавчого комітету
Тернопільської міської ради до
відповідача Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_2 про стягнення (з
врахуванням зменшення позовних вимог)
9741,60 грн. боргу, 97,42 грн. штрафу, 1178,73 грн.
втрат від інфляції, 715,01 грн. 3% річних.

Ухвалою суду від 17 вересня 2014 року
порушено провадження у справі та
призначено до розгляду на 02 жовтня 2014
року. Пізніше, розгляд справи
неодноразово відкладався через неявку
відповідача, востаннє на 06 листопада 2014
року.

В судове засідання уповноважений
представник відповідача, участь якого
не визнавалась обов'язковою, жодного
разу не з'явився, відзив на позов не
надав, хоча про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином, в порядку передбаченому ст. ст. 64,
87 ГПК України, пунктом 2.6.7 Інструкції з
діловодства в господарських судах
України, затвердженої наказом
Державної судової адміністрації № 28
від 20.02.2013 року (повідомлення з
відміткою про вручення поштового
відправлення наявне у матеріалах
справи).

При даних обставинах, зважаючи на
неявку відповідача без зазначення
причин та доказів, що вказують на
причини такої неявки, недотримання
приписів ст.22 ГПК України щодо
зобов'язання осіб, які беруть участь у
справі добросовісно користуватися
належними їм процесуальними правами,
суд прийшов до висновку про можливість
розгляду справи за правилами ст. 75 ГПК
України, за наявними у ній документами.

В розпочатому судовому засіданні,
представнику позивача та прокурору
роз'яснено належні їм права та
обов'язки, передбачені ст.ст. 20,22,29,81-1
ГПК України.

За відсутності відповідного
клопотання аудіозапис судового
засідання не здійснювався.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши дані у передніх засіданнях
пояснення представника позивача, думку
прокурора, судом встановлено:

24 березня 2010 року між Виконавчим
комітетом Тернопільської міської ради
та підприємцем ОСОБА_2 укладено договір
про пайову участь у створенні і
розвитку інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури міста,
зареєстрований рішенням виконавчого
комітету Тернопільської міської ради 15
квітня 2010 року за №620.

Відповідно до умов договору,
підприємець брав на себе зобов'язання
перерахувати на розвиток та створення
інфраструктури до цільового фонду
соціально-економічного розвитку міста
Тернополя 4% від загальної кошторисної
вартості об'єкта реконструкції частини
моторного цеху під станцію технічного
обслуговування за адресою АДРЕСА_3 до
здачі об'єкта в експлуатацію (п.п.1.1,2.3
правочину).

За порушення строку оплати відповідач
зобов'язувався сплатити штраф у
розмірі 1% від суми договору (п.3.3 угоди).

Як вбачається з представленої
декларації про готовність об'єкта ІІ
категорії до експлуатації,
зареєстрованої в Інспекції державного
архітектурно - будівельного контролю у
Тернопільській області 23 березня 2012
року за №ТП3, реконструкцію з
добудовою частини моторного цеху під
станцію технічного обслуговування
здано в експлуатацію у березні 2012 року.

Кошторисна вартість будівництва
визначена в декларації про готовність
об'єкта до експлуатації становить 243540
грн.

Однак, своє зобов'язання по
перерахуванню 4% від загальної
кошторисної вартості об'єкта на
розвиток та створення інфраструктури
до цільового фонду
соціально-економічного розвитку міста
Тернополя в сумі (243540:100Х4) 9741,60 грн. у
визначений договором строк
підприємець ОСОБА_2 не виконав.

Направлені на адресу відповідача лист
№9/06 від 11 січня 2014 року з додатком до
договору від 24 березня 2010 року щодо
проведення розрахунку та сплати штрафу
за порушення строку перерахування
коштів, підприємець залишив без
відповіді та задоволення.

Не виконання відповідачем свого
обов'язку по сплаті коштів на розвиток
та створення інфраструктури до
цільового фонду
соціально-економічного розвитку міста
Тернополя, стало підставою для
звернення прокурора до суду із позовом
про відновлення порушених прав
територіальної громади міста
Тернополя.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд
прийшов до висновку про необхідність
задоволення позовних вимог.

Відповідно до змісту пункту 4 частини 3
статті 129 Конституції України, ст.ст.4-3,
33 ГПК України, кожна сторона повинна
довести належними і допустимими
доказами ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Поданими прокурором та позивачем
доказами, не запереченими
відповідачем, доведено
обґрунтованість заявлених вимог.

За загальновизнаним принципом права
закони та інші нормативно-правові акти
не мають зворотної дії в часі. Цей
принцип закріплений у частині першій
статті 58 Конституції України, за якою
дію нормативно-правового акта в часі
треба розуміти так, що вона починається
з моменту набрання цим актом чинності і
припиняється з втратою ним чинності,
тобто до події, факту застосовується
той закон або інший
нормативно-правовий акт, під час дії
якого вони настали або мали місце.
(Рішення Конституційного Суду України
№ 1-рп/99 від 09.02.1999р.).

Тому, до спірних правовідносин слід
застосовувати норми законодавства, що
діяли на час їх виникнення.

Так, відповідно до ст. 27-1 чинного на час
укладення договору Закону України "Про
планування і забудову територій" №
1699-III від 20 квітня 2000 року (далі - Закон
№1699), створення і розвиток
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури населених пунктів
належить до відання відповідних
органів місцевого самоврядування.

Частина друга статті 27-1 Закону №1699
визначала, що замовник, який має намір
здійснити будівництво об'єкта
містобудування у населеному пункті,
зобов'язаний взяти участь у створенні і
розвитку інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури населеного
пункту, крім випадків, передбачених
частиною четвертою цієї статті.

Пайова участь (внесок) замовника у
створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури населеного пункту
полягає у відрахуванні замовником
після прийняття об'єкта в експлуатацію
до відповідного місцевого бюджету
коштів для забезпечення створення і
розвитку інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури населеного
пункту (ч.3 ст. 27-1 Закону №1699).

Згідно з ч.5 ст. 27-1 Закону №1699, величина
пайової участі (внеску) замовника у
створенні інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури населеного
пункту визначається у договорі,
укладеному з органом місцевого
самоврядування, відповідно до
встановленого органом місцевого
самоврядування розміру пайової участі
(внеску) замовника від загальної
кошторисної вартості будівництва
(реконструкції) об'єкта містобудування,
визначеної згідно з державними
будівельними нормами, без урахування
витрат з придбання та виділення
земельної ділянки, звільнення
будівельного майданчика від будівель,
споруд та інженерних мереж,
влаштування внутрішньо- та
позамайданчикових інженерних мереж і
споруд та транспортних комунікацій.

Граничний розмір пайової участі
(внеску) замовника на розвиток
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури населених пунктів з
урахуванням не заборонених законом
інших відрахувань, встановлених
органом місцевого самоврядування,
відповідно до ч.7 ст. 27-1 Закону №1699, не
може перевищувати 10 відсотків
загальної кошторисної вартості
будівництва (реконструкції) об'єкта
містобудування - для нежитлових
будівель та/або споруд.

Рішенням Тернопільської міської ради
№5/10/5 від 07 червня 2007 року, з
врахуванням змін внесених рішенням
Тернопільської міської ради №5/26/8 від 30
квітня 2004 року затверджено Положення
про цільовий фонд
соціально-економічного розвитку м.
Тернополя (вказані рішення та
положення опубліковані зокрема на
офіційному сайті Тернопільської
міської ради мережі "Інтернет").

За змістом п. 2.1.11 Положення про
цільовий фонд соціально-економічного
розвитку м. Тернополя, пайова участь
(внесок) замовника у створенні і
розвитку інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури міста
встановлено в розмірі 4 відсотків
загальної кошторисної вартості
будівництва (реконструкції) об'єкта
містобудування - для нежитлових
будівель та/або споруд (крім будівель
закладів культури та освіти, медичного
та оздоровчого призначення.

Право визначення порядку залучення,
розрахунку розміру і використання
коштів пайової участі у розвитку
інфраструктури населеного пункту
належить органам місцевого
самоврядування і відповідно до ст. 40
Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності" № 3038-VI від
17.02.2011 року, чинного на час розгляду
справи в суді.

Відповідно до ст. 509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послуги,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку .

Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
(ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ст. 599 ЦК України,
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Зобов'язання виникають у т.ч. на
підставі договорів (правочинів)
ст.ст.11,202 ЦК України.

Укладений між сторонами договір від 24
березня 2010 року про пайову участь у
створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури міста, на підставі
якого у відповідача виникли грошові
зобов'язання, ніким у встановленому
порядку не оспорений та не визнаний
недійсним.

Судом з'ясовано, що в порушення умов
договору, приписів перелічених норм, а
також ст. ст. 11, 14 ЦК України, ст.ст. 173, 174,
193 ГК України, обов'язку по сплаті 9741,60
грн. на розвиток та створення
інфраструктури до цільового фонду
соціально-економічного розвитку міста
Тернополя підприємець ОСОБА_2 не
виконав.

Доказів на підтвердження іншого, у т.ч.
проведення розрахунку в повному обсязі
станом на час розгляду справи в суді,
відповідачем не представлено.

За таких обставин, вимоги про примусове
стягнення заборгованості в сумі 9741,60
грн. підлягають задоволенню як
обґрунтовані і неоспорені
відповідачем.

У відповідності до п.3.3 Договору, у разі
порушення строків оплати, підприємець
ОСОБА_2 зобов'язувався сплатити штраф в
розмірі 1% від суми договору.

Враховуючи положення п.3.3 Договору,
приписи ст.ст. 546-549 ЦК України, ст.
ст.231,232 ГК України, суму боргу, інші
обставини справи, вимога про стягнення
97,42 грн. штрафу, підлягає задоволенню.

Згідно з ст. 625 ЦК України, у випадку
прострочення виконання грошових
зобов'язань боржник на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу, з врахуванням втрат від інфляції
та 3% річних за весь час прострочення.

Зважаючи на суму боргу, розрахунок
позивача, період нарахування, інші
обставини справи, вимоги про стягнення
1178,73 грн. втрат від інфляції, 715,01 грн. 3%
річних, слід задовольнити.

Відповідно до ст.ст. 44,49 ГПК України,
судові витрати по справі покладаються
на відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 1,2, 4-3, 12, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України,
суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

1. Стягнути з Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1)
на користь Тернопільської міської ради
(р/р 0002, місцевий бюджет м.
Тернополя, код 37977726, ГУДКСУ у
Тернопільській області, МФО 838012, код
бюджетної класифікації 24170000,
призначення платежу "Пайовий внесок на
розвиток інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури міста
Тернополя, згідно договору №620 від
24.03.2010 року) 9741,60 грн. боргу, 97,42 грн.
штрафу, 1178,73 грн. втрат від інфляції, 715,01
грн. 3% річних.

2. Стягнути з Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1)
в дохід державного бюджету судовий
збір в сумі 1827 (одну тисячу вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп.

Видати накази.

На рішення господарського суду, яке не
набрало законної сили, сторони,
прокурор, треті особи та особи, які не
брали участь у справі, якщо
господарський суд вирішив питання про
їх права та обов'язки мають право
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня прийняття
(підписання) рішення, через місцевий
господарський суд.

Дата підписання: 11 листопада 2014 року

Суддя
І.П. Шумський