ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

30 жовтня 2014 р.
Справа № 902/1517/14

Суддя господарського суду
Банасько О.О. , розглянувши матеріали

за позовом: Селянського (фермерського)
господарства "Конкурент", с. Спичинці
Прогребищенського району Вінницької
області

до: Публічного акціонерного товариства
"Аграрний фонд", м. Київ

про внесення змін до біржового
договору поставки зерна врожаю 2014 року
№ 16Ф від 15.01.2014 р. та зупинення
процедури звернення стягнення за
Договором застави від 15.01.2014 р.,
зареєстрованого в реєстрі за № 25.

ВСТАНОВИВ :

Селянським (фермерським) господарством
"Конкурент" подано позов до Публічного
акціонерного товариства "Аграрний
фонд" про внесення змін до біржового
договору поставки зерна врожаю 2014 року
№ 16Ф від 15.01.2014 р. та зупинення
процедури звернення стягнення за
Договором застави від 15.01.2014 р.,
зареєстрованого в реєстрі за № 25.

Розглянувши матеріали позовної заяви
та клопотання про відстрочку сплати
судового збору, суд прийшов до висновку
про відмову в задоволенні клопотання
про відстрочку сплати судового збору
та про повернення позовної заяви
виходячи з наступних міркувань.

Основні вимоги, що пред'являються до
форми та змісту позовної заяви, а також
вимоги щодо надання разом з нею певних
доказів визначені ст.ст.54, 56, 57 ГПК
України. Невиконання більшості з вимог
зазначених норм тягне за собою в якості
негативного наслідку повернення
позовної заяви без розгляду.

Відповідно до ст.57 ГПК України
встановлено перелік документів, що
додаються до позовної заяви, серед яких
документи, які підтверджують зокрема
сплату судового збору у встановлених
порядку і розмірі тощо.

Позивачем в порушення наведених вище
законодавчих приписів не надано
належних доказів сплати судового
збору у встановлених порядку і розмірі.

Так, 01.11.2011 року набрав чинності Закон
України вiд 08.07.2011 року №
3674-VI "Про судовий збір" (надалі Закон), у
відповідності до ч.1 ст.3 якого одним із
об'єктів справляння судового збору є
позовна заява, що подається до суду.

Згідно ч.1 ст. 4 Закону України "Про
судовий збір", судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Розмір судового збору, який
справляється з позовної заяви,
визначений Законом в залежності від
виду спору.

Виходячи з підпунктів 2.1, 2.2 ч.2 ст.4
Закону за подання до господарського
суду позовних заяв майнового характеру
ставка судового збору становить 2
відсотки ціни позову, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат, а за подання позовних
заяв немайнового характеру - 1 розмір
мінімальної заробітної плати.

В п.3 інформаційного листа Вищого
господарського суду України від 25.08.2011
року № 01-06/1175/2011 вказано, що розмір
ставки судового збору (станом на 1 січня
календарного року) у кожному
конкретному випадку визначається
виходячи з того розміру МЗП, який було
встановлено законом на момент сплати
судового збору (станом на 1 січня
календарного року).

З 1 січня 2014 року розмір мінімальної
заробітної плати встановлено в розмірі
1 218,00 гривні на місяць (даний розмір є
чинним станом на січень 2014 року).

Слід зазначити, що згідно
інформаційного листа Державної
судової адміністрації № 12-6621/11 від
10.11.2011 При заповненні платіжного
документа у графі "код" платником
судового збору - юридичною особою
зазначається код ЄДРПОУ, а платником -
фізичною особою - ідентифікаційний код,
а при його відсутності, у зв'язку з
релігійними переконаннями,
зазначаються його паспортні дані.

У графі "призначення платежу"
вказується:

"Судовий збір за позовом ________________ (П. І.
Б. чи назва установи, організації
позивача), _______________ (назва суду, де
розглядається справа), код ЄДРПОУ
______________ (суду, де розглядається
справа)".

Як вбачається з позовної заяви,
позивачем заявлено дві вимоги
немайнового характеру: перша - про
внесення змін до біржового договору
поставки зерна врожаю 2014 року № 16Ф від
15.01.2014 р.; друга - про зупинення
процедури звернення стягнення за
Договором застави від 15.01.2014 р.,
зареєстрованого в реєстрі за № 25.

Пунктом 2.11 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 21.02.2013
року № 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України"
звернуто увагу на те, що якщо в позовній
заяві об'єднано дві або більше вимог
немайнового характеру, пов'язаних між
собою підставами виникнення або
поданими доказами, судовий збір
сплачується окремо з кожної з таких
вимог.

З урахуванням наведеного, розмір
судового збору який мав бути сплачений
позивачем при поданні даного позову
повинен складати 1 розмір мінімальної
заробітної плати за кожну немайнову
вимогу (1 218,00 грн. * 2), а загалом 2 436,00 грн.

Натомість позивачем надано суду
платіжне доручення № 1301 від 24.10.2014 р.
про сплату судового збору в сумі 1 218,00
грн. лише за одну немайнову вимогу, тоді
як відповідно до вказаного вище має
бути сплачено 2 436,00 грн.

В матеріалах позовної заяви також
міститься платіжне доручення № 1302 від
24.10.2014 р. про сплату судового збору в
сумі 1 827,00 грн.

При цьому суд зазначає, що до
матеріалів позовної заяви додано також
заяву позивача від 22.10.2014 р. про
забезпечення позову, за розгляд якої
відповідно до п.п.3 п.2 ч. 2 ст. 4 Закону
України "Про судовий збір" необхідно
сплатити судовий збір в розмірі 1,5
мінімальної заробітної плати (1827,00 грн),
тому платіжне доручення
№ 1302 від 24.10.2014 р. в сумі 1 827,00 грн
є доказом сплати судового збору за
розгляд заяви про забезпечення позову.

Крім того, з платіжних доручень № 1301 та
№ 1302 від 24.10.2014 р. вбачається, що ними
сплачено судовий збір за розгляд
позовної заяви ОСОБА_1, в той час як
позовну заяву подано Селянським
(фермерським) господарством
"Конкурент".

При поверненні позовної заяви , суд
також звертає увагу позивача на те , що
ст.16 ЦК України визначено способи
захисту цивільних прав та інтересів,
якими можуть бути: 1) визнання права; 2)
визнання правочину недійсним; 3)
припинення дії, яка порушує право; 4)
відновлення становища, яке існувало до
порушення; 5) примусове виконання
обов'язку в натурі; 6) зміна
правовідношення; 7) припинення
правовідношення; 8) відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; 9) відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; 10)
визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або
інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

Отже, позивачу при повторному
зверненні слід звернути увагу на
визначення способу захисту свого
порушеного права та приведення його у
відповідність до норм чинного
законодавства.

Згідно п.п.4 ч.1 ст.63 ГПК України суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо не подано
доказів сплати судового збору у
встановлених порядку та розмірі.

На підставі викладеного вище позовна
заява та додані до неї документи
підлягають поверненню без розгляду.

В зв'язку з поверненням позовної заяви
без розгляду не підлягає розгляду
заява позивача від 22.10.2014 р. про
забезпечення позову, позаяк вирішення
питання про забезпечення позову
допускається лише у відкритій
провадженням справі.

При цьому слід зауважити, що повернення
позовної заяви не перешкоджає
повторному зверненню з нею до
господарського суду в загальному
порядку після усунення обставин, що
зумовили її повернення (надання
належних доказів сплати судового збору
у встановленому порядку та розмірі).

Повертаючи позовну заяву без розгляду
суд також вважає необхідним повернути
позивачу сплачений ним за подання
позовної заяви судовий збір в сумі
1 218,00 грн згідно платіжного
доручення № 1301 від 24.10.2014 р. та 1 827,00 грн
згідно платіжного доручення № 1302 від
24.10.2014 р. згідно приписів п.2 ч.1 ст.7
Закону України "Про судовий збір" №
3674-VI вiд 08.07.2011 року.

Керуючись ст.ст.3, 4 Закону України "Про
судовий збір", п.4 ч.1 ст.63, ст.ст.86, 87, 115
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

УХВАЛИВ :

1. Позовну заяву № б/н від 22.10.2014 р. на 8-ми
аркушах разом з матеріалами на 25-ти
аркушах повернути позивачу.

2. У відповідності з п.2 ч.1 ст.7 Закону
України "Про судовий збір" від 08.07.2011
року № 3674-VI судовий збір у сумі 1 218,00 грн
та 1 827,00 грн перерахований згідно
платіжних доручень № 1301 від 24.10.2014 р. та
№ 1302 від 24.10.2014 р. підлягає поверненню.

3. Копію позовної заяви, платіжних
доручень № 1301 та № 1302 від 24.10.2014 р.
долучити до примірника ухвали, який
залишається в суді.

4. Ухвалу надіслати позивачу, копію
ухвали надіслати відповідачу
рекомендованим листом.

Суддя
Банасько О.О.

віддрук. 3 прим.:

1 - до справи.

2 - позивачу - с. Спичинці
Прогребищенського району Вінницької
області,22250.

3 - відповідачу - вул. Б.Гринченка, 1, м.
Київ, 01001.