ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2014 р.
Справа № 923/1484/14

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Чернявського В.В. при
секретарі Борхаленко О.А., за участю
представників учасників процесу:

від позивача: Ліньової Г.О., Гандзюри
С.І.

від відповідача: не з'явився

розглянув у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укравіт", м.Херсон

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "РО-СЛА", м.Херсон

про стягнення 651037,36грн.

Описова частина рішення.

Про обставини справи зазначено в
ухвалі суду від 28.10.2014р., якою розгляд
справи відкладався, та в ухвалі від
30.10.2014р., якою відмовлено в заяві
позивача про забезпечення позову.

Провадження у справі порушено за
позовом про стягнення 332511,34грн. боргу,
56520,83грн. на відшкодування втрат від
інфляції, 97567,03грн. в якості 30% річних,
81310,32грн. пені, 83127,84грн. штрафу у
відносинах за договором поставки на
умовах товарного кредиту № 16-04-13/01 від
16.04.2013р.

Вимоги обґрунтовано твердженнями про
невиконання відповідачем обов'язків
покупця щодо оплати вартості добрив,
засобів захисту рослин загальною
вартістю 332511,34грн., що відчужувались
позивачем на користь відповідача у
квітні-вересні 2013р.

Відповідач не проявив свого відношення
до позовних вимог.

Відповідач належно повідомлявся судом
про час і місце проведення кожного з
двох судових засідань у справі.

21.10.2014р. представник відповідача
знайомився з матеріалами справи, робив
з них копії.

Ні в одне з двох судових засідань у
справі представник відповідача до суду
не з'явився.

Напередодні першого з двох судових
засідань у справі до суду надійшло
клопотання відповідача про
відкладення розгляду справи. В день
другого судового засідання
відповідачем до канцелярії суду подано
клопотання про зупинення провадження у
справі у зв'язку з провадженням у іншій
справі - № 923/1634/14, що розглядається
господарським судом Херсонської
області за позовом ТОВ "РО-СЛА" до ТОВ
"Укравіт" про визнання недійсним
договору поставки на умовах товарного
кредиту № 16-04-13/01 від 16.04.2013р. (у
клопотанні його дата вказана невірно
як 16.03.2013р.).

Про друге судове засідання у справі
(11.11.2014р.) відповідач повідомлявся
шляхом направлення за його адресою,
зазначеною у позовній заяві, та за
адресою представника, зазначеною у
заяві про ознайомлення з матеріалами
справи (а.с.104, м.Херсон, вул. К.Маркса,
буд.16), копій ухвали суду від 28.10.2014р.
про відкладення розгляду справи на
11.11.2014р. о 09год. 45хв.

Копія ухвали від 28.10.2014р., що
направлялась за адресою
місцезнаходження відповідача,
повернулась до суду з поміткою
підприємства зв'язку "организация
выбыла с даного адреса". Така ж копія
ухвали, що направлялась відповідачеві
ще й за вказаною адресою представника,
до суду не поверталась.

Відповідач належно повідомлений про
час і місце розгляду справи 11.11.2014р. з
огляду на зміст ст.64 ГПК України та п.3.9.1
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", за якими в разі якщо
ухвалу про призначення справи до
розгляду на певний час і дату було
надіслано за належною адресою
(повідомленою суду стороною,
зазначеною у позовній заяві,
зазначеною в ЄДР юридичних осіб та
фізичних осіб підприємців) і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, та вважається, що
адресат повідомлений про час і місце
розгляду справи судом. Адреси, за якими
суд направляв кореспонденцію
відповідачу, відповідають як
зазначеній у позовній заяві (вона ж
значиться у виписці з ЄДР у справі), так
і повідомленій стороною в особі
представника в заяві про ознайомлення
з матеріалами справи.

Суд зауважує, що клопотання про
зупинення провадження у справі подано
до суду відповідачем у день судового
засідання безпосередньо перед ним,
право на участь у судовому засіданні
представником при цьому не
реалізовано.

З копії позовної заяви ТОВ "РО-СЛА", за
якою порушено провадження у названій
справі № 923/1634/14 (цю копію суду надано
ТОВ "Укравіт"), ТОВ "РО-СЛА" стверджує
про недійсність договору № 16-04-13/01 від
16.04.2013р. за ознакою підписання його
директором ТОВ "РО-СЛА" з перевищенням
повноважень, передбачених трудовим
контрактом та рішенням загальних
зборів товариства. Суд зауважує, що в
тексті цієї позовної заяви ТОВ "РО-СЛА"
неправильно зазначило свою власну
назву: замість ТОВ "РО-СЛА", як у статуті
та у виписці з ЄДР, написано ТОВ "РОС-ЛА".

Клопотання про зупинення провадження у
справі мотивоване твердженням про
пов'язаність справ, наявність у зв'язку
з цим підстав для зупинення
провадження у справі за ст.79 ГПК
України.

Представники позивача у судовому
засіданні проти клопотання про
зупинення провадження у справі
заперечують, акцентуючи увагу на
схваленні "РО-СЛА" оспорюваного тепер у
справі № 923/1634/14 договору.

Суд відхилив клопотання відповідача
про зупинення провадження у справі з
таких підстав.

Відповідно до ст.79 ГПК України
господарський суд зупиняє провадження
у справі в разі неможливості розгляду
даної справи до вирішення пов'язаної з
нею іншої справи, що розглядається
іншим судом.

Такої неможливості для розгляду справи
№ 923/1484/14 у зв'язку з розглядом справи №
923/1634/14 об'єктивно не існує, оскільки до
предмету дослідження за позовом про
стягнення боргу відноситься вирішення
питання про підставність виникнення
зобов'язання (чи відсутність підстав
для виникнення таких зобов'язань) зі
сплати коштів на заявлених підставах у
особи, до якої заявлено вимоги.

Відтак, щодо названого клопотання
відповідача про зупинення провадження
у справі судом не встановлено
достатніх підстав для такого
зупинення, тому й відмовлено в
задоволенні клопотання.

Відповідно до ст.77 ГПК України неявка
представників сторін є підставою для
відкладення розгляду справи, коли така
неявка унеможливлює розгляд певної
справи.

Суд не викликав представників сторін у
судове засідання, не визнавав їх явку
обов'язковою.

Нереалізація стороною права за ст.22 ГПК
України на участь у судовому засіданні
не є підставою для відкладення
розгляду справи у випадку, коли неявка
представника сторони у судове
засідання не унеможливлює розгляд
справи.

Неявка представника відповідача у
судові засідання у справі № 923/1484/14 не
унеможливлює розгляд цієї справи, тому
не є підставою для відкладення
розгляду справи.

С у д в с т а н о в и в:

16.04.2013р. між ТОВ "Укравіт" (позивач,
продавець) та ТОВ "РО-СЛА" (відповідач,
покупець) укладено договір поставки
товару на умовах товарного кредиту №
16-04-13/01, за яким продавець зобов'язався
передати у власність покупця добрива з
мікроелементами для позакореневого
підживлення, засоби захисту рослин, а
покупець зобов'язується прийняти товар
та оплатити його у строки, визначені
специфікаціями (копія договору на
а.с.10-13, норми про предмет договору у
розділі І договору, п.1.1-1.4).

За накладними № РН-0000090 від 25.04.2013р., №
РН-0000055 від 16.04.2013р., № РН-0000148 від
17.05.2013р., № РН-0000259 від 27.06.2013р., № РН-0000258
від 26.06.2013р., № РН-0000250 від 19.06.2013р., №
РН-0000246 від 14.06.2013р., № РН-0000238 від
13.06.2013р., № РН-0000231 від 10.06.2013р., № РН-0000311
від 23.07.2013р., № РН-0000308 від 22.07.2013р., №
РН-0000309 від 22.07.2013р., № РН-0000304 від
19.07.2013р., № РН-0000286 від 10.07.2013р., № РН-0000261
від 02.07.2013р., № РН-0000263 від 01.07.2013р., №
РН-0000342 від 29.08.2013р., № РН-0000335 від
21.08.2013р., № РН-0000329 від 13.08.2013р., № РН-0000330
від 12.08.2013р., № РН-0000327 від 07.08.2013р., №
РН-0000382 від 23.09.2013р., № РН-0000379 від 20.09.2013р.
покупець отримав у продавця товари
загальною вартістю 638519,43грн., що є
результатом додавання сум, зазначених
в накладних (копії накладних на а.с.33-55).

За дев'ятнадцятьма специфікаціями № 1-19
- додатками до договору (копії на а.с.14-32)
покупець зобов'язувався 20% вартості
товару оплатити передплатою, решту - 80%
у терміни до 20.04.2013р., 29.04.2013р., 20.05.2013р.,
12.06.2013р., 17.06.2013р., 21.06.2013р., 06.07.2013р.,
07.07.2013р., 10.07.2013р., 18.07.2013р., 22.07.2013р.,
27.07.2013р., 15.08.2013р., 16.08.2013р., 24.08.2013р.,
31.08.2013р., 04.10.2013р., як зазначено в кожній
із заявлених специфікацій щодо певного
товару.

З названої вартості товару в 638519,43грн.
позивач в якості боргу заявив 332511,34грн.,
зазначивши про відсутність спору щодо
решти.

Разом з боргом позивач просить
стягнути 56520,83грн. на відшкодування
втрат у зв'язку з інфляцією за період з
листопада 2013р. по вересень 2014р. та
97567,03грн. в якості 30% річних за період з
16.11.2013р. по 08.10.2014р.

Зазначивши про облік прострочки
платежу саме з 16.11.2014р. позивач вказав,
що прийняв пропозицію відповідача в
листі № 13/10-13 від 17.10.2013р. (копія на а.с.82)
про перенесення строку платежу на
термін до 15.11.2013р.

Відповідно до ст.526, 625 ЦК України
зобов'язання мають виконуватись
належним чином, зокрема, відповідно до
умов договору, вимог законодавства;
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, має на вимогу
кредитора сплатити борг разом з
втратами від інфляції та трьома
відсотками річних від суми боргу за
весь період прострочки платежу, якщо
інший розмір відсотків не передбачено
законом або договором.

Такий інший розмір відсотків сторони
передбачили у п.5.3 договору, який
виклали наступним чином: "Керуючись
положеннями ч.2 ст.625 ЦК України сторони
дійшли згоди, що у випадку прострочення
покупцем платежу... покупець на вимогу
продавця сплачує останньому 30% річних
від простроченої суми".

Позивач стверджує про неотримання від
відповідача заявлених 332511,34грн.,
відповідач не надав доказів сплати
цієї суми позивачу.

Позов заявлено 09.10.2014р. (подано до
канцелярії суду за вх. № 1522).

Судом перевірено наведені позивачем
розрахунки втрат від інфляції та
відсотків річних за допомогою
комп'ютерної програми "Ліга. Закон".
Вчинені судом розрахунки залучено до
справи. За ними обґрунтований розмір
втрат від інфляції за позовом
становить 55744,31грн., а 30% річних -
89368,12грн.

Викладені встановлені судом обставини
та наведені норми є підставами для
задоволення позовних вимог про
стягнення 332511,34грн. боргу, 55744,31грн. на
відшкодування втрат у зв'язку з
інфляцією та 89368,12грн. в якості 30%
річних. Решта втрат від інфляції та
відсотків річних стягненню не підлягає
з-за недоліків вчинених позивачем
розрахунків.

Згідно зі ст.230, 231 ГК України штрафними
санкціями визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми, в т.ч.
пеня, яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежне виконання
господарського зобов'язання; у разі
якщо розмір штрафних санкцій законом
не визначено, санкції застосовуються в
розмірі, передбаченому договором. При
цьому, розмір санкцій може бути
встановлено договором у відсотковому
відношенні до суми невиконаної частини
зобов'язання або у певній, визначеній
грошовій сумі, або у відсотковому
відношенні до суми зобов'язання
незалежно від ступеня його виконання,
або у кратному розмірі до вартості
товарів (робіт, послуг).

У п.5.2 договору сторони узгодили норми
про штрафні санкції: за порушення
строків (термінів) платежів покупець
сплачує продавцю штраф у розмірі 25% від
суми несплаченого платежу та пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України від суми
простроченого платежу за кожний день
прострочки. За п.5.4 договору сторони,
пославшись на ч.6 ст.232 ГК України
зазначили, що нарахування штрафних
санкцій припиняється не через шість
місяців, а через три роки.

З точки зору такої загальної засади
цивільного законодавства як свобода
договору (ст.3 ЦК України) сторони не
обмежені у можливості узгодження
названої у п.5.2 відповідальності у
вигляді штрафу та пені.

Позивач до ціни позову включив штраф у
розмірі 83127,84грн. як 25% від боргу в
332511,34грн., а також пеню за період
прострочки платежу в 332511,34грн. з 16.11.2013р.
по 08.10.2014р.

Судом перевірено розрахунки цих штрафу
та пені.

Розмір штрафу відповідає нормативному
(332511,34грн. х 25% : 100% = 83127,84грн.),
нормативний розмір пені в розмірі
подвійної облікової ставки за
прострочку оплати 332511,34грн. з 16.11.2013р. по
08.10.2014р. за розрахунком, вчиненим судом
за допомогою комп'ютерної програми
"Ліна. Закон", складає 52992,29грн. Цей
розрахунок залучено до справи.

Позивач у своєму розрахунку не приймав
до уваги зміни облікової ставки
Національного банку України протягом
заявленого періоду прострочки
платежів.

Відтак, з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню 83127,84грн.
штрафу та 52992,29грн. пені, решта пені
стягненню не підлягає з-за недоліку
розрахунку позивача.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові
витрати у справі розподіляються
пропорційно задоволеним вимогам.

До судових витрат у справі відноситься
судовий збір, його в сумі 13020,74грн.
сплачено до бюджету позивачем при
заявленні позову.

Позовні вимоги задовольняються на 94,12%
(332511,34 + 55744,31 + 89368,12 + 83127,84 + 51992,29) : 651037,36 Х
100%. Відповідно, 94,12% судового збору
покладається на відповідача (а це
дорівнює 2% від сум, що підлягають
стягненню за позовною заявою), решта -
на позивача.

Про зміст заперечень відповідача проти
позовних вимог у справі відомо з копії
позовної заяви, за якою порушено справу
№ 923/1634/14. Щодо таких заперечень суд
врахував наступне.

Позивач надав суду копії документів
про статус відповідача, які отримував
при укладенні договору, та в письмових
поясненнях суду з посиланням на ці
документи зазначив, що у керівника ТОВ
"РО-СЛА" станом на час договору не було
обмежень на укладення договорів певною
сумою.

За викладенням статуту відповідача,
виписки з ЄДР юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців від 29.03.2013р.
щодо відповідача не зазначено про
стверджувані відповідачем обмеження
повноважень директора взагалі та
директора ОСОБА_3 зокрема.

За таких обставин має застосовуватись
ч.3 ст.92 ЦК України, за якою у відносинах
з третіми особами обмеження
повноважень щодо представництва
юридичної особи не має юридичної сили,
крім випадків, коли юридична особа
доведе, що третя особа знала чи за всіма
обставинами не могла не знати про такі
обмеження.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Справа розглядалась у двох судових
засіданнях, суд створював умови
відповідачеві щодо участі в судових
засіданнях у справі, належно
повідомляючи його про час і місце
проведення судових засідань у справі.
Відповідач не доводив, щоб позивач знав
чи за всіма обставинами не міг знати
про якісь певні обмеження повноважень
директора ТОВ "РО-СЛА" станом на 16.04.2013р.

Керуючись ст.82-85 ГПК України,
господарський суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "РО-СЛА" на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укравіт" 332511грн.
34коп. боргу, 55744грн. 31коп. на
відшкодування втрат у зв'язку з
інфляцією, 89368грн. 12коп. в якості 30%
річних, 83127грн. 84коп. штрафу, 51992грн.
29коп. пені, 12254грн. 88коп. на
відшкодування витрат зі сплати
судового збору.

Відмовити в решті вимог.

Повне рішення складено

13.11.2014р.

Суддя
В.В. Чернявський