ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2014 р.
Справа № 911/4323/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Лилака Т.Д., розглянувши
справу

за позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, м. Рівнедо фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, Київська обл.,
с. Петропавлівська Борщагівкапро
стягнення 15 500,00 грн.за участю
представників:

позивача:не з'явилися;відповідача:не
з'явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У жовтні 2014 року до господарського суду
Київської області надійшла позовна
заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
(далі - позивач) до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 (далі -
відповідач) про стягнення з
відповідача 15 500,00 грн. боргу, у зв'язку з
неналежним виконанням останнім
зобов'язань з оплати наданих послуг з
перевезення за договором-заявкою №23/05-1
на виконання перевезень автомобільним
транспортом від 23.05.2014 року.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 09.10.2014 року порушено
провадження у справі та призначено до
розгляду на 23.10.2014 року.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 23.10.2014 року розгляд справи
було відкладено на 06.11.2014 року.

Представники сторін в судове засідання
06.11.2014 року не з'явилися, про час і місце
судового засідання були повідомлені
належним чином. Відповідач відзив на
позов не надав.

Згідно з пп. 3.9.2 п. 3.9 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Враховуючи те, що нез'явлення
представників сторін не перешкоджає
розгляду справи по суті, а матеріали
справи є достатніми для вирішення
спору в даному судовому засіданні, суд
вважає за можливе розглянути позов у
відсутності представників сторін, за
наявними у справі матеріалами згідно з
вимогами статті 75 Господарського
процесуального кодексу України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні дані, на яких ґрунтується
позов, об'єктивно оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

23 травня 2014 року між фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 (експедитор)
та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
(виконавець) був укладений
договір-заявка №23-05-1 на виконання
перевезень автомобільним транспортом
за умовами якого експедитор доручає, а
виконавець приймає на себе обов'язок
здійснити доставку вантажу на вказаних
у договорі умовах, на основі діючих
міжнародних договорів та конвенцій,
ратифікованих Україною та діючим
законодавством України.

Згідно п. 1 договору, виконавець
зобов'язався доставити вантаж, а саме:
металеві аксесуари та пластикові
вироби з м. Андрушов, Польща, дата
загрузки вантажу - 26.05.2014 року, а також
короби металеві запаковані в зв'язки на
палетах з м. Карчев, Польща, дата
загрузки вантажу - 27.05.2014 року.

Строк доставки вантажу - 29 травня 2014
року у м. Київ, Україна
вул. Краснознаменна, 34 (п. 1 договору).

Узгоджена сторонами вартість
перевезення вантажу згідно даного
договору складає 15 500,00 грн.

Перевезення здійснюється автомобілем
марки Ман державний реєстраційний
номер НОМЕР_6, з напівпричепом
державний реєстраційний номер НОМЕР_7.

26.05.2014 року між фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (експедитор)
та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3
(виконавець) укладено договір №242 на
транспортне обслуговування, за умовами
якого перевізник здійснює перевезення
вантажів, наданих експедитору від
імені замовника, а експедитор бере на
себе зобов'язання оплачувати послуги
перевізника за рахунок отриманих
коштів від замовника відповідно
договору.

Відповідно п. 1.2. договору, конкретні
умови перевезень вантажів
зазначаються в заявках-замовленнях на
перевезення. Кількість та різновид
вантажу, маршрути, вантажовідправники
і вантажоодержувачі, графік подачі
транспорту, строки виконання, вартість
послуг перевізника - зазначаються в
заявках-замовленнях на перевезення,
які є невід'ємними частинами даного
договору і надаються експедитором
перевізнику перед кожним перевезенням
або групою перевезень.

Згідно п. 1.3. договору,
заявка-замовлення на перевезення
вантажу повинна бути складена в
письмовій формі і скріплена печатками
перевізника і експедитора. Сторони
визнають юридичну силу
заявки-замовлення на перевезення,
переданої шляхом факсимільного
зв'язку.

На виконання умов договору між
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
(експедитор) та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3 (виконавець)
складено заявку №б/н від 26.05.2014 року на
здійснення транспортних послуг
перевезення, яка є додатком до договору
та завірена копія якої залучена до
матеріалів справи, згідно якої
виконавець зобов'язався здійснити
доставку металевих аксесуарів та
пластикових виробів з м. Андрушов,
Польща, дата загрузки вантажу - 26.05.2014
року, а також коробів металевих
запакованих в зв'язки на палетах з м.
Карчев, Польща, дата загрузки вантажу -
27.05.2014 року.

Строк доставки вантажу - 29 травня 2014
року у м. Київ, Україна
вул. Краснознаменна, 34.

Узгоджена сторонами вартість
перевезення вантажу згідно даної
заявки складає 15 000,00 грн.

На виконання умов договору-заявки
№23/05-1, позивачем вантажним автомобілем
Ман державний реєстраційний номер
НОМЕР_8 з напівпричепом - НОМЕР_9 було
здійснено перевезення вантажу до місця
призначення, зазначене
підтверджується міжнародними
товарно-транспортними накладними (CMR)
№б/н від 26.05.2014 року та №5070227 від 28.05.2014
року, копії яких залучені до матеріалів
справи.

Оскільки відповідач розрахунки за
надані послуги з перевезення не
здійснив, позивач надіслав на адресу
відповідача претензію №1 від 04.08.2014
року, якою вимагав погасити
заборгованість. Факт надіслання
зазначеної кореспонденції
підтверджується описом вкладення у
цінний лист від 07.08.2014 року та
фіскальним чеком «Укрпошта» від 07.08.2014
року № 1936, завірені копії яких залучені
до матеріалів справи.

Разом з тим, відповідач зазначену
вимогу залишив без відповіді та
задоволення, свої зобов'язання щодо
здійснення розрахунку за надані
послуги з перевезення вантажів
належним чином не виконав, у зв'язку з
чим за останнім, рахується
заборгованість в сумі 15 500,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 Господарського
кодексу України за договором
перевезення вантажу одна сторона
(перевізник) зобов'язується доставити
ввірений їй другою стороною
(вантажовідправником) вантаж до пункту
призначення в установлений
законодавством чи договором строк та
видати його уповноваженій на одержання
вантажу особі (вантажоодержувачу), а
вантажовідправник зобов'язується
сплатити за перевезення вантажу
встановлену плату.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного
кодексу України, одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Проте, всупереч згаданих приписів
закону, положень укладеного між
позивачем та відповідачем договору та
погодженої заявки, відповідач не
виконав своїх зобов'язань щодо
здійснення розрахунку за надані
транспортні послуги, у зв'язку з чим за
ним на час розгляду справи рахується
заборгованість в розмірі 15 500,00 грн.
Доказів сплати зазначеної
заборгованості відповідач суду не
надав.

Згідно вимог ст. 599 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, суд вважає, що позивачем
правомірно заявлено позов про
стягнення з відповідача
заборгованості за надані послуги з
перевезення вантажів в сумі 15 500,00 грн.

Судовий збір у розмірі 1 827,00 грн.
відповідно до положень статті 49 ГПК
України підлягає стягненню з
відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
33, 35, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний
номер НОМЕР_4) на користь Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_5) 15 500
(п'ятнадцять тисяч п'ятсот) грн. 00 коп.
боргу, 1 827 (одну тисячу вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу
видати накази.

Рішення набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено: 11.11.2014 р.

Суддя
Т.Д. Лилак