м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Публічного
акціонерного товариства "УКРСИББАНК"
до Приватного підприємства
про стягнення
заборгованості у розмірі 70 562,62 грн.
Суддя Гулевець О.В.
Представники сторін :
Від позивача: Пащенко Т.С.
Від відповідача: не з'явився
У судовому засіданні 04.11.14 судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення у справі відповідно до
положень ч. 2 ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позивач - Публічне акціонерне
товариство "УКРСИББАНК" звернувся до
Господарського суду міста Києва з
позовом про стягнення з відповідача -
Приватного підприємства "Знахідка" 70
грн. - заборгованість по зайво
сплаченій орендній платі за договором
оренди нежитлового приміщення від
26.07.2006р., 2285,37 грн. - 3% річних, 8277,25 грн.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 01.10.2014р. порушено провадження
розгляду у судовому засіданні на
Представник позивача - Публічного
акціонерного товариства "УКРСИББАНК" в
судовому засіданні 14.10.2014р. надав суду
пояснення по справі та документи по
справі.
Представник відповідача - Приватного
підприємства "Знахідка" у судове
засідання 14.10.2014р. не з'явився, вимог
ухвали Господарського суду м. Києва №
причини неявки суд не повідомив.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 14.10.2014р. розгляд справи
04.11.2014р. через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
відповідача - Приватного підприємства
"Знахідка" надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи, у зв'язку
з неможливістю бути присутнім в
судовому засіданні.
Представник позивача - Публічного
акціонерного товариства "УКРСИББАНК" в
судовому засіданні 04.11.2014р. надав суду
уточнення до прохальної частини
позовної заяви, в якій зазначив, що в
прохальній частині позовної заяви
позивачем помилково вказана сума
заборгованості по зайво сплаченій
суд вважати вірною суму
заборгованості по зайво сплаченій
іншій частині позовні вимоги
залишаються без змін.
Судом встановлено, що сума позову,
матеріально-правова вимога, обраний
спосіб захисту порушеного права,
обставини, якими позивач обґрунтовував
свої вимоги, викладені у позові,
залишились незмінними. Таким чином, суд
розглядає даний спір в межах заявлених
позовних вимог, але з урахуванням
уточнень до прохальної частини
Представник позивача надав пояснення
по суті позовних позову, позовні вимоги
підтримав та просив суд їх
Представник відповідача - Приватного
підприємства "Знахідка" у судове
засідання 04.11.2014р. не з'явився, відзиву
на позов та інших витребуваних судом
документів не надав, проте, від
відповідача надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи, у зв'язку
з неможливістю бути присутнім в
судовому засіданні.
Розглянувши дане клопотання, суд
відмовляє в його задоволенні, огляду
Стаття 22 Господарського
процесуального кодексу України
зобов'язує сторони добросовісно
користуватись належними їм
процесуальними правами.
Статтею 77 вказаного Кодексу України
передбачено, що господарський суд
відкладає в межах строків,
встановлених ст. 69 цього Кодексу
розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
Відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, основною умовою
для якого є не відсутність у судовому
засіданні представників відповідача, а
неможливість вирішення спору у
відповідному судовому засіданні.
Крім того, нормами чинного
законодавства України не обмежено коло
осіб, які можуть представляти особу в
судовому процесі, тому неможливість
одного з представників відповідача
бути присутнім у судовому засіданні не
перешкоджає реалізації права учасника
судового процесу на участь у судовому
засіданні його іншого представника, а
також реалізації його права на захист
шляхом подання відзиву на позов по
суті. Проте відповідач наданими йому
процесуальними правами не скористався.
Згідно із п. 3.9.2 постанови №18 від
26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського
суду України "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у випадку нез'явлення
в засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
Водночас, у відповідності до ч. 1 ст.6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, суд зазначає, що
право особи на справедливий і
публічний розгляд його справи упродовж
Отже, незважаючи на те, що представник
відповідача у судове засідання 04.11.2014р.
не з'явився, справа може бути
розглянута за наявними у ній
документами у відповідності до вимог
ст.75 Господарського процесуального
кодексу України, а неявка представника
відповідача не перешкоджає розгляду
справи по суті.
Враховуючи зазначене, в судовому
засіданні 04.11.2014р. було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення, відповідно до ст. 85 ГПК
України.

Розглянувши документи і матеріали,
додані до позову, всебічно і повно
з'ясувавши всі обставини справи,
оцінивши докази, які мають значення для
вирішення спору, вислухавши
представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

26 липня 2006 року між Приватним
підприємством "Знахідка" (відповідач,
орендодавець) та Акціонерним
комерційним інноваційним банком
"УКРСИББАНК", правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство
"УКРСИББАНК" (позивач, орендар) було
укладено Договір оренди нежитлового
приміщення (далі - Договір оренди),
відповідно до умов якого орендодавець
зобов'язався передати орендарю в
тимчасове платне користування
вбудовані нежитлові приміщення (в літ.
А), які розташовані в м. Києві по вулиці
Червоноармійській, будинок 132,
загальною площею 215,60 кв. м., згідно з
планом за поверхами, що знаходиться у
власності орендодавця на підставі
договору купівлі-продажу вбудованого
приміщення, посвідченого 29 червня 1996
року ОСОБА_2 приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу за реєстровим номером 2589 та
зареєстрованому в Київському міському
бюро технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна у реєстрову книгу за
реєстровим № 1423-П "07" жовтня 1996 р. для
розміщення відокремленого підрозділу
банку, а орендар зобов'язався
оплачувати орендодавцю плату за
користування.

Частиною першою статті 626 ЦК України
визначено, що договором є домовленість
двох або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

Частина 1 статті 759 ЦК України
передбачає, що за договором найму
(оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк.

Аналогічні норми містяться в
положеннях ст. 283 Господарського
кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного
кодексу України за користування майном
з наймача справляється плата, розмір
якої встановлюється договором найму.

Пунктом 1.3. Договору визначено, що строк
оренди становить 7 (сім) років з моменту
прийняття приміщення орендарем за
Актом прийому-передачі.

Відповідно до п. 2.3.5 Договору оренди,
орендар зобов'язаний у встановлений
термін вносити орендну плату за
орендоване приміщення.

Згідно з п. 2.3.6 Договору оренди, орендар
зобов'язаний цілком звільнити
орендоване приміщення протягом десяти
календарних днів після припинення
строку дії Договору, якщо змінами до
нього не передбачене інше.

Відповідно до п. 3.1. Договору оренди, за
орендоване приміщення орендар сплачує
орендну плату з розрахунку 272,70 грн. за 1
кв.м. (без ПДВ) в місяць. Загальна сума
місячної орендної плати становить 58
794,12 грн.

Після надання орендарю документів,
підтверджуючих введення приміщення в
експлуатацію для подальшої його
експлуатації на умовах, визначених цим
Договором орендна плата буде становити
303,00 грн. за 1 кв.м. в місяць (без ПДВ).
Загальна сума місячної орендної плати
в цьому випадку буде становити 65 326,80
грн.

Відповідно до п. 3.2., 3.3. Договору оренди,
орендна плата сплачується один раз на
місяць авансовим платежем шляхом
безготівкового перерахування грошових
коштів на поточний рахунок орендодавця
не пізніше останнього числа місяця, що
передує розрахунковому, починаючи з
моменту фактичної передачі приміщення
орендареві за актом прийому-передачі.
По закінченню кожного розрахункового
місяця сторонами підписується
двосторонній акт наданих послуг.
Розмір орендної плати кожний наступний
місяць визначається шляхом
коригування орендної плати
нарахованої за попередній місяць на
індекс інфляції за попередній місяць.

Пунктом 3.7. Договору оренди визначено,
що орендар протягом 5 (п'яти) робочих
днів з моменту передачі приміщення за
актом прийому-передачі перераховує
орендну плату за перший та останній
місяці оренди в розмірі 117 588,24 грн. У
випадку дострокового розірвання
Договору, сума виплачена за останній
місяць оренди зараховується за
фактичний останній місяць оренди.

21.06.2013 року між позивачем та
відповідачем був укладений Договір про
розірвання договору оренди
нежитлового приміщення від 26.07.2008р.,
відповідно до умов якого визначено, що
за згодою обох сторін, на підставі
положень Договору оренди та у зв'язку
із фактичним поверненням 21.06.2013р.
нежитлового приміщення, що розташоване
за адресою: м. Київ, вул.
Червоноармійська, 132, загальною площею
215,60 кв.м. по Акту прийому-передачі
приміщення від 21 червня 2013р., сторони
дійшли до згоди та прийняли рішення
вважати Договір оренди розірваним.

21.06.2013р. між позивачем та відповідачем
був підписаний Акт прийому-передачі
приміщення, відповідно до умов якого
орендар передав, а орендодавець
прийняв з користування на умовах
договору оренди приміщення,
посвідченого ОСОБА_3, приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу 26.07.2006р. за
реєстровим номером 2880, вбудоване
нежитлове приміщення (в літ. А), яке
розташоване в будівлі за адресою: м.
Київ, вул. Червоноармійська, 132,
загальною площею 215,60 кв.м. Приміщення
передається від орендаря до
орендодавця (без будь-яких поліпшень), в
стані не гіршому ніж на момент
підписання сторонами Договору, з
урахуванням його нормального
фізичного зносу. Недоліків при
здійсненні огляду приміщення не
виявлено. Сторони не мають жодних
претензій одна до одної.

Пунктом 2 Договору про розірвання
договору оренди нежитлового
приміщення від 26.07.2008р., сторони
домовились, що орендодавець в строк до
22.07.2013 року повертає орендарю зайво
сплачену орендну плату в розмірі 65 834,40
грн. на рахунок орендаря № в АТ
"УкрСиббанк", МФО 351005.

Позивач, обґрунтовуючи позов, вказує,
що у строк, визначений Договором про
розірвання, грошові кошти у розмірі 65
834,40 грн. відповідачем повернуті не
були.

18.09.2013р. позивач звернувся до
відповідача з листом від 17.09.2013р. №
51-1-5/273 про повернення зайво сплаченої
орендної плати у розмірі 65 834,40 грн.
(отримання відповідачем вказаного
листа підтверджується відміткою про
отримання).

Згідно з платіжним дорученням №
від 10.07.2014р. відповідач здійснив
повернення позивачу грошових коштів у
розмірі 5834,40 грн., у зв'язку з чим,
заборгованість відповідача становить
60000,00 грн.

Оскільки, відповідачем були порушені
зобов'язання щодо повернення грошових
коштів, у зв'язку з чим, позивач
звернувся до суду з позовом про
стягнення з відповідача 70562,62 грн.
заборгованості, з яких: 60000,00 грн. -
заборгованість по зайво сплаченій
орендній платі, 2285,37 грн. - 3% річних, 8277,25
грн. -інфляційні втрати.

Оцінюючи подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки; підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Як вбачається з матеріалів справи,
21.06.2013 року між позивачем та
відповідачем було укладено Договір про
розірвання договору оренди
нежитлового приміщення від 26.07.2008р.,
відповідно до умов якого сторони
домовились, що відповідач в строк до
22.07.2013 року повертає позивачу зайво
сплачену орендну плату в розмірі 65 834,40
грн. на рахунок орендаря № в АТ
"УкрСиббанк", МФО 351005.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін);
зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події (ч. 1);
якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства (ч. 2).

Відповідач, в порушення взятих на себе
зобов'язань, повернення зайво
сплаченої орендної плати у розмірі 65
834,40 грн. у строк визначений Договором
від 21.06.2013р. про розірвання договору
оренди нежитлового приміщення від
26.07.2008р. не здійснив.

Судом встановлено, що відповідач
здійснив часткове повернення позивачу
грошових коштів у розмірі 5834,40 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ від 10.07.2014р. з призначенням
платежу: часткове повернення помилково
сплаченої орендної плати зг. дог.
оренди приміщення по вул.
Червоноармійська, 132, дог. від 26.07.2006
року.

Таким чином, заборгованість
відповідача перед позивачем складає
60000,00 грн.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання -відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Не допускається
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Оскільки, розмір невиконаного
відповідачем зобов'язання
підтверджується матеріалами справи,
суд дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог в
частині стягнення заборгованості по
зайво сплаченій орендній платі у
розмірі 60000,00 грн.

Статтею 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Господарський суд створює сторонам та
іншим особам, які беруть участь у
справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Оскільки заборгованість відповідача
перед позивачем у сумі 60000,00 грн. на час
прийняття рішення не погашена, розмір
вказаної заборгованості відповідає
фактичним обставинам справи, то вимога
позивача про стягнення з відповідача
60000,00 грн. заборгованості, підлягає
задоволенню.

Враховуючи те, що відповідачем
порушено зобов'язання в частині
своєчасного повернення грошових
коштів, позивачем нараховані 3% річних у
розмірі 2285,37 грн. та інфляційні втрати у
розмірі 8277,25 грн., що нараховані у
період з 22.07.2013р. по 10.07.2014р. на суму 65834,40
грн. та у період з 11.07.2014р. по 23.09.2014р. на
суму 2285,37 грн.

Розрахунки інфляційних втрат та 3%
річних здійснені позивачем є вірними, у
в'язку з чим вимоги про стягнення з
відповідача інфляційних втрат у
розмірі 8277,25 грн. та 3% річних у розмірі
2285,37 грн. підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги підлягають задоволенню
повністю.

Судовий збір за розгляд справи
відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України
покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 44, 49, 80, 82-85 ГПК України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного
підприємства "Знахідка" (03127, м. Київ, пр.
40-річчя Жовтня, будинок 120, корпус 1, ) на користь Публічного
акціонерного товариства "УКРСИББАНК"
(61050, м. Харків, проспект Московський,
будинок 60, ) 60000
(шістдесят тисяч) грн. 00 коп. -
заборгованості, 2285 (дві тисячі двісті
вісімдесят п'ять) грн. 37 коп. - 3% річних,
8277 (вісім тисяч двісті сімдесят сім)
грн. 25 коп. - інфляційних втрат, 1827 (одну
тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00
коп. - судового збору.

3. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено: 06.11.2014р.

Суддя
О.В. Гулевець