КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2014 р. Справа№ 910/10771/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Агрикової О.В.

Рудченка С.Г.

при секретарі судового засідання: Кац
О.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

розглянувши матеріали апеляційної
скарги Комунального підприємства
«Житлосервіс «Приозерне» Оболонського
району у місті Києві

на рішення Господарського суду міста
Києва від 21 серпня 2014 року

у справі №910/10771/14 (Суддя Ярмак О.М.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Арктика
Адвертайзинг»

до Комунального підприємства
«Житлосервіс «Приозерне» Оболонського
району у місті Києві

про стягнення 48 658,78 грн.

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Арктика Адвертайзинг» звернулось
до Господарського суду міста Києва з
позовною заявою до КП «Житлосервіс
«Приозерне» Оболонського району у
місті Києві про стягнення 48 658,78 грн.
(а.с.5-6).

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 21 серпня 2014 року по справі
№910/10771/14 позов задоволено частково (а.с.
56-58).

Не погоджуючись із вказаним рішенням
місцевого господарського суду
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою до Київського апеляційного
господарського суду в якій просить,
скасувати рішення Господарського суду
міста Києва від 21 серпня 2014 року у
справі №910/10771/14 та прийняти нове, яким у
задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
оскаржуване рішення прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, оскільки судом
першої інстанції не взято до уваги те,
що розрахунок між сторонами за
виконані роботи здійснюється шляхом
перерахування коштів при отриманні
коштів з місцевого бюджету, а оскільки
від місцевого бюджету кошти не
надійшли то і не наступив строк оплати.

Автоматизованою системою
документообігу суду апеляційну скаргу
по справі № 910/10771/14 передано на розгляд
колегії суддів Київського
апеляційного господарського суду у
складі: Головуючий суддя: Чорногузу
М.Г., судді: Агрикова О.В. Рудченко С.Г.

Розпорядженням Секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду Шевченка Е.О. від 17
вересня 2014 року у зв'язку з
перебуванням суддів Агрикової О.В.,
Рудченка С.Г. у відпустці, склад суду
змінено на - головуючий суддя Чорногуз
М.Г., судді: Суховий В.Г., Ткаченко Б.О.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 17 вересня 2014
року апеляційну скаргу прийнято до
провадження та призначено справу до
розгляду 30 вересня 2014 року.

Розпорядженням Секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду Шевченка Е.О. від 30
вересня 2014 року у зв'язку з виходом
суддів Агрикової О.В., Рудченка С.Г. з
відпустки, склад суду змінено на -
головуючий суддя: Чорногуз М.Г., судді:
Агрикова О.В., Рудченко С.Г.

Представники сторін в судове засідання
не з'явились, про час та місце розгляду
апеляційної скарги повідомлялись
належним чином, про причину неявки суд
не повідомили.

Враховуючи ту обставину, що ухвалою про
прийняття апеляційної скарги до
провадження учасників процесу було
попереджено, що у разі неявки у судове
засідання їх представників, справа
буде розглянута за наявними
матеріалами, а неявка представників
сторін не перешкоджає повному,
всебічному та об'єктивному розгляду
справи, колегія суддів Київського
апеляційного господарського суду
дійшла висновку про можливість
розгляду справи за наявними
матеріалами та за відсутності
представників сторін.

Згідно з частиною першою статті 99
Господарського процесуального кодексу
України, в апеляційній інстанції
справи переглядаються за правилами
розгляду цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.
Київський апеляційний господарський
суд, переглядаючи рішення в
апеляційному порядку, користується
правами, наданими суду першої
інстанції.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101
Господарського процесуального кодексу
України, апеляційний господарський суд
не зв'язаний доводами апеляційної
скарги і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши наявні
матеріали, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку фактичних обставин
даної господарської справи та повноту
їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм процесуального
та матеріального права встановила
наступне.

25 квітня 2013 року між КП «Житлосервіс
«Приозерне» Оболонського району у
місті Києві (сторона-1) та ТОВ «Арктика
Адвертайзинг» (сторона-2) був укладений
договір № 15/1 (а.с. 8- 10).

Згідно з п. 1.1 договору, сторона-2
зобов'язалася надати стороні-1 послуги
з демонтажу, транспортування і
зберігання на майданчику тимчасового
зберігання самовільно встановлених
малих архітектурних форм та тимчасових
споруд, розміщених в Оболонському
районі м. Києва та території,
підпорядкованій стороні-1. Після
демонтажу сторона-2 проводить роботи з
благоустрою на місці самовільно
встановлених МАФів.

Пунктом 3.1 договору сторони погодили,
що вартість послуг з демонтажу,
перевезення, зберігання одного МАФу
визначається у калькуляції, що
наводиться у Додатку 1 до Договору, і
складає 4 000,00 грн. Загальна вартість
робіт за договором складає 72 000, 00 грн., в
т.ч. ПДВ. За даним договором відповідач
зобов'язався демонтувати 18
(вісімнадцять) МАФів

Відповідно до п. 3.2 договору, «сторона-1
сплачує стороні-2 100% вартості послуги
за фактом надання послуги не пізніше
10-ти банківських днів з моменту
підписання акту надання послуг за
рахунок бюджетних коштів. Послуги
оплачуються на підставі наданих
стороною-2 рахунків на оплату.»

Як вбачається з матеріалів справи, за
актами здачі-приймання робіт (надання
послуг) № ОУ-000432, № ОУ-0000431, № ОУ-0000414, №
ОУ-0000243, № ОУ-0000247, № ОУ-0000432 від 09 грудня
2013 року, кожний з яких на 4 000 грн., №
ОУ-0000610, № ОУ-0000245, № ОУ-0000412, № ОУ-0000443
кожен з яких на 2 000 грн. від 30 грудня 2014
року, № ОУ-0000446, № ОУ-0000456, № ОУ-0000452, №
ОУ-0000486, № ОУ-0000561 кожен з яких на 4 000 грн.
від 30 грудня 2014 року (а.с.15-24), на
виконання умов договору № 15/1 від 25
квітня 2013 року, позивачем були надані
послуги відповідачу.

В супереч умов договору, за надані
послуги відповідач розрахувався
частково, в результаті чого за ним
утворилась заборгованість у розмірі 45
500,00 грн.

14 квітня 2014 року позивач звернувся до
відповідача з претензією, з вимогою
погашення заборгованості по договору
№15/1 від 25 квітня 2013 року у сумі 45 500,00
грн., в строк до 24 квітня 2014 року (а.с.13).

Відповідач у відповідь на вказану
вимогу листом № 635 від 23 квітня 2014 року
наявність боргу на суму 47 500,00 грн.
визнав ( а.с.50).

З аналізу положень договору
вбачається, що вказаний договір
містить в собі ознаки договору підряду
та договору про надання послуг.

Згідно ст. 837 Цивільного кодексу
України, за договором підряду одна
сторона (підрядник) зобов'язується на
свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Положеннями ст. 838 Цивільного кодексу
України встановлено, що підрядник має
право, якщо інше не встановлено
договором, залучити до виконання
роботи інших осіб (субпідрядників),
залишаючись відповідальним перед
замовником за результат їхньої роботи.
У цьому разі підрядник виступає перед
замовником як генеральний підрядник, а
перед субпідрядником - як замовник.

Згідно ст. 901 Цивільного кодексу
України за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 629
Цивільного кодексу України та ст. 193
Господарського кодексу України,
договір є обов'язковим для виконання
сторонами, а зобов'язання мають
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Відповідач свої зобов'язання, щодо
сплати вартості наданих послуг не
виконав в повному обсязі тому, суд
першої інстанції дійшов вірного
висновку про необхідність стягнути з
відповідача на користь позивача
заборгованості за надані послуги.

Також, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
необхідність задоволення позовних
вимог в частині стягнення інфляційних
втрат та 3% річних.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України, боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Провівши повторний математичний
розрахунок за допомогою «калькулятора
підрахунку ЛІГА:ЗАКОН», колегія суддів
Київського апеляційного
господарського суду погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
суми інфляційних втрат - 1 365,00 грн. та 3%
річних - 336,58 грн., за період з 16 січня 2014
року по 15 квітня 2014 року є
обґрунтованими.

Враховуючи наведене, колегія суддів
апеляційного господарського суду
дійшла висновку про правомірність та
обґрунтованість позовних вимог ТОВ
«Арктика Адвертайзинг» про стягнення
коштів за надані послуги.

Щодо відмови позивачу в частині
стягнення 1 457,20 грн. пені, колегія
суддів також погоджується з місцевим
господарським судом, оскільки умовами
договору № 15/1 від 25 квітня 2013 року
відповідальність відповідача за
прострочення виконання зобов'язання
щодо оплати вартості виконаних робіт
не передбачено.

В обґрунтування апеляційної скарги
скаржник посилається на те, що оплата
наданих позивачем послуг за договором
здійснюється відповідачем тільки
після надходження на рахунок
відповідача коштів з міського бюджету
і в такому випадку відповідач не несе
відповідальності за ненадходження
коштів з міського бюджету, тому
зазначені дії не залежать від
волевиявлення Комунального
підприємства «Житлосервіс «Приозерне»
Оболонського району у місті Києві, а
відтак у позивача відсутні підстави
вимагати оплату наданих послуг.

Вказані доводи апелянта є
безпідставними та необґрунтованими,
оскільки виконання відповідачем умов
договору не може ставитись в
залежність від виконання своїх
обов'язків третіх осіб перед
відповідачем.

Колегія суддів Київського
апеляційного господарського суду
звертає увагу, що на підставі ч. 2 ст. 617
ЦК України, ч. 2 ст. 218 ГК України та
рішення Європейського суду з прав
людини у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та
Оліус проти України» від 18 жовтня 2005р.
відсутність бюджетних коштів, не є
підставою для звільнення від
відповідальності за порушення
зобов'язання. Аналогічна позиція
викладена в постанові Верховного Суду
України від 15 травня 2012 року у справі №
3-28гс12.

У відповідності з пунктом 4 частини
третьої статті 129 Конституції України
та статтею 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Виходячи з вищевикладеного колегія
суддів зазначає, що скаржник не надав
суду достатніх доказів в розумінні
статті 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України, які б
могли стати підставою для задоволення
апеляційної скарги.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду стосовно встановлених
обставин і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

З огляду на вищевикладене колегія
суддів апеляційного господарського
суду дійшла висновку, що місцевий
господарський суд виконавши всі вимоги
процесуального закону і всебічно
перевіривши обставини, вирішив спір у
відповідності з нормами матеріального
права, в рішенні господарського суду
міста Києва повно відображені
обставини, що мають значення для даної
справи, висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними доказами
дослідженими в судовому засіданні.

Рішення господарського суду міста
Києва від 21 серпня 2014 року, по справі №
910/10771/14 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Комунального
підприємства «Житлосервіс «Приозерне»
Оболонського району у місті Києві на
рішення господарського суду міста
Києва від 21 серпня 2014 року, задоволенню
не підлягає.

Керуючись ст.ст. 99, 101, п. 1 ч. І ст. 103, ст. 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального
підприємства «Житлосервіс «Приозерне»
Оболонського району у місті Києві на
рішення господарського суду міста
Києва від 21 серпня 2014 року, по справі №
910/10771/14 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду
міста Києва від 21 серпня 2014 року, по
справі № 910/10771/14 залишити без змін.

3. Справу № 910/10771/14 повернути до
господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського
суду набирає законної сили з дня її
прийняття. Постанову Київського
апеляційного господарського суду,
протягом двадцяти днів, може бути
оскаржено до Вищого господарського
суду України у порядку, передбаченому
ст. 109 ГПК України.

Головуючий суддя
М.Г. Чорногуз

Судді
О.В. Агрикова

С.Г. Рудченко