ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2014 р. Справа № 909/1044/14

Господарський суд Івано-Франківської
області у складі судді Малєєвої О.В.

при секретарі судового засідання
Мартиненко І. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: товариства з обмеженою
відповідальністю "Юнівей", вул.
Промислова, 23а, м. Івано-Франківськ,
76000,

до відповідача: приватного
акціонерного товариства "Акціонерна
страхова компанія "ІНГО Україна" в
особі філії в м. Івано-Франківську ПрАТ
"Акціонерної страхової компанії "ІНГО
Україна", вул. Незалежності, 4, 316, м.
Івано-Франківськ, 76018,

про стягнення 4735,74 грн, з яких 2 790,27 грн -
інфляційні витрати, 464,67 грн - 3% річних,

1 480,80 грн - пеня,

за участю представників сторін:

від позивача: Пукіш Т.Р. - представник ,
довіреність від 13.01.2014,

від відповідача: не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою
відповідальністю "Юнівей" заявлено
позов до приватного акціонерного
товариства "Акціонерна страхова
компанія "ІНГО Україна" в особі філії в
м.Івано-Франківську ПрАТ "Акціонерна
страхова компанія "ІНГО Україна" про
стягнення 4735,74 грн, з яких:2 790,27 грн -
інфляційні витрати; 464,67 грн - 3% річних; 1
480,80 грн - пеня.

Заявлені позовні вимоги мотивовані
тим, що 31.10.2012 між позивачем, як
страхувальником, та відповідачем, як
страховиком, був укладений договір
страхування №580543859 засобів наземного
транспорту, а саме автомобіля марки SUZUKI
KIZASHI АТ 1771 ВА. Вказує на те, що 04.09.2013
стався страховий випадок, проте
відповідач в порушення умов договору
не здійснив виплату страхового
відшкодування в сумі 20708,73грн у строк до
21.11.2013. Посилається на рішення
господарського суду
Івано-Франківської області від 25.03.2014 у
справі №909/54/14, залишене без змін
постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 02.06.2014, яким
було задоволено його позов до
відповідача і стягнуто вказану суму
страхового відшкодування. Оскільки
відповідач прострочив виконання
грошового зобов'язання просить
стягнути з нього згідно ст. 625 ЦК
України інфляційні втрати за період з
грудня 2013 по серпень 2014 включно в
розмірі 2790,27грн, 3% річних за період з
01.12.2013 по 31.08.2014 в розмірі 464,67 грн, а
також відповідно до п.8.5. договору
просить стягнути пеню за період з 01.12.2013
по 16.07.2014 в розмірі 1480,80 грн. Позовні
вимоги обґрунтовує положеннями ст.ст. 8,
25 Закону України "Про страхування",
ст.ст. 625, 979, 990 ЦК України, ст.193 ГК
України.

Відповідач заявлений позов не визнав, у
відзиві на позов вих №4225 від 15.10.2014
вказав на те, що, відмовивши у виплаті
страхового відшкодування, він не
порушив жодних зобов'язань, так як на
момент прийняття рішення про відмову у
виплаті страхового відшкодування
керувався п. 8.5., п. 8.3.5. договору
страхування і вважав відмову у виплаті
страхового відшкодування законною.
Крім того, зазначає, що відповідно до п.
14.1 Правил добровільного страхування
наземного транспорту (автокаско) він
продовжив строк на прийняття рішення
відносно страхового випадку до 05.12.2013,
про що повідомив позивача листами №103919
від 28.10.2013 та №103919/1 від 30.10.2013. А тому
вважає, що строк нарахування штрафних
санкцій має розпочинатись не 21.11.2013, як
вказує позивач, а 05.12.2013. Відмічає, що
позивач всупереч приписам ч.6 ст.232 ГК
України здійснив нарахування пені за
період більше шести місяців.

Аналогічні пояснення представники
сторін дали в судовому засіданні.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши зібрані у справі
докази, оцінивши їх відповідно до
приписів ст.43 ГПК України, суд
встановив наступне.

31.10. 2012 між приватним акціонерним
товариством "Акціонерна страхова
компанія "ІНГО Україна", як
страховиком, та товариства з обмеженою
відповідальністю "Юнівей", як
страхувальником, укладено договір
добровільного страхування засобів
наземного транспорту, цивільної
відповідальності, водія та пасажирів
від нещасних випадків №580543859.12,
предметом якого є майнові інтереси
страхувальника, що не суперечать
закону, пов'язані з володінням,
користуванням і розпорядженням
транспортним засобом, зазначеним в п.1
договору (автомобіль марки SUZUKI KIZASHI,
номер кузова JSAFRF91S00121395, 2012 року випуску,
без реєстраційного номера).

04.09.2013 в місті Івано-Франківську на
перехресті вулиць Промислова-Церковна
відбулася дорожньо-транспортна
пригода (ДТП) за участю транспортного
засобу SUZUKI KIZASHI, державний
реєстраційний номер АТ1771ВН, що
належить ТзОВ "Юнівей"/

Відповідно до п. 8.2.13 договору
страхування страхувальник, водій чи їх
представник зобов'язані письмово
оформити заяву про страховий випадок
не пізніше 3-ох (трьох) робочих днів з
моменту його настання. На виконання
наведеного вище пункту договору 05.09.2013
позивач повідомив відповідача про
страховий випадок, зокрема, зазначив,
що, пропускаючи вантажний автомобіль
по вул. Промисловій, рухаючись заднім
ходом, водій застрахованого
транспортного засобу допустив
зіткнення з бетонною плитою, яка
закривала вибоїну на дорозі.
Зафіксована швидкість руху становила 5
км/год. Щодо характеру пошкоджених
деталей, страхувальник вказав: задній
бампер, задні парктроніки, нижня задня
частина автомобіля. В результаті ДТП
застрахованому автомобілю заподіяно
матеріальну шкоду, яка складає 20708,73
грн.

Страхувальник згідно з п.8.2.13 договору
страхування належним чином повідомив
страховика про факт настання та
обставини, при яких сталася
дорожньо-транспортна пригода, а 21.10.2013
звернувся до страховика з заявою на
виплату страхового відшкодування по
вказаному страховому випадку.

Відповідно до п.10.1 договору
страхування після одержання всіх
необхідних документів (відповідно до
п.11 договору) рішення про виплату або
відмову у виплаті страхового
відшкодування приймається страховиком
у строк до 15-ти робочих днів. Виплата
страхового відшкодування здійснюється
протягом 15-ти робочих днів з моменту
ухвалення рішення про виплату.

Проте, в порушення умов договору
відповідач листом за вих.№4279 від 04.12.2013
безпідставно відмив позивачу у виплаті
страхового відшкодування та не провів
таку виплату.

Дані обставини встановлені рішенням
господарського суду
Івано-Франківської області від 25.03.2014 у
справі №909/54/14, залишеним без змін
постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 02.06.2014, яким
було задоволено позов ТзОВ "Юнівей" до
ПрАТ "Акціонерна страхова компанія
"ІНГО Україна" про стягнення 20708,73грн
страхового відшкодування.

Як передбачено ч.3 ст. 35 ГПК України,
обставини, встановлені рішенням суду у
господарській, цивільній або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, крім встановлених
рішенням третейського суду, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Враховуючи викладене, твердження
відповідача про те, що, відмовивши у
виплаті страхового відшкодування, він
не порушив жодних зобов'язань, так як на
момент прийняття рішення про відмову у
виплаті страхового відшкодування
керувався п.8.5., п.8.3.5. договору
страхування і вважав відмову у виплаті
страхового відшкодування законною, не
можуть бути взяті до уваги, оскільки
вказаним рішення суду встановлено факт
безпідставного невиконання
відповідачем договірних зобов'язань по
виплаті страхового відшкодування.

При вирішенні спору суд виходить з
того, що згідно з ст.ст.11, 509, 526 ЦК
України зобов'язання виникають,
зокрема, з договору і повинні
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). За приписами ч.1
п.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні
встановлено строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом
(ст.612 ЦК України). Аналогічні положення
містяться в ст.ст. 173, 175, 193 ГК України.
За приписами ст.193 ГК України до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно п.10.1 договору страхування після
одержання всіх необхідних документів
(відповідно до п.11 договору) рішення про
виплату або відмову у виплаті
страхового відшкодування приймається
страховиком у строк до 15-ти робочих
днів.

При цьому в п. 14.1 Правил добровільного
страхування наземного транспорту (крім
залізничного) (автокаско),
затвердженого головою правління ЗАТ
"Акціонерна страхова компанія "ІНГО
Україна" 19.07.2007, які застосовуються в
силу положень п.14.1. договору
страхування, передбачено, що в окремих
випадках строк прийняття рішення може
бути продовжений до 45 днів для
з'ясування обставин страхового
випадку. Відповідно до даних умов
відповідач продовжив строк на
прийняття рішення відносно вказаного
страхового випадку до 05.12.2013, про що
повідомив позивача листами №103919 від
28.10.2013 та №103919/1 від 30.10.2013. Таким чином,
строк виконання зобов'язання щодо
виплати страхового відшкодування - до
05.12.2013.

Оскільки відповідач належним чином не
виконав зобов'язання по виплаті
страхового відшкодування у вказаний
строк, то з 05.12.2013 він вважається таким,
що прострочив його виконання.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Згідно розрахунку позивача інфляційні
втрати нараховано з грудня 2013 по
серпень 2014 року включно в сумі 2790,27 грн.

При цьому слід мати на увазі, що при
застосуванні індексу інфляції індекс
розраховується не на кожну дату місяця,
а в середньому на місяць і здійснюється
шляхом множення суми заборгованості на
момент її виникнення на сукупний
індекс інфляції за період прострочення
платежу. Сума боргу, яка сплачується з 1
по 15 день відповідного місяця,
індексується з врахуванням цього
місяця, а якщо сума боргу сплачується з
16 по 31 день місяця, розрахунок
починається з наступного місяця (п.2
інформаційного листа ВГСУ від 17.07.2012 №
01-06/928/2012).

Враховуючи викладене, розрахунок
інфляційних втрат здійснено позивачем
вірно і відповідає періоду
прострочення, а тому інфляційні втрати
підлягають стягненню в розмірі 2790,27грн.

Щодо 3% річних, то позивач нарахував їх
за період з 01.12.2013 по 31.08.2014 за 273 дні в
сумі 464,67 грн. Враховуючи початок
періоду прострочення з 05.12.2013,
кількість днів прострочення становить
269 дні і розмір 3% річних - 457,87 грн (20708,73
грн х 3/100/365 х 269 дні). Тому вимоги щодо
стягнення 3% річних слід задовольнити
частково - в сумі 457,87 грн.

Частиною 1 ст. 546 ЦК України визначено,
що виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою. Згідно з
ч.1 ст.548 ЦК України виконання
зобов'язання забезпечується, якщо це
встановлено договором або законом. Під
неустойкою, відповідно до ст.549 ЦК
України, розуміється грошова сума або
інше майно, які боржник повинен
передати кредиторові у разі порушення
боржником зобов'язання; неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання є пенею.
Відповідні положення містяться в ст.ст.
230-232 ГК України.

Згідно ч.6 ст. 232 ГК України нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

Згідно п.8.5. договору страхування
страховик несе відповідальність за
несвоєчасне здійснення страхового
відшкодування шляхом сплати пені в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
за кожний день прострочки, але не
більше 10 % від суми боргу.

Сума пені, нарахована із застосуванням
системи "Законодавство" на суму
заборгованості 20708,73 грн за період з
05.12.2013 по 05.06.2014 за 182 дні, становить 1519,40
грн. Проте позивачем заявлено вимогу
про стягнення пені в сумі 1480,80 грн
(вказавши період нарахування з 01.12.2013 по
16.07.2014, він фактично нарахував пеню за 180
днів прострочення). А тому позовні
вимоги в цій частині підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Таким чином, позов слід задовольнити
частково, а саме стягнути з відповідача
в користь позивача 4728,94 грн, з яких 2790,27
грн - інфляційні витрати, 457,87 грн - 3%
річних, 1480,80 грн - пеня.

Згідно ст.49 ГПК України судові витрати
покладаються на відповідача
пропорційно до задоволених вимог (99, 86%),
з нього в користь позивача підлягає
стягненню 1824,44 грн судового збору (1827
грн : 100 х 99,86).

Керуючись ст.ст.8,124 Конституції
України, ст.ст.43,49, ст. 82 -ст.85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Частково задовольнити позов
товариства з обмеженою
відповідальністю "Юнівей" до
приватного акціонерного товариства
"Акціонерна страхова компанія "ІНГО
Україна" в особі філії в м.
Івано-Франківську ПрАТ "Акціонерна
страхова компанія "ІНГО Україна" про
стягнення 4735,74 грн, з яких 2 790,27 грн -
інфляційні витрати, 464,67 грн - 3% річних,

1 480,80 грн - пеня.

Стягнути з приватного акціонерного
товариства "Акціонерна страхова
компанія "ІНГО Україна" в користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "Юнівей" 4728,94 грн
(чотири тисячі сімсот двадцять вісім
гривень дев'яносто чотири копійки), з
яких 2 790,27 грн - інфляційні витрати, 457,87
грн - 3% річних, 1480,80 грн - пеня, а також
1824,44 грн (одну тисячу вісімсот двадцять
чотири гривні сорок чотири копійки)
сплаченого судового збору.

Відмовити в задоволенні решти позовних
вимог.

Наказ видати стягувачу після набрання
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 10.11.14

Суддя
Малєєва О. В.

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

________________ Малєєва О. В. 10.11.14