ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2014 р.
Справа № 922/3574/14

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Тихий П.В., суддя Камишева Л.М. ,
суддя Пелипенко Н.М.

при секретарі - Кузнєцовій І.В.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1 (довіреність №857 від
30.09.2013 року); ОСОБА_2 (довіреність №857 від
30.09.2013 року);

відповідача - Калугін О.Ю. (довіреність
від №08-11/5990/2-13 від 30.12.2013 року);

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу позивача (вх.
№3436Х/1-43) на ухвалу господарського суду
Харківської області від 02.10.2014 року у
справі № 922/3574/14

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4, м. Харків

до Виконавчого комітету Харківської
міської ради, м. Харків,

про визнання недійсним рішення

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2014 року ФОП ОСОБА_4 звернулась
до господарського суду Харківської
області з позовом до відповідача про
визнання недійсним рішення
Харківської міської ради від 12.06.2013р. №
396 "Про затвердження акту № 370 від
07.06.2013р. про визначення збитків в сумі
2917651,19 грн., які нанесені позивачем
міській раді за використання земельної
ділянки за адресою: АДРЕСА_1, без
оформлення документів, що посвідчують
право на земельну ділянку відповідно
до закону.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 02.10.2014 року
(суддя Жиляєв Є.М.) провадження у справі
№ 922/3574/14 припинено. Повернуто з
Державного бюджету України Фізичній
особі - підприємцю ОСОБА_4 судовий збір
у розмірі 1218,00грн., сплачений
квитанцією № 67452 від 19.08.2014 року
(оригінал квитанції № 67452 від 19.08.2014
року міститься в матеріалах справи, а.с.
13).

Позивач з оскаржуваною ухвалою не
погодився, звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій зазначає,
що ухвала суду прийнята з порушенням
норм процесуального права. Просить
скасувати ухвалу господарського суду
Харківської області від 02.10.2014 року у
справі № 922/3574/14, а справу передати на
розгляд до господарського суду
Харківської області.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 27.10.2014 року
розгляд справи призначено на 10.11.2014
року.

Відповідач подав відзив на апеляційну
скаргу (вх.№10160 від 10.11.2014 року), в якому
просить залишити її без задоволення, а
ухвалу суду першої інстанції без змін.

В судове засідання 10.11.2014 року з'явились
представники позивача, які підтримують
апеляційну скаргу та представник
відповідача, який заперечує проти
апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, перевіривши повноту
встановлення місцевим господарським
судом обставин, що мають значення для
справи та правильність застосування
норм процесуального права, заслухавши
пояснення представників позивача та
відповідача, колегія суддів встановила
наступне.

При винесенні оскаржуваної ухвали,
господарський суд першої інстанції
зазначив, що провадження в
господарській справі № 922/3574/14 має бути
припинено, оскільки вимога про
визнання недійсним рішення
виконавчого комітету Харківської
міської ради від 12.06.2013р. № 396,
відповідно до якого останній
зобов'язує позивача нести
відповідальність у вигляді
відшкодування збитків, підлягає
вирішенню в порядку адміністративного
судочинства

Однак, колегія суддів не може
погодитись з таким висновком суду
першої інстанції, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ФОП
ОСОБА_4 пред'явлено позов до
Виконавчого комітету Харківської
міської ради (з урахуванням заяви
позивача про виправлення описки
(вх.№34475/14 від 02.10.2014 року), яка
задоволена господарським судом в
порядку статті 22 ГПК України).
Зазначене також вбачається з вступної
частини оскаржуваної ухвали.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Господарського
процесуального кодексу України
сторонами в судовому процесі -
позивачами і відповідачами - можуть
бути підприємства та організації,
зазначені у статті 1 Господарського
процесуального кодексу України.

Згідно зі ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України,
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

У ч. 1 ст. 55 Господарського кодексу
України суб'єктами господарювання
визнаються учасники господарських
відносин, які здійснюють господарську
діяльність, реалізуючи господарську
компетенцію (сукупність господарських
прав та обов'язків), мають відокремлене
майно і несуть відповідальність за
своїми зобов'язаннями в межах цього
майна, крім випадків, передбачених
законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Господарського
кодексу України суб'єктами
господарювання є: 1) господарські
організації - юридичні особи, створені
відповідно до Цивільного кодексу
України, державні, комунальні та інші
підприємства, створені відповідно до
цього Кодексу, а також інші юридичні
особи, які здійснюють господарську
діяльність та зареєстровані в
установленому законом порядку; 2)
громадяни України, іноземці та особи
без громадянства, які здійснюють
господарську діяльність та
зареєстровані відповідно до закону як
підприємці.

Згідно зі ст. 3 Господарського кодексу
України, під господарською діяльністю
у цьому Кодексі розуміється діяльність
суб'єктів господарювання у сфері
суспільного виробництва, спрямована на
виготовлення та реалізацію продукції,
виконання робіт чи надання послуг
вартісного характеру, що мають цінову
визначеність. Господарська діяльність,
що здійснюється для досягнення
економічних і соціальних результатів
та з метою одержання прибутку, є
підприємництвом, а суб'єкти
підприємництва - підприємцями.
Господарська діяльність може
здійснюватись і без мети одержання
прибутку (некомерційна господарська
діяльність). Діяльність
негосподарюючих суб'єктів, спрямована
на створення і підтримання необхідних
матеріально-технічних умов їх
функціонування, що здійснюється за
участі або без участі суб'єктів
господарювання, є господарчим
забезпеченням діяльності
негосподарюючих суб'єктів.

У Витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, наданого до
матеріалів справи представником
відповідача (а.с.115), зазначено, що в
ЄДРЮОФОП записів щодо органу місцевого
самоврядування виконавчий комітет
Харківської міської ради не знайдено.

З наведеного вбачається, що виконавчий
комітет Харківської міської ради не
має статусу юридичної особи.

Відповідно до п. 1 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо спір не
підлягає вирішенню в господарських
судах України.

Припинення провадження у справі - це
форма завершення справи, яке зумовлене
передбаченими законом обставинами, що
повністю відкидають можливість
судочинства.

Існування норм, що регулюють
припинення провадження у справі,
викликано необхідністю вилучати з
процесу судочинства справи, порушені
за позовами, що подані на підставі
помилкового уявлення особи про її
право на звернення до господарського
суду, або внаслідок розпорядчих дій
сторін. При виявленні встановлених
законодавством обставин відсутня
необхідність розгляду справи по суті
та винесення рішення. Припинення
провадження у справі відбувається у
випадках, коли неможливий судовий
захист особи у господарському суді.

Спір не підлягає вирішенню в
господарських судах, якщо:

а) спір не є підвідомчим господарському
суду, тобто предмет спору не
охоплюється ст. 12 ГПК;

б) спір за предметною ознакою
підвідомчий господарському суду, але
одна зі сторін не може бути учасником
господарського процесу;

в) право чи інтерес не підлягають
судовому захисту.

За таких обставин, колегія суддів
зазначає, що Виконавчий комітет
Харківської міської ради не може бути
учасником господарського процесу,
оскільки немає статусу юридичної
особи, а отже провадження у справі
підлягає припиненню.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що
апеляційна скарга позивача
задоволенню не підлягає, проте суд
першої інстанції, приймаючи
оскаржуване рішення, порушив норми
процесуального права, а тому колегія
суддів апеляційної інстанції дійшла
висновку, що оскаржувана ухвала
підлягає зміненню в мотивувальній
частині із викладенням мотивувальної
частини в іншій редакції.

З огляду на зазначене та керуючись ст.
ст. 99, 101, 102, п. 4 ст. 103, п. 4 ст. 104 ст. 105
Господарського процесуального кодексу
України, -

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволенні апеляційної скарги
позивача відмовити.

Ухвалу господарського суду
Харківської області від 02.10.2014 року у
справі №922/3574/14 змінити частково.

Викласти мотивувальну частину у
наступній редакції:

Розглянувши матеріали справи №922/3574/14,
суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Господарського
процесуального кодексу України
сторонами в судовому процесі -
позивачами і відповідачами - можуть
бути підприємства та організації,
зазначені у статті 1 Господарського
процесуального кодексу України.

Згідно зі ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України,
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

У ч. 1 ст. 55 Господарського кодексу
України суб'єктами господарювання
визнаються учасники господарських
відносин, які здійснюють господарську
діяльність, реалізуючи господарську
компетенцію (сукупність господарських
прав та обов'язків), мають відокремлене
майно і несуть відповідальність за
своїми зобов'язаннями в межах цього
майна, крім випадків, передбачених
законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Господарського
кодексу України суб'єктами
господарювання є: 1) господарські
організації - юридичні особи, створені
відповідно до Цивільного кодексу
України, державні, комунальні та інші
підприємства, створені відповідно до
цього Кодексу, а також інші юридичні
особи, які здійснюють господарську
діяльність та зареєстровані в
установленому законом порядку; 2)
громадяни України, іноземці та особи
без громадянства, які здійснюють
господарську діяльність та
зареєстровані відповідно до закону як
підприємці.

Згідно зі ст. 3 Господарського кодексу
України, під господарською діяльністю
у цьому Кодексі розуміється діяльність
суб'єктів господарювання у сфері
суспільного виробництва, спрямована на
виготовлення та реалізацію продукції,
виконання робіт чи надання послуг
вартісного характеру, що мають цінову
визначеність. Господарська діяльність,
що здійснюється для досягнення
економічних і соціальних результатів
та з метою одержання прибутку, є
підприємництвом, а суб'єкти
підприємництва - підприємцями.
Господарська діяльність може
здійснюватись і без мети одержання
прибутку (некомерційна господарська
діяльність). Діяльність
негосподарюючих суб'єктів, спрямована
на створення і підтримання необхідних
матеріально-технічних умов їх
функціонування, що здійснюється за
участі або без участі суб'єктів
господарювання, є господарчим
забезпеченням діяльності
негосподарюючих суб'єктів.

У Витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, наданого до
матеріалів справи представником
відповідача (а.с.115), зазначено, що в
ЄДРЮОФОП записів щодо органу місцевого
самоврядування виконавчий комітет
Харківської міської ради не знайдено.

З наведеного вбачається, що виконавчий
комітет Харківської міської ради не
має статусу юридичної особи.

Відповідно до п. 1 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо спір не
підлягає вирішенню в господарських
судах України.

Припинення провадження у справі - це
форма завершення справи, яке зумовлене
передбаченими законом обставинами, що
повністю відкидають можливість
судочинства.

Існування норм, що регулюють
припинення провадження у справі,
викликано необхідністю вилучати з
процесу судочинства справи, порушені
за позовами, що подані на підставі
помилкового уявлення особи про її
право на звернення до господарського
суду, або внаслідок розпорядчих дій
сторін. При виявленні встановлених
законодавством обставин відсутня
необхідність розгляду справи по суті
та винесення рішення. Припинення
провадження у справі відбувається у
випадках, коли неможливий судовий
захист особи у господарському суді.

Спір не підлягає вирішенню в
господарських судах, якщо:

а) спір не є підвідомчим господарському
суду, тобто предмет спору не
охоплюється ст. 12 ГПК;

б) спір за предметною ознакою
підвідомчий господарському суду, але
одна зі сторін не може бути учасником
господарського процесу;

в) право чи інтерес не підлягають
судовому захисту.

За таких обставин, колегія суддів
зазначає, що Виконавчий комітет
Харківської міської ради не може бути
учасником господарського процесу,
оскільки немає статусу юридичної
особи, а отже провадження у справі
підлягає припиненню.

В решті ухвалу залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з
дня її прийняття і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
господарського суду України через
Харківський апеляційний господарський
суд.

Повний текст постанови складено
13.11.2014р.

Головуючий суддя
Тихий П.В.

Суддя
Камишева Л.М.

Суддя
Пелипенко Н.М.