ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ
РІШЕННЯ

04.11.2014
Справа № 907/595/14

Розглянувши матеріали справи

За позовом Публічного акціонерного
товариства „Украгазвидобування", м.
Київ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю „Західна
нафтогазова компанія", м.
Ужгород

про стягнення 6 996 841,50 грн., з яких 5 994 000
грн. заборгованість за поставлені
нафтопродукти, 523 326,83 грн. втрати від
інфляції, 64 538,14 грн. річні (3%) та
414 976,60 грн. пеня ( з урахуванням заяви
про збільшення розміру позовних вимог
від 13.08.2014 № 2/1-312),

Колегія у складі:

Головуючого судді Якимчук Л.М.,

судді Івашкович І.В.,

судді Мокану В.В.

За участю представників сторін:

Від позивача - Стеблецький Р.В.,
представник по довіреності від 10.04.2014;

Від відповідача - Ковальський Г.В.,
представник по довіреності від 27.06.2014.

Суть спору: Позивач, Публічне
акціонерне товариство
„Укргазвидобування", м. Київ,
звернувся до суду з позовом до
відповідача, товариства з обмеженою
відповідальністю „Західна
нафтогазова компанія", м. Ужгород, про
стягнення 6 664 983,14 грн., з яких 5
994 000 грн. заборгованість за поставлені
нафтопродукти, 431 568 грн. втрати від
інфляції, 30 052,11 грн. річні (3%) та 209 363,03
грн. пеня.

Заявою від 13.08.2014 № 2/1-312 збільшив розмір
позовних вимог і просить стягнути з
відповідача 6 996 841,50 грн., з яких 5 994 000
грн. заборгованість за поставлені
нафтопродукти, 523 326,83 грн. втрати від
інфляції, 64 538,14 грн. річні (3%) та 414 976,60
грн. пеня.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що на
підставі укладеного між Публічним
акціонерним товариством
„Украгазвидобування" та Товариством з
обмеженою відповідальністю „Західна
нафтогазова компанія" договору №
АН32/8440/дп-14 від 25.02.2014 про купівлю-продаж
нафтопродуктів, позивачем було
поставлено, а відповідачем отримано
нафтопродукти (дизельне паливо) в
кількості 1 212,675 тонн на загальну суму 13
117 372,07 грн.

Згідно договору покупець здійснює
попередню оплату нафтопродуктів з
25.02.2014 по 10.04.2014 в розмірі 58 411 200 грн.

Відповідно до пунктів 5.3. та 6.2. договору
суму попереднього внеску 5 994 000 грн.,
сплачену за участь в аукціоні, 11.04.2014
зараховано як сплату штрафу за
неналежне виконання покупцем своїх
зобов'язань щодо здійснення
попередньої оплати, у зв'язку з чим
вказана сума складає борг з оплати
поставлених нафтопродуктів. На цю
заборгованість нараховано пеню у
розмірі 20,9% (п.6.7.договору) за період
11.04.2014-10.06.2014, що складає 209 363,03 грн. та на
підставі ч.2 ст.625 Цивільного кодексу
України - 431568 грн. інфляційних і 30052,11
грн. три проценти річних.

У ході судового розгляду уповноваженим
представником позивача на підставі ст.
22 Господарського процесуального
кодексу України було подано заяву про
збільшення розміру позовних вимог, в
якій зазначено, що заборгованість з
оплати поставлених нафтопродуктів за
договором в сумі 5 994 000 грн. станом на
19.08.2014 непогашена, у зв'язку з чим
позивачем здійснено перерахунок суми
пені, інфляційних втрат та 3% річних, які
згідно долученого розрахунку за період
з 11.04.2014 по 19.08.2014 склали 414 976,60 грн., 523
326,83 грн. та 64 538,14 грн. відповідно.

Відповідач у відзиві на позовну заяву
від 26.06.2014 та його представник у
судовому засіданні позов не визнав,
просить суд відмовити в його
задоволенні. Дану правову позицію
обґрунтовує тим, що позивач здійснив
відвантаження дизпалива тільки в
обсягах проведеної попередньої оплати
відповідно до договору, з якої сума 5 994
000 грн. (попередній внесок за участь в
аукціоні) була перерахована та
прийнята як оплата за нафтопродукцію
(дизельне паливо).

Також зазначає, що позивачем на суму
попереднього внеску була виписана на
відповідача податкова накладна на
товар, і в подальшому ніяких коригувань
у зв'язку із зарахуванням попереднього
внеску в якості штрафу позивач не
проводив.

Відповідач у доповненні до відзиву до
позовної заяви від 12.08.2014 наголошує на
тому, що позивач не залишив вказану
суму собі як штраф, а прийняв як оплату,
і погодився зарахувати частину суми - 2
850 000 грн., як оплату по іншому договору,
а на частину суми поставив відповідачу
нафтопродукти за договором №
АН32/8440/дп-14 від 25.02.2013, тобто відмовився
від застосування штрафу (договірної
санкції) передбаченої умовами
договору.

Вивчивши матеріали справи,

заслухавши пояснення представників
сторін,

суд встановив:

За результатами аукціону з продажу
нафтопродуктів № 32, що відбувся 25.02.2014 у
м. Києві в ПАТ „Украгазвидобування"
(аукціонне свідоцтво № 32-1), між
Публічним акціонерним товариством
„Украгазвидобування" та Товариством з
обмеженою відповідальністю „Західна
нафтогазова компанія" укладено договір
№ АН32/8440/дп-14 від 25.02.2014 купівлі-продажу
нафтопродуктів.

Згідно умов даного договору Публічне
акціонерне товариство
„Украгазвидобування" (продавець)
зобов'язалося передати нафтопродукти
(дизельне паливо) власного виробництва
протягом 01.03.2014-10.04.2014 відповідно до
графіка поставки в загальній кількості
5 400 тонн, а Товариство з обмеженою
відповідальністю „Західна
нафтогазова компанія" (покупець)
зобов'язалося оплатити та прийняти
такі нафтопродукти (п. 1.2 договору).

Пунктом 5.2. передбачено, що покупець
здійснює попередню оплату
нафтопродуктів шляхом перерахування
коштів на рахунок продавця за
наступним графіком: 25.02.2014-10.04.2014 в сумі
58 411 200 грн. Продавець має право
відвантажити Покупцю нафтопродукти
(дизельне паливо) без проведення
попередньої оплати. У випадку
прострочення оплати нафтопроктів на
строк більший ніж 30 днів, позивач має
право застосовувати наслідки
передбачені п.6.8. договору, тобто
розірвати договір в односторонньому
порядку (п.5.2. договору з змінами,
внесеними додатковою угодою від 27.02.2014)

На виконання умов даного договору ПАТ
„Украгазвидобування" поставив ТОВ
„Західна нафтогазова компанія"
нафтопродукти в кількості 1 212,675 тонн
на загальну суму 13 117 372,07 грн, що
підтверджується актами приймання -
передачі, як передбачено п.3.9. договору.

У п. 5.3. договору вказано, що сума
попереднього внеску 5 994 000 грн.,
сплачена покупцем позивачу як
попередній внесок для участі в
аукціоні, зараховується продавцем в
загальну суму договору як оплата
покупцем нафтопродуктів, окрім
випадку, передбаченою п.6.2. договору

Пунктом 6.2 передбачено, що у випадку
відмови покупця від цього договору або
несвоєчасної чи не в повному обсязі
оплати покупцем на рахунок продавця
суми, вказаної у п.5.2 цього договору,
попередній внесок, який був сплачений
покупцем продавцю як попередній внесок
для участі в аукціоні, не
зараховується як оплата покупцем
нафтопродуктів та залишається
продавцю як штраф за неналежне
виконання покупцем своїх зобов'язань.

Згідно п. 5.4 договору, позивач здійснює
відвантаження нафтопродуктів тільки в
обсягах проведеної попередньої оплати.
Пунктами 5.5. та 5.6. встановлено, що у
випадку, коли обсяг фактично
відвантажених нафтопродуктів
перевищив обсяг, оплачений покупцем на
умовах п. 5.2. договору, оплату обсягу
перевантажених нафтопродуктів
покупець здійснює за ціною згідно з
п.2.1. договору протягом 3 (трьох) днів з
дня відвантаження. Остаточний
розрахунок за фактично відвантажені
нафтопродукти проводиться на підставі
акту приймання-передачі
нафтопродуктів протягом 3 (трьох)
робочих днів з дати складання цього
акту.

Умовами п.6.3 договору сторони
передбачили, що у випадку порушення
покупцем строків оплати, вказаних в
п.5.2 даного договору, покупець сплачує
на користь продавця пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, за
кожний день прострочення платежу, що
діяла у період за який сплачується
пеня та відповідно до вимог п.6.4 - у
випадку порушення покупцем п.1.2 цього
договору в частині приймання обсягів
нафтопродуктів, покупець сплачує
продавцю штраф в розмірі 2% від
загальної вартості нафтопродуктів, не
відвантажених з вини покупця.

Також пунктом 4 додаткової угоди від
27.02.2014 договір доповнено п. 6.7,
відповідно до якого у випадку
порушення покупцем зобов'язань зі
сплати попередньої оплати покупець
сплачує на користь продавця пеню у
розмірі 20,9% річних від суми, на яку
поставлені нафтопродукти, за кожен
день не здійснення оплати, яка
нараховується з дня отримання
нафтопродуктів по день оплати включно.

Договір набирає чинності з моменту
його підписання сторонами і діє до
10.04.2014, а у частині розрахунків до їх
повного виконання (п.10.1.).
Проаналізувавши довідки позивача та
відповідача про рух коштів, пов'язаних
з виконанням договору від 25.02.2014 №
АН32/8440/дп-14, довідку Альфа - банку від
02.09.2014 № 74646-28.1-175390, виписки з банку про
перерахування коштів за одержані
нафтопродукти по зазначеному договору,
акти приймання-передачі
нафтопродуктів, листи про зарахування
коштів за відповідними договорами суд
встановив наступне: 24.02.2014 відповідачем
перераховано на рахунок позивача як
попередній внесок для участі в
аукціоні з продажу нафтопродуктів 560 000
грн. і 7 886 000 грн. Позивач 25.02.2014 провів
зарахування 448 000 грн. як оплату за
договором № АН32/8439/дп-14 від 25.02.2014, а 5 994
000 грн. як попередню оплату за договором
№ АН32/8440/дп-14 від 25.02.2014, що крім того
підтверджується податковою накладною
№332 від 25.02.2014. Двадцять сьомого лютого
2014 року позивач повернув відповідачу 2
000 000 грн. (частину попереднього внеску
для участі в аукціоні з продажу
нафтопродуктів № 32 від 25.02.2014).

Двадцять восьмого лютого 2014 року
відповідач перерахував позивачу як
попередню оплату за нафтопродукти 2 000
000 грн. Другого березня 2014 року позивач
відвантажив відповідачу дизельне
пальне на суму 1 898 645,43 грн. Із
перерахованих коштів залишок, як
попередня оплата, склав 6 095 354,57 грн.

Третього березня 2014 року позивач
відвантажив відповідачу дизпаливо на
суму 3 120 618,68 грн., а 2 850 000 грн. із
зазначеної суми зарахував як попередню
оплату по іншому договору - № 001/дк-14 від
23.12.2014, що підтверджується листом
позивача № 11/2-515 від 03.03.2014. Таким чином,
станом на 03.03.2014 на рахунку позивача
залишилося 124 735,89 грн. як попередня
оплата за дизпаливо, перерахованих
відповідачем.

Сьомого березня 2014 року відповідач
перерахував позивачу 5 825 000 грн., а
останній 07.03.2014 відвантажив
відповідачу дизпалива на суму 1 351 029, 56
грн., 08.03.2014 - на 1 168364,74 грн., 09.03.2014 - на 1 218
425,31 грн. та 10.03.2014 - на 2 442 810,72 грн. Отже,
позивач відвантажив відповідачу
дизпалива на 230 894, 44 грн. більше ніж було
здійснено попередню оплату.

Відповідач 11.03.2014 перерахував позивачу
2 000 000 грн., а останній відвантажив
відповідачу дизпалива на 1 917 477, 63 грн.
та 148 372,07 грн.(залишок коштів по інших
договорах) зарахував як оплату за
договором по даній справі, що
підтверджується листом позивача
від18.03.2014 № 11/2-601/1.

Таким чином, станом на 18.03.2014
заборгованість відповідача перед
позивачем за договором від 25.02.2014 №
АН32/8440/дп-14 відсутня.

Однак, позивач 11.04.2014 суму 5 994 000 грн.
(попередній внесок за участь у
аукціоні), яка 25.02.2014 була зарахована
ним як попередня оплата за дизпаливо,
перезарахував її як штрафні санкції по
договору від 25.02.2014 №АН32/8440/дп-14, у
зв'язку з тим, що відповідач перестав
здійснювати передоплату, хоча договір
щодо кількості відпущених
нафтопродуктів ще не був виконаний
(п.1.2. договору).

Відповідач стверджує, що в розмові з
працівниками позивача йому стало
відомо про зупинку підприємства на
ремонт, у зв'язку з чим відвантаження
нафтопродуктів буде здійснюватися
частково. Зазначене підтвердилось
офіційним повідомленням позивача від
13.03.2014 на своєму веб-сайті про зупинку
на планово-попереджувальний ремонт
технологічних установок Шебелинського
ВПГКН з 16.03.2014 по 30.03.2014 (скріншот з
веб-сайту позивача міститься в
матеріалах справи).

Другого червня 2014 року позивач
надіслав відповідачу письмову вимогу
№ 2/1-07-2673 щодо сплати штрафу за
договором в якій зазначено, що оскільки
відповідачем, як покупцем не було
здійснено попередню оплату
нафтопродуктів за договором
№АН32/8440/а/дп-14 від 25.02.2014 у розмірі 58 411
200 грн. за графіком 25.02.2014 -10.04.2014, тим
самим відповідачем, як покупцем
порушено умови п.5.2. договору, а тому
вважається, що відповідач як покупець
відмовся від даного договору і на
підставі п.6.2. договору відповідач як
покупець повинен сплатити позивачеві,
як продавцю штраф за неналежне
виконання покупцем своїх зобов'язань.

Правове регулювання попередньої
оплати товару за договором
купівлі-продажу викладено у главі 54
Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Згідно із ч. 1 ст. 693 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
покупця частково або повністю оплатити
товар до його передання продавцем
(попередня оплата), покупець повинен
здійснити оплату в строк, встановлений
договором купівлі-продажу, а якщо такий
строк не встановлений договором, - у
строк, визначений відповідно до статті
530 цього Кодексу. У разі невиконання
покупцем обов'язку щодо попередньої
оплати товару застосовуються
положення статті 538 цього Кодексу.

За умовами ст. 538 ЦК України, виконання
свого обов'язку однією із сторін, яке
відповідно до договору обумовлене
виконанням другою стороною свого
обов'язку, є зустрічним виконанням
зобов'язання. При зустрічному
виконанні зобов'язання сторони повинні
виконувати свої обов'язки одночасно,
якщо інше не встановлено договором,
актами цивільного законодавства, не
випливає із суті зобов'язання або
звичаїв ділового обороту. Сторона, яка
наперед знає, що вона не зможе виконати
свого обов'язку, повинна своєчасно
повідомити про це другу сторону. У разі
невиконання однією із сторін у
зобов'язанні свого обов'язку або за
наявності очевидних підстав вважати,
що вона не виконає свого обов'язку у
встановлений строк (термін) або виконає
його не в повному обсязі, друга сторона
має право зупинити виконання свого
обов'язку, відмовитися від його
виконання частково або в повному
обсязі.

Отже, виконання сторонами договору
купівлі-продажу своїх обов'язків має
зустрічний характер, тому невиконання
покупцем обов'язку щодо попередньої
оплати товару є підставою застосування
ст. 538 ЦК, відповідно до положень якої
продавець має право зупинити виконання
своїх обов'язків за договором або
відмовитися від його виконання
частково або повністю.

У даному випадку позивач заявляє до
стягнення суму штрафу за невиконання
відповідачем як покупцем обов'язку
щодо попередньої оплати товару, що не
відповідає вимогам статей 693 та 538 ЦК
України.

Відповідно до ст. 614 ЦК України особа,
яка порушила зобов'язання, несе
відповідальність за наявності її вини
(умислу або необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.

Окрім того, пунктом 3 додаткової угоди
від 27.02.2014 до договору купівлі - продажу
нафтопродуктів доповнено пункт 5.2
договору абзацом 2, наступного змісту:
"Продавець має право відвантажити
покупцю нафтопродукти без проведення
попередньої оплати. У випадку
прострочення оплати нафтопродуктів на
строк більший ніж 30 днів, продавець має
право застосувати наслідки,
передбачені п. 6.8 договору".

У пункті 6.8. договору (доповнений
додатковою угодою від 27.02.2014) зазначено,
що у випадку не здійснення покупцем
оплати за нафтопродукти понад 30
(тридцять ) днів з дня поставки
нафтопродуктів, продавець має право
розірвати цей договір в
односторонньому порядку.

Відповідно до ст. 43 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами
у справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
встановленому законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно із ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, суд вважає, що
позивач належними і допустимими
доказами не довів наявність
заборгованості за нафтопродукти,
поставлені відповідачу, натомість
відповідач спростував доводи позивача.

Позивач просить також стягнути з
відповідача пеню за прострочення
платежу, 3% річних та інфляційні втрати,
однак в цій частині позову належить
відмовити, оскільки суд прийшов до
висновку, що борг за поставлені
нафтопродукти (дизельне паливо)
відсутній, то як наслідок, відсутні й
підстави для нарахування пені, 3% річних
та інфляційних втрат.

Отже, в задоволенні позову слід
відмовити повністю.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати належить покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України,

СУД ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити
повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України та може
бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 07.11.2014 року.

Головуючий суддя
Л. М. Якимчук

Суддя
І.В.Івашкович

Суддя
В.В.Мокану