ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2014 р.
Справа № 922/1431/14

У складі колегії суддів: головуючий
суддя Шутенко І.А., суддя Бородіна Л.І.,
суддя Плахов О.В.

при секретарі Міракові Г.А.

за участю представників сторін:

позивача - не прибув;

відповідача - ОСОБА_1 ( за довіреністю
від 01.09.2014р. № 78),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу позивача (вх. № 1747 Х/2)
на рішення господарського суду
Харківської області від 10.06.14 р. у
справі № 922/1431/14

за позовом Державне підприємство
"Харківське конструкторське бюро з
машинобудування ім. О.О. Морозова"

до ПАТ Банк "Меркурій"

про зобов"язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Державне підприємство
"Харківське конструкторське бюро з
машинобудування ім. О.О. Морозова",
звернувся до господарського суду
Харківської області з позовом про
зобов'язання Публічного акціонерного
товариства банк "Меркурій"
перерахувати на поточний рахунок
Позивача грошову суму у розмірі 15000,00
грн. Крім того, просить суд покласти
судовий збір за подання позовної заяви
на Відповідача.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 10.06.2014 р. у
справі № 922/1431/14 суддя (Жигалкін І.П.) в
позові відмовлено повністю.

Приймаючи рішення, господарський суд
першої інстанції посилався на норми
спеціального законодавства (Закону
України "Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб") та вважав, що
під час дії тимчасової адміністрації
зобов'язання Відповідача перед
Позивачем не можуть бути виконані, адже
це є вимоги кредитора, тому їх
задоволення буде здійснюватись згідно
із ст. 52 Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб".

Позивач не погодився з прийнятим у
справі рішенням та звернувся з
апеляційною скаргою, в якій вважає, що
господарським судом першої інстанції
не повно з'ясовано обставини справи та
невірно застосовані норми
матеріального права. Заявник
апеляційної скарги просить скасувати
рішення господарського суду
Харківської області від 10.06.2014 р. у
справі № 922/1431/14 та прийняти нове
рішення про задоволення позовних
вимог. Крім того, просить стягнути з
відповідача сплачені позивачем судові
витрати у розмірі 609,00 грн.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 07.07.2014р. у
справі № 922/1431/14 апеляційну скаргу
прийнято до провадження та призначено
її до розгляду в судовому засіданні
23.07.2014р.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 23.07.2014р.
розгляд апеляційної скарги відкладено
на 01.09.2014р.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 01.09.2014р.
задоволено клопотання позивача про
продовження строку розгляду
апеляційної скарги на 15 днів; розгляд
справи відкладено на 17.09.2014р.

Розпорядженням секретаря судової
палати Харківського апеляційного
господарського суду від 16.09.2014р. у
зв'язку з відпусткою судді Здоровко Л.М.
та судді Плахова О.В. згідно ст.ст. 29,115
Закону України "Про судоустрій та
статус суддів", п.3.1.7 Положення про
автоматизовану систему документообігу
суду, затвердженого рішенням Ради
суддів України № 30 від 26.11.2010 року (з
наступними змінами та доповненнями) та
на виконання рішення зборів суддів
Харківського апеляційного
господарського суду № 12 від 12.06.2014 року
для розгляду даної справи сформовано
колегію суддів у складі: головуючий
суддя Шутенко І.А., суддя Бородіна Л.І.,
суддя Лакіза В.В.

В судове засідання 17.09.2014р.
представники сторін не з'явилися, про
причини неявки в суд не повідомили, про
час та місце судового засідання були
повідомленні належним чином.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 17.09.2014р.
розгляд справи відкладено на 03.11.2014р.

У зв'язку з відпусткою судді Лакізи В.В.
розпорядженням голови суду для
розгляду даної справи сформовано
колегію суду у складі: головуючий суддя
Шутенко І.А., суддя Бородіна Л.І., суддя
Плахов О.В.

Пунктом 3.8 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
№ 18, надано судам такі роз'яснення, що у
разі зміни складу суду перебіг строку
вирішення спору починається спочатку.

Відповідач надав клопотання (вх. 9862 від
03.11.2014р.), в якому просить долучити до
матеріалів справи додаткові пояснення,
в яких просить відмовити в задоволенні
апеляційної скарги та залишити без
змін оскаржуване рішення місцевого
господарського суду. Зазначені
документи оглянуті та долучені до
матеріалів справи.

В судове засідання 03.11.2014р. заявник
апеляційної скарги уповноваженого
представника не направив, про причини
неявки суд не повідомив, про час та
місце судового засідання повідомлений
належним чином.

Представник відповідача в судовому
засіданні 03.11.2014р. пояснив, що вважає за
можливе розглядати апеляційну скаргу
за відсутності представника заявника
апеляційної скарги.

Зважаючи на належне повідомлення
сторін про час та місце розгляду
апеляційної скарги, враховуючи
встановлений процесуальним законом
строк розгляду апеляційної скарги на
рішення суду, те, що її розгляд
неодноразово відкладався, ухвалами
суду сторони попереджені, що у разі
неявки їх уповноважених представників
у судове засідання та ненадання
витребуваних судом документів справа
може бути розглянута за наявними в ній
матеріалами, судова колегія приходить
до висновку, що сторонам створені
належні умови для реалізації їх
процесуальних прав та ввважає за
можливе розглядати апеляційну скаргу
за наявними у справі матеріалами за
відсутності представника позивача
(заявника апеляційної скарги).

В судовому засіданні 03.11.2014р.
представник відповідача заперечував
проти вимог апеляційної скарги
повністю, просив відмовити в її
задоволенні. Крім того, зазначив, що
позивачем подано до ПАТ Банку
"Меркурій" кредиторську вимогу, в якій
включено кошти, що знаходяться на
поточному рахунку № 62 (980), та які є
предметом позову у даній справі.
Представник відповідача пояснив, що
зазначена кредиторська вимога визнана
в повному обсязі та включена в 7 чергу
задоволення.

Дослідивши матеріали справи, викладені
в апеляційній скарзі доводи апелянта,
заслухавши пояснення представника
відповідача, перевіривши правильність
застосування господарським судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, а також повноту
встановлення обставин справи та
відповідність їх наданим доказам,
колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду
встановила наступне.

19 квітня 2013 року між Державним
підприємством "Харківське
конструкторське бюро з
машинобудування імені О.О. Морозова" та
Публічним акціонерним товариством
Банк "Меркурій" був укладений Договір
банківського рахунку № 2862/13.

За умовами п. 3.3.3. Договору, банк
зобов'язаний забезпечувати своєчасне
зарахування /списання коштів на/з
Рахунку Клієнта, в разі дотримання
Клієнтом умов цього Договору та вимог
законодавства України.

Станом на 19 березня 2014 року залишок
коштів Позивача на рахунку в Банку
складав: 15 000,00 (п'ятнадцять тисяч 00 коп.)
грн.

06.02.2014 року Позивачем було подано, а
Відповідачем зареєстровано платіжне
доручення №2, на перерахування коштів
на інший поточний рахунок Позивача в
розмірі: 15 000,00 (п'ятнадцять тисяч 00 коп.)
грн.

Відповідачем, не було здійснено
перерахування коштів у встановлений
законом строк.

Відповідач зазначив, що повертає
платіжне доручення № 2 без виконання,
пославшись на п. 1.25, розділу III
"Положення про виведення
неплатоспроможного банку з ринку".

Як вбачається із матеріалів справи,
Правлінням Національного банку
України прийнято постанову №73/БТ від
19.02.2014р. "Про віднесення Публічного
акціонерного товариства банку
"Меркурій" до категорії проблемних".

Постановою правління Національного
банку України №133 від 13.03.2014р. "Про
віднесення Публічного акціонерного
товариства банку "Меркурій" до
категорії неплатоспроможних"
віднесено АТ Банк "Меркурій" до
категорії неплатоспроможних.

Виконавчою дирекцією Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб
14.03.2014р. прийнято рішення №15 про
запровадження тимчасової
адміністрації та призначення
уповноваженої особи Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
тимчасову адміністрацію в ПАТ Банк
"Меркурій". Тимчасову адміністрацію
запроваджено строком на 3 місяці з
14.03.2014р. по 13.06.2014р.

Згідно рішення Виконавчої дирекції
Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб №27 від 10.04.2014р. "Про призначення
уповноваженої особи Фонду на тимчасову
адміністрацію в АТ Банк "Меркурій",
призначено з 11.04.2014р. уповноваженою
особою Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб на тимчасову
адміністрацію Публічного акціонерного
товариства Банк "Меркурій" провідного
професіонала з питань врегулювання
неплатоспроможності банків відділу
запровадження процедури тимчасової
адміністрації та ліквідації
департаменту врегулювання
неплатоспроможності банків ОСОБА_4 на
період до 13 червня 2014 року включно.

Позивач звернувся з позовом до
господарського суду Харківської
області з вимогою зобов'язати Банк
виконати умови договору та
перерахувати грошові кошти за
платіжними дорученнями на поточний
рахунок позивача 11.04.2014р.

Правлінням Національного банку
України у постанові від 10.06.2014р. №340 "Про
відкликання банківської ліцензії та
ліквідацію Публічного акціонерного
товариства Банку "Меркурій"
постановлено відкликати банківську
ліцензію та ліквідувати АТ Банк
"Меркурій" з 12.06.2014р.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб №47
від 12.06.2014р. "Про початок ліквідації АТ
Банк "Меркурій" та призначення
уповноваженої особи Фонду на
ліквідацію" розпочато ліквідацію
Публічного акціонерного товариства
Банку "Меркурій" з відшкодуванням з
боку Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб коштів за вкладами з 12
червня 2014р., призначено уповноваженою
особою Фонду на ліквідацію АТ Банк
"Меркурій" провідного професіонала з
питань врегулювання
неплатоспроможності банків відділу
запровадження процедури тимчасової
адміністрації та ліквідації
департаменту врегулювання
неплатоспроможності банків Фонду
ОСОБА_4 на період з 12 червня 2014 року по 11
червня 2015 року.

Відповідно до статті 99 Господарського
процесуального кодексу України в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.

Стаття 101 Господарського
процесуального кодексу України
визначає, що у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за
наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.

Згідно з частиною 1 статті 175
Господарського кодексу України
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

Стаття 509 Цивільного кодексу України
визначає, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Стаття 1066 Цивільного кодексу України
встановлює, що за договором
банківського рахунка банк
зобов'язується приймати і зараховувати
на рахунок, відкритий клієнтові
(володільцеві рахунка), грошові кошти,
що йому надходять, виконувати
розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком. Банк має право
використовувати грошові кошти на
рахунку клієнта, гарантуючи його право
безперешкодно розпоряджатися цими
коштами.

Відповідно до пункту 1.30 статті 1 Закону
України "Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні" платіжне
доручення - розрахунковий документ,
який містить доручення платника банку,
здійснити переказ визначеної в ньому
суми коштів зі свого рахунка на рахунок
отримувача.

Згідно пункту 1.24 статті 1 Закону
України "Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні" переказ
коштів - рух певної суми коштів з метою
її зарахування на рахунок отримувача
або видачі йому у готівковій формі.
Ініціатор та отримувач можуть бути
однією і тією ж особою. Як вбачається із
матеріалів справи, позивачем було
подано відповідачу 06.02.2014 року платіжне
доручення для здійснення переказу
грошових коштів у розмірі 15000,00 грн. зі
свого рахунка, відкритого в АТ Банк
"Меркурій", на інший поточний рахунок
позивача, відповідачем всупереч
вимогам договору переказ грошових
коштів здійснено не було. Таким чином, у
розумінні наведених норм
законодавства України відповідач є
боржником перед позивачем, оскільки
зобов'язаний вчинити на його користь
певну дію по здійсненню переказу
грошових коштів, а позивач відповідно
вважається кредитором відповідача.
Стаття 2 Закону України "Про банки і
банківську діяльність" також визначає,
що кредитором банку є юридична або
фізична особа, яка має документально
підтверджені вимоги до боржника щодо
його майнових зобов'язань. Стаття 1
Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб"
визначає, що цим Законом
встановлюються правові, фінансові та
організаційні засади функціонування
системи гарантування вкладів фізичних
осіб, повноваження Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб (далі - Фонд),
порядок виплати Фондом відшкодування
за вкладами, а також регулюються
відносини між Фондом, банками,
Національним банком України,
визначаються повноваження та функції
Фонду щодо виведення
неплатоспроможних банків з ринку і
ліквідації банків. Відносини, що
виникають у зв'язку із створенням і
функціонуванням системи гарантування
вкладів фізичних осіб, виведенням
неплатоспроможних банків з ринку та
ліквідації банків, регулюються цим
Законом, іншими законами України,
нормативно-правовими актами Фонду та
Національного банку України.

Отже, норми наведеного закону
стосуються не лише вкладів фізичних
осіб, але і регулюють будь-які
відносини, які виникають у зв'язку із
виведенням неплатоспроможних банків з
ринку та ліквідації банків, в тому
числі відносини з клієнтами фізичними
особами, юридичними особами, іншими
учасниками господарської діяльності
банку.

Статті 1, 34 Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб"
встановлюють, що тимчасова
адміністрація - це процедура виведення
банку з ринку, що запроваджується
Фондом стосовно неплатоспроможного
банку в порядку, встановленому цим
Законом. Фонд розпочинає процедуру
виведення неплатоспроможного банку з
ринку та здійснення тимчасової
адміністрації в банку на наступний
робочий день після офіційного
отримання рішення Національного банку
України про віднесення банку до
категорії неплатоспроможних.

Відповідно до частини 5 статті 36 Закону
України "Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб" під час
тимчасової адміністрації не
здійснюється: задоволення вимог
вкладників та інших кредиторів банку;
примусове стягнення коштів та майна
банку, звернення стягнення на майно
банку, накладення арешту на кошти та
майно банку; нарахування неустойки
(штрафів, пені), інших фінансових
(економічних) санкцій за невиконання чи
неналежне виконання зобов'язань щодо
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів), а також зобов'язань перед
кредиторами, у тому числі не
застосовується індекс інфляції за весь
час прострочення виконання грошових
зобов'язань банку; зарахування
зустрічних однорідних вимог, якщо це
може призвести до порушення порядку
погашення вимог кредиторів,
встановленого цим Законом; нарахування
відсотків за зобов'язаннями банку
перед кредиторами.

Стаття 1074 Цивільного кодексу України
визначає, що обмеження прав клієнта
щодо розпоряджання грошовими коштами,
що знаходяться на його рахунку, не
допускається, крім випадків обмеження
права розпоряджання рахунком за
рішенням суду або в інших випадках,
встановлених законом, а також у разі
зупинення фінансових операцій, які
можуть бути пов'язані з легалізацією
(відмиванням) доходів, одержаних
злочинним шляхом, або фінансуванням
тероризму, передбачених законом.

З огляду на вищезазначене та з
урахуванням норм Закону України "Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб", судова колегія Харківського
апеляційного господарського суду
вважає правомірним висновок місцевого
господарського суду про те, що під час
дії тимчасової адміністрації вимоги
позивача задоволенню не підлягають,
оскільки вони є кредиторськими
вимогами.

Окрім зазначеного, колегія суддів
апеляційної інстанції зазначає, що на
даний час рішенням Виконавчої дирекції
Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб №47 від 12.06.2014р. "Про початок
ліквідації АТ Банк "Меркурій" та
призначення уповноваженої особи Фонду
на ліквідацію" розпочато ліквідацію
Публічного акціонерного товариства
Банку "Меркурій" з 12 червня 2014р.

Стаття 44 Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб"
визначає порядок ліквідації і
призначення уповноваженої особи Фонду.
Зокрема, Національний банк України
приймає рішення про відкликання
банківської ліцензії та ліквідацію
банку за пропозицією Фонду та з інших
підстав, передбачених Законом України
"Про банки і банківську діяльність".

Стаття 46 Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб"
визначає наслідки призначення
уповноваженої особи Фонду. Так, з дня
призначення уповноваженої особи Фонду:
припиняються всі повноваження органів
управління банку (загальних зборів,
спостережної ради і правління (ради
директорів)) та органів контролю
(ревізійної комісії та внутрішнього
аудиту). Якщо в банку, що ліквідується,
здійснювалася тимчасова
адміністрація, з дня прийняття рішення
про відкликання банківської ліцензії
та ліквідацію банку тимчасова
адміністрація банку припиняється.
Керівники банку звільняються з роботи
у зв'язку з ліквідацією банку;
банківська діяльність банку
завершується закінченням
технологічного циклу конкретних
операцій у разі, якщо це сприятиме
збереженню або збільшенню
ліквідаційної маси; строк виконання
всіх грошових зобов'язань банку та
зобов'язання щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів)
вважається таким, що настав;
припиняється нарахування відсотків,
неустойки (штрафу, пені) та
застосування інших санкцій за всіма
видами заборгованості банку, а також не
застосовується індекс інфляції за весь
час прострочення виконання грошових
зобов'язань банку; нарахування
відсотків, комісійних, штрафів, інших
очікуваних доходів за активними
операціями банку може припинятися у
терміни, визначені договорами з
клієнтами банку у разі, якщо це
сприятиме збереженню або збільшенню
ліквідаційної маси; відомості про
фінансове становище банку перестають
бути конфіденційними чи становити
банківську таємницю; укладення
правочинів, пов'язаних з відчуженням
майна банку чи передачею його майна
третім особам, допускається в порядку,
передбаченому статтю 51 цього Закону;
втрачають чинність публічні обтяження
чи обмеження на розпорядження (у тому
числі арешти) будь-яким майном (коштами)
банку. Накладення нових обтяжень чи
обмежень на майно банку не
допускається.

Під час здійснення ліквідації у банку
не виникає жодних додаткових
зобов'язань (у тому числі зі сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів), крім витрат, безпосередньо
пов'язаних із здійсненням
ліквідаційної процедури.

Стаття 52 Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб"
визначає черговість та порядок
задоволення вимог до банку, оплата
витрат та здійснення платежів. Кошти,
одержані в результаті ліквідації та
реалізації майна банку, спрямовуються
уповноваженою особою Фонду на
задоволення вимог кредиторів у такій
черговості: зобов'язання, що виникли
внаслідок заподіяння шкоди життю та
здоров'ю громадян; грошові вимоги щодо
заробітної плати, що виникли із
зобов'язань банку перед працівниками
до прийняття рішення про відкликання
банківської ліцензії та ліквідацію
банку; вимоги Фонду, що виникли у
випадках, визначених цим Законом, у
тому числі щодо повернення цільової
позики банку, наданої протягом
здійснення тимчасової адміністрації з
метою забезпечення виплат відповідно
до пункту 1 частини шостої статті 36
цього Закону, та щодо покриття витрат
Фонду, передбачених у пункті 17 частини
п'ятої цього Закону; вимоги вкладників -
фізичних осіб у частині, що перевищує
суму, виплачену Фондом; вимоги
Національного банку України, що
виникли в результаті зниження вартості
застави, наданої для забезпечення
кредитів рефінансування; вимоги
фізичних осіб, платежі яких або платежі
на ім'я яких заблоковано (крім фізичних
осіб - суб'єктів підприємницької
діяльності); інші вимоги, крім вимог за
субординованим боргом; вимоги за
субординованим боргом.

Отже, у будь-якому випадку в період
здійснення ліквідаційної процедури
ПАТ Банка "Меркурій" задоволення вимог
позивача має здійснюватись у порядку
задоволення вимог кредиторів до банку
та черговості, передбачених статтею 52
Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб", у
зв'язку з чим у задоволенні позовних
вимог необхідно відмовити, які
фактично є погашенням вимог кредитора
в порушення порядку статті 52 Закону
України "Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб", що не припускає
задоволення вимог окремих кредиторів
поза межами ліквідаційної процедури.

Також, колегія суддів враховує те, що на
момент розгляду апеляційної скарги
позивач у відповідності до статті 52
Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб"
звернувся з кредиторськими вимогами,
які, відповідно до наданих
відповідачем пояснень, визнані та
включені до відповідної черги
задоволення.

З огляду на викладене, колегія суддів
Харківського апеляційного
господарського суду вважає, що під час
розгляду справи господарським судом
першої інстанції встановлені фактичні
обставини справи на основі повного і
об'єктивного дослідження поданих
доказів, висновки суду відповідають
цим обставинам та їм надана правильна
юридична оцінка з правильним
застосуванням норм матеріального і
процесуального права, а тому підстави
для скасування оскаржуваного рішення
суду першої інстанції відсутні.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі,
не знайшли свого підтвердження при
апеляційному перегляді справи та не
можуть бути підставою для скасування
оскаржуваного рішення у даній справі, у
зв'язку з чим рішення господарського
суду Харківської області від 10.06.14р. у
справі № 922/1431/14 слід залишити без змін,
а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, п.1 ч.1 ст.103,
ст. 105, Господарського процесуального
кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного
підприємства "Харківське
конструкторське бюро з
машинобудування ім. О.О. Морозова"
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Харківської області від 10.06.14р. у справі
№ 922/1431/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до касаційної
інстанції Вищого господарського суду
України.

Повний текст постанови складено 05.11.14

Головуючий суддя
Шутенко І.А.

Суддя
Бородіна Л.І.

Суддя
Плахов О.В.