ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

28.10.14р. Справа № 904/3867/14За позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Артас", м. Одеса

до Приватного підприємства "Реджина", м.
Дніпропетровськ

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ескаро колор", смт.
Хлібодарське Біляївського району
Одеської області

про стягнення 15 809 грн. 24 коп.

Головуючий колегії Рудь І.А.

Судді - Кармазіна Л.П.

Назаренко Н.Г.

Представники:

від позивача: Гамалевич А.М., дов. № б/н
від 12.03.14р.;

від відповідача: Петренко І.В., дов. б/н
від 03.07.14р.; Шкуро Р.В., дов. № б/н від
03.07.14р.;

від третьої особи: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Артас" звернулося до
господарського суду з позовом, в якому
просить стягнути з Приватного
підприємства "Реджина" збитки у розмірі
15 809 грн. 24 коп., завдані позивачу
пошкодженням вантажу при перевезенні,
відповідно до умов разового
договору-заявки № 197 від 28.11.13р. на
перевезення вантажу.

Справа розглядається за участю третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору - Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ескаро
колор".

Відповідач позовні вимоги не визнав. У
відзиві на позов зазначив, що ПП
„Реджина" не приступало до виконання
своїх зобов'язань, визначених умовами
разового договору-заявки № 197 від
28.11.13р., укладеного з позивачем,
оскільки водій ОСОБА_6 не з'явився для
підписання договору оренди
автотранспортного засобу та
договору-доручення із відповідачем.
Тобто, на момент укладання договору
28.11.2013р. ПП «Реджина» та ОСОБА_6 не
перебували у трудових відносинах, та
ОСОБА_6 не є та не був найманим
працівником підприємства відповідача.
Крім того, ПП «Реджина» не надавала
ОСОБА_6 довіреності на представництво
інтересів підприємства з ТОВ «Артас»
та ТОВ «Ескаро Колор», а також
довіреності на отримання
товарно-матеріальних цінностей від
зазначених підприємств. Вважає, що
відповідач не може нести
відповідальність за пошкодження
спірного вантажу, оскільки позивачем
не надано належних доказів на
підтвердження існування між сторонами
договірних відносин, прийняття
відповідачем спірного товару до
перевезення, оплати позивачем послуг
відповідача відповідно до умов п. 2.11
разового договору-заявки № 197 від
28.11.13р. тощо. Одночасно, зазначає, що акт
бою № 1 від 29.11.13р., складений із
порушенням п. 15.2 Правил перевезень
вантажів автомобільним транспортом в
Україні, затверджених наказом
Міністерства транспорту України від
14.10.1997 р. № 363 та не може вважатися
допустимим доказом факту пошкодження
товару саме з вини відповідача. Просив
в позові відмовити.

Третя особа явку свого повноважного
представника в призначені судові
засідання не забезпечила та не надала
витребувані судом документи.

У клопотаннях від 11.08.14р. та 18.09.14р. ТОВ
„Ескаро Колор" просило розглядати
справу за відсутності представника
третьої особи.

Відповідно до письмових пояснень від
25.07.14р. третя особа зазначила, що на
виконання умов договору від 28.09.13р. №
280913 на транспортно-експедиційне
обслуговування, укладеного між ТОВ
„Ескаро Колор" (замовник) та ТОВ
„Артас" (виконавець), замовником
надана заявка №196 від 28.11.2013р., яка
акцептована виконавцем відповідно до
п.4.4 Договору. На виконання даної заявки
виконавець прийняв для організації
перевезення вантаж замовника, що
підтверджується товарно-транспортною
накладною №3616 від 28.11.2013р. Однак, в
результаті доставки вантажу замовника
стався бій, про що складений акт бою № 1
від 29.11.2013р. за участю представників
замовника (директор філії та начальник
складу) та виконавця (водій автомобілю
ДАФ д/н НОМЕР_9 - ОСОБА_6 - представник ТОВ
«Артас»). Вартість завданих збитків
замовника за вказаним актом бою в сумі
15 809 грн. 24 коп. повністю відшкодована
ТОВ „Артас", що підтверджується
платіжним дорученням № 1386 від 03.12.13р.
Зауважує, що ні стверджувати ні
заперечувати наявність трудових
відносин даного водія чи то с
позивачем, чи то з відповідачем ТОВ
«Ескаро Колор» не може, як в силу норм
Цивільного кодексу України (ст.932) так і
в силу умов Договору (п.4.3 Договору
«Виконавець має право самостійно
залучати до виконання договору третіх
осіб та несе за них відповідальність»).

Суд вважає можливим розглянути справу
за відсутності представника третьої
особи, оскільки про час та місце
розгляду справи останній повідомлений
належним чином, про що свідчать поштові
повідомлення, долучені до матеріалів
справи.

Відповідно до ст.75 ГПК України справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

В порядку ст. 85 ГПК України в судовому
засіданні оголошено вступну та
резолютивну частину рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази в їх сукупності, заслухавши
пояснення представників сторін,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

28.09.2013р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Артас» (виконавець)
та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Ескаро Колор»
(замовник) укладено договір на
транспортно-експедиційне
обслуговування № 280913 (надалі - Договір),
відповідно до умов якого виконавець
зобов'язався організовувати від свого
імені перевезення вантажів
автомобільним транспортом відповідно
до заявок замовника, а також
організовувати перевезення вантажів
різними видами транспорту у разі
необхідності, а змовник зобов'язався
здійснювати своєчасну оплату за умови
доставки вантажу і виконання
виконавцем своїх зобов'язань (п. п. 3.5, 4.1
Договору).

Відповідно до п. 9.1 Договору цей Договір
вступає в дію з дати його укладання
обома сторонами та діє до 31 грудня 2013
року. Строк дії цього Договору
автоматично продовжується на
додаткові однорічні терміни у випадку,
якщо не менше ніж за 30 календарних днів
до закінчення його строку дії будь-яка
сторона не повідомить іншу сторону у
письмовій формі про свій намір змінити
чи припинити його дію.

За умовами п. п. 4.3, 4.4 Договору
виконавець має право залучати до
виконання Договору третіх осіб та
нести за них відповідальність;
підписувати договори з транспортними
та іншими організаціями для виконання
зобов'язань за даним Договором.

Згідно п. 4.9 Договору виконавець несе
відповідальність за схоронність по
кількості і якості перевезених
вантажів. Доставляє ввірений вантаж до
місця призначення в терміни і по
маршрутах, обумовлених сторонами по
кожному окремому рейсу і видає вантаж
вантажоодержувачу, зазначеному в
товарно-транспортній накладній,
переконавшись в наявності документів,
підтверджуючих повноваження
вантажоодержувача. Виконавець не
відповідає за якість і масу нетто
затареного, запакованого або
опломбованого відправником вантажу.

На виконання умов Договору між
виконавцем (експедитор) та замовником
укладений разовий договір-заявка № 196
від 28.11.13р. на перевезення вантажу
(лакофарбової продукції 20 тон) за
маршрутом м. Одеса- м. Дніпропетровськ.
Згідно зазначеного договору-заявки
перевезення здійснюється автомобілем
Даф д/н НОМЕР_10, п/п НОМЕР_11, водій ОСОБА_6
(т. 1, а.с. 12).

Як зазначає позивач, 28.11.13р. з метою
виконання вказаної заявки ТОВ «Ескаро
Колор», ТОВ «Артас» (замовник) уклало
разовий договір-заявку № 197 із ПП
«Реджина» (перевізник), відповідно до
умов якого перевізник зобов'язався
здійснити перевезення вантажу
(лакофарбової продукції 20 тон)
автомобілем Даф д/н НОМЕР_12 НОМЕР_11 за
маршрутом завод „Ескаро" м. Одеса- м.
Дніпропетровськ у період з 28.11.13р. по
29.11.13р. (водій - ОСОБА_6) (т.1, а.с. 13).

Згідно розписки від 28.11.13р. водій ОСОБА_6
прийняв вантаж до перевезення без
претензій до пакування та встановлення
вантажу (т.1, а.с. 14)

Перевезення вантажу здійснювалось
згідно товарно-транспортної накладної
№ 3616 від 28.11.13р. ТОВ „Артас"
(автопідприємство) за замовленням ТОВ
"Ескаро Колор" вантажоодержувачу - ТОВ
„Ескаро Колор" за маршрутом:
Біляївський район, автодорога № 05-01
(обхід м. Одеси) 21 км+750м (праворуч)67 - м.
Дніпропетровськ, вул.. Берегова, 133А,
автомобілем ДАФ НОМЕР_10, причеп НОМЕР_11,
водій - ОСОБА_6.

Як вбачається із вказаної
товарно-транспортної накладної
перевозився вантаж: лакофарбова
продукція згідно накладної № ЄК-0003370
від 28.11.13р. кількістю 16 397 кг.
Зазначений вантаж за справною пломбою,
тарою та пакуванням - 833 (т.1, а.с. 15).

29.11.13р. при прийнятті вантажу
вантажоодержувачем виявлено
пошкодження товару при перевезенні,
про що комісією в складі: директора
філіалу, начальника складу (від
вантажоодержувача ТОВ „Ескаро Колор")
та водія ОСОБА_6 (від перевізника ТОВ
„Артас") складений акт бою № 1 від
29.11.13р., яким визначений розмір збитків
в сумі 15 809 грн. 24 коп., що складається з
вартості пошкодженого товару - 8 225
грн. 24 коп. та вартості відновлення
пошкодженого товару - 7 584 грн. 00 коп. (т.
1, а.с. 16).

Згідно претензії ТОВ „Ескаро Колор" №
02/12/2013 від 02.12.13р. позивач відшкодував
замовнику спричинені збитки у розмірі
15 809 грн. 24 коп., що підтверджується
платіжним дорученням № 1386 від 03.12.13р.
(т.1, а.с. 17-18, 19).

Із посиланням на порушення
відповідачем п. 3б договору-заявки № 197
від 28.11.13р., позивач направив на адресу
ТОВ „Реджина" претензію № 1 від 31.01.14р. з
вимогою відшкодувати збитки у розмірі
15 809 грн. 24 коп.; надати ТОВ „Артас"
оригінали ТТН, довіреності від
вантажоодержувача на отримання
вантажу, акту про недостачу,
пошкодження, втрату вантажу, та
оригінал разового договору-заявки № 197
від 28.11.13р. з мокрою печаткою та
підписом перевізника (т. 1, а.с. 20-25).

Оскільки вказана претензія позивача
залишена відповідачем без відповіді та
задоволення, позивач звернувся до суду
із даним позовом про відшкодування
завданих відповідачем збитків в
розмірі 15 809 грн. 24 коп. в судовому
порядку, що і предметом спору.

Дослідивши наявні матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, оцінивши докази, колегія суддів
вважає, що позовні вимоги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Правовідносини перевезення вантажів
та їх експедирування врегульовані
главою 32 Господарського кодексу
України, главами 51, 65 Цивільного
кодексу України, Законом України "Про
транспорт", Статутом автомобільного
транспорту УРСР, затвердженого Радою
Міністрів УРСР від 27.06.1969р. №401, Законом
України "Про
транспортно-експедиторську
діяльність", а також Правилами
перевезень вантажів автомобільним
транспортом в Україні, затвердженими
наказом Міністерства транспорту
України №363 від 14.10.1997р.

Відповідно до статті 316 Господарського
кодексу України, яка кореспондується
зі ст. 929 Цивільного кодексу України, за
договором транспортного
експедирування одна сторона
(експедитор) зобов'язується за плату і
за рахунок другої сторони (клієнта)
виконати або організувати виконання
визначених договором послуг,
пов'язаних з перевезенням вантажу.
Договором транспортного
експедирування може бути встановлений
обов'язок експедитора організувати
перевезення вантажу транспортом і за
маршрутом, вибраним експедитором або
клієнтом, укладати від свого імені або
від імені клієнта договір перевезення
вантажу, забезпечувати відправку і
одержання вантажу, а також виконання
інших зобов'язань, пов'язаних із
перевезенням.

У разі залучення експедитором до
виконання своїх обов'язків за
договором транспортного
експедирування інших осіб, експедитор
відповідає перед клієнтом за порушення
договору (ст.932 Цивільного кодексу
України).

Статтею 934 Цивільного кодексу України
передбачено, що за порушення
обов'язків за договором транспортного
експедирування експедитор відповідає
перед клієнтом відповідно до глави 51
цього Кодексу, яка передбачає, зокрема,
і відшкодування збитків.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про
транспортно-експедиторську
діяльність» за невиконання або
неналежне виконання обов'язків, які
передбачені договором транспортного
експедитування, експедитор і клієнт
несуть відповідальність згідно з
Цивільним кодексом України, іншими
законами та договором транспортного
експедирування. Експедитор несе
відповідальність за дії та недогляд
третіх осіб, залучених ним до виконання
договору транспортного
експедирування, у тому ж порядку, як і
за власні дії.

Статтею 924 Цивільного кодексу України
встановлено, що перевізник відповідає
за збереження вантажу, багажу пошти з
моменту прийняття їх до перевезення та
до видачі одержувачеві, якщо не доведе,
що втрата, нестача, псування або
пошкодження вантажу, багажу, пошти
сталися внаслідок обставин, яким
перевізник не міг запобігти та
усунення яких від нього не залежало.
Перевізник відповідає за втрату,
нестачу, псування або пошкодження
прийнятих до перевезення вантажу,
багажу, пошти у розмірі фактичної
шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з
його вини.

Статтею 610 ЦК України унормовано, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, які визначені змістом
зобов'язання.

У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема,
відшкодування збитків та моральної
шкоди (ст. 611 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1191 Цивільного кодексу
України, передбачено, що особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

У відповідності до ст. 22 ЦК України, яка
визначає загальні способи
відшкодування майнової шкоди, особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування. Збитками,
зокрема, є втрати, яких особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі.

Відповідно до ст. 224 ГК України учасник
господарських відносин, який порушив
господарське зобов'язання або
установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, повинен
відшкодувати завдані цим збитки
суб'єкту, права або законні інтереси
якого порушено. Під збитками
розуміються витрати, зроблені
управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

Частина перша ст. 225 Господарського
кодексу України передбачає, що до
складу збитків, які підлягають
відшкодуванню особою, яка допустила
господарське правопорушення,
включаються: вартість втраченого,
пошкодженого або знищеного майна,
визначена відповідно до вимог
законодавства; додаткові витрати
(штрафні санкції, сплачені іншим
суб'єктам, вартість додаткових робіт,
додатково витрачених матеріалів тощо),
понесені стороною, яка зазнала збитків
внаслідок порушення зобов'язання
другою стороною; неодержаний прибуток
(втрачена вигода), на який сторона, яка
зазнала збитків, мала право
розраховувати у разі належного
виконання зобов'язання другою
стороною.

Враховуючи положення ст. 224 ГК України,
підставою для застосування
відповідальності у вигляді
відшкодування збитків є повний склад
господарського правопорушення, як-то:
неправомірна (протиправна) діяльність
(бездіяльність) учасника господарських
відносин, збитки, як результат такої
діяльності, причинний зв'язок між
неправомірною (протиправною)
діяльністю (бездіяльністю) учасника
господарських відносин та збитками,
вина учасника господарських відносин.

За приписами статей 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень; обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Як встановлено судом, позивачем не
надано належних доказів на
підтвердження позовних вимог, а саме
доказів на підтвердження прийняття
повноважним представником
(працівником) ПП „Реджина" спірного
вантажу до перевезення згідно разового
договору-заявки № 197 від 28.11.13р.;
оригіналів вказаного договору-заявки,
акту бою № 1 від 29.11.13р. тощо.

Крім того, ТОВ „Ескаро Колор", залучене
до участі у справі в якості третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, на вимогу суду
оригінали договору на
транспортно-експедиційне
обслуговування від 28.09.13р. № 280913 з
додатками; акту пошкодження вантажу № 1
від 29.11.13р.; накладної на внутрішнє
переміщення № ЄК-0003370 від 28.11.13р. тощо
для огляду в судовому засіданні не
надало; будь-які пояснення третьої
особи з приводу наявності чи
відсутності перелічених оригіналів
документів у ТОВ „Ескаро колор" в
матеріалах справи відсутні.

Також, матеріали справи не місять
доказів на підтвердження трудових
відносин між ПП «Реджина» та ОСОБА_6;
належним чином оформленої довіреності
ПП «Реджина» на ім'я ОСОБА_6 для
представництва інтересів підприємства
відповідача з ТОВ «Артас» та ТОВ
«Ескаро Колор» або довіреності на
отримання товарно-матеріальних
цінностей від зазначених підприємств.

Натомість, на підтвердження своїх
заперечень відповідачем до матеріалів
справи надані копії штатного розкладу
ПП „Реджина" на липень-грудень 2013 року,
реєстру довіреностей на отримання
товарно-матеріальних цінностей за 2013
рік тощо.

Наведене підтверджується також
поясненнями водія ОСОБА_6, наданими в
судовому засіданні 14.10.14р., який
підтвердив, що у трудових відносинах з
ПП „Реджина" не перебував; ключі від
автомобіля марки ДАФ реєстраційний №?
НОМЕР_10 з напівпричепом реєстраційний
№? НОМЕР_11, та самі транспортні засоби
разом із супроводжувальними вантаж
документами для перевезення
лакофарбової продукції 28.11.13р. за
маршрутом м. Одеса - м. Дніпропетровськ
йому надав чоловік на ім'я Юрій,
контактний номер телефону якого він
знайшов за оголошенням у газеті.

Одночасно, як вбачається з наданої
товарно-транспортної накладної № 3616
від 28.11.13р. вона складена
автопідприємством - ТОВ „Артас" та
замовником (вантажовідправником й
вантажоодержувачем) - ТОВ „Ескаро
Колор". Акт бою № 1 від 29.11.13р. складений
вантажоодержувачем в особі директора
філіалу, начальника складу ТОВ „Ескаро
Колор" та перевізником ТОВ „Артас" в
особі водія ОСОБА_6.

Пунктами 13.1 та 13.2 Правил перевезень
вантажів автомобільним транспортом в
Україні (далі-Правила), затверджених
наказом Міністерства транспорту
України від 14.10.1997р. №363, зареєстрованих
в Міністерстві юстиції України 20.02.1998
року за № 128/2568 (із змінами і
доповненнями) (надалі - Правила),
встановлено, що перевізник здає
вантажі у пункті призначення
вантажоодержувачу згідно з
товарно-транспортною накладною. Здача
вантажів вантажоодержувачу у пункті
призначення по масі і кількості
проводиться у порядку і способом, з
якими вантажі були прийняті від
вантажовідправника (зважуванням на
вагах, обмірюванням, підрахунком місць
та інше).

Згідно з пунктом 11.6 Правил після
прийняття вантажу згідно з
товарно-транспортною накладною водій
(експедитор) підписує всі її
екземпляри.

З наданої позивачем
товарно-транспортної накладної не
вбачається, що ТОВ „Ескаро Колор"
передало ПП „Реджина" до перевезення
вантаж відповідно до вказаних вище
вимог Правил, а саме пунктів 10.12, 10.13 та
11.6 (підпис відповідача в
товарно-транспортній накладній
відсутній).

Відповідно до пунктів 15.1 Правил у разі
зіпсування або пошкодження вантажу, а
також у разі розбіжностей між
перевізником і вантажовідправником
(вантажоодержувачем) обставини, які
можуть служити підставою для
матеріальної відповідальності,
оформляються актом за формою, що
наведена в додатку 4.

Перевізник, вантажовідправник і
вантажоодержувач засвідчують в акті
такі обставини: а) невідповідність між
найменуванням, масою і кількістю місць
вантажу в натурі і тими даними, які
зазначені у товарно-транспортній
накладній; б) порушення або відсутність
пломб на кузові автомобіля або
контейнері; в) простій автомобіля у
пунктах вантаження і розвантаження
понад встановлені норми часу; г) інші
обставини (пошкодження упаковки,
вантажу), які можуть служити підставою
для матеріальної відповідальності
сторін (пункт 15.2 Правил).

Згідно з пунктом 16.2 Правил при
перевезеннях вантажів автомобільним
транспортом право на пред'явлення
перевізнику претензій мають: а)
вантажовідправник або
вантажоодержувач - у випадку втрати
вантажу і за умови подання
товарно-транспортної накладної з
підписом водія (експедитора
перевізника) про прийняття ним вантажу
для перевезення.

Акт бою № 1 від 29.11.13р. також складений
без участі представника ПП „Реджина",
оскільки перевізником вантажу, згідно
вказаного акту, виступало ТОВ „Артас" в
особі водія ОСОБА_6 , який не перебував у
трудових відносинах з ПП "Реджина".

Одночасно, згідно відповіді управління
Державтоінспекції ГУМВС України у
Дніпропетровській області від 17.10.14р. №
14/6524, наданої на запит господарського
суду від 14.10.14р., автомобіль марки ДАФ
реєстраційний №? НОМЕР_10 та
напівпричеп реєстраційний № НОМЕР_8,
яким здійснювалося перевезення
спірного товару, за ПП „Реджина"
зареєстровані не були.

За встановлених обставин, та як
вбачається із документів, доданих до
позовної заяви, позивачем не надано
доказів на підтвердження протиправної
поведінки відповідача, його вини,
шкідливого результату такої поведінки
та причинного зв'язку між протиправною
поведінкою та завданими збитками.

Враховуючи викладене, і те, що
відповідач не приймав товар до
перевезення в порядку, визначеному
Правилами, і не підписував
товарно-транспортну накладну і перелік
товару зі сторони перевізника, а також
акт бою, в якому зазначена вартість
завданої замовнику шкоди,
господарський суд дійшов висновку про
необґрунтованість та недоведеність
позовних вимог, відсутність підстав
для стягнення заявленої суми та,
відповідно, підстав для задоволення
позову.

З урахуванням вищевикладеного, позовні
вимоги ТОВ „Артас" необґрунтовані, не
підтверджені належними доказами та не
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Згідно зі ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати у справі покладаються на
позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 32, 33, 36, 43, 45, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання.

Головуючий колегії Суддя
Суддя І.А.
Рудь Л.П. Кармазіна Н.Г. Назаренко
Повне рішення складено -03.11.14р.