ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.11.14р. Справа № 904/7002/14

За позовом Державного закладу "Дорожня
клінічна лікарня станції
Дніпропетровськ Державного
підприємства" Придніпровська
залізниця"

до Державної лікарні з поліклінікою
ГУМВС у Дніпропетровській області

про стягнення 19 580,60 грн. за договором на
проведення лабораторних досліджень

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

Позивача - Іванова Т.В., довіреність
№01-17/1201 від 01.10.14р.

Відповідач - Толкачова Г.М., довіреність
№556 від 06.10.14р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача
19 580,60 грн. за договором на проведення
лабораторних досліджень, з яких: 17 775,40
грн. - основний борг, 1 243,71 грн. - збитки
від інфляції, 561,49 грн. - 3 % річних.
Позовні вимоги мотивовані порушенням
Відповідачем зобов'язань за договором
в частині розрахунків.

Відповідач позов заперечує, мотивуючи
тим, що лікарня ГУМВС надавала на
проведення цитологічних досліджень
матеріал, узятий при профілактичних
оглядах осіб, за результатами яких
більшість осіб визнано здоровими. У
додатку № 1 до договору (Розрахунок
вартості послуг з охорони здоров'я)
вказаний аналіз відповідає №1
"Дослідження взятих при профілактичних
оглядах у здорових людей: зіскоби з
мендалин, шийки матки та цервікального
каналу, прямої кишки, осаду сечі" за
ціною 9 грн. 29 коп. (згідно норми
робочого часу на проведення клінічних
лабораторних досліджень затверджені
МОЗ СРСР 23.07.1990р. у листі № 10-11/83
"Применение расчетных норм времени на
клинические лабораторные
исследования. Методические
рекомендации", постанова Верховної
Ради України № 1545-ХІІ від 12.09.91р. "Про
порядок тимчасової дії на території
України деяких актів законодавства
Союзу РСР", лист МОЗ України від 14.07.09р.
за № 10.03.68/1415), що відповідає
розрахунку суми договору. Однак,
Позивачем всупереч умов договору
застосовувалась ціна за № 2 (із додатку
№ 1 "Розрахунок вартості послуг з
охорони здоров'я") "Дослідження взятих
при профілактичних оглядах у здорових
людей: зіскоби з мендалин, шийки матки
та цервікального каналу, прямої кишки,
осаду сечі (з патологією)" 18 грн. 91 коп.,
що свідчить про те, що усі
співробітники системи ГУМВС України в
області (жіночої статі), які в
обов'язковому порядку проходять
щорічний профілактичний огляд у
лікарні ГУМВС 100% мають гінекологічну
патологію, що не відповідає висновкам,
наданими Позивачем Відповідачеві,
згідно з якими лікарем-гінекологом в
медичні картки осіб, які пройшли
профілактичний медичний огляд
зроблено запис "здорова" у 1351 випадках.
Крім того, всупереч фактично наданому
матеріалу для цитологічних досліджень
у кількості 1511 скелець, Дорожня лікарня
надає для оплати 3034 досліджень. Позивач
пояснює це тим, що на склі два зразки на
одну особу, тобто, перший зіскрібок - з
шийки матки, другий - зіскрібок з
цервікального каналу, чим Дорожньою
лікарнею грубо порушується порядок
застосування розрахунку вартості
послуг з охорони здоров'я (додаток № 1
до договору у якому вказані
дослідження є одним видом дослідження
(код дослідження № 1, № 2), але не
відокремленими. У випадку здвоєння
кількості досліджень (1511 х 2 = 3022)
Позивачем допущена математична
помилка, що свідчіть про зневажливе
відношення до юридичних осіб в плані
надання платних послуг. Акт звірки
додається. Крім того, Відповідач
вважає, що борг перед Позивачем за
цитологічні дослідження за договором
від 15.03. 13р. № ДКЛ/03 виник не з його вини,
а тому, що фінансування на утримання
лікарні ГУМВС у 2013р. виділялось з
Державного бюджету України не в
повному обсязі від реальної потреби
органів внутрішніх справ, у т.ч. на
оплату послуг. Відповідач не згоден з
позовними вимогами Дорожньої лікарні в
частині стягнення з лікарні ГУМВС
інфляційних витрат у сумі - 1 243,71 грн.
та 3% річних - 561,49 грн. Просить суд
врахувати, що інфляційні витрати та
стягнення 3% річних не встановлені
договором, тому позов не підлягає
задоволенню.

Розгляд справи відкладався.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін,
господарський суд

ВСТАНОВИВ:

15.03.13р. сторонами укладеного договір №
ДКЛ/03 на виконання лабораторних
досліджень (далі Договір), за п. 1.1 якого
Замовник (Відповідач), виходячи із
необхідності проведення цитологічних
досліджень біологічних матеріалів, у
відповідності із діючими нормами та
потребами доручає Виконавцю
(Позивачеві) проведення цитологічних
досліджень. Замовник гарантує
Виконавцеві, що витрати на замовлення
та виконані лабораторні дослідження
будуть відшкодовані у повному обсязі.

Відповідно до п. 3.3 Договору Замовник,
за отриманим від Виконавця рахунком,
акту виконаних робіт проводить оплату
не пізніше 20 банківських днів з дня
його отримання. У разі, якщо Замовник не
провів своєчасну оплату рахунку,
Виконавець вправі припинити виконання
лабораторних досліджень.

Згідно з п. 1 Додаткової угоди № 1 до
Договору № ДКЛ/03 від 15.03.13р., загальна
сума договору становить 61 314,00 грн.

За даними Позивача, у період з 01.04.13р. до
31.08.13р. ним надано Відповідачеві послуг
з лабораторних досліджень на загальну
суму 17 775,40 грн. за актами
здачі-прийняття виконаних робіт №
НП-00000116 від 14.05.13р. на суму 11 913,30 грн., №
НП-00000180 від 16.08.13р. на суму 3 971,10 грн., №
НП-00000208 від 03.09.13р. на суму 1 891,00 грн.

Всупереч п. 3.3 Договору Відповідач за
надані послуги не розрахувався.

06.05.14р. за вих. № 01-17/286 Позивачем
Відповідачеві направлена претензія,
залишена Відповідачем без відповіді й
задоволення.

Посилаючись на ч. 2 ст. 625 ЦК України, на
прострочений борг Відповідача -
17 775,40 грн., Позивачем
нараховані збитки від інфляції - 1 243,71
грн. та 3 % річних - 561,49 грн.

Наведене стало причиною звернення
Позивачем з позовом та є предметом
спору у даній справі.

Відносини, що виникли між сторонами у
справі на підставі Договору, є
господарськими зобов'язаннями, тому,
згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК
України, до цих відносин мають
застосовуватися відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей передбачених
Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Відповідно до ст. 901 ЦК України, за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.
Положення цієї глави можуть
застосовуватися до всіх договорів про
надання послуг, якщо це не суперечить
суті зобов'язання.

Статтею 193 ГК України визначено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону та інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог - відповідно до вимог, що у певних
умовах звичайно ставляться. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше
не встановлено договором або законом.
Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що
порушенням зобов'язання є його не
виконання або виконання з порушенням
умов, які визначені змістом
зобов'язання. Договір є обов'язковим
для виконання сторонами (ст. 629 ЦК
України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ст. 216-217, 230-231 ГК України
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання, шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідач не надав суду доказів
відсутності боргу.

Заперечення Відповідача щодо
нарахування Позивачем збитків від
інфляції та 3% річних судом не
приймаються, оскільки таке право
надано Позивачеві ч. 2 ст. 625 ЦК України
за прострочення Відповідачем сплатити
грошового зобов'язання, тобто
основного боргу за спірним договором.

Оскільки акт № НП-00000208 від 03.09.13р.
здачі-прийняття виконаних робіт на
суму 1 891,00 грн. не підписаний
Відповідачем, інших належних доказів
виконання лабораторних досліджень
Позивачем суду не надано, доводи
Позивача у цій частині судом не
приймаються.

Господарський суд визнає
обґрунтованими, підтвердженими
матеріалами справи вимоги Позивача
про стягнення з Відповідача 15 884,40 грн.
основного боргу за актами
здачі-прийняття виконаних робіт №
НП-00000116 від 14.05.13р. на суму 11 913,30 грн.,
№НП-00000180 від 16.08.13р. на суму 3 971,10 грн.

Перевіривши розрахунок Позивача у
частині нарахованих збитків від
інфляції та 3% річних на загальну суму
основного боргу - 15 884,40 грн. (за
вирахуванням акту на суму 1 891,00 грн.),
господарський суд встановив, що збитки
від інфляції за період прострочення з
12.06.13р. по 31.07.14р. становлять - 1 099,99 грн., 3
% річних - 514,40 грн.

З урахуванням викладеного, суд вважає,
що позов підлягає частковому
задоволенню у розмірі 15 884,40 грн. -
основного боргу, 1 099,99 грн. - збитків від
інфляції, 514,40 грн. - 3 % річних, решта
вимог задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст. 49 ГПК України
господарські витрати у справі слід
покласти на сторін, пропорційно
розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-84, 115-117
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державної лікарні з
поліклінікою ГУМВС у
Дніпропетровській області (49005, м.
Дніпропетровськ, вул. Погребняка, 5, код
088 052 23) на користь Державного закладу
"Дорожня клінічна лікарня станції
Дніпропетровськ Державного
підприємства" Придніпровська
залізниця" (49047, м. Дніпропетровськ, вул.
Кедріна, буд.55, код 011 118 36) 15
884,40 грн. - основного боргу, 1 099,99 грн. -
збитків від інфляції, 514,40 грн. - 3 %
річних, 1 632,75 грн. - судового збору.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня підписання його повного тексту.

Суддя
С.Г. Юзіков

Рішення підписане_______________