ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2014 р.
Справа № 923/1399/14

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Александрової Л.І. при
секретарі Кудак М.І., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "КР-Легіон", м. Кривий
Ріг Дніпропетровської області

до публічного акціонерного товариства
"Чорнобаївське", с. Чорнобаївка
Білозерського району Херсонської
області

про стягнення 496522 грн. 59 коп.

за участю представників сторін:

від позивача - Маковецька М.Ю.,
представник за довіреністю № 07 від
01.09.2014 р.;

від відповідача - Букалов С.С.,
представник, дов. 06.02.2014 року.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення після
закінчення розгляду справи.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "КР-Легіон" (позивач)
звернулось до господарського суду
Херсонської області з позовом до
публічного акціонерного товариства
"Чорнобаївське" (відповідач) про
стягнення 496522 грн. 59 коп.
заборгованості за договором про
надання охоронних послуг № 2004 від 01
квітня 2013 року, з яких 490910 грн. 04 коп.
основного боргу, 605 грн. 25 коп. - 3%
річних, 5007 грн. 30 коп. пені.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на положення ст.ст. 525, 526, 534,
610, 611, 625, 692 Цивільного кодексу України,
ст.ст. 193, 216, 220, 231 Господарського
кодексу України, ст.ст. 1-2, 12, 32-33, 43, 54-55, 61,
64, 69, 82, 84-85 Господарського
процесуального кодексу України.

Представник позивача підтримує
заявлені позовні вимоги у повному
обсязі та просить суд їх задовольнити
повністю з зазначених у позовній заяві
та додаткових поясненнях підстав.

27.10.2014 р. на адресу господарського суду
Херсонської області відповідач
надіслав відзив на позовну заяву (а.с.
82-117), згідно якого просив суд відмовити
у задоволенні позову. Свої заперечення
відповідач мотивував тим, що у п. 7.5
договору фактом, що підтверджує
надання ТОВ "КР-Легіон" послуг є Акт про
надання охоронних послуг
(приймання-здачі виконаних робіт),
більше того ТОВ "КР-Легіон" не надало
доказів надсилання до ПАТ
"Чорнобаївське" супровідного листа № 71
від 03.09.2014 р. до якого було додано Акт
здачі-прийомки виконаних робіт від
31.08.2014 р., отже наявність заборгованості
за цим Актом є необґрунтованою.

Крім того, позивачем не надано до
матеріалів справи Акту здачі-приймання
за липень 2014 р. на суму 87230,00 грн., на який
він посилається у позовній заяві.

У зв'язку із цим, на думку відповідача,
позовні вимоги є необґрунтованими, до
стягнення підлягає лише 348920 грн.
основного боргу, 3584 грн. 79 коп. пені, та 3%
річних у сумі 430 грн. 18 коп., в решті
позовних вимог має бути відмовлено.

Представник відповідача проти позову
частково заперечує, просить суд
відмовити позивачу в його
задоволенні, з підстав, які вказано у
відзиві на позов.

Заслухавши пояснення учасників
судового процесу, що прибули в судове
засідання, дослідивши матеріали
справи, господарський суд

в с т а н о в и в:

Між товариством з обмеженою
відповідальністю "КР-Легіон" та
публічним акціонерним товариством
"Чорнобаївське" було укладено договір
про надання охоронних послуг № 2004 від
01.04.2013 року, відповідно до якого позивач
зобов'язується здійснювати охорону
об'єктів, розташованих за адресою:
Херсонська область, Білозерський
район, с. Чорнобаївка (далі за текстом -
об'єкт охорони) та визначених Додатком
№1 до Договору.

Відповідно до умов п.2.1 Договору,
охоронне агенство зобов'язується
забезпечити не проникнення на об'єкт
охорони, що передається замовником під
охорону згідно акту прийняття об'єкту
під охорону, а замовник зобов'язується
щомісячно сплачувати охоронному
агенству згідно протоколу погодження
договірної ціни, що закріплюється в
Додатку № 3 та є невід'ємною частиною
Договору.

При укладанні договору сторонами була
погоджена ціна в розмірі 87230,00 грн.

Відповідно до вимог 7.1 Договору,
вартість наданих охоронних послуг
визначається на підставі розрахунку,
який додається до договору (Додатку №
3).

Відповідно до умов п. 7.4 Договору,
оплата щомісячної суми Договору
здійснюється до 10 числа місяця, що
слідує за звітним.

Пунктом 7.5 Договору передбачено, що
охоронне агенство зобов'язано надати
замовникові Акт про надання охоронних
послуг до 2 числа місяця наступного за
звітним. Замовник зобов'язаний
протягом 5 робочих днів розглянути
поданий акт та підписати його або
надати заперечення щодо викладеного в
Акті. У разі не підписання замовником
Акту протягом встановленого строку та
відсутності заперечень щодо
викладеного в акті, такі послуги
вважаються наданими належним чином.

На підставі п.7.5 Договору позивачем
були надіслані відповідачу для підпису
Акти здачі-прийомки виконаних робіт
від 31.03.2014 р., від 30.04.2014 р., від 31.05.2014 р.,
від 30.06.2014 р., від 31.07.2013 р. та супровідним
листом № 71 від 03.09.2014 р. акт
здачі-прийомки виконаних робіт від
31.08.2014 р.

Позивач належним чином виконував умови
договору, що підтверджується Актами
приймання-передачі виконаних робіт,
актами звірки взаєморозрахунків,
супровідним листом за вих. № 71 від
03.09.2014 р., журналами передачі змін,
журналом несення служби, копіями
накладних, що надавались охоронцям для
випуску транспорту з охоронюваного
об'єкту.

Проте, в порушення умов договору,
відповідач не розрахувався за фактично
надані охоронні послуги, хоча
претензій по виконанню позивачем
взятих на себе зобов'язань у сторін не
виникало.

05.08.2014 р. позивач на адресу відповідача
скерував претензію щодо сплати
вартості послуг за виконані роботи по
охрані об'єкту за вих. № 61 від 05.08.2014 р.

Факт надсилання та отримання претензії
відповідачем підтверджується копією
опису вкладення у цінний лист від 05.08.2014
р. (а.с. 63) та копією рекомендованого
повідомлення про вручення поштового
відправлення з проставленою датою та
підписом уповноваженої особи про
одержання (а.с. 64).

Однак відповіді на претензію
відповідач не надіслав, борг не
сплатив.

Пунктом 1 Додаткової угоди № 1 від 31.03.2014
р. до Договору № 2004 від 01.04.2013 р.
передбачено, що цей договір діє до
01.04.2015 р.

18.08.2014 р. позивач направив на адресу
відповідача лист про припинення
охоронних послуг у зв'язку із
невиконанням відповідачем умов
Договору.

01.09.2014 р. сторонами підписано Акт
обстеження технічного стану об'єкту
(а.с. 32), відповідно до якого позивач
передав відповідачу з під охорони
охоронювані відповідно до Договору
об'єкти в задовільному стані.

Таким чином виходячи із наведених
документів вбачається, що позивачем
надавались відповідачу послуги з
охорони строком до 01.09.2014 р.

Отже, у відповідача існує
заборгованість в сумі 490910 грн. 04 коп.,
яка до цього часу не погашена (а.с. 119-121).

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших правових актів, а
за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

У відповідності до п. 1 ст. 530 ЦК України,
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

У зв'язку з цим вимога про стягнення
суми основного боргу - 490910 грн. 04 коп. є
обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено,
що боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

На підставі вказаної норми позивач
обґрунтовано нарахував відповідачу за
прострочення виконання грошового
зобов'язання 605 грн. 25 коп. 3% річних.

Розрахунок здійснено вірно, судом
перевірено.

Таким чином, позовні вимоги щодо
стягнення 3% річних у розмірі 605 грн. 25
коп. відповідають наведеним нормам, є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Статтею 230 ГК України передбачено, що
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України у
разі якщо розмір штрафних санкцій
законом не визначено, санкції
застосовуються в розмірі,
передбаченому договором. При цьому
розмір санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні до
суми невиконаної частини зобов'язання
або у певній, визначеній грошовій сумі,
або у відсотковому відношенні до суми
зобов'язання незалежно від ступеня
його виконання, або у кратному розмірі
до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" (далі -
Закон) платники коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочення платежу пеню у розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Статтею 3 вищезгаданого Закону
встановлено, що розмір пені не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України,
що діяла у період, за який сплачується
пеня.

Аналогічна норма міститься в п. 2 ст. 343
ГК України.

В даному випадку пунктом 5.5 договору
сторонами було обумовлено, що у випадку
несвоєчасної сплати замовником
вартості послуг охоронного агенства
згідно договору, замовник зобов'язаний
сплатити охоронному агенству пеню у
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
від простроченої суми оплати за кожен
день прострочення. Затримка платежу з
вини банків не підлягає штрафним
санкціям і сплата пені не звільняє
замовника від сплати заборгованості.

На підставі вищезазначених норм
чинного законодавства та умов договору
позивач нарахував відповідачу за
порушення виконання зобов'язань з
оплати вартості наданих охоронних
послуг 5007 грн. 30 коп. пені за період з 31
серпня 2014 року по 15 вересня 2014 року в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
від суми боргу.

Розрахунок пені здійснено вірно. Судом
перевірено.

Щодо твердження відповідача про те, що
ТОВ "КР-Легіон" не надало доказів
надсилання до ПАТ "Чорнобаївське"
супровідного листа № 71 від 03.09.2014 р. до
якого було додано Акт здачі-прийомки
виконаних робіт від 31.08.2014 р., рахунок №
59 від 31.08.2014 р., податкову накладну № 58
від 31.08.2014 р., акт звірки від 01.08.2014 р. то
суд зазначає наступне.

В матеріалах справи містяться копія
квитанції № 5/0022 (а.с. 131), яка свідчить
про надсилання актів на адресу
відповідача за серпень 2014 р. та витяг з
офіційного сайту Укрпошта із
зазначенням дати отримання даних
актів відповідачем (а.с. 132).

Таким чином, суд приходить до висновку
про необґрунтованість доводів
відповідача щодо того, що ТОВ
"КР-Легіон" не надсилало відповідачу
для підписання вищенаведених актів.

Водночас, суд звертає увагу
відповідача на таке: позивачем дійсно
не надано до матеріалів справи акт
здачі-приймання виконаних робіт за
липень на суму 87230,00 грн. Однак факт
надання позивачем охоронних послуг,
зокрема, у липні - серпні 2014 року
відповідачу підтверджується журналами
передачі змін, перевірки несення
служби, прошитими та скріпленими
печатками відповідача (а.с.41-57),
оригінали яких оглянуті в судовому
засіданні.

Крім того, з пункту 7.4 договору
вбачається, що оплата за фактичні
охоронні послуги здійснюється
відповідачем щомісячно до 10 числа
місяця, який слідує за звітним.

Отже, відповідно до даного пункту
договору у відповідача існує обов'язок
щомісячно сплачувати за отримані
охоронні послуги незалежно від
надсилання - отримання Актів про
надання послуг.

За правилами ч. 1 ст. 32, ст. 33 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору. Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
зазделегіть встановленої сили.

Таким чином, дослідивши матеріали
даної справи, оцінивши відповідно до
вимог ст. 43 ГПК України надані
сторонами докази та проаналізувавши їх
згідно з вимогами діючого
законодавства, суд дійшов висновку про
задоволення позову. До стягнення з
відповідача на користь позивача
підлягає 490910 грн. 04 коп. заборгованості
за надані охоронні послуги, 605 грн. 25
коп. 3% річних та 5007 грн. 30 коп. пені.

При вирішенні питання щодо розподілу
судових витрат суд виходить з
наступного.

Відповідно до частини 2 статті 49 ГПК
України, якщо спір виник внаслідок
неправильних дій сторони,
господарський суд має право покласти
на неї судовий збір незалежно від
результатів вирішення спору.

У пункті 4.7. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 21
лютого 2013 року №7 "Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України" висловлено правову позицію
згідно якої зазначена норма виступає
процесуальною санкцією, яка
застосовується господарським судом
незалежно від того, чи заявлялося
відповідне клопотання заінтересованою
стороною.

У такому застосуванні суду слід
виходити з широкого розуміння даної
норми, маючи на увазі, що передбачені
нею наслідки можуть наставати і в разі
неправомірної бездіяльності винної
особи, яка не вжила заходів до
поновлення порушених нею прав і
законних інтересів іншої особи
(зокрема, ухилялася від задоволення її
заснованих на законі вимог), що змусило
останню звернутися за судовим
захистом. Так, якщо зменшення позивачем
розміру позовних вимог пов'язане з
частковим визнанням та задоволенням
позову відповідачем після подання
позову, то судовий збір у відповідній
частині покладається на відповідача.
Або у разі коли в позові відмовлено, але
з обставин справи вбачається, що спір
доведено до судового розгляду
внаслідок ухилення відповідача від
розгляду претензії позивача, якщо вона
пред'являлася (статті 6 - 8 ГПК), то
судовий збір також покладається на
відповідача.

Згідно вказаної вище правової позиції,
суд покладає судові витрати позивача
по сплаті судового збору в сумі 9930 грн.
46 коп. на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд

в и р і ш и в:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з публічного акціонерного
товариства "Чорнобаївське" (75024,
Херсонська область, Білозерський
район, с. Чорнобаївка, )
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю "КР-Легіон" (50074,
Дінпропетровська область, м. Кривий
Ріг, пр. Миру, буд. 25, приміщення 1,
ідентифікаційний номер - 34684351) - 490910 грн.
04 коп. основного боргу, 605 грн. 25 коп. 3%
річних, 5007 грн. 30 коп. пені та 9930 грн. 46
коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 14.11.2014 р.

Суддя
Л.І. Александрова