номер провадження справи 25/80/13
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23.10.2014
Справа № 908/4328/13

Суддя Дьоміна А.В. розглянувши скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України", м. Київ, 01001, вул.
Б.Хмельницького, 6

на дії Відділу примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізькій
області, м. Запоріжжя, 69006, пр.
Металургів, 6 у справі №908/4328/13

за позовом - Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України", м. Київ, 01001,
вул. Б.Хмельницького, 6

до відповідача - Відкритого
акціонерного товариства
"Мелітопольгаз", м. Мелітополь
Запорізької області, 72318, вул. Чкалова,
47-А

про стягнення 66 593,11 грн.

За участю представників сторін:

Від позивача - Мельник В.В. дов.№24-93 від
18.04.2014.

Від відповідача - не з'явився

Від ВПВР УДВС ГУЮ у Запорізькій області
- Морар М.В. дов.№8821-5/11 від 08.09.2014.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду
Запорізької області від 26.02.2014. по
справі №908/4328/13 позовні вимоги
задоволені частково. Стягнуто з
Відкритого акціонерного товариства
"Мелітопольгаз", (м. Мелітополь
Запорізької області, 72318, вул. Чкалова,
47-А, ) на користь
Публічного акціонерного товариства
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" (м. Київ, 01001, вул.
Б.Хмельницького, 6, ) 46,96
грн. суму на яку збільшився борг
внаслідок інфляційних процентів, 1279,14
грн. 3% річних та 1508,59 грн. судових
витрат, виданий відповідний наказ.

23.09.2014. до господарського суду
Запорізької області звернулось
Публічне акціонерне товариство
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" зі скаргою на дії
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області по виконанню
наказу господарського суду
Запорізької області від 12.03.2014. у справі
№908/4328/13.

У наданій скарзі позивач
просить суд визнати незаконними дії
Відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у

Запорізькій області щодо винесення
постанови від 01.09.14 про зупинення
виконавчого провадження ВП №44145085 з
виконання наказу господарського суду
Запорізької області від 12.03.14 у справі
№ 908/4328/13; визнати незаконною та
скасувати Постанову від 01.09.14 про
зупинення виконавчого провадження ВП
№44145085 з виконання наказу
господарського суду Запорізької
області від 12.03.14 у справі № 908/4328/13;
зобов'язати Відділ примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізькій
області поновити виконавче
провадження ВП №44145085 з виконання
наказу господарського суду
Запорізької області від 12.03.14 у справі
№908/4328/13, про що винести відповідну
постанову.

Ухвалою господарського суду
від 26.09.2014. скаргу прийнято до розгляду,
судове засідання призначено на 23.10.2014.,
зобов'язано сторони виконати певні дії.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши присутніх представників
сторін, судом встановлено наступне:

На виконанні у Відділі
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області перебуває
виконавче провадження ВП №44145085 з
виконання наказу господарського суду
Запорізької області від 12.03.2014. по
справі №908/4323/13 за яким стягнуто з
Відкритого акціонерного товариства
"Мелітопольгаз" на користь Публічного
акціонерного товариства Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" 46,96 грн. суму на яку збільшився
борг внаслідок інфляційних процентів,
1279,14 грн. 3% річних та 1508,59 грн. судових
витрат.

01.09.2014. державним виконавцем
Косіновим І.В. винесено постанову про
зупинення виконавчого провадження ВП
№44145085 з виконання наказу.

Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" не
погоджується з оскаржуваною
постановою органу ДВС, вважає дії
державного виконавця щодо її прийняття
незаконними, а оскаржувану постанову
необгрунтованою, безпідставною, такою,
що не відповідає вимогам діючого
законодавства та порушує законні права
Стягувана. Зазначене підтверджується
наступним.

Як вбачається з оскаржуваної
постанови, підставою для зупинення
виконавчого провадження ВП №44145085
стало включення боржника до реєстру
підприємств паливно-енергетичного
комплексу, які беруть участь у
процедурі погашення заборгованості
відповідно до Закону України "Про
заходи, спрямовані на забезпечення
сталого функціонування підприємств
паливно-енергетичного комплексу".

Зазначена обставина, на думку
державного виконавця, є достатньою
підставою для зупинення виконавчого
провадження в порядку п. 15 ч. 1 ст. 37
Закону України "Про виконавче
провадження".

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 37
Закону України "Про виконавче
провадження" у разі внесення
підприємства паливно-енергетичного
комплексу (далі також підприємства ПЕК)
до Реєстру підприємств
паливно-енергетичного комплексу, які
беруть участь у процедурі погашення
заборгованості (далі також Реєстр)
відповідно до Закону України "Про
заходи, спрямовані на забезпечення
сталого функціонування підприємств
паливно-енергетичного комплексу",
виконавче провадження підлягає
обов'язковому зупиненню.

При цьому, вказаною нормою
Закону слід керуватися з урахуванням
Рішення Конституційного суду України
від 13.12.12 №18-рп/2012 у справі №1-26/2012,
відповідно до якого: "...положення п. 15 ч.
1 ст. 37 Закону України "Про виконавче
провадження" від 21.04.99 № 606-ХІУ з
наступними змінами у взаємозв'язку з
положеннями ч. 1 ст. 41, ч. 5 ст. 124, п. 9 ч. З
ст. 129 Конституції України, ст. 115
Господарського процесуального кодексу
України, пунктів 1.3, 1.4 ст. 1, ч. 2 ст. 2,
абзацу б п. 3.7 ст. 3 Закону України "Про
заходи, спрямовані на забезпечення
сталого функціонування підприємств
паливно-енергетичного комплексу" від
23.06.05 №2711-ІV з наступними змінами треба
розуміти так, що: обов'язкове зупинення
виконавчого провадження та заходів
примусового виконання судових рішень
здійснюється лише щодо стягнення
заборгованості, яка виникла через
неповні розрахунки за енергоносії, та
щодо учасників розрахунків, визначених
Законом України "Про заходи,
спрямовані на забезпечення сталого
функціонування підприємств
паливно-енергетичного комплексу";
внесення юридичної особи, незалежно
від форми власності, до Реєстру
підприємств паливно-енергетичного
комплексу, які беруть участь у
процедурі погашення заборгованості, не
є підставою для зупинення виконавчого
провадження та заходів примусового
виконання судових рішень щодо
стягнення з неї заборгованості, яка не
стосується неповних розрахунків за
енергоносії і не визначена Законом
України "Про заходи, спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємств паливно-енергетичного
комплексу".

Тобто, з положень п. 15 ч. 1 ст. 37
Закону України "Про виконавче
провадження", Рішення Конституційного
суду України 13.12.12 №18-рп/2012 у справі №
1-26/2012 вбачається, що виконавче
провадження підлягає обов'язковому
зупиненню в порядку п. 15 ч. 1 ст. 37 Закону
України "Про виконавче провадження"
щодо заборгованості підприємств ПЕК,
яка по-перше - визначена законом
України "Про заходи спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємств паливно-енергетичного
комплексу", а по-друге - є
заборгованістю за енергоносії.

В свою чергу, п. 1.4 ст. 1 Закону
України "Про заходи, спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємств паливно-енергетичного
комплексу" встановлено, що в розумінні
цього Закону заборгованість - це
підтверджена учасниками розрахунків
на розрахункову дату сума коштів, яка:
підлягає сплаті за товари, роботи
(послуги), спожиті у процесі
виробництва (видобутку), передачі
(транспортування) та/або постачання
енергоносіїв, відповідно до укладених
договорів або з інших підстав,
передбачених законом, у тому числі суми
пені, штрафних та фінансових санкцій,
але не сплачена; є податковим боргом та
підлягає сплаті, але не сплачена, до
бюджетів усіх рівнів та державних
цільових фондів, у тому числі
ліквідованих; підлягає сплаті, але не
сплачена, до цільового галузевого
фонду створення ядерно-паливного циклу
центрального органу виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
політики в паливно-енергетичному
комплексі; передбачена видатками
бюджетів усіх рівнів, але не отримана
суб'єктами господарської діяльності, у
тому числі за пільгами та субсидіями,
для сплати за спожиті енергоносії;
підлягає сплаті і виникла внаслідок
відсутності у Державному бюджеті
України минулих років видаткових
статей або передбачення видатковими
статтями часткового фінансування
видатків для розрахунків за
енергоносії, у тому числі за пільгами
та субсидіями (трансфертами), спожиті
підприємствами, організаціями,
закладами та установами, які
фінансуються з бюджетів усіх рівнів; є
заборгованістю казенних підприємств,
у тому числі тих, які були казенними
станом на 1 січня 2011 року, за
зобов'язаннями з оплати електричної
енергії у розмірі станом на 1 липня 2011
року, що є непогашеними на дату
набрання чинності Законом України "Про
внесення змін до деяких законів
України з питань врегулювання
заборгованості за електричну енергію".

Поняття розрахункової дати
визначено у п. 1.8. статті 1 Закону
України "Про заходи, спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємств паливно-енергетичного
комплексу", відповідно до якого
розрахункова дата - дата фіксації
учасниками розрахунків сум
кредиторської та дебіторської
заборгованостей, що належать до
погашення з використанням
передбачених цим Законом механізмів;
розрахунковою датою встановлюється 1
січня 2013 року, а для казенних
підприємств, у тому числі тих, які були
казенними станом на 1 січня 2011 року, за
зобов'язаннями з оплати електричної
енергії - 1 липня 2011 року.

Тобто, з положень Закону
України "Про заходи, спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємств паливно-енергетичного
комплексу", Закону України "Про
виконавче провадження" та враховуючи
Рішення Конституційного суду України
13.12.12 №18-рп/2012 у справі №1-26/2012 щодо
порядку застосування цих законів у
сукупності слідує, що зупинення
виконавчого провадження в порядку
Закону України "Про заходи, спрямовані
на забезпечення сталого
функціонування підприємств
паливно-енергетичного комплексу"
можливе лише щодо тієї заборгованості
Боржника, яка визначена цим Законом -
підпадає під визначення
заборгованості, викладене у п. 1.4 ст. 1
цього Закону, та, окрім іншого,
підтверджена учасниками розрахунків
станом на розрахункову дату - 01 січня 2013
року.

При цьому, загальна сума
заборгованості, стягнутої за рішенням
суду у справі №908/4328/13 не була
підтверджена учасниками розрахунків -
стягувачем та боржником станом на 01.01.13,
що є свідченням того, що ця
заборгованість не підпадає під
визначення заборгованості в розумінні
Закону України "Про заходи, спрямовані
на забезпечення сталого
функціонування підприємств
паливно-енергетичного комплексу", а
отже до порядку стягнення вказаної
заборгованості (в тому числі в порядку
виконавчого провадження) не
розповсюджуються приписи закону
України "Про заходи, спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємств паливно-енергетичного
комплексу".

Зазначене свідчить про те, що
органом ДВС безпідставно не було
застосовано а отже і порушено приписи
п. 1.4, п. 1.8 ст. 1 ст. Закону України "Про
заходи, спрямовані на забезпечення
сталого функціонування підприємств
паливно-енергетичного комплексу", що в
свою чергу призвело зупинення
виконавчого провадження ВП №44145085 та
винесення оскаржуваної постанови.

Що ж стосується
заборгованості (інфляційних
нарахувань, 3% річних та судового збору)
за вказаним рішенням суду, то вона
утворилася внаслідок неналежного
виконання боржником своїх зобов'язань
за договором купівлі-продажу
природного газу №9РО від 23.04.12 (копія
договору наявна у матеріалах справи), а
саме: у зв'язку з неповною та невчасною
оплатою за поставлений стягувачем за
цим договором природний газ.
Відповідно до п. 6.2 вказаного договору
остаточні розрахунки за поставлений
природний газ повинні здійснюватись
боржником щомісяця до 20 числа місяця,
наступного за місяцем поставки газу.
Тому штрафні санкції, 3% річних,
інфляційні нарахування здійснюються
Національною акціонерною Компанією
"Нафтогаз України" окремо за кожен
місяць прострочення оплати з
урахуванням кількості днів
прострочення та часткової оплати
заборгованості боржником.

Слід також зазначити, що у
даній справі стягувачем, зокрема, до
стягнення було нараховано, а судом
задоволено: інфляційні нарахування
січень 2013 на суму 44,72 грн.; 3% річних за
період з 01.01.13 по 07.10.13 на суму 1256,22 грн.

Таким чином, стягнута за
рішенням суду заборгованість виникла
та була нарахована стягувачем після
01.01.13 року.

Крім того, наказ
господарського суду Запорізької
області виданий останнім на виконання
рішення від 26.02.14 у справі №908/4327/13, яке в
силу положень ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
набрало законної сили 12.03.14.

До винесення рішення
господарського суду Запорізької
області від 26.02.14 у справі №908/4328/13 та
набрання ним законної сили, так само як
і станом на розрахункову дату - 01.01.13
заборгованість за наказом на загальну
суму 2834,72 грн. не була підтверджена
учасниками розрахунків: стягувачем та
боржником.

Таким чином, заборгованість
(в розумінні положень закону України
"Про заходи, спрямовані на забезпечення
сталого функціонування підприємств
паливно-енергетичного комплексу"),
стягнення якої є предметом виконавчого
провадження ВП №44144846 та щодо стягнення
якої це виконавче провадження, наразі,
зупинене, станом на розрахункову дату
не існувала, учасниками розрахунків
(Стягувачем та Боржником) підтверджена
не була, а тому на порядок стягнення
цієї заборгованості, в тому числі на
порядок виконання судового наказу щодо
їх стягнення, не розповсюджуються п. 15
ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче
провадження" та Закон України "Про
заходи, спрямовані на забезпечення
сталого функціонування підприємств
паливно-енергетичного комплексу".

Отже оскаржувана постанова
свідчить про те, що при її прийнятті
органом ДВС порушено вимоги ст. 37, ст. 39
Закону України "Про виконавче
провадження", оскільки останній не мав
законних підстав зупиняти виконавче
провадження ВП №44145085 зі стягнення
заборгованості з тих лише обставин, що
Боржник внесений до реєстру
підприємств ПЕК.

Відповідно до п. 2 ст. 1 Закону
України "Про державну виконавчу службу"
завданням державної виконавчої служби
є своєчасне, повне і неупереджене
примусове виконання рішень,
передбачених законом.

Статтею 6 Закону України "Про
виконавче провадження" встановлено, що
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Згідно ст. 11 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Наведені вище обставини
свідчать про те, що постанова про
зупинення виконавчого провадження від
01.09.14 ВП №44145085 є безпідставною та
порушує права і законні інтереси
стягувача.

Таким чином, вимоги скаржника
щодо визнання незаконними дії Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у

Запорізькій області щодо винесення
постанови від 01.09.14 про зупинення
виконавчого провадження ВП №44145085 з
виконання наказу господарського суду
Запорізької області від 12.03.14 у справі
№ 908/4328/13 є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Що стосується вимог
Публічного акціонерного товариства
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" стосовно визнання
незаконною та скасування Постанови від
01.09.14 про зупинення виконавчого
провадження ВП №44145085 з виконання
наказу господарського суду
Запорізької області від 12.03.14 у справі
№ 908/4328/13 та зобов'язання Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області поновити
виконавче провадження ВП №44145085 з
виконання наказу господарського суду
Запорізької області від 12.03.14 у справі
№908/4328/13, суд зазначає наступне:

Постановою начальника
Відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області від 22.09.2014. ВП
№44145085 скасовано документ "Постанова
про зупинення виконавчого провадження"
від 01.09.2014., що видав ОСОБА_3 при
примусовому виконання наказу №908/4328/13
від 12.03.2014.

Окрім того, 14.10.2014. державним
виконавцем Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізькій
області винесено поставну якою
виконавче провадження з примусового
виконання наказу господарського суду
запорізької області від 12.03.2014. по
справі №908/4328/13 закінчено, у зв'язку з
повним виконанням рішення суду.

Згідно п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК
України господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору.

За таких обставин, в зв'язку з
відсутністю на цей час предмету спору,
провадження в даній частині скарги
підлягає припиненню.

На підставі викладеного,
керуючись п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст. 121-2
Господарського процесуального кодексу
України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
на дії Відділу примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізькій
області задовольнити частково.

Визнати незаконними дії
Відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області щодо винесення
постанови від 01.09.2014. про зупинення
виконавчого провадження ВП №44145085 з
виконання наказу господарського суду
Запорізької області від 12.03.2014. у справі
№908/4328/13.

В іншій частині провадження з
розгляду скарги - припинити.

Суддя
А.В. Дьоміна