м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/20551/14 29.10.14

За позовом Управління Державної служби
охорони при Управлінні Міністерства
внутрішніх справ України в
Миколаївській області

до 1) Публічного акціонерного
товариства "Брокбізнесбанк"

2) Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб

про стягнення 102 697,25 грн.

суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від позивача Павленко П.В. -
представник за довір. 19/1-1948 від 23.05.2014р.

від відповідача-1: Чеброва Ю.В. -
представник за довір. 259/03 від 12.06.2014р.

від відповідача-2: Кікалов В.С. -
представник за довір. 09-8842/14 від 03.10.2014р

В судовому засіданні 29.10.2014, в порядку
ст. 85 ГПК України, було оголошено
вступну та резолютивну частини рішення

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста
Києва передано позовні вимоги
Управління Державної служби охорони
при Управлінні Міністерства
внутрішніх справ України в
Миколаївській області до 1) Публічного
акціонерного товариства
"Брокбізнесбанк" та Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб
про стягнення 102 697,25 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що 12.05.2010 року між УДСО при
УМВС України в Миколаївській області
та Публічним акціонерним товариством
«Брокбізнесбанк» укладено договір
№2902 про відкриття та здійснення
розрахунково-касового обслуговування,
на підставі якого Банк (відповідач-1)
відкриває Клієнту (позивачу) поточний
рахунок у національній і/або іноземній
валюті, в тому числі у банківських
металах, бюджетний рахунок та здійснює
його розрахунково-касове
обслуговування відповідно до чинного
законодавства України та
нормативно-правових актів
Національного банку.

Постановою Правління Національного
банку України від 10.06.2014 року № 339 «Про
відкликання банківської ліцензії та
ліквідацію Публічного акціонерного
товариства «Брокбізнесбанк»
виконавчою дирекцією Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб
(Відповідач-2) прийнято рішення від
11.06.2014 року № 45 про початок здійснення
процедури ліквідації Публічного
акціонерного товариства
«Брокбізнесбанк» та призначення
уповноваженої особи Фонду на
ліквідацію Відповідача 1 - провідного
професіонала з питань врегулювання
неплатоспроможності банку відділу
запровадження процедур тимчасової
адміністрації та ліквідації
департаменту врегулювання
неплатоспроможності банків Куренного
Олександра Вікторовича на період з 11
червня 2014 року до 10 червня 2015 року
включно. У зв'язку з зазначеними
постановами Національного банку
України позивач фактично втратив
можливість вільно користуватися
коштами, які перебували чи надходили на
його розрахунковий рахунок. Така
ситуація призвела до порушення його
прав, неможливості виконання
зобов'язань перед контрагентами,
неможливості виплати заробітної плати,
податків тощо. За доводами позивача
згідно з договором № 2902 від 12.05.2010 року
залишок невикористаних коштів
позивача на рахунку Публічного
акціонерного товариства
«Брокбізнесбанк» станом на 25.06.2014 року
складає 102 697,25 грн. Позивачем згідно
норм діючого законодавства направлено
заяву про визнання кредиторських вимог
№ 19/5-2518 від 27.06.2014 року, однак станом на
час подачі позову на вказану заяву
відповіді не надійшло. А відтак,
позивач просить суд стягнути з
відповідача-1 заборгованість у сумі 102
697,25 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 29.09.2014 за вказаною позовною заявою
порушено провадження у справі № 910/20551/14
та призначено справу до розгляду у
судовому засіданні на 29.10.2014 р.

28.10.2014 відповідач-1 через загальний
відділ діловодства суду подав відзив
на позовну заяву, відповідно до якого
проти позову заперечував з наступних
підстав. Зокрема відповідач-1 зазначає,
що на момент звернення позивача з
даним позовом до суду у відповідача-1
було відкликано банківську ліцензію та
розпочато процедуру ліквідації.

Інформація про ліквідацію Банку була
розміщена 12 червня 2014 року на
офіційному сайті Фонду за адресою:
www.fg.gov.ua. Відомості про ліквідацію AT
«Брокбізнесбанк» та призначення
уповноваженої особи Фонду на
ліквідацію опубліковано у газетах
«Урядовий кур'єр» № 113 (5235) від 14 червня
2014 року) та «Голос України» (№1 13(5863) від
14 червня 2014 року). Відтак, після
запровадження в AT «Брокбізнесбанк»
тимчасової адміністрації та переходу
до процедури ліквідації банку,
задоволення вимог кредиторів
відбувається в особливому,
передбаченому спеціальним законом
порядку з дотриманням принципу
черговості, передбаченої ст. 52 Закону
України «Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб» та з
урахуванням неприпустимості
задоволення кредиторських вимог поза
межами ліквідаційної процедури.

Крім цього, відповідач-1 зазначив, що 16
жовтня 2014 року виконавчою дирекцією
Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб прийнято рішення №226/4 про
затвердження Реєстру акцептованих
вимог кредиторів AT « Брокбізнесбанк ».
Вимоги позивача включені до Реєстру та
віднесені до сьомої черги згідно із ч. 1
ст. 52 Закону України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб».

З огляду на зазначене, відповідач-1
вважає позовні вимоги такими, що
суперечать ч. 4 ст. 52 Закону України «Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб» та просить суд відмовити у
повному обсязі.

У судове засідання 29.10.2014 з'явилися
представники сторін, вимоги ухвали
суду виконали.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав та просив суд задовольнити.

Представник відповідача-1 проти позову
заперечував, з підстав наведених у
відзиві.

Представник відповідача-2 у судовому
засіданні подав відзив на позовну
заяву з додатками, в якому проти позову
заперечував з огляду на таке. На
підставі Постанови Правління
Національного банку України від 28
лютого 2014 року №107 «Про віднесення
Публічного акціонерного товариства
«Брокбізнесбанк» до категорії
неплатоспроможних» виконавчою
дирекцією Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб 28.02.2014 прийнято рішення
№9 щодо запровадження тимчасової
адміністрації та призначення
уповноваженої особи Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
тимчасову адміністрацію в Публічне
акціонерне товариство
«Брокбізнесбанк» з 03.03.2014 року.
Відповідно до Постанови Правління
Національного банку України від 10.06.2014
№ 339 «Про відкликання банківської
ліцензії та ліквідацію Публічного
акціонерного товариства
«Брокбізнесбанк» виконавчою
дирекцією Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб прийнято рішення від
11.06.2014 № 45 «Про початок здійснення
процедури ліквідації Публічного
акціонерного товариства
«Брокбізнесбанк».

За доводами відповідача-2 процедура
щодо виведення неплатоспроможних
банків з ринку і ліквідації банків
врегульована Законом України "Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб" (далі - Закон), який є спеціальним
законом у даних правовідносинах.

Пунктом 16 статті 2 Закону встановлено,
що тимчасова адміністрація - процедура
виведення банку з ринку, що
запроваджується Фондом стосовно
неплатоспроможного банку в порядку,
встановленому цим Законом, а
відповідно до пункту 6 статті 2 Закону
ліквідація банку - це процедура
припинення банку як юридичної особи
відповідно до законодавства.

Отже, у спорах пов'язаних з виконанням
банком, у якому введена тимчасова
адміністрація чи почата процедура його
ліквідації своїх зобов'язань перед
його кредиторами. норми Закону України
"Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб» є спеціальними, а даний
Закон є пріоритетним відносно інших
законодавчих актів України у цих
правовідносинах.

Фонд гарантування гарантує кожному
вкладнику банку відшкодування коштів
за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти
в розмірі вкладу, включаючи відсотки,
нараховані на день початку процедури
виведення Фондом банку з ринку, але не
більше суми граничного розміру
відшкодування коштів за вкладами,
встановленого на дату прийняття такого
рішення, незалежно від кількості
вкладів в одному банку. Сума граничного
розміру відшкодування коштів за
вкладами не може бути меншою 200000
гривень.

Пунктом 4 статі 2 Закону визначено, що
вкладником є фізична особа (крім
фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, яка уклала
або на користь якої укладено договір
банківського вкладу (депозиту),
банківського рахунку або яка є
власником іменного депозитного
сертифіката.

Отже, вимоги позивача до Фонду
гарантування щодо повернення грошових
коштів, які знаходяться на рахунках ПАТ
«Брокбізнесбанк» не відносяться до
здійснюваних Фондом гарантування
функцій та повноважень, а тому є
необґрунтованими та безпідставними.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
встановив.

12 травня 2010 року між Управління
Державної служби охорони при
Управлінні Міністерства внутрішніх
справ України в Миколаївській області
(надалі - позивач, клієнт) та
Акціонерним товариством
«Брокбізнесбанк», правонаступником
якого є Публічне акціонерне товариство
«Брокбізнесбанк» (надалі - відповідач-1,
банк) було укладено договір № 2902 про
відкриття банківського рахунку та
здійснення розрахунково-касового
обслуговування Миколаївською філією
АТ «Брокбізнесбанк» (надалі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору банк
відкриває клієнту поточний рахунок у
національній і/або іноземній валюті, в
тому числі у банківських металах,
бюджетний рахунок та здійснює його
розрахунково-касове обслуговування
відповідно до чинного законодавства
України та нормативно-правових актів
Національного банку.

Згідно з приписами пунктів 3.1.1. - 3.1.3.
договору банк зобов'язався належним
чином виконувати умови договору,
своєчасно здійснювати комплексне
розрахунково-касове обслуговування
клієнта і здійснювати за його
дорученням усі розрахункові, касові та
валютні операції, проводити
розрахункові операції за дорученням
клієнта.

Відповідно до п. 4.2.1.-4.2.3. договору
клієнт має право самостійно
розпоряджатися коштами на своєму
рахунку, отримувати грошові кошти в
межах напередодні наданої заявки на
отримання готівки, за умови наявності
коштів на рахунку, вимагати
своєчасного і повного здійснення
розрахунків тощо.

За доводами позивача у зв'язку з
відкликанням банківської ліцензію
відповідача-1 та щодо якого розпочато
процедуру ліквідації, позивач фактично
втратив можливість вільно
користуватися коштами, які перебували
чи надходили на його розрахунковий
рахунок. Така ситуація призвела до
порушення його прав, неможливості
виконання зобов'язань перед
контрагентами, неможливості виплати
заробітної плати, податків тощо.
Позивач звернувся із заявою від 28.03.2014
року № 19/5-1181 до відповідача-1 з
проханням про закриття поточного
рахунку, однак вказана заява
залишилась без відповіді. У зв'язку з
чим позивач просить стягнути з
відповідача-1 грошові кошти у розмірі 102
697,25 грн, що обліковуються на рахунку
позивача.

Оцінюючи подані позивачем докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача не підлягають задоволенню з
наступних підстав

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язання є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку, при
цьому зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 ЦК України.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки; підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Аналогічні положення закріплено і в
ст.173 ГК України, де господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом , в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій , а інший суб'єкт
(управлена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до статті 1067 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України)
договір банківського рахунка
укладається для відкриття клієнтові
або визначеній ним особі рахунка у
банку на умовах, погоджених сторонами.
Банк зобов'язаний укласти договір
банківського рахунка з клієнтом, який
звернувся з пропозицією відкрити
рахунок на оголошених банком умовах, що
відповідають закону та банківським
правилам. Банк не має права відмовити у
відкритті рахунка, вчинення
відповідних операцій за яким
передбачено законом, установчими
документами банку та наданою йому
ліцензією, крім випадків, коли банк не
має можливості прийняти на банківське
обслуговування або якщо така відмова
допускається законом або банківськими
правилами. У разі необґрунтованого
ухилення банку від укладення договору
банківського рахунка клієнт має право
на захист відповідно до цього Кодексу.

Згідно зі статтею 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно з ч. 3 статті 1068 ЦК України банк
зобов'язаний за розпорядженням клієнта
видати або перерахувати з його рахунка
грошові кошти в день надходження до
банку відповідного розрахункового
документа, якщо інший строк не
передбачений договором банківського
рахунка або законом.

Як свідчать матеріали справи та
підтверджується поясненнями сторін на
підставі постанови Правління
Національного банку України від 28
лютого 2014 року №107 «Про віднесення
Публічного акціонерного товариства
«Брокбізнесбанк» до категорії
неплатоспроможних» виконавчою
дирекцією Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб 28 лютого 2014 року прийнято
рішення № 9 щодо запровадження
тимчасової адміністрації та
призначення уповноваженої особи Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
тимчасову адміністрацію в Публічне
акціонерне товариство
«Брокбізнесбанк» Тимчасова
адміністрація була запроваджено
строком на 3 місяці з 03 березня 2014 року
по 02 червня 2014 року.

В подальшому 03 червня 2014 року виконавча
дирекція Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб ухвалила рішення №42 про
продовження повноважень уповноваженої
особи Фонду гарантування фізичних осіб
на тимчасову адміністрацію в ПAT
«Брокбізнесбанк».

У відповідності до вимог ст. 44 Закону
України «Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб» 10 червня 2014 року
була ухвалена Постанова Правління
Національного банку України № 339 «Про
відкликання банківської ліцензії та
ліквідацію Публічного акціонерного
товариства «Брокбізнесбанк».

Відповідно до зазначеної Постанови
Правління Національного банку України
виконавчою дирекцією Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб
(надалі - Фонд) прийнято рішення від 11
червня 2014 року № 45 про початок
здійснення процедури ліквідації
Публічного акціонерного товариства
«Брокбізнесбанк» та призначення
уповноваженої особи Фонду на
ліквідацію ПAT «Брокбізнесбанк» на
період з 11 червня 2014 року до 10 червня 2015
року включно.

Як встановлено у ст. 45 Закону України
«Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб» Фонд не пізніше
робочого дня, наступного за днем
отримання рішення Національного банку
України про відкликання банківської
ліцензії та ліквідацію банку, розміщує
інформацію про це на своїй офіційній
сторінці в мережі Інтернет. Фонд
здійснює опублікування відомостей про
ліквідацію банку та призначення
уповноваженої особи Фонду у газетах
«Урядовий кур'єр» або Голос України» не
пізніше ніж через сім днів з дня
прийняття рішення про відкликання
банківської ліцензії та ліквідацію
банку.

Матеріалами справи підтверджується, що
інформація про ліквідацію банку була
розміщена 12 червня 2014 року на
офіційному сайті Фонду за адресою:
www.fg.gov.ua. Відомості про ліквідацію ПAT
«Брокбізнесбанк» та призначення
уповноваженої особи Фонду на
ліквідацію опубліковано у газетах
«Урядовий кур'єр» № 113 (5235) від 14 червня
2014 року) та «Голос України» (№1 13(5863) від
14 червня 2014 року).

Тобто, станом на момент звернення
позивача з позовом до суду у
відповідача-1 було викликано
банківську ліцензію та розпочато
процедуру ліквідації.

За загальним правилом, право власності
є непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні, окрім
випадків і лише в порядку, встановлених
законом (стаття 321 ЦК України).

Згідно з ч. 1, 2 статті 1066 ЦК України за
договором банківського рахунка банк
зобов'язується приймати і зараховувати
на рахунок, відкритий клієнтові
(володільцеві рахунка), грошові кошти,
що йому надходять, виконувати
розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком. Банк має право
використовувати грошові кошти на
рахунку клієнта, гарантуючи його право
безперешкодно розпоряджатися цими
коштами.

Судом враховано, що всупереч вказаної
норми банк не зміг забезпечити право
позивача на безперешкодне
розпорядження його коштами, що
знаходяться на його поточному рахунку,
відкритого в банку на підставі
договору.

Відповідно до ч. 1 статті 1074 ЦК України
обмеження прав клієнта щодо
розпоряджання грошовими коштами, що
знаходяться на його рахунку, не
допускається, крім випадків обмеження
права розпоряджання рахунком за
рішенням суду або в інших випадках,
встановлених законом, а також у разі
зупинення фінансових операцій, які
можуть бути пов'язані з легалізацією
(відмиванням) доходів, одержаних
злочинним шляхом, або фінансуванням
тероризму, передбачених законом.

Проте, починаючи з 09.03.11. (дата набрання
чинності Законом України від 04.11.2010 №
2677-VI) випадки обмеження прав клієнта
щодо розпоряджання грошовими коштами,
що знаходяться на його рахунку, можуть
бути передбачені в спеціальному
законі.

Процедура щодо виведення
неплатоспроможних банків з ринку і
ліквідації банків врегульована
Законом України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб»,
який є спеціальним законом у даних
правовідносинах.

Пунктом 16 статті 2 зазначеного Закону
встановлено, що тимчасова
адміністрація - процедура виведення
банку з ринку, що запроваджується
Фондом стосовно неплатоспроможного
банку в порядку, встановленому цим
Законом, а відповідно до пункту 6 статті
2 Закону ліквідація банку - це процедура
припинення банку як юридичної особи
відповідно до законодавства.

Тому, у спорах пов'язаних з виконанням
банком, у якому введена тимчасова
адміністрація чи почата процедура його
ліквідації, своїх зобов'язань перед
його кредиторами, норми Закону України
"Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб" є спеціальними, а даний
Закон є пріоритетним відносно інших
законодавчих актів України у цих
правовідносинах.

Виходячи зі суті (змісту) та згідно з
частиною 2 статті 1 Закону України "Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб" метою цього Закону є захист прав і
законних інтересів вкладників банків,
зміцнення довіри до банківської
системи України, стимулювання
залучення коштів у банківську систему
України, забезпечення ефективної
процедури виведення неплатоспроможних
банків з ринку та ліквідації банків.

Статтею 36 даного Закону врегульовані
наслідки запровадження тимчасової
адміністрації.

Так, відповідно до п. п. 1, 3 частини 5
статті 36 Закону України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб»
під час тимчасової адміністрації не
здійснюється задоволення вимог
вкладників та інших кредиторів банку,
нарахування неустойки (штрафів, пені),
інших фінансових (економічних) санкцій
за невиконання чи неналежне виконання
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів), а також
зобов'язань перед кредиторами, у тому
числі не застосовується індекс
інфляції за весь час прострочення
виконання грошових зобов'язань банку.

Судом враховано, що пунктом 1 частини 6
статті 36 даного Закону передбачено, що
обмеження, встановлене пунктом 1
частини п'ятої цієї статті, не
поширюється на зобов'язання банку щодо
виплати коштів за вкладами вкладників
за договорами, строк яких закінчився,
та за договорами банківського рахунку
вкладників. Зазначені виплати
здійснюються в межах суми
відшкодування, що гарантується Фондом.

Однак, згідно з п. 4 частини 1 статті 2
Закону України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб» у
цьому Законі термін «вкладник»
вживається у значені «фізична особа
(крім фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності), яка
уклала або на користь якої укладено
договір банківського вкладу (депозиту),
банківського рахунку або яка є
власником іменного депозитного
сертифіката».

А тому, враховуючи дану норму, фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності та юридичні особи не
підпадають під визначення поняття
«вкладник» у розумінні вищевказаного
Закону. Тому, на них не поширюється
виняток з обмеження встановленого
пунктом 1 частини 5 статті 36 Закону
України «Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб».

Таким чином, після запровадження у ПАТ
«Брокбізнесбанк» тимчасової
адміністрації (з метою виведення цього
банку з ринку) та переходу до процедури
ліквідації банку, задоволення вимог
кредиторів відбувається у особливому,
передбаченому зазначеним спеціальним
законом порядку з дотриманням
принципів черговості, передбаченої
статтею 52 Закону та виходячи з того, що
найвищий пріоритет мають зобов'язання
банку за вкладами фізичних осіб,
гарантованими Фондом.

Тому, враховуючи вищезазначене, вимоги
позивача про стягнення з відповідача 102
697,25 грн. не підлягають задоволенню.

При цьому, суд звертає увагу на те, що
позивач не позбавлений можливості
захистити свої майнові права за
договором банківського рахунку в
порядку передбаченому Законом України
"Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб".

За повідомленням відповідача-1 16 жовтня
2014 року виконавчою дирекцією Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб
прийнято рішення №226/4 про затвердження
Реєстру акцептованих вимог кредиторів
AT «Брокбізнесбанк». Вимоги позивача
включені до Реєстру та віднесені до
сьомої черги.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що правові підстави для
задоволення позовних вимог відсутні та
в позові належить відмовити.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати
належить покласти на позивача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 33, 34, 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити
повністю.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 03.11.2014 р.

Суддя

Л.Г.Пукшин