ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2014 р.Справа №
916/2712/14Колегія суддів Одеського
апеляційного господарського суду у
складі:

головуючого судді: Головея В.М.,

суддів: Колоколова С.І., Шевченко В.В.

(Склад колегії суддів згідно з
розпорядженням голови суду)

при секретарі судового засідання:
Ляшенко М.І.,

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився,

від відповідача - Возікова Н.В. (за
довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «СК Петроліум»

на рішення господарського суду
Одеської області від 22.09.2014р.

у справі №916/2712/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «СК Петроліум»

до Публічного акціонерного товариства
Акціонерного банку «Південний»

про внесення змін до кредитного
договору

Сторони належним чином повідомлені про
час і місце засідання суду.

Представник відповідача в судовому
засіданні не заявляв клопотання про
здійснення фіксації судового процесу
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу, отже фіксація
судового процесу не здійснювалась
відповідно до ст. 81-1 Господарського
процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 13.11.2014р.
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2014р. Товариство з
обмеженою відповідальністю «СК
Петроліум» (далі - ТОВ «СК Петроліум»,
позивач) звернулось до господарського
суду Одеської області із позовом до
Публічного акціонерного товариства
Акціонерного банку «Південний» (далі -
Банк, відповідач) про внесення змін до
абзацу першого п.1.1. кредитного
договору №В 35/1 від 13.02.2006р. виклавши
його у наступній редакції: «Банк
зобов'язується надати Позичальнику
кредит частинами (надалі - «кредит»), а
Позичальник зобов'язується повернути
кредит не пізніше « 31» грудня 2014р.
згідно графіку погашення, зазначеного
в п.2.6.1. даного Договору та сплатити
проценти за користування кредитом у
розмірі 11,5% (Одинадцять цілих п'ять
десятих) процентів річних»;
внесення змін до п.2.6.1. кредитного
договору №В 35/1 від 13.02.2006р. виклавши
його у наступній редакції:
«Позичальник повинен повністю
повернути кредит до дати, зазначеної в
п.1.1. даного Договору, при цьому залишок
заборгованості за кредитом змінюється
відповідно до наступного графіку
погашення:- липень 2014р. - 100 000,00
доларів США; - серпня 2014р. - 100 000,00
доларів США; - вересень 2014р. - 100 000,00
доларів США; - жовтень 2014р. - 100 000,00
доларів США; - листопад 2014р. - 100 000,00
доларів США; - грудень 2014р. - 26 772,11
доларів США.

Позовні вимоги обґрунтовані тим,
що ТОВ «СК Петроліум» неодноразово
зверталось на адресу Банку з листами
про внесення змін в графік погашення
кредиту та перенесення строку
погашення кредиту в розмірі 245 000,00 дол.
США на квітень 2014р., однак Банк надав
відповідь, що не вбачає необхідності в
позачерговому перегляді умов
погашення кредиту та наполягає на
виконанні зобов'язань згідно
погодженого графіку, у зв'язку з чим
просив у найкоротші строки усунути
прострочену заборгованість по кредиту.

Рішенням господарського Одеської
області від 22.09.2014р. у задоволенні
позову ТОВ «СК Петроліум» - відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що позивачем не
доведено наявності чотирьох умов, з
якими ст. 652 ЦК України пов'язує
можливість внесення змін до договору.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду першої інстанції, ТОВ «СК
Петроліум» звернулось до Одеського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
рішення скасувати, прийняти нове, яким
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі, оскільки рішення прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, без повного
з'ясування всіх обставин, що мають
істотне значення для вирішення справи.

Більш детальніше доводи викладені у
скарзі.

Відзив на апеляційну скаргу до
Одеського апеляційного господарського
суду не надходив.

Представник ТОВ «СК Петроліум»
належним чином повідомлений про час,
дату та місце розгляду апеляційної
скарги, про що свідчить повідомлення
про вручення поштового відправлення
від 16.10.2014р., проте позивач в судове
засідання не з'явився, про поважні
причини неявки суд не повідомив та
правами, наданими ст. 22 ГПК України, не
скористався.

Приймаючи до уваги вищевикладене,
вислухавши думку представника
відповідача, судова колегія
порадившись на місці, прийшла до
висновку про можливість розгляду
справи за відсутністю представника
позивача, за наявними матеріалами
справи, відповідно до ст. 75 ГПК України.

В судовому засіданні 13.11.2014р.
представник відповідача надала усні
пояснення, проти апеляційної скарги
заперечує, просить рішення місцевого
суду залишити без змін, а апеляційну
скаргу - без задоволення.

Обговоривши доводи апеляційної скарги
та заперечення на неї, заслухавши
пояснення представника відповідача,
перевіривши юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права
при прийнятті оскаржуваного рішення,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга необґрунтована та не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, що 13.02.2006р. між Банком (Банк)
та ТОВ «СК Петроліум» (Позичальник)
укладено кредитний договір №В35/1, за
умовами якого Банк зобов'язується
надати Позичальнику кредит частинами,
а Позичальник зобов'язується повернути
кредит 11 лютого 2011р. та сплатити
проценти за користування кредитом в
розмірі 11,5% (одинадцять с половиною)
процентів річних (п. 1.1. договору).

Кредит надається шляхом перерахування
грошових коштів на поточний рахунок
Позичальника, або шляхом оплати
наданих Позичальником платіжних
документів безпосередньо з судного
рахунку. Сплата кредиту здійснюється
Позичальником, у відповідності з
графіком погашення кредиту, який є
невід'ємним додатком до цього Договору,
на судний рахунок №8202 в АБ
«Південний» м. Одеса, МФО 328209.
Підтвердженням сплати боргу суми по
кредиту є виписка по судному рахунку.
При несплаті кредиту в строк,
обумовлений в п.1.1. цього Договору,
заборгованість по кредиту
переноситься на рахунок прострочених
кредитів. Номер даного рахунку
повідомляється Позичальнику додатково
(п. 2.1. договору).

Підпунктом 3.4.2. договору передбачено,
що Позичальник має право клопотати про
зміну строків погашення кредиту
(процентів) у разі виникнення
тимчасових фінансових труднощів за
незалежними від нього підставами,
пов'язаними з виконанням контрактів та
договорів.

Цей Договір вважається укладеним з
моменту надання кредиту та діє до
повного виконання сторонами
зобов'язань за цим Договором (п. 5.1.
договору).

В період дії даного договору сторони
також уклали до нього декілька
додаткових угод, якими крім іншого,
продовжили строк повернення кредиту,
так останньою додатковою угодою від
08.08.2013р. до кредитного договору строк
повернення кредиту був продовжений до
30.01.2014р.

30.01.2014р. на адресу ТОВ «СК Петроліум»
від Банку надійшов проект додаткової
угоди від 30.01.2014р. до кредитного
договору, відповідно до якої кінцевий
термін погашення кредиту становить
30.04.2014р.

Зазначена додаткова угода була
підписана з боку позивача.

ТОВ «СК Петроліум» 21.02.2014р. звернувся
до Банку з листом №270, в якому просив
внести зміни в графік погашення
кредиту та перенести строк погашення
кредиту в розмірі 245 000,00 дол. США на
квітень 2014р.

Даний лист залишено Банком без
відповіді.

В подальшому, позивач листами від
12.03.2014р. №292, від 20.03.2014р. №305, від 21.03.2014р.
№175, від 24.03.2014р. №318, від 25.03.2014р. №324, від
26.03.2014р. №327, від 27.03.2014р. №330, звертався
до Банку з проханням здійснити
погашення кредиту за наступним
графіком: - липень 2014р. - 100 000,00 доларів
США; - серпня 2014р. - 100 000,00 доларів США; -
вересень 2014р. - 100 000,00 доларів США; -
жовтень 2014р. - 100 000,00 доларів США; -
листопад 2014р. - 100 000,00 доларів США; -
грудень 2014р. - 26 772,11 доларів США.

У відповідь на зазначені листи Банк
звернувся до позивача з листом від
31.03.2014р., відповідно до якого зазначив,
що не вбачає необхідності в
позачерговому перегляді умов
погашення кредиту та наполягає на
виконанні зобов'язань згідно
погодженого графіку, у зв'язку з чим
просив у найкоротші строки усунути
прострочену заборгованість по кредиту.

Листом від 19.06.2014р. Банк вимагав
позивача усунути прострочену
заборгованість по кредиту.

24.06.2014р. ТОВ «СК Петроліум» звернулось
до відповідача з листом №431 з проханням
погодити зазначений графік погашення
кредиту.

Даний лист залишено Банком без
відповіді.

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 наведеної норми
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є: договори та
інші правочини:

Згідно з приписами ч. 1 ст. 1054 ЦК України
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 652 ЦК України, на
підставі якої пред'явлено позов, у разі
істотної зміни обставин, якими сторони
керувалися при укладенні договору,
договір може бути змінений або
розірваний за згодою сторін, якщо інше
не встановлено договором або не
випливає із суті зобов'язання.

Зміна договору з цієї підстави на
вимогу заінтересованої сторони в
судовому порядку можлива за наявності
одночасно чотирьох умов, вказаних у
частині другій статті 652 ЦК України, а
саме:

1) в момент укладення договору сторони
виходили з того, що така зміна обставин
не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами,
які заінтересована сторона не могла
усунути після їх виникнення при всій
турботливості та обачності, які від неї
вимагалися;

3) виконання договору порушило б
співвідношення майнових інтересів
сторін і позбавило б заінтересовану
сторону того, на що вона розраховувала
при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового
обороту не випливає, що ризик зміни
обставин несе заінтересована сторона.

Отже, закон пов'язує можливість
внесення змін до договору
безпосередньо не з наявністю істотної
зміни обставин, а з наявністю чотирьох
умов, визначених ч.2 ст.652 ЦК України, при
істотній зміні обставин.

У разі розірвання договору внаслідок
істотної зміни обставин суд, на вимогу
будь-якої із сторін, визначає наслідки
розірвання договору виходячи з
необхідності справедливого розподілу
між сторонами витрат, понесених ними у
зв'язку з виконанням цього договору.
Зміна договору у зв'язку з істотною
зміною обставин допускається за
рішенням суду у виняткових випадках,
коли розірвання договору суперечить
суспільним інтересам або потягне для
сторін шкоду, яка значно перевищує
затрати, необхідні для виконання
договору на умовах, змінених судом.

Аналіз наведених норм законодавства
свідчить про те, що вирішення спорів
про внесення змін до договору пов'язане
із застосуванням положення частини
першої статті 626 ЦК України, відповідно
до якої договір є узгодженим
волевиявленням двох або більше сторін,
і тому суд не може зобов'язати іншу
сторону договору внести зміни до нього.
Отже, зацікавлена сторона у випадках,
передбачених законом, може просити суд
про внесення зміни до договору згідно з
рішенням суду, а не про зобов'язання
відповідача внести такі зміни до
договору.

Отже, господарський суд обґрунтовано
та правомірно відмовив ТОВ «СК
Петроліум» у задоволенні позовної
заяви. З висновками суду першої
інстанції погоджується і судова
колегія.

За правилами ст.ст. 32, 33 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору. Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається, як
підставу своїх вимог або заперечень.

Приймаючи до уваги вищевикладене,
колегія суддів вважає, що наведені
скаржником у апеляційній скарзі
доводи, не спростовують висновків
місцевого суду та не доводять їх
помилковість, а тому не можуть бути
підставою для скасування судового
рішення.

Перевіряючи, згідно приписів ст.101 ГПК
України законність і обґрунтованість
рішення місцевого суду в повному
обсягу, тобто не тільки на підставах
викладених у апеляційній скарзі,
судова колегія не встановила будь-яких
порушень норм матеріального і
процесуального права з боку місцевого
суду і вважає, що зроблені судом
висновки відповідають фактичним
обставинам справи, наявним в ній
доказам та приписам чинного
законодавства.

З огляду на викладене, судова колегія
не вбачає будь-яких передбачених ст.104
ГПК України правових підстав для
скасування рішення місцевого суду.

Керуючись ст.ст. 99, 101-105 ГПК України,
колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Одеської
області від 22.09.2014р. залишити без змін,
апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України
набирає законної сили з дня її
прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 13.11.2014 року.

Головуючий суддя
Головей В.М.

Судді
Колоколов С.І.

Шевченко В.В.