м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовомКиївського прокурора з
нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері в інтересах держави в
особі Міністерства оборони України та
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по місту
КиєвудоТовариства з обмеженою
"Укррадарпроект"третя особаДержавне
підприємство "Київський механічний
завод" Міністерства оборони
Українипрозобов'язати повернути
Головуючий суддя
Судді
Представники сторін:
Від прокуратури: не з'явились
від позивача-1: Загумений В.В. -
представник за дов.;
від позивача-2: Костишена В.Л. -
представник за дов.;
від відповідача: Покотинський М.А. -
представник за дов.;
від третьої особи Головатий В.І. -
У судовому засіданні 03.11.2014, на підставі
ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України, було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Київський прокурор з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері в
інтересах держави в особі Міністерства
оборони України та Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по м. Києву звернулось до
господарського суду міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укррадарпроект",
третя особа Державне підприємство
"Київський механічний завод"
Міністерства оборони України про
зобов'язання за актом
приймання-передачі повернути ДП
"Київський механічний
завод"Міністерства оборони України
вбудовані нежитлові приміщення
побутового корпусу цеху №3 (на 2-му
поверсі 3-ох поверхової будівлі)
загальною площею 172 кв.м. та вбудовані
нежитлові приміщення побутового
корпусу №1 загальною площею 83,4 кв.м., що
розташовані за адресою: м. Київ, вул.
Вінницька, 14/39.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 04.08.2014 порушено провадження у
справі №910/16004/14, розгляд справи
призначений на 18.08.2014.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 18.08.2014, в порядку статті 77 ГПК
України, розгляд справи відкладений на
01.09.2014.

В судовому засіданні 01.09.2014 на підставі
ст. 77 ГПК України оголошено перерву до
08.09.2014.

В судовому засіданні 08.09.2014 на підставі
ст. 77 ГПК України оголошено перерву до
01.10.2014.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 01.10.2014, на підставі ст. 77 ГПК
України, розгляд справи відкладений на
15.10.2014.

Ухвалою від 15.10.2014 відкладено розгляд
справи на 03.11.2014.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 15.10.2014 за клопотанням
прокуратури суд призначив
колегіальний розгляд справи.

Згідно розпорядження заступника
Голови господарського суду міста Києва
від 15.10.2014 справу №910/16004/14 передано на
розгляд колегії суддів у складі:
головуючий суддя Літвінова М.Є., суддя
Борисенко І.І., суддя Босий В.П.

Ухвалою від 15.10.2014 справу прийнято до
провадження колегії суддів, розгляд
справи призначений на 03.11.2014.

У відзиві на позов відповідач зазначив,
що пропозиції про розірвання договору
оренди не отримував, а тому спірний
договір є пролонгований.

В судовому засіданні 05.11.2014, на підставі
ч.2 ст.85 ГПК України, оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
учасників судового процесу,
господарський суд міста Києва,-

В С Т А Н О В И В:

30.06.2011 між Регіональним відділенням
Фонду державного майна України по м.
Києву (орендодавець) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Укррадарпроект" (орендар) укладений
договір №5894 оренди нерухомого майна,
що належить до державної власності
(далі -договір), за умовами якого,
орендодавець передає, а орендар
приймає в строкове платне користування
державне нерухоме майно вбудовані
нежитлові приміщення побутового
корпусу цеху №3 (на 2-му поверсі 3-ох
поверхової будівлі) загальною площею 172
кв.м. (приміщення адміністративного
призначення - 31,5 кв.м. та приміщення
виробничого призначення - 140,5 кв.м.) та
вбудовані нежитлові приміщення
побутового корпусу цеху №1 (на 1-му
поверсі 2-ох поверхової будівлі)
загальною площею 83,4 кв.м., що
розташовані за адресою: м. Київ, вул..
Вінницька, 14/39, що перебувають на
балансі Державного підприємства
"Київський механічний завод
Міністерства оборони України"….

Згідно п. 1.2 Договору, майно передається
в оренду з метою ремонту та технічного
обслуговування радіотехнічних
пристроїв спеціального (військового)
призначення.

Згідно акту від 30.06.2011, орендодавець
передав, а орендар прийняв в оренду
приміщення за Договором №5894 від 30.06.2011.

Порядок визначення та сплати орендної
плати сторони погодили у 3 розділі
Договору.

Відповідно до п. 10.1 Договору, він
укладений строком на 2 роки 11 місяців,
що діє з 30.06.2011 до 30.05.2014 включно.

У разі відсутності заяви однієї із
сторін про припинення або зміну цього
договорі після закінчення строку його
чинності протягом одного місяця,
договір вважається продовженим на той
самий строк і на тих самих умовах, які
були передбачені цим договором, з
урахуванням змін у законодавстві на
дату продовження цього Договору,
згідно п. 10.4 Договору.

Згідно пп. 10.6.1 п. 10.6 Договору, чинність
його припиняється внаслідок
закінчення строку, на який його було
укладено.

Спір виник внаслідок того, що після
закінчення терміну дії Договору
орендар не повернув орендоване
приміщення за актом
приймання-передачі, як це передбачено
Договором оренди, що стало підставою
для звернення з даним позовом.

Відповідач, в свою чергу, заперечує
проти припинення дії договору та
зазначає про його пролонгацію.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
прокурора підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
двостороннім, якщо правами та
обов'язками наділені обидві сторони
договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу
України встановлено, що відповідно до
ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу
України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Статтею 759 Цивільного кодексу України
встановлено, що за договором найму
(оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк.

У відповідності до приписів ст. 10
Закону України "Про оренду державного
та комунального майна" термін, на який
укладається договір оренди є істотною
умовою договору оренди.

Відповідно до ч.1 ст. 763 Цивільного
кодексу України договір найму
укладається на строк, встановлений
договором.

Як вбачається з матеріалів справи,
балансоутримувач 25.02.2014 направив на
адресу відповідача та позивача лист №9
в якому повідомив про відсутність
наміру продовжити його на новий строк.

Лист №9 від 25.02.2014 отриманий позивачем-2
- 28.02.2014, відповідачем - 26.03.2014 (довідка
№34/48 від 10.04.2014 поштового відділення
Київ-48), згідно повідомлення про
вручення поштового відправлення та
фіскальні чеки №2798 від 25.02.2014 та №2797
від 25.02.2014.

Крім того, 02.06.2014 балансоутримувач
звернувся до відповідача з листом №30,
що отриманий директором Івлєвим В.В.
02.06.2014, згідно відмітки на цьому листі. У
вказаному листі, третя особа
повідомила відповідача, що у зв'язку із
закінченням 30.05.2014 терміну дії договору
оренди №5894 нерухомого майна, що
належить до державної власності,
відповідно до п. 10.9 Договору, протягом
трьох робочих днів повернути майно
балансоутримувачу.

В матеріалах справи наявний лист
відповідача №131 від 09.07.2014, що
адресований балансоутримувачу, однак
доказів його направлення на адресу
останнього чи вручення відповідач суду
не надав.

Згідно опису вкладення у цінний лист
вказаний лист направлений на адресу
Міністерства та прокуратури разом із
відзивом на позов - 29.08.2014.

У письмових поясненнях від 18.08.2014,
позивач-2 повідомив, що до нього
звернувся балансоутримувач листом від
22.04.2014 №22 щодо можливого порушення умов
договору.

З метою перевірки фактів викладених у
листі, спеціалістами регіонального
відділення проведено перевірку та
складено акт обстеження від 05.08.2014, де
зафіксовано, що умови договору не
порушуються, проте виявлено без
договірне використання державного
нерухомого майна площею біля 485 кв.м.

Листом №30-06/8779 від 08.08.2014 фонд звернувся
до орендаря щодо усунення порушень, які
зазначені в матеріалах вказаної вище
перевірки, яким наполягало на
приведенні до відповідності умов
даного договору оренди шляхом
укладення додаткової угоди про
внесення змін до нього в частині
використання орендованих площ та
забезпечити проведення незалежної
оцінки всієї площі, що знаходиться в
користуванні. У разі відмови від
виконання зазначених вимог,
регіональне відділення попереджало
також про вчинення дій щодо припинення
договору оренди №5894 від 30.06.2011, проте
відповіді не отримало.

Відповідач надав суду листа №142 від
19.08.2014 на лист №8779 від 08.08.2014, який
отриманий фондом 21.08.2014, згідно
вхідного штампу №1572.

Доказів укладення додаткових угод між
сторонами Договору в матеріалах справи
немає та в поясненнях від 08.09.2014
позивач-2 повідомив суду, що
вирішується питання щодо укладення
додаткової угоди про внесення змін до
договору оренди №5894 від 30.06.2011.

Крім того, з матеріалів справи
свідчить, що ДП "Київський механічний
завод" Міністерства оборони України
звернулось до відповідача з листом №66
від 08.10.2014, в якому зазначив про
необхідність впорядкування відносин
щодо використання відповідачем 485 кв.м.
на території підприємства.

14.10.2014 відповідач звернувся до третьої
особи з листом №175 в якому повідомив
про підготовку документів для їх
надання позивачу-2 з метою продовження
договору оренди №5894 від 30.06.2011 та
просив балансоутримувача надати свій
відповідний пакет документів.

Позивач-2 повідомив суду, що на його
адресу від ТОВ "Укррадарпроект"
надійшов лист від 20.10.2014 №172 з проханням
щодо проведення конкурсу для
визначення оціночної діяльності для
проведення незалежної оцінки
нерухомого державного майна,
орендованого за спірним договором
оренди, площею 172 кв.м., а листом б/н б/д
(вх.№9642 від 28.10.2014) ТОВ "Укррадарпроект"
внесено уточнення до попереднього
листа в частині площі, зазначивши, що
загальна площа по договору оренди №5894
від 30.06.2011 складає 255,4 кв.м.

З вищевикладеного вбачається, що між
орендодавцем та орендарем йде
листування та переговори щодо внесення
змін до Договору оренди №5894 від 30.06.2011,
тобто в них відсутні наміри для
припинення спірного договору.

Відповідно до п. 3 ст. 17 Закону України
«Про оренду державного та комунального
майна» Після закінчення терміну
договору оренди орендар, який належним
чином виконував свої обов'язки за
договором, має переважне право, за
інших рівних умов, на укладення
договору оренди на новий термін, крім
випадків, якщо орендоване майно
необхідне для потреб його власника. У
разі якщо власник має намір
використовувати зазначене майно для
власних потреб, він повинен письмово
попередити про це орендаря не пізніше
ніж за три місяці до закінчення терміну
договору.

Статтями 764, 785 Цивільного кодексу
України визначено, що якщо наймач
продовжує користуватися майном після
закінчення строку договору найму, то,
за відсутності заперечень наймодавця
протягом одного місяця, договір
вважається поновленим на строк, який
був раніше встановлений договором. У
разі припинення договору найму наймач
зобов'язаний негайно повернути
наймачеві річ у стані, в якому вона була
одержана, з урахуванням нормального
зносу, або у стані, який було обумовлено
в договорі.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна", договір оренди припиняється в
разі закінчення строку, на який його
було укладено.

Згідно із ч. 1 ст. 27 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна", у разі розірвання договору
оренди, закінчення строку його дії та
відмови від його продовження або
банкрутства орендаря він зобов'язаний
повернути орендодавцеві об'єкт оренди
на умовах зазначених у договорі оренди.

З вказаних правових норм вбачається, що
після закінчення строку дії договору, в
разі заперечень орендодавця щодо
подальшого користування орендарем
орендованих приміщень протягом місяця
після закінчення строку дії договору,
такий договір оренди припиняється, а
орендар зобов'язаний звільнити
орендоване приміщення та передати його
орендодавцю.

Відповідно до пункту 4.1. постанови
пленуму Вищого господарського суду
України, від 29.05.2013 № 12 "Про деякі
питання практики застосування
законодавства про оренду (найм) майна"
зі змісту статей 759, 763 і 764 Цивільного
кодексу України, частини другої статті
291 Господарського кодексу України,
частини другої статті 17 та частини
другої статті 26 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна" вбачається, що після закінчення
строку договору оренди він може бути
продовжений на такий самий строк, на
який цей договір укладався, за умови,
якщо проти цього не заперечує
орендодавець.

Відтак якщо на дату закінчення строку
договору оренди і протягом місяця
після закінчення цього строку мали
місце заперечення орендодавця щодо
поновлення договору на новий строк, то
такий договір припиняється.

Відповідно до норм статей 2 та 3 Закону
України "Про оренду державного та
комунального майна" правовою підставою
користування комунальним майном є
договір оренди. Так як відсутні
заперечення орендодавця - Регіональне
відділення Фонду державного майна
України по м. Києву, щодо продовження
строку користування об'єктом оренди,
тому договір вважається продовженим на
той самий строк, згідно п. 10.4 Договору, а
у відповідача відсутні правові
підстави для звільнення та повернення
орендованого майна (вбудовані
нежитлові приміщення побутового
корпусу цеху №3 (на2-му поверсі 3-ох
поверхової будівлі) загальною площею 172
кв.м. (приміщення адміністративного
призначення - 31,5 кв.м. та приміщення
виробничого призначення - 140,5 кв.м.) та
вбудовані нежитлові приміщення
побутового корпусу цеху №1 (на 1-му
поверсі 2-ох поверхової будівлі)
загальною площею 83,4 кв.м., що
розташовані за адресою: м. Київ, вул.
Вінницька, 14/39.

Твердження відповідача, що задоволення
даного позову призведене до
унеможливлення виконання договору від
11.08.2014 №294/14/54, судом визнано
необґрунтовані, враховуючи, що спірний
договір та вказаний договір мають
різну правову природу та не стосуються
один одного.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

В порушення ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України
прокурором не доведено у спосіб
встановлений ст. 34 цього ж Кодексу
законних підстав для задоволення
позовних вимог. Доводи, викладені у
його позовній заяві спростовані
доданими до позову документами та
поясненнями відповідача, а тому суд не
знаходить підстав для задоволення
позову.

Приймаючи рішення зі справи,
провадження в якій порушено за заявою
прокурора, господарський суд у разі
повного або часткового задоволення
позову (скарги) стягує судовий збір з
відповідача (повністю або пропорційно
задоволеним вимогам), якщо він не
звільнений від сплати судового збору; у
разі ж повної або часткової відмови в
позові судовий збір стягується з
визначеного прокурором позивача (так
само повністю або пропорційно
задоволеним вимогам), за винятком
випадків, коли останнього звільнено
від сплати судового збору та коли
позивачем у справі є сам прокурор.
Стягнення відповідних сум судового
збору здійснюється в доход державного
бюджету України у розмірі, визначеному
згідно з частиною першою статті 4
Закону України "Про судовий збір",
виходячи з розміру мінімальної
заробітної плати, встановленого
законом на 1 січня того календарного
року, в якому відповідна заява або
скарга подавалася до суду (п.4.6
постанови пленуму ВГСУ №7 від 21.02.2013).

У зв'язку із задоволенням позову,
згідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається на
відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1.У задоволенні позовних вимог
відмовити повністю.

2.Стягнути з Міністерства оброни
України (03168, м. Київ, пр.-т.
Повітрофлотський, 6, код 00034022) в доход
Державного бюджету України (одержувач:
Головне управління Державної
казначейської служби України у м.
Києві, , МФО: 820019, рахунок №
3001, код платежу: 22030001) судовий збір
- 1 218,00 грн. (одна тисяча двісті
вісімнадцять гривень 00 коп.).

3.Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

4.Після набрання рішенням законної сили
видати наказ.

Дата підписання

повного тексту рішення: 07.11.2014.

Головуючий суддя

М.Є. Літвінова

Судді
І.І.
Борисенко

В.П. Босий