ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2014 року
Справа № 915/1638/14

за позовом: Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 /АДРЕСА_2/

до відповідача: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 /АДРЕСА_1/

про стягнення 28792,00 грн.

Суддя Бездоля Д.О.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: ОСОБА_3 (довіреність
від 26.10.2014 № 739)

CУТЬ СПОРУ: позивач звернувся до
господарського суду з позовом до
відповідача про стягнення з останнього
36007,27 грн. основного боргу, 2784,73 грн.
пені, 7201,45 грн. штрафу, 532,79 грн. 3% річних
та 3454,68 грн. інфляційних нарахувань.

Ухвалою суду від 28.10.2014
провадження у справі в частині
позовних вимог позивача про стягнення
з відповідача 7201,45 грн. штрафу, 532,79 грн.
3% річних та 3454,68 грн. інфляційних
нарахувань було припинено на підставі
п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

У судовому засіданні 28.10.2014 позивач
подав суду заяву про зменшення розміру
позовних вимог, в якій просить суд
стягнути з відповідача 26007,27 грн.
основного боргу та 2784,73 грн. пені.

Господарський суд прийняв дану заяву
позивача до розгляду.

Заявлений позов позивач обґрунтовує
неналежним виконанням відповідачем
своїх зобов'язань з оплати товару,
переданого йому позивачем за договором
купівлі-продажу товарно-матеріальних
цінностей від 01.01.2013 № 3, укладеним між
сторонами.

Відповідач позов позивача визнав
повністю.

Ухвалою суду від 13.10.2014 провадження у
справі було порушено, позовна заява
прийнята до розгляду, розгляд справи
призначений на 27.10.2014 о 15 год. 00 хв.

У судовому засіданні 27.10.2014 судом
оголошувалась перерва до 28.10.2014 о 10 год.
30 хв.

Дослідивши матеріали справи та
заслухавши учасників судового процесу,
суд -

ВСТАНОВИВ:

01.01.2013 між сторонами був укладений
договір купівлі-продажу
товарно-матеріальних цінностей № 3
(далі - договір), за яким позивач
зобов'язався передати у власність
відповідача товар, а останній, в свою
чергу, - прийняти та сплатити вартість
цього товару.

Згідно з п. 6.3. договору відповідач
зобов'язався сплатити позивачу
загальну ціну товару протягом 25
банківських днів з дня відвантаження
товару.

Відповідно до п.7.2. договору за
несвоєчасну оплату товару понад 10 днів
відповідач зобов'язаний сплатити, крім
процентів за використання грошових
коштів, вказаних у п. 7.1., пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
несплаченої суми за кожний день
затримки платежу.

Відповідно до п. 10.1. договору договір
укладений на термін за дати підписання
до 31 грудня 2014 року.

На виконання умов договору, позивач
передав відповідачу у власність товар
на суму 36007,27 грн., що підтверджується
накладними від 25.12.2013 № 11, від 10.01.2014 № 1,
від 31.07.2014 № 2, поясненнями сторін та
актом звірки № 504, підписаним сторонами
станом на 27.10.2014.

Відповідач свої зобов'язання за
договором в частині оплати вказаного
товару виконав частково, сплативши
позивачу лише 10000,00 грн., що
підтверджується квитанцією від 18.08.2014,
актом звірки № 504, підписаним сторонами
станом на 27.10.2014, та поясненнями сторін.

Таким чином, станом на час вирішення
даного спору сума основного боргу
відповідача перед позивачем становить
26007,27 грн., що визнається відповідачем.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень,
господарський суд вважає, що позов
позивача підлягає повному задоволенню
з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 525, 526 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно з ч. 5 ст. 78 ГПК України у разі
визнання відповідачем позову
господарський суд приймає рішення про
задоволення позову за умови, що дії
відповідача не суперечать
законодавству або не порушують прав і
охоронюваних законом інтересів інших
осіб.

Як встановлено судом станом на час
вирішення даного спору сума основного
боргу відповідача перед позивачем
становить 26007,27 грн., а отже позов
позивача в цій частині підлягає
повному задоволенню господарським
судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського
кодексу України учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

Згідно з ч. 2 ст. 217 Господарського
кодексу України у сфері господарювання
застосовуються такі види
господарських санкцій: відшкодування
збитків; штрафні санкції;
оперативно-господарські санкції.

Відповідно до ч. 1 ст. 230
Господарського кодексу України
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Як встановлено судом у п. 7.2.
договору сторони передбачили, що за
несвоєчасну оплату товару понад 10 днів
відповідач зобов'язаний сплатити, крім
процентів за використання грошових
коштів, вказаних у п. 7.1., пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
несплаченої суми за кожний день
затримки платежу.

Згідно з ч. 5 ст. 78 ГПК України у
разі визнання відповідачем позову
господарський суд приймає рішення про
задоволення позову за умови, що дії
відповідача не суперечать
законодавству або не порушують прав і
охоронюваних законом інтересів інших
осіб.

За цих підстав, суд, перевіривши
наданий позивачем розрахунок,
враховуючи повне визнання позову
відповідачем, вважає, що позов позивача
в частині стягнення з відповідача пені,
нарахованої за період з 27.01.2014 по 31.08.2014
окремо по кожній накладній, в сумі 2784,73
грн. також підлягає повному
задоволенню судом.

Згідно з ст. 49 ГПК України судові
витрати підлягають покладенню на
відповідача.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 4-3, 32, 33, 34, 43, 44,
49, 82, 82-1, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, номер НОМЕР_1) на
користь Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, номер НОМЕР_2) 26007
(двадцять шість тисяч сім) грн. 27 коп.
основного боргу, 2784 (дві тисячі сімсот
вісімдесят чотири) грн. 73 коп. пені та 1418
(одна тисяча чотириста вісімнадцять)
грн. 00 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення місцевим господарським
судом. У разі якщо в судовому засіданні
було оголошено лише вступну та
резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 29.10.2014.

Суддя

Д.О.Бездоля