ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2014 р.Справа № 922/3935/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Суслової В.В.

при секретарі судового засідання
Дородіної І.А.

розглянувши справу

за позовом Рівненський МВ УМВС
України в Рівненській області, м. Рівне
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Алькасар-ЛТД", м.
Харків про виконання договірних
зобов'язань за участю представників
сторін:

позивача - не з'явився;

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Рівненський МВ УМВС України в
Рівненській області звернувся до
господарського суду Харківської
області з позовом, в якому просить
зобов'язати Товариство з обмеженою
відповідальністю "Алькасар - ЛТД"
виконати пункти 2.1, 6.3.4, 6.3.5, 6.3.7 договору
№ 50/18774 від 24.07.2012 року та додатку № 1 до
нього в повному обсязі, а саме:

- 2.1. Виконати за власний рахунок
передбачені цим Договором роботи зі
створення стаціонарної системи відео
спостереження;

- 6.3.4. В рамках технічного рішення
забезпечити передачу відеосигналу з
камер до оброблювального центру за
адресою: м. Рівне, вул. Пушкіна, 4;

- 6.3.5. Розробити схему розташування
відеокамер: камери СВК повинні бути
розташовані таким чином, щоб
забезпечити постійний відео контроль
за транспортними засобами по всій
ширині проїзної частини та можливість
автоматичного читання номерних знаків;

6.3.7. Організувати канали зв'язку між
елементами СВК. Технічне завдання не
обмежує варіанти технічного рішення
щодо організацій ліній зв'язку;

- пункт додатку № 1 до Договору, яким
передбачено, що учасник зобов'язаний за
власний рахунок виконати повний
комплекс монтажно-налагоджувальних
робіт, пов'язаних зі створенням системи
відео нагляду, у відповідності з
діючими правилами та комплексне
налагодження елементів системи.

Судові витрати у розмірі 1218,00 грн.
позивач також просить покласти на
відповідача.

У судове засідання 03 листопада 2014 року
представник позивача свого
представника не направив, однак в
матеріалах справи міститься долучене
клопотання позивача за вх. № 35755 про
проведення судового засідання за
відсутності представника позивача за
наявними у справі матеріалами.

Відповідач свого представника у
призначене судове засідання також не
направив, відзив на позовну заяву не
надав. Ухвала про порушення
провадження у справі від 17 вересня 2014
року повернулась до суду з позначкою
пошти "Адресат вибув". Відповідно до
Витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців, місцезнаходження
відповідача: 61001, м. Харків, пр. Гагаріна,
41/2, офіс.107 та саме за цією адресою
відповідачу направлялись ухвали суду у
справі №922/3935/14. Крім того ухвали суду
також були направлені за іншими
адресами, вказаними в позові, однак
були повернуті до суду з позначкою
пошти "За закінченням строку
зберігання".

У постанові пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від 26
грудня 2011 року "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" зазначено, що у разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.
Таким чином, суд вважає, що відповідач -
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Алькасар-ЛТД"
належним чином був повідомлений про
дату, час та місце судового засідання.

Приймаючи до уваги принципи
змагальності та диспозитивності
господарського процесу, закріплені
пунктом 4 частини 3 статті 129
Конституції України, статтею 4-3 та
статтею 33 Господарського
процесуального кодексу України, суд
вважає, що господарським судом в межах
наданих йому повноважень сторонам
створені усі належні умови для надання
доказів у справі та є підстави для
розгляду справи за наявними у справі
матеріалами у відповідності до статті
75 Господарського процесуального
кодексу України.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
всебічно, повно дослідивши матеріали
справи та надані докази, суд встановив
наступне.

24 липня 2012 року між Рівненським міським
відділом Управління МВС України в
Рівненській області (замовник) та ТОВ
"Алькасар-ЛТД" (учасник) укладено
Договір № 50/18774 про закупівлю товару за
державні кошти (далі Договір).

Відповідно до пункту 1.1 Договору,
Учасник зобов'язується у липні - грудні
2012 року поставити Замовникові
Апаратуру радіо і
телевізійну-передавальну (стаціонарні
системи відеоспостереження та
обладнання до них - 6 найменувань) (код
згідно Державного класифікатора
продукції та послуг ДК 016-97-32.20.1),
зазначене в Додатку № 1, а Замовник -
прийняти і оплатити такий товар.

Згідно з пунктом 1.2. Договору,
найменування товару та вимоги, що
встановлюються, а також вартість
товару відображені в Додатку № 1, що є
невід'ємною частиною договору.

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що
Учасник повинен передати Замовнику
товар відповідної якості та
маркірування, який повинен мати
сертифікат або інший документ, що
засвідчує якість даного товару та
виконати за власний рахунок
передбачені цим Договором роботи зі
створення стаціонарної системи відео
спостереження;

Відповідно до п. 3.1. Договору, ціна цього
Договору становить 398150,28 грн., в тому
числі ПДВ 20% - 66358,38 грн.

Пунктом 6.1.1. Договору передбачено, що
Замовник зобов'язаний своєчасно та в
повному обсязі сплачувати за
поставлений товар та приймати
поставлений товар згідно з видатковими
накладними, актами прийому-передачі на
товар ( п. 6.1.2. Договору).

Відповідно до пункту 6.3.4. Договору,
Учасник зобов'язаний в рамках
технічного рішення забезпечити
передачу відеосигналу з камер до
оброблювального центру за адресою: м.
Рівне, вул. Пушкіна, 4.

Згідно з п. 6.3.5. Договору, Учасник
зобов'язаний розробити схему
розташування відеокамер: камери СВК
повинні бути розташовані таким чином,
щоб забезпечити постійний
відеоконтроль за транспортними
засобами по всій ширині проїзної
частини та можливість автоматичного
читання номерних знаків.

Пунктом 6.3.7. Договору передбачено, що
Учасник зобов'язаний організувати
канали зв'язку між елементами СВК.
Технічне завдання не обмежує варіанти
технічного рішення щодо організацій
ліній зв'язку.

Також одним із пунктів Додатку № 1 до
Договору передбачено, що учасник
зобов'язаний за власний рахунок
виконати повний комплекс
монтажно-налагоджувальних робіт,
пов'язаних зі створенням системи відео
нагляду, у відповідності з діючими
правилами та комплексне налагодження
елементів системи.

Пунктом 7.1 Договору передбачено, що у
разі невиконання або неналежного
виконання своїх зобов'язань за
Договором сторони несуть
відповідальність передбачену Законами
та цим Договором.

Однак, як вбачається з матеріалів
справи, відповідачем, як стороною
вказаного Договору, не були виконані у
повному обсязі зобов'язання, зокрема
передбачені пунктами 2.1., 6.3.4., 6.3.5., 6.3.7.,
Договору № 50/18774 від 24.07.2012 року та
Додатком № 1 до нього.

В матеріалах справи знаходяться листи
із зазначенням дати приїзду фахівців
ТОВ "Алькасар-ЛТД" для підключення
систем відеоспостереження, а саме: лист
від 16.11.2012 року за вих. № 40, лист від
29.12.2012 року за вих. № 46, лист від 28.02.2013
року за вих. № 51, лист від 18.03.2013 року
вих. № 7, лист від 18.04.2013 року за вих. № 7.
В останньому листі від 18.04.2013 року було
зазначено, що приїзд фахівців
відповідача неможливий у зв'язку із
хворобою відповідальної особи. З того
часу, як вказує позивач, відповідач
більше не здійснював повідомлення про
прибуття своїх працівників.

Як свідчать матеріали справи, позивач
намагався врегулювати спір, надіславши
30.09.2013 року на адресу відповідача, яка
була зазначена в Договорі та листах
відповідача, а саме: пр. Гагаріна, 41/2,
офіс. 107, м. Харків рекомендованим
листом претензію за вих. № 5032309, що була
повернута з відміткою Харківського
відділення Укрпошти із зазначенням
причини повернення - "За закінченням
строку зберігання", що й стало
підставою для звернення позивача до
суду з цим позовом за захистом свого
порушеного права.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, з урахуванням
фактичних та правових підстав позовних
вимог, суд виходить з наступного.

У відповідності зі статтею 173
Господарського кодексу України (далі -
ГК України) та статтею 509 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України),
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або
утримуватися від певних дій, а інший
суб'єкт (управлена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконати її
обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть
виникати, зокрема, з господарського
договору та інших угод, передбачених
законом, а також з угод, не передбачених
законом, але таких, які йому не
суперечать (ст. 174 ГК України).

Відповідно до частини 7 статті 179 ГК
України, господарські договори
укладаються за правилами,
встановленими Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків (ст. 626 ЦК
України).

Відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості. Зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства (ст.ст. 627, 628 ЦК України).

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 525 ЦК
України, одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше
не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 526 ЦК України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
530 ЦК України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до частини 1 статті 610 ЦК
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало
до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в
натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші
способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової)
шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або
інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено обов'язок доказування
кожною стороною тих обставин, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень .

Відповідно ч. 1 ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Наведені законодавчі приписи та
установлені фактичні дані щодо
невиконання відповідачем взятих на
себе зобов'язань за договором, дають
підстави для висновку суду про
правомірність позовних вимог та
задоволення позову у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України.
Судовий збір покладається: у спорах, що
виникають при укладанні, зміні та
розірванні договорів, - на сторону, яка
безпідставно ухиляється від прийняття
пропозицій іншої сторони, або на
обидві сторони, якщо господарським
судом відхилено частину пропозицій
кожної із сторін. Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються: при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України,
ст. ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зобов'язати Товариство з обмеженою
відповідальністю "Алькасар - ЛТД"
виконати пункти 2.1, 6.3.4, 6.3.5, 6.3.7 Договору
№ 50/18774 про закупівлю товару за
державні кошти, укладеного між
Рівненським міським відділом
Управління МВС України в Рівненській
області (33028, м. Рівне, вул. Пушкіна, 4, ) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Алькасар-ЛТД" (61001, м.
Харків, пр. Гагаріна, 41/2, офіс 107, ) 24.07.2012 року та додатку № 1
до нього в повному обсязі, а саме:

- 2.1. Виконати за власний рахунок
передбачені цим Договором роботи зі
створення стаціонарної системи відео
спостереження;

- 6.3.4. В рамках технічного рішення
забезпечити передачу відеосигналу з
камер до оброблювального центру за
адресою: м. Рівне, вул. Пушкіна, 4;

- 6.3.5. Розробити схему розташування
відеокамер: камери СВК повинні бути
розташовані таким чином, щоб
забезпечити постійний відео контроль
за транспортними засобами по всій
ширині проїзної частини та можливість
автоматичного читання номерних знаків;

6.3.7. Організувати канали зв'язку між
елементами СВК. Технічне завдання не
обмежує варіанти технічного рішення
щодо організацій ліній зв'язку;

- пункт додатку № 1 до Договору, яким
передбачено, що учасник зобов'язаний за
власний рахунок виконати повний
комплекс монтажно-налагоджувальних
робіт, пов'язаних зі створенням системи
відео нагляду, у відповідності з
діючими правилами та комплексне
налагодження елементів системи.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Алькасар-ЛТД" (61001, м.
Харків, пр. Гагаріна, 41/2, офіс 107, ) на користь Рівненського
міського відділу Управління МВС
України в Рівненській області (33028, м.
рівне, вул. Пушкіна, 4, ,
р/р 9100 ГУ ДКСУ у Рівненській
області, МФО 833017) - 1218,00 грн. судового
збору.

Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 06.11.2014 р.

Суддя В.В. Суслова

справа № 922/3935/14