ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2014 року Справа № 43/633-15/284-б
Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого -Білошкап О.В.,суддів
-Міщенка П.К., Погребняка В.Я.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві касаційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк "Актив-банк" на
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 26.08.2014 та
ухвалу господарського суду міста Києва
від 09.07.2014 в частині задоволення
клопотання ліквідатора та покладення
на ПАТ "КБ "Актив-банк" оплати послуг
ліквідатора по справі № 43/633-15/284-б за
заявою Приватного підприємства "Фірма
"Сатурн" про визнання банкрутом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Толока", -

в с т а н о в и в:

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 09.07.2014 (суддя Івченко А.М.)
задоволено клопотання ліквідатора
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Толока" арбітражного
керуючого Ванжули Я.В. та покладено
обов'язок щодо оплати послуг
ліквідатора ТОВ "Толока" арбітражного
керуючого Ванжули Я.В. за період з 26.02.2012
по 08.07.2014 у розмірі 56552,76 грн. на
кредитора - ПАТ "КБ "Актив-банк".

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 26.08.2014 (колегія
суддів: Сотніков С.В. - головуючий,
Остапенко О.М., Разіна Т.І.) апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства "Комерційний банк
"Актив-банк" залишено без задоволення,
ухвалу господарського суду міста Києва
від 09.07.2014 залишено без змін.

Публічне акціонерне товариство
"Комерційний банк "Актив-банк"
звернулось до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою, в
якій просить постанову Київського
апеляційного господарського суду від
26.08.2014 та ухвалу господарського суду
міста Києва від 09.07.2014 в частині
задоволення клопотання та покладення
на ПАТ "КБ "Актив-банк" оплати послуг
ліквідатора скасувати та прийняти нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
клопотання ліквідатора щодо оплати
його послуг, посилаючись на порушення
та неправильне застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права.

Представники сторін в судове засідання
не з'явились, про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином.
Тому колегія суддів вважає можливим
розглянути справу у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді Білошкап
О.В., перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів прийшла до висновку, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
ухвалою господарського суду м. Києва

від 01.09.2006 порушено провадження по
справі про визнання банкрутом ТОВ
"Толока" в порядку ст.52 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
за заявою Приватного підприємства
"Фірма "Сатурн" .

Постановою господарського суду міста
Києва від 15.09.2006 ТОВ "Толока" визнано
банкрутом та відкрито ліквідаційну
процедуру, ліквідатором банкрута
призначено арбітражного керуючого
Добродуба О.Я.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 01.02.2007р. припинено процедуру
ліквідації ТОВ "Толока", введено
процедуру розпорядження майном
боржника, розпорядником майна
призначено арбітражного керуючого
Добродуба О.Я.

Ухвалою суду від 24.12.2008 визнано ВАТ "КБ
"Актив-банк" (правонаступником якого є
ПАТ "КБ "Актив-банк") кредитором
боржника на суму 8138272,32 грн., внесено
вимоги банку до реєстру вимог
кредиторів в сумі 7835730,46 грн. до вимог
першої черги, 302541,86 грн. до вимог шостої
черги, затверджено нову редакцію
реєстру вимог кредиторів ТОВ "Толока"
станом на 11.11.2008р.

Постановою господарського суду міста
Києва від 10.08.2010 ТОВ "Толока" визнано
банкрутом та відкрито ліквідаційну
процедуру, ліквідатором банкрута
призначено арбітражного керуючого
Добродуба О.Я.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 26.06.2012 задоволено клопотання
ліквідатора ТОВ "Толока" арбітражного
керуючого Добродуба О. Я. та звільнено
його від обов'язків ліквідатора,
призначено ліквідатором банкрута
арбітражного керуючого Ванжулу Я.В.

Рішенням комітету кредиторів у складі
ПАТ "КБ "Актив-банк" та ТОВ "Торговий дім
"Корпорація Тілл" (протокол № 5 від
28.09.2012) затверджено оплату праці
ліквідатора у розмірі двох мінімальних
заробітних плат плюс 5% від суми, яка
буде перерахована конкурсним
кредиторам в рахунок погашення їх
вимог.

01.04.2014р. ліквідатор ТОВ "Толока" Ванжула
Я.В. звернувся до суду з заявою про
дострокове припинення обов'язків
ліквідатора.

08.07.2014р. ліквідатор банкрута Ванжула
Я.В. звернувся до суду з клопотанням
про оплату його послуг за проведену
роботу з покладенням обов'язку сплати
цих витрат на кредитора - ПАТ "КБ
"Актив-банк".

Задовольняючи клопотання ліквідатора
ТОВ "Толока" арбітражного керуючого
Ванжули Я.В. та покладаючи обов'язок
щодо оплати його послуг за період з
26.02.2012 по 08.07.2014 у розмірі 56552,76 грн. на
кредитора - ПАТ "КБ "Актив-банк", суд
першої інстанції послався на те, що
оплата послуг арбітражного керуючого у
даній справі повинна здійснюватись за
рахунок коштів кредиторів, а оскільки
три з чотирьох членів комітету
кредиторів перестали приймати участь у
розгляді даної справи, оплату послуг
ліквідатора необхідно покласти на
кредитора ПАТ "КБ "Актив-банк", який
приймає участь у даній справі.

Суд апеляційної інстанції погодився з
таким висновком суду першої інстанції,
зазначивши при цьому про те, що
кредиторські вимоги банку складають
значну частку від загальної суми
(18808551,76 грн.) кредиторських вимог до
боржника.

Однак, колегія суддів Вищого
господарського суду не погоджується з
таким висновком судів попередніх
інстанцій з наступних підстав.

Згідно статті 4-1 ГПК України
господарські суди розглядають справи
про банкрутство в порядку провадження,
передбаченого цим Кодексом, з
урахуванням особливостей,
встановлених Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Статтею 31 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
передбачено, що надання послуг
професійного (ліцензованого)
арбітражного керуючого відбувається
на платній основі.

Відповідно до п. 10 ст. 31 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
оплата послуг, відшкодування витрат
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, керуючого санацією, ліквідатора)
у зв'язку з виконанням ним своїх
обов'язків здійснюються в порядку,
встановленому цим Законом, за рахунок
коштів, одержаних від продажу майна
боржника, або за рахунок коштів
кредиторів чи коштів, одержаних у
результаті виробничої діяльності
боржника.

Оплата послуг арбітражного керуючого
за період від дня винесення ухвали про
порушення провадження у справі про
банкрутство і до дня першого засідання
комітету кредиторів, на якому
встановлюється розмір оплати послуг та
відшкодування витрат арбітражного
керуючого, здійснюється кредитором або
боржником, за заявою якого порушено
справу, у максимальному розмірі,
визначеному цією статтею.

Тобто, цим положенням встановлюється
період, за який оплата послуг
арбітражного керуючого проводиться за
рахунок ініціюючого кредитора.

У випадку, коли оплата послуг
арбітражного керуючого здійснюється
не за рахунок коштів, одержаних від
продажу майна боржника, чи коштів,
одержаних у результаті виробничої
діяльності боржника, то така оплата
повинна здійснюватись за рахунок
коштів кредиторів.

Як встановили суди попередніх
інстанцій, розрахунок з кредиторами в
результаті вжитих заходів здійснено не
було, майнові активи боржника у вигляді
цінних паперів (акцій) не реалізовано,
дебіторську заборгованість в розмірі
460000,00 грн. списано з тих підстав, що
емітент акцій - ВАТ "Гніванський
підшипниковий завод", власником
корпоративних прав якого є боржник,
знаходиться в процедурі банкрутства на
стадії ліквідації.

08.07.2014р. ліквідатор ТОВ "Толока"
арбітражний керуючий Ванжула Я.В.
звернувся до господарського суду з
клопотанням про оплату його послуг, в
якому просив покласти обов'язок щодо
оплати його послуг ліквідатора за
період з 26.06.2012 по 08.07.2014 в розмірі 56552,76
грн. на кредитора ПАТ "КБ "Актив-банк",
пославшись на те, що банк активно
приймає участь у розгляді даної
справи, а рішенням комітету кредиторів
(протокол № 5 від 28.09.2012) затверджено
оплату праці ліквідатора у розмірі
двох мінімальних заробітних плат.

Згідно ч.4 ст. 16 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
кількість голосів на комітеті
кредиторів визначається пропорційно
кількості грошових вимог кредиторів,
кратній тисячі гривень.

Відповідно до п.1 ст. 31 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
яка встановлює черговість задоволення
вимог кредиторів, у першу чергу
задовольняються, зокрема, витрати,
пов'язані з провадженням у справі про
банкрутство в господарському суді та
ліквідаційної комісії, в тому числі -
витрати на оплату праці арбітражних
керуючих (розпоряднику майна,
керуючому санацією, ліквідатору).

Згідно п.3 ст. 31 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" у
разі недостатності коштів, одержаних
від продажу майна банкрута, для повного
задоволення всіх вимог однієї черги
вимоги задовольняються пропорційно
сумі вимог, що належить кожному
кредиторові однієї черги.

Таким чином, керуючись принципом
пропорційності голосів кредиторів
кількості їх грошових вимог відповідно
до ст. 16 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом",
господарський суд вправі застосувати
такий принцип пропорційності до
розподілу між кредиторами витрат,
пов'язаних з проведенням процедури
розпорядження майном та ліквідаційної
процедури, зокрема, витрат на оплату
праці арбітражних керуючих
(розпоряднику майна, керуючому
санацією, ліквідатору).

З матеріалів справи вбачається, що
ухвалою суду першої інстанції від
27.04.2007 визнано кредиторами боржника:
Управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань у м. Києві, Святошинську
міжрайонну виконавчу дирекцію Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, Управління
Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва, ПП "Фірма
"Сатурн", ТОВ "Хімінвесттрейд", ТОВ
"Торговий дім "Корпорація Тілл", ТОВ
"Вікор Трейд" та затверджено реєстр
вимог кредиторів на загальну суму
10489961,54 грн.

Поклавши обов'язок щодо сплати послуг
ліквідатора на кредитора - ПАТ "КБ
"Актив-банк" та звільнівши від оплати
цих послуг інших кредиторів, які
перестали приймати участь у судових
засіданнях, суд першої інстанції
порушив вимоги Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
що передбачають оплату послуг
арбітражного керуючого, зокрема п. 10 ст.
31 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" , який
покладає обов'язок щодо оплати послуг
арбітражного керуючого на всіх
кредиторів.

Крім того, суд першої інстанції не
розглянув можливість застосування
принципу пропорційності голосів
кредиторів до розподілу витрат,
пов'язаних з проведенням ліквідаційної
процедури за відсутності коштів від
реалізації майна боржника.

Судом першої інстанції було задоволено
клопотання ліквідатора ТОВ "Толока"
арбітражного керуючого Ванжули Я.В. про
оплату його послуг за період з 26.02.2012 по
08.07.2014. При цьому, суд першої інстанції
не врахував, що арбітражного керуючого
Ванжулу Я.В. було призначено
ліквідатором банкрута ухвалою суду від
26.06.2012.

Також колегія суддів зазначає, що при
визначенні розміру оплати послуг
ліквідатора під час здійснення ним
ліквідаційної процедури суд першої
інстанції повинен був не тільки
дослідити період здійснення
ліквідатором Ванжулою Я.В.
ліквідаційної процедури банкрута, а й
фактичні дії, які вчинялись
ліквідатором в цей період.

В матеріалах справи відсутній звіт
арбітражного керуючого Ванжули Я.В. про
виконану ним роботу щодо ліквідації
банкрута за період з 26.02.2012 по 08.07.2014.

Суд апеляційної інстанції на вказані
порушення суду першої інстанції уваги
не звернув та безпідставно залишив в
силі ухвалу, яка прийнята з порушенням
вимог закону.

Відповідно до статті 111-7 ГПК України
касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або в постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

З урахуванням вищезазначеного,
виходячи із меж перегляду справи
касаційною інстанцією, встановлених
ст. 111-7 ГПК України, відповідно до яких
правова оцінка обставин та
достовірності доказів є виключно
прерогативою судів першої та
апеляційної інстанцій, колегія суддів
прийшла до висновку, що постанова
Київського апеляційного
господарського суду від 26.08.2014 та
ухвала господарського суду міста Києва
від 09.07.2014 в частині задоволення
клопотання ліквідатора та покладення
на ПАТ "КБ "Актив-банк" обов'язку щодо
оплати послуг ліквідатора прийняті з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, тому підлягають
скасуванню, а справа - передачі на
новий розгляд до господарського суду
міста Києва .

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Актив-банк" задовольнити
частково.

Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 26.08.2014 та
ухвалу господарського суду міста Києва
від 09.07.2014 в частині задоволення
клопотання ліквідатора та покладення
на ПАТ "КБ "Актив-банк" оплати послуг
ліквідатора по справі № 43/633-15/284-б
скасувати.

Справу № 43/633-15/284-б передати на новий
розгляд до господарського суду міста
Києва.

Головуючий: Білошкап О.В. Судді:Міщенко
П.К. Погребняк В.Я.