ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2014 року Справа № 921/329/14-г/17
Вищий господарський суд України у
складі колегії:

головуючого - судді Малетича М.М.,

суддів: Круглікової
К.С.,

Мамонтової
О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Товариства
з обмеженою відповідальністю "Даарія
Плюс" на постанову Львівського
апеляційного господарського суду від
03.09.2014 року у справі № 921/329/14-г/17
господарського суду Тернопільської
області за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Женева" до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Даарія Плюс" про
витребування нерухомого майна з чужого
незаконного володіння,

за участю представників:

Позивача: Кедес О.О., дов. б/н від 27.10.2014
року,

Відповідача: Осколков І.Л., дов. б/н від
09.01.2014 року.

В с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Женева" (далі - ТОВ
"Женева", Позивач) звернулось до
господарського суду Тернопільської
області з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Даарія
Плюс" (далі - ТОВ "Даарія Плюс",
Відповідач) про витребування з
незаконного володіння нерухомого
майна, а саме - приміщення
подарункового магазину, загальною
площею 124,0 кв.м., який знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням господарського суду
Тернопільської області від 23.06.2014 року
у задоволенні позовних вимог ТОВ
"Женева" відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 03.09.2014 року
рішення господарського суду
Тернопільської області від 23.06.2014 року
скасовано та прийнято нове рішення,
яким позовні вимоги задоволено:
витребувано у ТОВ "Даарія Плюс"
нерухоме майно - приміщення
подарункового магазину, розташованого
за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний
номер 21303784 та повернуто його у
володіння ТОВ "Женева".

У поданій касаційній скарзі,
Відповідач, посилаючись на порушення
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
зокрема ст.ст. 204, 328, 388, 600, 654 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України), ст. 34
Закону України "Про іпотеку" (далі - ЗУ
"Про іпотеку"), ст.ст. 3, 4 Закону України
"Про державну реєстрацію прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - ЗУ
"Про державну реєстрацію прав на
нерухоме майно та їх обтяжень"), просить
скасувати постанову суду апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення
суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення представників
сторін, вивчивши матеріали справи та
обговоривши доводи касаційної скарги,
проаналізувавши на підставі фактичних
обставин справи застосування норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Як видно з матеріалів справи та
встановлено судами попередніх
інстанцій, на підставі рішення
Виконавчого комітету Тернопільської
міської ради № 1702 від 07.11.2007 року за ТОВ
"Женева" було зареєстровано нерухоме
майно - приміщення подарункового
магазину, заг. площею 124,0 м.кв., який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що
підтверджується свідоцтвом про право
власності на нерухоме майно, виданого
Виконавчим комітетом Тернопільської
міської ради 05.12.2007 року та витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно № 16932332 від 05.12.2007 року.

Крім того, 25.02.2010 року між ТОВ "Женева"
(Боржник) та адвокатом ОСОБА_4 (Кредитор)
було укладено угоду про врегулювання
боргових зобов'язань, відповідно до
умов якої Боржник визнав і підтвердив
свій борг на користь Кредитора станом
на день укладення даної угоди у сумі
2000000,00 грн. за договором № 21/07-05 про
надання правової допомоги від 21.07.2005
року та зобов'язався повернути борг у
строк до 25.02.2012 року.

При цьому, умовами вказаної угоди про
врегулювання боргових зобов'язань
передбачалось, що у разі не погашення,
несвоєчасного погашення боргу Боржник
з метою припинення боргового
зобов'язання та погашення боргу в
порядку відступного передає Кредитору
належне йому на праві власності
нерухоме майно, а саме - магазин
"ІНФОРМАЦІЯ_1", який знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2 та приміщення
подарункового магазину, що знаходиться
за адресою АДРЕСА_1.

Також, 25.02.2010 року між ТОВ "Женева"
(Боржник), в особі директора ОСОБА_5 та
адвокатом ОСОБА_4 (Кредитор) було
підписано акт приймання-передачі
нерухомого майна в порядку
відступного, з якого вбачається, що
Боржник в порядку та на умовах угоди
про врегулювання боргових зобов'язань
від 25.02.2010 року передав Кредиторові з
метою припинення боргового
зобов'язання та погашення боргу в
порядку відступного, нерухоме майно,
яке належало йому на праві власності -
магазин "ІНФОРМАЦІЯ_1", що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_2 та приміщення
подарункового магазину, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1.

Водночас, 01.04.2013 року Бабушкінським
районним судом м.Дніпропетровська було
прийнято рішення у справі № 200/2991/13-ц за
позовом ТОВ "Женева" до ОСОБА_4 про
визнання договору припиненим та за
зустрічним позовом ОСОБА_4 до ТОВ
"Женева", ОСОБА_5 про визнання правочину,
щодо припинення зобов'язань шляхом
передання відступного дійсним та
визнання права власності на майно, яким
у задоволені позову ТОВ "Женева" було
відмовлено та, водночас, задоволено
зустрічний позов ОСОБА_4 про припинення
права власності ТОВ "Женева" на
нерухоме майно і, зокрема, приміщення
подарункового магазину, загальною
площею 124,0 кв.м., що знаходиться по
АДРЕСА_1 та визнання права власності на
це майно за ОСОБА_4

В подальшому, згідно довідки з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно серії ААХ № 542445 від
17.06.2014 року, наданого реєстраційною
службою Тернопільського міського
управління юстиції, на підставі
судового рішення від 01.04.2013 року у
справі № 200/2991/13-ц за ОСОБА_4 18.06.2013 року
було зареєстровано право власності на
нерухоме майно - приміщення
подарункового магазину по АДРЕСА_1, яке
01.07.2013 року вказаною особою було
передано до статутного капіталу ТОВ
"Даарія Плюс", про що 01.07.2013 року було
складено відповідний акт
приймання-передачі майна, вартістю 800000
грн.

При цьому, відповідно до даних витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
серії АГ № 220204 станом на 26.12.2013 року, ТОВ
"Даарія Плюс" є новоутвореною юридичною
особою, створеною її засновниками та
зареєстрованою 08.04.2013 року.

Згідно положень Статуту ТОВ "Даарія
Плюс", статутний капітал цього
товариства формується шляхом сумарної
вартості часток його yчасників і
складає 8800000грн. При цьому, 10 % частки
цього капіталу ТОВ "Дарія", які належать
ОСОБА_5 було відчужено на користь
ОСОБА_4 на підставі протоколу загальних
зборів засновників ТОВ "Дарія" від
01.07.2013 року, у зв'язку з чим, ОСОБА_4 було
прийнято до складу засновників цього
товариства та проведено перерозподіл
його часток між іншими учасниками.
Відповідні зміни було внесено до
Статуту ТОВ "Дарія", зареєстровані
реєстраційною службою Головного
управління юстиції у м. Києві 12.07.2013
року за № 1030096.

Разом з тим, в наступному, 13.03.2014 року
рішенням Апеляційного суду
Дніпропетровської області у справі №
200/2991/13-ц рішення Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська від
01.04.2013 року в частині задоволення
зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 було
скасовано і в задоволенні зустрічних
позовних ОСОБА_4, відмовлено.

Також, судами попередніх інстанцій
було встановлено, що рішенням
господарського суду міста Києва від
24.09.2012 року у справі № 5011-33/12157-2012 було
звернуто стягнення на предмет іпотеки
за іпотечним договором № 3373 від 29.04.2008
року, укладеним між ЗАТ "ПроКредит Банк"
та ТОВ "Женева", в рахунок часткового
погашення заборгованості за рамковою
угодою № 3373 від 29.04.2008 року та договором
про надання траншу № 1.37916/3373 від 29.04.2008
року, що перебуває в іпотеці ПАТ
"ПроКредит Банк" а саме - приміщення
подарункового магазину, загальною
площею 124,0 кв.м., реєстраційний № 21303784,
номер запису 2310 у книзі 19, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яке
належить на праві власності ТОВ
"Женева" на підставі свідоцтва про
право власності на нерухоме майно від
05.12.2007 року, серії САВ № 063477, на загальну
суму заборгованості у розмірі 1189492,53
грн. Встановлено спосіб реалізації
предмету іпотеки - приміщення
подарункового магазину, шляхом його
продажу на прилюдних торгах в межах
процедури виконавчого провадження, за
початковою ціною, визначеною в межах
виконавчого провадження.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 12.03.2013 року у
справі № 5011-33/12157-2012 вказане судове
рішення було змінено в частині
визначення початкової ціни предмета
іпотеки для його подальшої реалізації,
пріоритету та розміру вимог інших
кредиторів.

В подальшому, на виконання вказаного
судового рішення першим відділом ДВС
Тернопільського міського управління
юстиції було відкрито виконавче
провадження № 37588810, проте реалізація
предмету іпотеки так і не відбулася, у
зв'язку з укладенням 17.03.2014 року між ПАТ
"ПроКредит Банк" і ТОВ "Даарія Плюс"
мирової угоди в процесі виконання
судового рішення від 24.09.2012 року у
справі № 5011-33/12157-2012, затвердженої
ухвалою господарського суду міста
Києва від 14.04.2014 року.

Водночас, згідно даних витягу з
Державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців № 18497071 від
03.03.2014 року договір іпотеки № 3373 від
29.04.2008 року, укладений між ЗАТ
"ПроКредит Банк" та ТОВ "Женева"
стосовно об'єкту нерухомого майна -
приміщення подарункового магазину за
адресою: АДРЕСА_1, припинено, на
підставі рішення про держану
реєстрацію прав та їх обтяжень,
індексний номер: 11335177 від 03.03.2014 року.

Вимогами ТОВ "Женева" у даній справі є
витребування з незаконного володіння
нерухомого майна, а саме - приміщення
подарункового магазину, загальною
площею 124,0 кв.м., який знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, з посиланням на
положення ст.ст. 15, 317, 321, 328, 388 ЦК України
і те, що вказане нерухоме майно, яке є
власністю ТОВ "Женева" та вибуло з його
володіння на підставі судового
рішення, яке в подальшому було
скасоване, набуте ТОВ "Даарія Плюс"
безвідплатно у особи, яка не мала права
його відчужувати - ОСОБА_4, що у свою
чергу позбавляє Позивача права
володіння та користування таким
майном.

Суд першої інстанції, посилаючись на
положення ст.ст. 177, 316, 319, 328, 330, 388 ЦК
України і те, що спірне майно було
передано до статутного капіталу ТОВ
"Даарія Плюс" шляхом збільшення його
статутного фонду, у зв'язку з
прийняттям ОСОБА_4 до складу
засновників цього товариства, який на
момент передачі спірного нерухомого
майна, зареєстрованого у встановленому
законодавством порядку, був законним
його власником, на підставі чинного на
той момент судового рішення, дійшов
висновку про визнання ТОВ "Даарія Плюс"
добросовісним набувачем вказаного
майна, переданого йому за відплатним
договором, та про відсутність правових
підстав для задоволення даного позову.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції,
з урахуванням встановлених вище
обставин справи та вимог ст.ст. 321, 330, 387,
388 ЦК України, посилаючись на те, що
рішення районного суду від 01.04.2013 року у
справі № 200/2991/13-ц в частині задоволення
зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 про
припинення права власності ТОВ "Женева"
на нерухоме майно - приміщення
подарункового магазину, загальною
площею 124,0 кв.м., по АДРЕСА_1 та визнання
права власності на це майно за ОСОБА_4,
на підставі якого останнім, як новим
власником нерухомого майна, було
здійснено державну реєстрацію таких
його речових прав і в подальшому
передано спірне майно до статутного
капіталу ТОВ "Даарія Плюс", рішенням
Апеляційного суду Дніпропетровської
області від 13.03.2014 року було скасоване
та прийнято нове рішення - про відмову в
задоволенні таких позовних вимог,
дійшов висновку про те, що оскільки
ОСОБА_4, який не набув права власності
на спірне нерухоме майно та не мав
права безвідплатно відчужувати таке
ТОВ "Даарія Плюс", про що було відомо
останньому, вимоги ТОВ "Женева", як
власника спірного нерухомого майна, є
законними та обґрунтованими, у зв'язку
з чим, скасувавши рішення суду першої
інстанції про відмову в позові, прийняв
нове рішення - про задоволення позову.

З огляду на викладене, висновки суду
апеляційної інстанції про
необхідність скасування рішення суду
першої інстанції, з прийняттям нового
рішення про задоволення позову,
відповідають фактичним обставинам
справи та наявним матеріалам і
ґрунтуються на правильному
застосуванні норм матеріального права,
з дотриманням процесуальних норм.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків апеляційного
господарського суду, а тому підстав для
зміни чи скасування постанови суду
апеляційної інстанції, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117 - 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України, -

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Даарія
Плюс" залишити без задоволення, а
постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 03.09.2014 року у
справі № 921/329/14-г/17 - без змін.

Головуючий суддя
Малетич М.М.

Судді
Круглікова К.С.

Мамонтова О.М.