ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2014 року Справа № 927/894/14
Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Ткаченко Н.Г. (головуючого), Катеринчук
Л.Й. (доповідача), Поліщука
В.Ю.розглянувши касаційну
скаргуПублічного акціонерного
товариства Комерційний банк
"ПриватБанк"на постанову та окрему
ухвалуКиївського апеляційного
господарського суду від 15.09.2014 року
господарського суду Чернігівської
області від 12.08.2014 рокуу справі
господарського суду№ 927/894/14
Чернігівської областіза
заявоюПублічного акціонерного
товариства Комерційний банк
"ПриватБанк"до Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "СТЕП"про визнання
банкрутом розпорядник майнаФедоров
М.М.в судовому засіданні взяли участь
представники:

Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк "ПриватБанк":
Закуренко Т.М. (довіреність №3801-О від
01.10.2010 року),Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "СТЕП": не з'явилися.В
С Т А Н О В И В :

ухвалою господарського суду
Чернігівської області від 17.06.2014 року
прийнято до розгляду у підготовчому
засіданні заяву Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "ПриватБанк" (далі - ініціюючого
кредитора) про порушення справи про
банкрутство Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "СТЕП" (далі -
боржника) відповідно до статей 12, 13
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (в редакції
Закону України №4212-VI від 22.12.2011 року)
(далі - Закон про банкрутство) (том
матеріалів оскарження окремої ухвали
господарського суду Чернігівської
області від 12.08.2014 року у справі №927/894/14,
а.с. 1).

Ухвалою господарського суду
Чернігівської області від 01.07.2014 року
порушено провадження у справі про
банкрутство Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "СТЕП", визнано вимоги
ініціюючого кредитора до боржника на
суму 2 546 883, 02 грн., введено мораторій на
задоволення вимог кредиторів, введено
процедуру розпорядження майном
боржника строком на 115 календарних
днів, розпорядником майна боржника
призначено арбітражного керуючого
Федорова М.М. та встановлено оплату
його послуг (грошову винагороду) в
розмірі двох мінімальних заробітних
плат за кожний місяць виконання ним
повноважень шляхом її авансування
ініціюючим кредитором у відповідності
до положень статті 115 Закону про
банкрутство, ухвалено оприлюднити на
офіційному веб-сайті Вищого
господарського суду України
оголошення про порушення справи про
банкрутство боржника, зобов'язано
розпорядника майна боржника у строк до
12.08.2014 року подати до господарського
суду відомості про результати розгляду
вимог кредиторів, скласти реєстр вимог
кредиторів та подати його на
затвердження до господарського суду,
призначено у справі попереднє
засідання на 12.08.2014 року (том матеріалів
оскарження окремої ухвали
господарського суду Чернігівської
області від 12.08.2014 року у справі №927/894/14,
а.с. 9 - 10).

12.08.2014 року до
господарського суду надійшла заява
№02-13/168 від 12.08.2014 року розпорядника
майна боржника Федорова М.М. про
зобов'язання ініціюючого кредитора
виконувати ухвалу підготовчого
засідання місцевого господарського
суду від 01.07.2014 року в частині сплати
шляхом авансування грошової
винагороди арбітражному керуючому
Федорову М.М. в розмірі двох
мінімальних заробітних плат за кожний
місяць виконання ним повноважень
розпорядника майна боржника у даній
справі (вх. №16794) (том матеріалів
оскарження окремої ухвали
господарського суду Чернігівської
області від 12.08.2014 року у справі №927/894/14,
а.с. 12).

Ухвалою господарського суду
Чернігівської області від 12.08.2014 року
розгляд справи відкладено на 16.09.2014
року, зобов'язано розпорядника майна
боржника розглянути заяву про
уточнення грошових вимог ПАТ
"Укрсоцбанк", надати письмовий відзив
на неї суду та банку, а у разі визнання
цих вимог - надати суду відкоригований
реєстр вимог кредиторів; зазначено про
винесення окремої ухвали в адресу
ініціюючого кредитора у зв'язку з
невиконанням ПАТ КБ "Приватбанк" ухвали
суду від 01.07.2014 року в частині сплати
грошової винагороди розпоряднику
майна Федорову М.М. (том матеріалів
оскарження окремої ухвали
господарського суду Чернігівської
області від 12.08.2014 року у справі №927/894/14,
а.с. 13).

Окремою ухвалою
господарського суду Чернігівської
області від 12.08.2014 року (суддя Івченко
С.М.) зазначено про невиконання вимог
суду згідно ухвали про порушення
справи про банкрутство та в
резолютивній частині зазначено:
"направити ПАТ КБ "ПриватБанк" окрему
ухвалу для усунення порушень вимог
статті 115 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
шляхом авансування платежів грошової
винагороди арбітражного керуючого на
депозитному рахунку нотаріуса, виплати
щомісячної винагороди в останній день
кожного календарного місяця виконання
повноважень розпорядника майна
боржника, недопущення порушень
законодавства в подальшому, а
арбітражному керуючому - до відома" (том
матеріалів оскарження окремої ухвали
господарського суду Чернігівської
області від 12.08.2014 року у справі №927/894/14,
а.с. 14).

Підставою для винесення судом першої
інстанції окремої ухвали в порядку
статті 90 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) стало невиконання
ініціюючим кредитором зобов'язання
згідно ухвали підготовчого засідання
від 01.07.2014 року, яка набрала законної
сили, щодо авансування суми грошової
винагороди арбітражному керуючому
Федорову М.М. в розмірі двох
мінімальних заробітних плат за кожний
місяць виконання ним повноважень
розпорядника майна боржника та
внесення суми авансового платежу на
депозитний рахунок нотаріуса у
відповідності до положень статті 115
Закону про банкрутство в редакції,
чинній з 19.01.2013 року.

Не погоджуючись з винесеною окремою
ухвалою, ініціюючий кредитор звернувся
до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просив скасувати окрему
ухвалу суду першої інстанції від 12.08.2014
року у даній справі, обґрунтовуючи
передчасністю висновків місцевого
господарського суду про покладення на
ініціюючого кредитора обов'язку з
авансування суми грошової винагороди
розпоряднику майна боржника, оскільки
положеннями частини 5 статті 115 Закону
про банкрутство в редакції, чинній з
19.01.2013 року, передбачено, що оплата
грошової винагороди арбітражному
керуючому здійснюється за рахунок
коштів боржника, одержаних за
результатами його господарської
діяльності або від продажу майна
(майнових прав) боржника.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 15.09.2014 року
(колегія суддів у складі: головуючого
судді - Доманської М.Л., суддів:
Пантелієнка В.О., Гарник Л.Л.) апеляційну
скаргу ПАТ КБ "ПриватБанк" залишено без
задоволення, а окрему ухвалу
господарського суду Чернігівської
області від 12.08.2014 року у даній справі -
без змін (том матеріалів оскарження
окремої ухвали господарського суду
Чернігівської області від 12.08.2014 року у
справі №927/894/14, а.с. 44 - 50).

Не погоджуючись з винесеною
постановою, ініціюючий кредитор
звернувся до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою, в
якій просить скасувати постанову
апеляційного суду від 15.09.2014 року та
окрему ухвалу суду першої інстанції
від 12.08.2014 року у даній справі,
аргументуючи порушенням судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
зокрема, статті 115 Закону про
банкрутство в редакції, чинній з 19.01.2013
року, та статей 47, 43, 90, 101 ГПК України.
Скаржник доводить помилковість
висновків судів про винесення окремої
ухвали за наслідком проведення
судового засідання про відкладення
розгляду справи, посилаючись на
положення статті 115 закону про
банкрутство та зазначаючи про те, що у
процедурі банкрутства не сформовано
комітет кредиторів боржника, до
компетенції якого належить визначення
джерел та порядку оплати послуг та
відшкодування витрат арбітражного
керуючого, в тому числі й розпорядника
майна.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України, переглянувши у
касаційному порядку постанову
апеляційного суду від 15.09.2014 року та
окрему ухвалу суду першої інстанції
від 12.08.2014 року на підставі
встановлених фактичних обставин
справи, вивчивши матеріали справи,
перевіривши застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
обговоривши доводи касаційної скарги,
дійшла висновку про наявність правових
підстав для задоволення касаційної
скарги, виходячи з такого.

Відповідно до частини 2 статті 41 ГПК
України, провадження у справах про
банкрутство здійснюється у порядку,
передбаченому цим кодексом з
врахуванням вимог Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
норми якого, як спеціальні норми права,
переважають у застосуванні над
загальними нормами Господарського
процесуального кодексу України.

Згідно з частинами 1 - 3 статті 90 ГПК
України, господарський суд, виявивши
при вирішенні господарського спору
порушення законності або недоліки в
діяльності підприємства, установи,
організації, державного чи іншого
органу, виносить окрему ухвалу. Окрема
ухвала надсилається відповідним
підприємствам, установам,
організаціям, державним та іншим
органам, посадовим особам, які несуть
відповідальність за ухилення від
виконання вказівок, що містяться в
окремій ухвалі, в порядку та розмірі,
передбачених частиною 1 статті 119 цього
Кодексу. Окрему ухвалу може бути
оскаржено в установленому цим Кодексом
порядку.

Отже, окрема ухвала є засобом
реагування господарського суду на
виявлені під час судового розгляду
порушення законності або недоліки у
діяльності підприємства, установи,
організації, державного чи іншого
органу, їх працівників чи посадових
осіб.

Пунктами 5.3., 5.4. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" №18
від 26.12.2011 року роз'яснено про те, що в
окремій ухвалі має бути зазначено
закон чи інший нормативно-правовий акт
(у тому числі його стаття, пункт тощо),
вимоги яких порушено, і в чому саме
полягає порушення. Вказівки, що
містяться в окремій ухвалі, повинні
бути максимально конкретними і
реальними для виконання. При винесенні
окремої ухвали слід ураховувати, що
вказівки щодо усунення порушень
законності чи недоліків у діяльності
підприємств і організацій не повинні
виходити за межі компетенції
господарського суду.

Статтею 86 ГПК України встановлені
вимоги щодо змісту ухвали
господарського суду, яка приймається у
разі, якщо господарський спір не
вирішується по суті, яким повинна
відповідати й окрема ухвала, що
виноситься в порядку статті 90 ГПК
України.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами, у зв'язку з
невиконанням ініціюючим кредитором
зобов'язання згідно ухвали
підготовчого засідання від 01.07.2014 року
щодо авансування суми грошової
винагороди арбітражному керуючому
Федорову М.М. в розмірі двох
мінімальних заробітних плат за кожний
місяць виконання ним повноважень
розпорядника майна боржника та
внесення суми авансового платежу на
депозитний рахунок нотаріуса у
відповідності до положень статті 115
Закону про банкрутство в редакції,
чинній з 19.01.2013 року, суд першої
інстанції у судовому засіданні від
12.08.2014 року дійшов висновку про
наявність правових підстав для
винесення окремої ухвали з
направленням її ініціюючому кредитору
для усунення порушень вимог статті 115
цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідно до окремої ухвали від 12.08.2014
року, суд першої інстанції надав
вказівку ініціюючому кредитору
усунути порушення вимог статті 115
Закону про банкрутство в редакції,
чинній з 19.01.2013 року, шляхом авансування
платежів грошової винагороди
арбітражного керуючого на депозитному
рахунку нотаріуса, виплати щомісячної
винагороди в останній день кожного
календарного місяця виконання
повноважень розпорядника майна
боржника та недопущення порушень
законодавства в подальшому.

Апеляційний суд, переглядаючи окрему
ухвалу місцевого господарського суду
від 12.08.2014 року в апеляційному порядку,
дійшов висновку про її обґрунтованість
та відповідність положенням чинного
законодавства.

Колегія суддів касаційного суду не
погоджується з такими висновками суду
апеляційної інстанції та зазначає, що в
порушення положень статей 43, 101 ГПК
України апеляційний суд не звернув
уваги на те, що вказівки суду першої
інстанції за змістом оскаржуваної
окремої ухвали викладені як спонукання
ініціюючого кредитора до вчинення
певних дій (авансування суми грошової
винагороди розпорядника майна та її
виплати щомісячно в останній день
кожного календарного місяця виконання
розпорядником майна своїх
повноважень), що є намаганням
господарського суду вирішити спір по
суті та не узгоджується з вимогами
статей 86, 90 ГПК України щодо суті та
змісту окремої ухвали.

Відтак, оскаржувана ухвала суду першої
інстанції від 12.08.2014 року за своєю
правовою природою не може вважатися
окремою ухвалою в розумінні статті 90
ГПК України, тому підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 11110 ГПК
України, порушення або неправильне
застосування норм матеріального та
процесуального права є підставою для
скасування рішення місцевого чи
апеляційного господарського суду або
постанови апеляційного господарського
суду.

З огляду на таке, колегія суддів суду
касаційної інстанції, діючи в межах
повноважень касаційного суду згідно
положень статей 1115, 1117 ГПК України,
дійшла висновку про задоволення
касаційної скарги Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "ПриватБанк" та скасування
постанови Київського апеляційного
господарського суду від 15.09.2014 року та
окремої ухвали господарського суду
Чернігівської області від 12.08.2014 року у
даній справі як таких, що прийняті з
порушенням норм процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "ПриватБанк" задовольнити.

2. Постанову Київського
апеляційного господарського суду від
15.09.2014 року та окрему ухвалу
господарського суду Чернігівської
області від 12.08.2014 року у справі №927/894/14
скасувати.

Головуючий
Н.Г. Ткаченко

Судді
Л.Й. Катеринчук

В.Ю. Поліщук