номер провадження справи 6/58/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Запоріжжя

12.11.2014
Справа № 908/3360/14

За позовом Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, АДРЕСА_2)

До Товариства з обмеженою
відповідальністю „ТАК-ЮГ" (вул.
Олександра Невського, буд. 11, м.
Мелітополь Запорізької області, 72312;
адреса за договором: вул. Шкільна, буд.
1а, м. Мелітополь Запорізької області,
72311)

Про стягнення 216 178 коп. 74 коп.

Суддя Місюра Л.С.

За участю представників :

Від позивача: ОСОБА_2. - св-во про
прао на зайняття адвокатської
діяльністю НОМЕР_2 від
21.06.2011р.

Від відповідача: не з'явився

Розглянувши матеріали справи за
позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 м. Київ до Товариства з
обмеженою відповідальністю „ТАК-ЮГ" м.
Мелітополь Запорізької області про
стягнення 216 178 коп. 74 коп., суд

В С Т А
Н О В И В:

Позивач в позовній заяві просив
стягнути з відповідача безвідсоткову
фінансову допомогу в сумі 202 000 грн.,
відповідно до договору про надання
поворотної безвідсоткової фінансової
допомоги № 1ф-3/03/14 від 03.03.2014р.,
інфляційні витрати в сумі 18 180 грн., 3%
річних в сумі 2 058 грн. 74 коп., витрати на
послуги адвоката в розмірі 4 040 грн. та
банківську комісію в розмірі 40 грн. 40
коп., судовий збір в сумі 4 444 грн. 78 коп.
та банківську комісію в розмірі 22 грн. 22
коп.

Позивач надав суду заяви про зменшення
позовних вимог та про збільшення
позовних вимог, остаточно просить
стягнути з відповідача безвідсоткову
фінансову допомогу в сумі 202 000 грн.,
відповідно до договору про надання
поворотної безвідсоткової фінансової
допомоги № 1ф-3/03/14 від 03.03.2014р.,
інфляційні витрати за період з травня
по серпень 2014р. в сумі 12 120 грн., 3% річних
за період з 24.04.2014р. по 26.08.2014р. в сумі 2
058 грн. 74 коп., витрати на послуги
адвоката в розмірі 4 040 грн. та
банківську комісію в розмірі 40 грн. 40
коп., судовий збір в сумі 4 444 грн. 78 коп.
та банківську комісію в розмірі 22 грн. 22
коп., а також затрати, пов'язані з
проїздом представника позивача в
розмірі 541 грн. 49 коп.

Заяви позивача були прийняти судом,
оскільки вони заявлені відповідно до
статті 22 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України).

Також позивач надав суду письмові
пояснення, в яких зазначає наступне: за
розгляд спору в суді, позивачем
сплачено судовий збір в розмірі 4 444 грн.
78 коп. Відповідно до ст. 6 Закону України
«Про судовий збір», судовий збір
перераховується у безготівковій або
готівковій формі виключно через
установи банків чи відділення зв'язку.
Згідно розділу II глави 2 Постанови
Правління Національного банку України
від 18.06.2003р. № 255 «Про затвердження
правил бухгалтерського обліку доходів
і витрат банків України», у результаті
операційної діяльності в банку
виникають, зокрема, комісійні доходи.
Пунктом 2.4 даної Постанови передбачено,
що комісійні доходи і витрати (далі -
комісії) - це операційні доходи і
витрати за наданими (отриманими)
послугами, сума яких обчислюється
пропорційно сумі активу або
зобов'язання чи є фіксованою. Комісії
за наданими (отриманими) послугами
залежно від мети їх оцінки та основи
обліку пов'язаного з ними фінансового
інструменту поділяються на: а) комісії,
що є невід'ємною частиною доходу
(витрат) фінансового інструменту; б)
комісії, що отримуються (сплачуються)
під час надання послуг, визнаються
доходами (витратами). До них належать, в
тому числі, комісії за
розрахунково-касове обслуговування
клієнтів. В порядку ст. 10 Закону України
«Про платіжні системи та переказ
коштів в Україні», Укрпошта є
небанківської фінансовою установою,
яка має ліцензію на переказ коштів.
Розмір комісійної винагороди за
поштові перекази опубліковано на
офіційному сайті Укрпошти. Отже,
позивач, сплачуючи судовий збір, в
будь-якому випадку зобов'язаний
сплатити комісію, чи-то відділенню
банку, чи відділенню поштового зв'язку.
Не сплативши встановлений розмір
комісії, позивач позбавився б
можливості сплатити судовий збір та
звернутись до суду. Пунктом 1 Постанови
Пленуму ВГС України від 21.02.2013р. № 7
зазначено, що відповідно до розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України судовими витратами є витрати
сторін та інших учасників судового
процесу в господарському суді, які
пов'язані з розглядом справи і
складаються з: судового збору; сум, що
підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом; витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження; оплати
послуг перекладача, адвоката; інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Склад судових витрат не є вичерпним, і
оцінка тих чи інших витрат сторін як
судових здійснюється господарським
судом з урахуванням обставин
конкретної справи. Пунктом 2.20
зазначеної вище Постанови передбачено,
що чинним законодавством не
встановлено якихось спеціальних вимог
щодо оформлення платіжних документів,
за якими перераховуються суми судового
збору. Отже, таке перерахування
здійснюється за загальними правилами,
згідно з вимогами Закону України "Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні" і відповідних
нормативно-правових актів
Національного банку України. Зокрема,
відповідно до наведеної вище Постанови
Правління НБУ від 18.06.2003р. № 255,
передбачена комісія за
розрахунково-касове обслуговування
клієнтів. Тому як зазначає позивач,
сплата комісії в розмірі 22 грн. 22 коп. є
тими витратами, пов'язаними з
забезпеченням розгляду справи в суді.
За послуги адвоката, позивачем
сплачено 4 040 грн. В порядку Закону
України «Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні», переказ
коштів здійснюється виключно через
банки та фінансові установи.
Зазначеним Законом та Постановою
Правління Національного банку України
від 18.06.2003р. № 255 передбачено комісію за
переказ коштів. Тому, позивач,
сплачуючи кошти за послуги адвоката, в
будь-якому випадку зобов'язаний
сплатити банківську комісію або
комісію за поштовий переказ. Не
сплативши встановлений фінансовими
установами розмір комісії, позивач не
зміг сплатити кошти за послуги
адвоката. Тому як зазначає позивач,
сплата їм комісії в розмірі 40 грн. 40 коп.
є тими витратами, пов'язаними з оплатою
послуг адвоката. Стосовно розрахунку З
% річних, позивач зазначає, що
заборгованість виникла за період з
24.04.2014р. по 26.08.2014р., а саме: 6 днів - квітня
2014р.; 31 день - травня 2014р.; 30 днів - червня
2014р.; 30 днів - липня 2014р.; 26 днів - серпня
2014р., всього 124 дні. Стосовно розрахунку
заборгованості позивач зазначає, що з
урахуванням індексу інфляції
відповідно до листа Верховного суду
України від 03.04.1997р. № 62-97р
«Рекомендації відносно порядку
застосування індексів при розгляді
судових справ», для визначення індексу
інфляції в цілому за період з травня по
серпень 2014 року, необхідно перемножити
всі помісячні індекси інфляції. Тому як
зазначає позивач, індекс інфляції за
період з травня по серпень 2014 року
становить 106%. 202 000 грн.* 106%:100% = 214 120 грн. В
позовній заяві від 08.09.2014р. допущено
помилку при розрахунку боргу, з
урахуванням індексу інфляції та
завищено суму на 6 060 грн. Заява про
зменшення розміру позовних вимог
знаходиться в матеріалах справи.
Стосовно доказів дати зарахування
грошових коштів на рахунок
відповідача, позивач зазначає, що
зазначених доказів немає та не може
бути у позивача. Адже, переказ грошових
коштів в сумі 202 000 грн. позивачем
здійснювався через відділення АТ «Про
Кредит Банк» на рахунок іншого банку -
ПАТ КБ «Приватбанк».Так, як позивач не є
клієнтом ПАТ КБ «Приватбанк» та не є
представником відповідача у
відносинах з ПАТ КБ «Приватбанк», в
порядку Закону України «Про банки та
банківську діяльність», позивач не має
права отримати інформацію про рух
коштів на банківському рахунку
відповідача. Зазначену інформацію, зі
слів співробітника ПАТ КБ
«Приватбанк», може отримати лише
відповідач або зазначена інформація
може бути надана за відповідним
запитом суду.

Розгляд справи двічі відкладався.

12.11.2014р. розгляд справи продовжений та
прийнято рішення.

В матеріалах справи знаходяться
довідка та витяг з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців, в яких вказано, що
Товариство з обмеженою
відповідальністю „ТАК-ЮГ" знаходиться
за адресою: вул. Олександра Невського,
буд. 11, м. Мелітополь Запорізької
області, 72312.

Ухвали суду про порушення провадження
по справі та про відкладення розгляду
справи були направлені відповідачу за
двома адресами : вул. Олександра
Невського, буд. 11, м. Мелітополь
Запорізької області, 72312; адреса за
договором: вул. Шкільна, буд. 1а, м.
Мелітополь Запорізької області, 72311, що
підтверджується вихідними
реєстраційними номерами, які зазначені
на зворотній стороні ухвал, випискою з
журналу реєстрації вихідних
документів та реєстром на відправлення
простої кореспонденції.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011р. особи, які беруть участь у
справі, вважаються повідомленими про
час і місце розгляду судом справи у
разі виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК України.
За змістом зазначеної статті 64 ГПК
України, зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі та про
відкладення розгляду справи було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом. Доказом такого
повідомлення в разі неповернення
ухвали підприємством зв'язку може бути
й долучений до матеріалів справи та
засвідчений самим судом витяг з
офіційного сайту Українського
державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження
пересилання поштових відправлень, який
містить інформацію про отримання
адресатом відповідного поштового
відправлення, або засвідчена копія
реєстру поштових відправлень суду.

Таким чином, у суду є достатні докази
направлення цієї ухвали відповідачу по
справі.

Відповідач, повідомлений про місце,
день та час розгляду справи, в порядку,
передбаченому ГПК України, в судові
засідання тричі не з'явився, про
причини неявки суд не повідомив,
витребувані судом документи не надав,
проти позову не заперечив.

Стаття 75 ГПК України дозволяє суду
розглянути спір за наявними в справі
матеріалами, у випадку, якщо відзив на
позов та витребувані судом документі
не надані.

За таких обставин, справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

Розглянувши та оцінивши всі матеріали
справи, заслухавши пояснення
представника позивача, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав:

Між позивачем та відповідачем був
укладений договір про надання
поворотної безвідсоткової фінансової
допомоги № 1ф-3/03/14 від 03.03.2014р. (далі -
договір).

Відповідно до пункту 1.4 договору
фінансова допомога надається строком
на 50 днів з дати зарахування грошових
коштів фінансової допомоги на
розрахунковий рахунок позивальника.
Вказаний в цьому пункті строк може бути
продовжений за згодою сторін, що
оформлюється додатковою угодою до
цього договору.

Згідно вказаному договору позивач
надав відповідачу поворотну
безвідсоткову фінансову допомогу в
сумі 202 000 грн. Вказана сума була
проведена банком 04.03.2014р., що
підтверджується платіжним дорученням
№2 від 04.03.2014р. (а. с. 10).

Як вказує позивач, відповідач
поворотну безвідсоткову фінансову
допомогу в сумі 202 000 грн. позивачу у
встановлений договором строк не
повернув.

Доказів повернення відповідачем
позивачу 202 000 грн. суду не було надано.

Згідно до статті 526 ЦК України, статті 193
ГК України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цих Кодексів, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

За таких обставин, з відповідача
підлягає стягненню 202 000 грн.

Відповідно до статті 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Оскільки відповідач у встановлений
термін поворотну безвідсоткову
фінансову допомогу не повернув
позивачу, то весь цей час він
користувався грошовими коштами
позивача, та ці грошові кошти
знецінилися за цей час, в зв'язку з
інфляційними процесами в державі.

Позивач просить стягнути з відповідача
інфляційні витрати за період з травня
2014р. по серпень 2014р. в сумі 12 120 грн. та 3%
річних за період з 24.04.2014р. по 26.08.2014р. в
сумі 2 058 грн. 74 коп.

Фактично за вказані періоди з
відповідача підлягає стягненню
інфляційні витрати в сумі 12 320 грн. 80
коп. та 3% річних в сумі 2 075 грн. 34 коп.

Але суд не вважає за необхідне виходити
за рамки позовних вимог, а тому з
відповідача підлягає стягненню
інфляційні витрати в сумі 12 120 грн. та 3%
річних в сумі 2 058 грн. 74 коп.

Позивач також просить стягнути з
відповідача витрати на послуги
адвоката в розмірі 4 040 грн. та
банківську комісію в розмірі 40 грн. 40
коп., всього в сумі 4 080 грн. 40 коп.

В п. 6.5 Постанови Пленуму ВГСУ №7 від
21.02.2013р. зазначено, що розподіл сум
інших, крім судового збору, судових
витрат здійснюється за загальними
правилами частини п'ятої статті 49 ГПК
України, тобто при задоволенні позову
вони покладаються на відповідача, при
відмові в позові - на позивача, а при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. За тими ж
правилами здійснюється й розподіл сум
цих витрат у розгляді господарським
судом апеляційних і касаційних скарг.
Вирішуючи питання про такий розподіл,
господарський суд має враховувати, що
розмір відшкодування судових витрат,
не пов'язаних зі сплатою судового
збору, не повинен бути неспіврозмірним,
тобто явно завищеним порівняно з ціною
позову. У зв'язку з цим суд з
урахуванням конкретних обставин,
зокрема ціни позову, може обмежити
даний розмір з огляду на розумну
необхідність судових витрат для даної
справи.

Так, у визначенні розумно необхідного
розміру сум, які підлягають сплаті за
послуги адвоката, можуть братися до
уваги, зокрема: встановлені
нормативно-правовими актами норми
видатків на службові відрядження (якщо
їх установлено); вартість економних
транспортних послуг; час, який міг би
витратити на підготовку матеріалів
кваліфікований фахівець; вартість
оплати відповідних послуг адвокатів,
яка склалася в країні або в регіоні;
наявні відомості органів статистики
або інших органів про ціни на ринку
юридичних послуг; тривалість розгляду
і складність справи тощо. Докази, які
підтверджують розумність витрат на
оплату послуг адвоката, повинна
подавати сторона, що вимагає
відшкодування таких витрат.

Позивач не підтвердив суду розумність
витрат на оплату послуг адвоката.

Суд вважає, що розумно необхідним
розміром сум затрат на послуги
адвоката вважається сума 2 500 грн., а
тому з відповідача стягується саме ця
сума.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
судовий збір», судовий збір
перераховується у безготівковій або
готівковій формі виключно через
установи банків чи відділення зв'язку.

Згідно розділу II глави 2 Постанови
Правління Національного банку України
від 18.06.2003р. № 255 «Про затвердження
правил бухгалтерського обліку доходів
і витрат банків України», у результаті
операційної діяльності в банку
виникають, зокрема, комісійні доходи.

Пунктом 2.4 даної Постанови передбачено,
що комісійні доходи і витрати (далі -
комісії) - це операційні доходи і
витрати за наданими (отриманими)
послугами, сума яких обчислюється
пропорційно сумі активу або
зобов'язання чи є фіксованою.

Комісії за наданими (отриманими)
послугами залежно від мети їх оцінки та
основи обліку пов'язаного з ними
фінансового інструменту поділяються
на: а) комісії, що є невід'ємною частиною
доходу (витрат) фінансового
інструменту; б) комісії, що отримуються
(сплачуються) під час надання послуг,
визнаються доходами (витратами). До них
належать, в тому числі, комісії за
розрахунково-касове обслуговування
клієнтів.

В порядку ст. 10 Закону України «Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні», Укрпошта є небанківської
фінансовою установою, яка має ліцензію
на переказ коштів.

Розмір комісійної винагороди за
поштові перекази опубліковано на
офіційному сайті Укрпошти.

Отже, позивач, сплачуючи судовий збір
та адвокату за його послуги, в
будь-якому випадку зобов'язаний
сплатити комісію, чи-то відділенню
банку, чи відділенню поштового зв'язку.

Не сплативши встановлений розмір
комісії, позивач позбавився б
можливості сплатити адвокату вартість
його послуг та судовий збір, а
відповідно і звернутись до суду.

Пунктом 1 Постанови Пленуму ВГС України
від 21.02.2013р. № 7 зазначено, що відповідно
до розділу VI Господарського
процесуального кодексу України
судовими витратами є витрати сторін та
інших учасників судового процесу в
господарському суді, які пов'язані з
розглядом справи і складаються з:
судового збору; сум, що підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, призначеної господарським
судом; витрат, пов'язаних з оглядом та
дослідженням речових доказів у місці
їх знаходження; оплати послуг
перекладача, адвоката; інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи. Склад
судових витрат не є вичерпним, і оцінка
тих чи інших витрат сторін як судових
здійснюється господарським судом з
урахуванням обставин конкретної
справи.

Оскільки позивач поніс витрати у
вигляді оплати банківських комісії ,
суд вважає ці витрати судовими
витратами.

Оскільки банківських комісії
оплачуються в відсотковому
відношенню до суми, то ці суми з
відповідача підлягають стягненню
також у відсотковому відношенні до
стягнутої з відповідача суми витрат на
послуги адвоката (1%) та від суми
стягнутого з відповідача судового
збору (0,5%). Таким чином з відповідача
підлягає стягненню банківська комісія
в сумі 46 грн. 62 коп. (25 грн. + 21,62 грн.).

До інших витрат у розумінні статті 44
ГПК відносяться, зокрема: суми, які
підлягають сплаті особам, викликаним
до господарського суду для дачі
пояснень з питань, що виникають під час
розгляду справи (стаття 30 названого
Кодексу); витрати сторін та інших
учасників судового процесу, пов'язані з
явкою їх або їхніх представників у
засідання господарського суду, за
умови, що таку явку судом було визнано
обов'язковою.

Зазначені витрати не є збитками в
розумінні статті 224 Господарського
кодексу України та статті 22 Цивільного
кодексу України, не входять до складу
ціни позову і не можуть стягуватися під
виглядом збитків.

Така ж позиція викладена в п. 1
Постанови Пленуму ВГСУ №7 від 21.02.2013р.

За таких підстав з відповідача
підлягає стягненню затрати, пов'язані
з проїздом представника позивача в
розмірі 541 грн. 49 коп.

Судовий збір покладається на
відповідача пропорційно сумі
задоволених позовних вимог,
відповідно до статті 49 ГПК України.

В зв'язку з переплатою позивачем
судового збору при подачі позову, та в
зв'язку з зменшенням та збільшенням
позивачем позовних вимог, відповідно
до ст. 7 Закону України "Про судовий
збір" та п. 4 Інформаційного листа ВГСУ
від 21.11.2011р. № 01-06/1625/2011, повернути із
Державного бюджету України позивачу
судовий збір у розмірі 6 678 грн. 86 коп.

Керуючись ст. ст. 22, 44 - 49, 75, 82 - 85 ГПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. Стягнути з
Товариства з обмеженою
відповідальністю „ТАК-ЮГ" (вул.
Олександра Невського, буд. 11, м.
Мелітополь Запорізької області, 72312;
адреса за договором: вул. Шкільна, буд.
1а, м. Мелітополь Запорізької області,
72311; ) на користь
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
(АДРЕСА_1, АДРЕСА_2; ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) основний борг в сумі 202 000
грн. інфляційні витрати в сумі 12 120 грн.,
3% річних в сумі 2 058 грн. 74 коп., витрати
на послуги адвоката в сумі 2 500 грн.,
затрати, пов'язані з проїздом
представника позивача в розмірі 541 грн.
49 коп., банківську комісію в розмірі 25
грн., банківську комісію в розмірі 46
грн. 62 коп., судовий збір в сумі 4 323 грн. 42
коп. Надати наказ.

Повернути Товариству з обмеженою
відповідальністю „ТАК-ЮГ" (вул.
Олександра Невського, буд. 11, м.
Мелітополь Запорізької області, 72312;
адреса за договором: вул. Шкільна, буд.
1а, м. Мелітополь Запорізької області,
72311; ) судовий збір у
розмірі 6 678 грн. 86 коп., сплачений
квитанцією № k84/Q/10 від 26.08.2014р. Оригінал
вказаної квитанції знаходиться в
матеріалах справи № 908/3360/14.

Дане рішення є підставою для
повернення із Державного бюджету
України Товариству з обмеженою
відповідальністю „ТАК-ЮГ" (вул.
Олександра Невського, буд. 11, м.
Мелітополь Запорізької області, 72312;
адреса за договором: вул. Шкільна, буд.
1а, м. Мелітополь Запорізької області,
72311; ) судового збору у
розмірі 6 678 грн. 86 коп., сплаченого
квитанцією № k84/Q/10 від 26.08.2014р.

Повне рішення складено : 12.11.2014р.

Суддя
Л.С. Місюра