м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Трест
до Публічного
акціонерного товариства "Трест
"Київміськбуд - 1 імені М.П.
про стягнення 96 872,32 грн.
Суддя Бондаренко Г.П.
Представники сторін:
Від позивача ОСОБА_2 адвокат
(дов. б/н від 01.07.2013)
Від відповідача не з'явився
Відповідно до ст. 85 ГПК України в
судовому засіданні 21.10.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Трест Укртелебуд"
(далі за текстом - позивач) звернулось
до Господарського суду міста Києва з
позовною заявою до Публічного
акціонерного товариства "Трест
"Київміськбуд - 1 імені М. П.
Загороднього (далі за текстом -
відповідач) про стягнення основного
боргу у розмірі 80 000, 00 грн., 3 % річних у
розмірі 5 918,93 грн., інфляційних втрат у
розмірі 10 953,39 грн. за договором № 79-2011
про врегулювання взаємовідносин від
01.10.2011, також позивач просить суд
стягнути з відповідача 9 687,23 грн.
витрат на оплату послуг адвоката та
покласти на відповідача витрати по
оплаті судового збору.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 26.09.2014 позовну заяву прийнято
до розгляду, порушено провадження у
справі № 910/20132/14, розгляд справи
призначено на 21.10.2014.

В судове засідання 21.10.2014 представник
відповідача не з'явився, вимоги ухвали
суду про порушення провадження у
справі не виконав, про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином.

21.10.2014 через відділ канцелярії
Господарського суду міста Києва від
відповідача надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи.

Розглянувши в судовому засіданні
клопотання відповідача про
відкладення розгляду справи суд дійшов
висновку про відмову в його
задоволенні, як необґрунтованому,
оскільки відповідач не позбавлений
можливості направити в судове
засідання голову та/або члена
правління, та/або головного бухгалтера.

У пункті 3.9.2. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" від
26.12.2011 року N 18 зазначено, що
господарський суд з урахуванням
обставин конкретної справи може
відхилити доводи учасника судового
процесу - підприємства, установи,
організації, іншої юридичної особи,
державного чи іншого органу щодо
відкладення розгляду справи у зв'язку з
відсутністю його представника (з
причин, пов'язаних з відпусткою,
хворобою, службовим відрядженням,
участю в іншому судовому засіданні і т.
п.). При цьому господарський суд
виходить з того, що у відповідних
випадках такий учасник судового
процесу не позбавлений права і
можливості забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні іншого представника згідно з
частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з
числа як своїх працівників, так і осіб,
не пов'язаних з ним трудовими
відносинами. Неможливість такої заміни
представника і неможливість розгляду
справи без участі представника
підлягає доведенню учасником судового
процесу на загальних підставах (статті
32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів
для оплати послуг представника не може
свідчити про поважність причини його
відсутності в судовому засіданні.

Суд звертає увагу на те, що відповідач
як юридична особа не був позбавлений
права та можливості на направлення
іншого представника в судове
засідання. Крім того, відповідача було
завчасно повідомлено про розгляд
справи (10.10.14 року), що свідчить про
достатність часу для підготовки
відповідачем відзиву щодо заявлених
вимог та можливість відрядити
уповноважену довіреністю особу до
Господарського суду міста Києва для
участі в судовому засіданні.

Представник позивача в судове
засідання з'явився, надав усні
пояснення по суті заявлених вимог, в
яких позовні вимоги підтримав в
повному обсязі.

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням з боку відповідача його
зобов'язань за договором № 79-2011 про
врегулювання взаємовідносин від 01.10.2011,
в частині оплати взятих відповідачем
на себе зобов'язань.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, вимоги ухвали Господарського
суду міста Києва від 26.09.2014 не виконав,
відзиву на позовну заяву не надав,
викладеного позивачем не спростував.

Враховуючи те, що не з'явлення
представника відповідача не
перешкоджає розгляду справи по суті, а
матеріали справи є достатніми для
вирішення спору в даному судовому
засіданні, відповідач не скористався
своїм процесуальним правом на надання
відзиву та направлення представника
для участі в судове засідання, суд
вважає за можливе розглянути позов у
відсутності представника відповідача,
за наявними у справі матеріалами
згідно з вимогами статті 75
Господарського процесуального кодексу
України.

При цьому, суд зазначає, що у
відповідності до п. 3.13. постанови
Пленуму Вищого Господарського суду
України № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" зазначено: неподання
або несвоєчасне подання стороною у
справі, іншим учасником судового
процесу доказів з неповажних причин,
спрямоване на затягування судового
процесу, має розцінюватися
господарським судом як зловживання
процесуальними правами. У разі
неподання учасником судового процесу з
неповажних причин або без повідомлення
причин матеріалів та інших доказів,
витребуваних господарським судом,
останній може здійснити розгляд справи
за наявними в ній матеріалами та
доказами або, з огляду на обставини
конкретної справи, залишити позов без
розгляду на підставі пункту 5 частини
першої статті 81 ГПК. У наведених
випадках відповідні докази не повинні
прийматися в подальшому й судом
апеляційної інстанції.

Розглянувши подані матеріали,
заслухавши пояснення представника
позивача всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги,
Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

25.05.2007 між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Житлокомфорт
Телеком", як замовником за умовами
договору та Закритим акціонерного
товариства "Укртелебуд" (позивачем), як
виконавцем був укладений договір
№25/05/2007, відповідно до якого замовник
доручає, а виконавець приймає на себе
зобов'язання виконати роботи по
організації системи передачі даних та
надавати послуги з користування
системою передачі даних між м. Київ вул.
Воздвижинська, 14а та його окремими
філіями, місця розташування яких
наведено в Додатку №1, що є невід'ємною
частинами договору

Відповідно до п. 2.1.1. замовник
зобов'язується протяг 3-х робочих днів з
моменту початку робіт у відповідності
до п. 2.3.1. договору визначити виконавцю
фронт робіт (місце виконання). Згідно до
п. 2.3.1.договору виконавець зобов'язаний
провести роботи по організації
Системи, підключити кожну окрему філію
(точку підключення) відповідно до умов
та згідно з графіком підключення, що
викладенні №3, який є невід'ємною
частиною договору. Датою початку робіт
є наступний робочий день з дня
отримання оплати у відповідності до п.
3.2 до договору. По закінченню
підключення виконавець оформляє акт
прийому-передачі виконаних робіт (акт
вводу послуги в експлуатацію).

Згідно п. 3.1. договору вартість послуг
по організації Системи між головним
офісом замовника складає 7 575,00 грн. у
тому числі і ПДВ - 1262,50 грн. за окрему
підключену філію, місце розташуванню
якої наведено у Додатку №1 до договору
(точка підключення).

Відповідно до п. 3.2. договору оплата за
підключення кожної окремої філії
(точки підключення) має бути здійснена
шляхом перерахування 100 % передоплати
коштів на розрахунковий рахунок
виконавця на протязі 3 банківських днів
після виставлення рахунка-фактури з
боку виконавця.

Відповідно до п. 4.1. закінчення робіт по
організації Системи для кожної окремої
філії (точки підключення) приймаються
згідно з актом приймання-передачі, які
сторони підписують на протязі 5 днів з
моменту закінчення робіт. У разі
мотивованої відмови від підписання
зазначеного акту, сторона, що
відмовилась від його підписання,
повинна у письмовому вигляді зазначити
підставу своєї відмови. У протилежному
випадку сторона позбавляється права
посилатись на обставини, якими вона
мотивувала свою відмову, а роботи
будуть вважатись виконаними.

Відповідно до п. 8.1. договору даний
договір набирає чинності з моменту
підписання його сторонами з усіма
додатками і діє на протязі 12 місяців.

Роботи обумовлені зазначеним
договором були виконані з боку
виконавця в повному обсязі, замовником,
при цьому, було допущення порушення
його зобов'язань в частині оплати
виконаних робіт.

04.04.2008 між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Житлокомфорт", як
замовником за умовами договору та
Закритим акціонерного товариства
"Укртелебуд", як виконавцем був
укладений договір №0010, відповідно до
якого замовник доручає, а виконавець
приймає на себе зобов'язання виконати
роботи по організації резервної
системи за договором передачі даних в
доповнення до побудованої Системи за
договором №25/05/2007 від 25.07.2007 та надати
послуги з користування Резервною
Системою передачі даних між філіями
замовника, місце розташування яких
наведено в додатку №1, що є невід'ємною
частиною договору.

Відповідно до п. 2.1.1. договору замовник
зобов'язується протягом 3 робочих днів
з моменту початку робіт у
відповідності до п. 2.3.1. договору
визначити виконавця фронт робіт (місце
виконання).

Відповідно до п. 2.3.1. договору
виконавець зобов'язується провести
роботи по організації Резервної
Системи, підключити кожну окрему філію
(точку підключення) відповідно до умов
та згідно з графіком підключення кожну,
що викладений у Додатку №3, який є
невід'ємною частиною договору. Датою
початку робіт, є наступний робочий день
з дня отримання оплати у відповідності
п. 3.2. договору. По закінченні
підключення виконавець оформляє акт
прийому передачі виконаних робіт.

Згідно п. 3.1. договору вартість послуг
по організації Резервної Системи між
філіями замовника становить 7575,00 грн. у
тому числі і ПДВ - 1262,50 грн. за кожну
окрему підключену філію (точку
підключення) , місце розташування якої
наведено у Додатку №1 до договору.

Відповідно до п. 4.1 договору закінчення
робіт по організації Резервної Системи
для кожної окремої філії (точки
підключення) приймаються згідно з
актом приймання-передачі, які сторони
підписують на протязі 5 днів з моменту
закінчення робіт. У разі мотивованої
відмови від підписання зазначеного
акту, сторона, що відмовилась від його
підписання, повинна у письмовому
вигляді зазначити підставу своєї
відмови. У протилежному випадку
сторона позбавляється права
посилатись на обставини, якими вона
мотивувала свою відмову, а роботи
будуть вважатись виконаними.

Відповідно до п. 5.3.1. при простроченні
виконання робіт по організації
Резервної Системи виконавець сплачує
замовнику пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від вартості
робіт за кожен календарний день
прострочення.

Відповідно до п. 8.1. договору даний
договір набирає чинності з моменту
підписання його сторонами з усіма
додатками і діє на протязі 12 місяців.

Роботи обумовлені зазначеним
договором були виконані з боку
виконавця в повному обсязі, замовником,
при цьому, було допущення порушення
його зобов'язань в частині оплати
виконаних робіт.

01.10.2011 між Закритим акціонерним
товариством "Укртелембуд" як
кредитором за умовами договору,
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Житлокомфорт
Телеком" як боржник за умовами договору
та Публічним акціонерним товариством
"Київмісьбуд-1" імені М.П.Загороднього
як новим кредитором за умовами
договору було укладено трьохсторонній
договір №79-2011 щодо врегулювання
взаємовідносин (далі за тестом -
договір № 79-2011).

Відповідно до п. 1 договору № 79-2011 цим
договором регулюються правовідносини
пов'язані із заміною боржника на нового
боржника у грошовому зобов'язанні
боржника в сумі без ПДВ 66 666, 67 грн. ПДВ 20
% - 13 333, 33 грн.. Загальна сума з ПДВ 80 000,
00 грн., яке виникло внаслідок не оплати
боржником кредитору вартості
користування цифровими каналами
передачі даних за договором №25/05/2007 від
25.05.2007 та вартості будівництва
резервної мережі передачі даних за
договором №0010 від 04.04.2008 укладених між
боржником та кредитором
правовідносини розірвання договорів
між сторонами.

Відповідно до п. 2. договору № 79 - 2011
боржник передає у момент укладання
договору, а новий боржник приймає борг
у сумі без ПДВ 66 666,67 грн., ПДВ 20 % - 13 333,33
грн. Загальна сума з ПДВ 80000,00 грн. у
грошовому зобов'язанні боржника перед
кредитором, яке виникло внаслідок не
оплати боржником кредитору вартості
користування цифровими каналами
передачі даних за договором №25/05/2007 від
25.05.2007 та вартості будівництва
резервної мережі передачі даних за
договором №0010 від 04.04.2008.

Відповідно до п. 3. договору № 79-2011
кредитор не заперечує проти заміни
боржника у грошовому зобов'язанні
боржника вказаному в п. 1, 2. і підписуючи
договір дає згоду на відповідне
переведення боргу в порядку та на
умовах договору.

Пунктом 4 договору № 79-2011 передбачено,
що боржник зобов'язується протягом 5
днів із моменту укладення договору
безоплатно передати новому боржникові
всю необхідну інформацію та
документацію щодо грошового
зобов'язання боржника вказаного у п. 1.,2.
договору.

Відповідно до п. 5. договору № 79-2011 новий
боржник та кредитор за взаємною згодою
встановлюють такий порядок оплати
новим боржником боргу вказаного у п. 1
та 2 договору:

П. 5.1. до 31.10.2011 перераховує 6666,00 грн.

П. 5.2. до 30.11.2011 перераховує 6666,00 грн.

П. 5.3. до 31.12.2011 перераховує 6666,00 грн.

П. 5.4. до 31.01.2012 перераховує 6666,00 грн.

П. 5.5. до 28.02.2012 перераховує 6666,00 грн.

П. 5.6. до 31.03.2012 перераховує 6666,00 грн.

П. 5.7. до 30.04.2012 перераховує 6666,00 грн.

П. 5.8. до 31.05.2012 перераховує 6666,00 грн.

П. 5.9. до 30.06.2012 перераховує 6666,00 грн.

П. 5.10. до 31.07.2012 перераховує 6666,00 грн.

П. 5.11. до 31.08.2012 перераховує 6666,00 грн.

П. 5.12 до 30.09.2012 перераховує 6674,00 грн.

Відповідно до п. 6 договору в момент
підписання договору сторони дійшли
згоди у розірванні договору №25/05/07 від
25.05.2007 укладеного між боржником та
кредитором ; договору №0010 від 04.04.2008
укладеного між боржником та
кредитором. З дати укладання договору,
припинено зобов'язання боржника перед
кредитором по договору №25/05/07 від 25.05.2007
та договору №0010 від 04.04.2008 на суму, що
вказана в п. 1 договору (п. 7 договору №
79-2011).

20.07.2012 позивач надіслав на адресу
відповідача листа вих. № 314, яким
просив погасити заборгованість у
розмірі 80000,00 грн. за договором №79-2011
про врегулювання взаємовідносин від
01.10.2011.

09.11.2012 позивач в черговий раз звернувся
до відповідача з Претензією вих. №481 з
проханням в повнім мірі погасити
існуючу заборгованість у розмірі 80 000,00
грн. відповідно до договору №79-2011 про
врегулювання взаємовідносин від 01.10.2011.

Згодом, 15.01.2013, 11.02.2013, 04.09.2014 позивач,
також, звертався до відповідача з
вимогою погасити існуючу
заборгованість.

Проте, жодна із надісланих претензій не
була акцептована з боку відповідача,
відповіді відповідачем не надано.
Доказів іншого матеріали справи не
містять.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони
є вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до ст. 520 ЦК України боржник
у зобов'язанні може бути замінений
іншою особою (переведення боргу) лише
за згодою кредитора, якщо інше не
передбачено законом.

Відповідно до п. 3. договору № 79-2011
кредитор не заперечував проти заміни
боржника у грошовому зобов'язанні
боржника вказаному в п. 1, 2. і підписуючи
цей договір дає згоду на відповідне
переведення боргу в порядку та на
умовах цього договору.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язані встановлений строк (термін)
виконання його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк

Пунктом 5 договору № 79-2011 новий боржник
(відповідач) та кредитор (позивач) за
взаємною згодою встановили порядок
оплати новим боржником боргу вказаного
у п. 1 та 2 договору. Так, відповідно до
графіку погашення новим боржником суми
боргу, новий божник мав здійснити
останній платіж у розмірі 6 674,00 грн. у
строк до 30.09.2012.

Доказів виконання відповідачем, як
новим боржником його зобов'язань за
договором № 79 - 2011 в розмірі
визначеному договором та/або в
будь-якому іншому розмірі матеріали
справи не містять, відтак суд дійшов
висновку, що відповідачем відповідні
зобов'язання виконані не були. І
заборгованість відповідача перед
позивачем складає 80 000, 00 грн.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. При цьому, до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

В силу ст. 599 ЦК України зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Частина 1 ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачає, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Доказів на підтвердження сплати
заборгованості у розмірі 80 000, 00 грн.
відповідачем суду не надано.

Факт наявності боргу у відповідача
перед позивачем за договором № 79-2011 в
сумі 80 000, 00 грн. належним чином
доведений, документально
підтверджений і відповідачем не
спростований, строк оплати зобов'язань,
у відповідності до п. 5 договору № 79-2011 є
таким, що настав, а тому позовні вимоги
в частині стягнення з відповідача 80 000,
00 грн. основної заборгованості
підлягають задоволенню.

Заявлені позивачем вимоги про
стягнення з відповідача за порушення
грошового зобов'язання 3 % річних у
розмірі 5 918,93 грн. за період
прострочення з жовтня 2011 по січень 2014
та інфляційних втрат у розмірі 10 953,39
грн. за період прострочення з 01.10.2011 по
31.08.2014 задовольняються судом частково з
підстав нижчевикладених.

Згідно ст. 229 Господарського кодексу
України та ст.625 Цивільного Кодексу
України, за прострочення виконання
грошового зобов'язання настає
відповідальність у вигляді сплати суми
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також сплати трьох
процентів річних від простроченої
суми, якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач у
встановлений договором № 79-2011 строк
свого зобов'язання по перерахуванню
коштів не виконав, допустивши
прострочення виконання грошового
зобов'язання, тому дії відповідача є
порушенням - простроченням договірних
зобов'язань (ст. 610 ЦК України) і він
вважається таким, що прострочив (ст. 612
ЦК України) відповідно є підстави для
застосування встановленої законом
відповідальності.

Оскільки вимоги позивача щодо
стягнення з відповідача індексу
інфляції нарахованого на суму боргу та
3 % річних ґрунтуються на законі (п. 2 ст.
625 Цивільного кодексу України), а
відповідач є таким що прострочив
виконання грошового зобов'язання,
позовні вимоги позивача в частині
стягнення 3 % річних та індексу інфляції
нарахованого на суму боргу підлягають
задоволенню за розрахунком суду,
оскільки позивачем невірно визначний
період нарахування 3 % річних та
інфляційних втрат.

Як встановлено судом, відповідно до
договору № 79-2011 відповідач прийняв на
себе зобов'язання по оплаті боргу в
розмірі 80 000, 00 грн. з 01.10.2011 (п. п. 1,2, 5
договору № 79-2011). При цьому, сторонами
було погоджено, що перший платіж
відповідач мав здійснити до 31.10.2011,
відтак прострочення відповідача
наступило з 01.11.2011, а не з 01.10.2011 як
розраховано позивачем. Крім того, із
розрахунку позивача вбачається, що ним
здійснені розрахунки 3 % річних та
інфляційних втрат виходячи із розміру
місячного платежу - 6 666, 70 грн., в той час
як сторонами такий платіж був
погоджений в розмірі - 6 666, 00 грн.

За розрахунком суду, зробленого за
допомогою системи ЛІГА, сума 3 % річних
нарахованих за порушення грошового
зобов'язання за договором № 79 -2011 за
загальний період прострочення з 01.11.2011
по 31.08.2014 складає 5705,09 грн., сума
інфляційних втрат за зазначений
період прострочення - складає 11126, 23
грн.

Оскільки при вирішенні справи суд
позбавлений можливості виходити за
межі позовних вимог, вимоги позивача
щодо стягнення з відповідача
інфляційних втрат задовольняються
судом із розрахунку позивача в розмірі
10953, 39 грн. Вимоги щодо стягнення 3 %
річних задовольняються за розрахунком
суду.

Враховуючи вищезазначене позовні
вимоги підлягають задоволенню
частково стягненню з відповідача на
користь позивача підлягає 80 000, 00 грн.
основного боргу, 5705, 09 грн. 3 % річних та 10
953, 39 грн. інфляційних втрат.

Крім того, позивач просить стягнути з
відповідача витрати на оплату послуг
адвоката в розмірі 9 687,23 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України суми,
які підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, послуги
перекладача, адвоката та інші витрати,
пов'язані з розглядом справи,
покладаються при задоволенні позову -
на відповідача.

Відповідно до п. 6.3. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.2013 року № 7 "Про деякі питання
практики застосування розподілу 6
Господарського процесуального кодексу
України" витрати позивачів та
відповідачів, третіх осіб, пов'язані з
оплатою ними послуг адвокатів,
адвокатських бюро, колегій, фірм,
контор та інших адвокатських об'єднань
з надання правової допомоги щодо
ведення справи в господарському суді,
розподіляються між сторонами на
загальних підставах, визначених
частиною п'ятою статті 49 ГПК.

Відшкодування цих витрат здійснюється
господарським судом шляхом зазначення
про це у рішенні, ухвалі, постанові за
наявності документального
підтвердження витрат, як-от: угоди про
надання послуг щодо ведення справи у
суді та/або належно оформленої
довіреності, виданої стороною
представникові її інтересів у суді,
платіжного доручення або іншого
документа, який підтверджує сплату
відповідних послуг, а також копії
свідоцтва адвоката, який представляв
інтереси відповідної сторони, або
оригіналу ордера адвоката, виданого
відповідним адвокатським об'єднанням,
з доданням до нього витягу з договору, в
якому зазначаються повноваження
адвоката як представника або обмеження
його прав на вчинення окремих
процесуальних дій.

У разі неподання відповідних
документів у господарського суду
відсутні підстави для покладення на
іншу сторону зазначених сум.

За змістом частини третьої статті 48 та
частини п'ятої статті 49 ГПК у їх
сукупності можливе покладення на
сторони у справі як судових витрат
тільки тих сум, які були сплачені
стороною за отримання послуг саме
адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1
та частини першої статті 6 Закону
України "Про адвокатуру та адвокатську
діяльність"), а не будь-якої особи, яка
надавала правову допомогу стороні у
справі.

Судом встановлено, що 11.05.2013 між
позивачем (далі за текстом - клієнт) та
Адвокатом ОСОБА_2 (далі за текстом -
адвокат) було укладено договір № 3-10/11/1
про надання правової допомоги (копія
договору міститься в справі),
відповідно до п. 1.2. якого клієнт
доручає, а виконавець приймає на себе
зобов'язання про надання правової
допомоги, передбачено п. "г", "д", "е", "ж" п.
1.1 договору стосовно підготовки
судового збору та здійснення
представництва та захисту інтересів
клієнта в Господарському суді міста
Києва по стягненню заборгованості з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трест Київміськбуд-1"
на користь клієнта, а клієнт
зобов'язується прийняти надані послуги
та оплатити їх на умовах, зазначених в
даному договорі.

Згідно п.4.1. договору розмір оплати за
правову допомогу встановлюється між
виконавцем та клієнтом і складає 9687,23
грн., які клієнт зобов'язується
сплатити після підписання угоди на
розрахунковий рахунок виконавця або
шляхом оплати по прибутковому касовому
ордеру.

З матеріалів вбачається, що за надані
по договору послуги клієнт сплатив на
користь адвоката грошові кошти в
розмірі 9 687,23 грн., що підтверджується
копією квитанції до прибуткового
касового ордеру №4/3/13-Ю від 10.09.2014
наявною в матеріалах справи.

Відповідно до п. 6.5 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.2013 року № 7 «Про деякі питання
практики застосування розподілу 6
Господарського процесуального кодексу
України», розподіл сум інших, крім
судового збору, судових витрат
здійснюється за загальними правилами
частини п'ятої статті 49 ГПК, тобто при
задоволенні позову вони покладаються
на відповідача, при відмові в позові -
на позивача, а при частковому
задоволенні позову - на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. За тими ж правилами
здійснюється й розподіл сум цих витрат
у розгляді господарським судом
апеляційних і касаційних скарг.

Вирішуючи питання про такий розподіл,
господарський суд має враховувати, що
розмір відшкодування судових витрат,
не пов'язаних зі сплатою судового
збору, не повинен бути неспіврозмірним,
тобто явно завищеним порівняно з ціною
позову. У зв'язку з цим суд з
урахуванням конкретних обставин,
зокрема ціни позову, може обмежити
даний розмір з огляду на розумну
необхідність судових витрат для даної
справи.

Так, у визначенні розумно необхідного
розміру сум, які підлягають сплаті за
послуги адвоката, можуть братися до
уваги, зокрема: встановлені
нормативно-правовими актами норми
видатків на службові відрядження (якщо
їх установлено); вартість економних
транспортних послуг; час, який міг би
витратити на підготовку матеріалів
кваліфікований фахівець; вартість
оплати відповідних послуг адвокатів,
яка склалася в країні або в регіоні;
наявні відомості органів статистики
або інших органів про ціни на ринку
юридичних послуг; тривалість розгляду
і складність справи тощо. Докази, які
підтверджують розумність витрат на
оплату послуг адвоката, повинна
подавати сторона, що вимагає
відшкодування таких витрат.

З огляду на викладене, зважаючи на
нетривалий розгляд справи в одному
засіданні, не складність справи, яка
стосується стягнення заборгованості
за двома договорами, неправильний
обрахунок 3% річних та інфляційних, не
великої кількості матеріалів справи, а
також ціну позову, звичайний рівень цін
на ринку юридичних (адвокатських
послуг) на території України, суд
дійшов висновку, що вимоги позивача про
стягнення з відповідача понесених
клієнтом судових витрат за отримання
послуг адвоката в сумі 3000,00 грн. є
доведеними та такими, що підлягають
покладенню на сторін у відповідності
до приписів ст. 49 ГПК України,
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові
витрати по оплаті судового збору та
послуг адвоката, з огляду на часткове
задоволення позовних вимог,
покладаються на сторін пропорційно
розміру задоволених позовних вимог
(2940,00 грн. - адвокатських витрат та 2091,07
грн. витрат по сплаті судового збору)

Виходячи з вищенаведеного та керуючись
ст. ст. 4, 49, 75, 82-85 ГПК України,
Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити
частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Трест Київміськбуд-1" імені
М.П.Загороднього (04209, м. Київ, вул.
Лебединська, 6; ; в
порядку передбаченому Законом України
"Про виконавче провадження") на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трест Укртелебуд"
(03150, м. Київ, вул. Антоновича, 47, оф.1-А;
) 80 000 (вісімдесят тисяч)
грн. 00 коп. основного боргу, 5 705 (п'ять
тисяч сімсот п'ять) грн. 09 коп. - 3 %
річних, 10 953 (десять тисяч дев'ятсот
п'ятдесят три) грн. 39 коп. інфляційних
втрат та 5031 (п`ять тисяч тридцять одна)
грн. 07 коп. судових витрат.

3. В задоволенні інших позовних вимог
відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

5. Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 29.10.2014.

Суддя
Г.П.
Бондаренко