ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" листопада 2014 р.Справа № 916/3773/14

За позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Маша і Мєдвєдь»

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Водолей»

про стягнення компенсації за порушення
авторських прав у сумі 75000,00 грн.

Суддя Літвінов С.В.

В судових засіданнях приймали участь
представники:

від позивача: Роман В.С. - згідно
довіреності б/н від 12 лютого 2014 року;

від відповідача: Навроцька І.С. - згідно
довіреності № 03.06-2 від 03 червня 2014 року.

Суть спору: Позивач - Товариство з
обмеженою відповідальністю «Маша і
Мєдвєдь» звернувся до господарського
суду з позовом, в якому просить
стягнути з Відповідача - Товариства з
обмеженою відповідальністю «Водолей»
компенсацію в сумі 75000 грн. 00 коп. за
порушення авторських прав шляхом
продажу контрафактного товару.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що
17.03.2014 р. представник Позивача придбав в
магазині Відповідача іграшку «Маша
музична лялька», на якій без дозволу
Позивача розміщено зображення
персонажу «Маша» як частини
аудіовізуального твору - анімаційного
серіалу «Маша і Мєдвєдь».

10.10.2014 р. Відповідач надав відзив на
позов, в якому посилається на
недоведеність факту продажу ним
іграшки «Маша музична лялька»,
оскільки наданий Позивачем чек № 2206997
від 17.03.2014 р. виданий на іграшку «Маша,
яка розмовляє», яка не є тотожною назві
іграшки «Маша музична лялька», крім
того чек не може бути використаний для
ідентифікації саме тієї іграшки, яка за
ним була придбана. Також Відповідач
посилається на недоведеність того, що
іграшка є контрафактним товаром,
відсутність у Позивача виключних
майнових прав на зображення персонажу
«Маша» та недоведеність обсягу і
неодноразовості порушення, розміру
завданої шкоди та інших обставин
порушення.

14.10.2014 р. представник Позивача надав
заперечення на відзив, в якому зазначив
наявність у Позивача виключних
майнових авторських прав на
використання анімаційного персонажу
«Маша» під час створення фільму згідно
ліцензійного договору № ЛД-1/2008 від
09.06.2008 р., і надав відеозапис продажу
іграшки «Маша музична лялька».

06.11.2014 р. Відповідачем надано додаткові
пояснення до відзиву, в яких зазначено
про відсутність у ТОВ Студії
«Анимакорд» виключних авторських прав
на зображення персонажу «Маша» на
момент передачі виключних авторських
прав на аудіовізуальний твір Позивачу
та недоведеність факту продажу
спірного товару саме в магазині
Відповідача.

15.10.2014 р. в судовому засіданні оголошено
перерву до 10.11.2014 р.

У судовому засіданні представник
Позивача підтримала позовні вимоги з
підстав, зазначених у позовній заяві та
запереченні на відзив, і наполягала на
їх задоволенні. Представник
Відповідача проти позову заперечувала.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд встановив:

Позивач в позовній заяві зазначає, що 17
березня 2014 р. представником Позивача в
універсамі «Надія» за чеком № 2206997 від
17.03.2014 р. була придбана іграшка «Маша
музична лялька» вартістю 41 грн. Позивач
стверджує, що на вказаній іграшці без
дозволу Позивача розміщено зображення
персонажу «Маша» як самостійної
складової частини аудіовізуального
твору - анімаційного серіалу «Маша і
Мєдвєдь», права на який належать ТОВ
«Маша і Мєдвєдь». Для ідентифікації
зображення персонажу «Маша», що
розміщено на товарі, Позивач надав
роздруківку кадру з 12 серії
анімаційного серіалу «Маша і Мєдвєдь»
під назвою «Кордон на замку».

На думку Позивача не виникає труднощів
в ідентифікації зображення персонажу
«Маша» з 12 серії анімаційного серіалу
«Маша і Мєдвєдь» під назвою «Кордон на
замку» із зображенням, яке розміщено на
придбаній іграшці, оскільки персонаж
«Маша» як об'єкт авторського права є
оригінальним і впізнаним.

Позивач вважає, що придбаний його
представником товар у вигляді іграшки
«Маша музична лялька» є контрафактним,
оскільки Позивач не надавав виробнику
і Відповідачу дозволу на виробництво
та розповсюдження іграшок із
зображенням персонажів
аудіовізуального твору - анімаційного
серіалу «Маша і Мєдвєдь». Відтак
здійснивши продаж такого товару
Відповідач порушив майнові права
Позивача.

Відповідно до абзацу 3 пункту 12
постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про застосування судами норм
законодавства у справах про захист
авторського права і суміжних прав» від
04.06.2010 р. № 5, позивач повинен довести
факт наявності в нього авторського
права і (або) суміжних прав, факт
порушення його прав відповідачем або
загрозу такому порушенню, розмір шкоди
(за винятком вимоги виплати
компенсації), якщо вона завдана, та
причинно-наслідковий зв'язок між
завданою шкодою і діями відповідача.

Пленум Вищого господарського суду
України у пункті 55 постанови «Про деякі
питання практики вирішення спорів,
пов'язаних із захистом прав
інтелектуальної власності» від 17.10.2012
р. № 12 зазначив, що за
авторсько-правовою системою охорони
об'єктів авторського права і суміжних
прав захист авторам та іншим суб'єктам
авторського права (суміжних прав)
надається лише проти будь-якого
свідомого несанкціонованого
використання іншою особою
охоронюваного об'єкту (крім
передбачених законом випадків
вільного використання творів і
об'єктів суміжних прав). Тому факт
позадоговірного порушення авторських
прав вважається встановленим лише у
разі доведення автором чи іншим
суб'єктом зазначених прав обставин,
пов'язаних з копіюванням або
запозиченням рис твору чи об'єкта
суміжного права, що був раніше введений
в цивільний оборот, або з незаконним
використанням відповідного твору чи
об'єкта суміжного права в інший спосіб.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

На підтвердження факту продажу іграшки
«Маша музична лялька» Позивачем надано
відеозапис закупівлі в універсамі
«Надія», який суд до уваги не приймає,
оскільки відеозапис низької якості та
не надає можливості встановити за якою
адресою розташований цей універсам та
чи має він відношення до Відповідача.
Наданий чек № 2206997 від 17.03.2014 р. не
містить ані назви Відповідача, ані
адреси торгівельного об'єкта, в якому
він був виданий, тож встановити за ним
факт здійснення закупівлі іграшки
«Маша музична лялька» у торгівельному
об'єкті саме Відповідача не убачається
можливим. Обставини здійснення
виробництва спірної іграшки з
порушенням майнових авторських прав
Позивача також не доведені. Відтак факт
порушення Відповідачем майнових
авторських прав Позивача належними і
допустимими доказами не підтверджено.

Відповідно до частин першої та другої
статті 418 Цивільного кодексу України
право інтелектуальної власності - це
право особи на результат
інтелектуальної творчої діяльності
або на інший об'єкт права
інтелектуальної власності, визначений
цим Кодексом та іншим законом. Право
інтелектуальної власності становлять
особисті немайнові права
інтелектуальної власності та (або)
майнові права інтелектуальної
власності, зміст яких щодо певних
об'єктів права інтелектуальної
власності визначається цим Кодексом та
іншим законом.

Відповідно до частини першої статті 420
та частини першої статті 433 Цивільного
кодексу України, пунктів 7, 8 частини
першої статті 8 Закону України «Про
авторське право і суміжні права» до
об'єктів права інтелектуальної
власності належать, зокрема, художні
твори та відеограми. Об'єктами
авторського права є, зокрема,
аудіовізуальні твори та твори живопису
(образотворчого мистецтва).

Суб'єктами авторського права згідно ст.
435 Цивільного кодексу України є автор
твору, а також інші фізичні та юридичні
особи, які набули прав на твори
відповідно до договору або закону. Зі
змісту статті 435 Цивільного кодексу
України та статті 7 Закону України «Про
авторське право і суміжні права»
випливає, що суб'єктами авторського
права є автори творів, їх спадкоємці та
інші особи, яким автори чи їх
спадкоємці передали свої авторські
майнові права.

Статтею 1 Закону України «Про авторське
право та суміжні права» визначено, що
автор - це фізична особа, яка своєю
творчою працею створила твір.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про
авторське право та суміжні права»
частина твору, яка може
використовуватися самостійно, у тому
числі й оригінальна назва твору,
розглядається як твір і охороняється
відповідно до цього Закону.

Відповідно до ст. 440 Цивільного кодексу
України майновими правами
інтелектуальної власності на твір є: 1)
право на використання твору; 2) виключне
право дозволяти використання твору; 3)
право перешкоджати неправомірному
використанню твору, в тому числі
забороняти таке використання; 4) інші
майнові права інтелектуальної
власності, встановлені законом.

Майнові права інтелектуальної
власності можуть бути передані
відповідно до закону повністю або
частково іншій особі. Умови передання
майнових прав інтелектуальної
власності можуть бути визначені
договором, який укладається відповідно
до цього Кодексу та іншого закону
(стаття 427 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України
«Про авторське право та суміжні права»
до майнових прав автора (чи іншої особи,
яка має авторське право) належать: а)
виключне право на використання твору;
б) виключне право на дозвіл або
заборону використання твору іншими
особами.

За змістом ст. 441 Цивільного кодексу
України та ст. 15 Закону України «Про
авторське право та суміжні права»
використанням твору є, серед іншого,
його опублікування (випуск у світ) та
відтворення будь-яким способом у
будь-якій формі.

Згідно абзацу третього частини першої
статті 15 Закону України «Про авторське
право і суміжні права» майнові права
автора (чи іншої особи, яка має
авторське право) можуть бути передані
(відчужені) іншій особі згідно з
положеннями Закону, після чого ця особа
стає суб'єктом авторського права.

За приписами частини першої статті 31
вказаного Закону автор (чи інша особа,
яка має авторське право) може передати
свої майнові права, зазначені у статті
15 цього Закону, будь-якій іншій особі
повністю чи частково. Передача
майнових прав автора (чи іншої особи,
яка має авторське право) оформляється
авторським договором. Майнові права, що
передаються за авторським договором,
мають бути у ньому визначені. Майнові
права, не зазначені в авторському
договорі як відчужувані, вважаються
такими, що не передані.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва
№ 13631 про реєстрацію і депонування
твору - результату інтелектуальної
діяльності, виданого Російським
авторським товариством (запис в
реєстрі за № 13631 від 22.04.2008 року) малюнки
персонажів «Маша» і «Мєдвєдь» до
анімаційного дитячого серіалу «Маша і
Мєдвєдь» були створені 01.10.2007 р.
одноосібно автором ОСОБА_3.

01 квітня 2008 року між ТОВ Студія
«Анимакорд» (Замовник) та ОСОБА_3
(Автор-виконавець) був укладений
авторський договір замовлення №
ОК-2/2008, відповідно до умов якого
Автор-виконавець зобов'язувався
створити та передати Замовнику
сценарій восьми серій дитячого
телевізійного серіалу «Маша і
Мєдвєдь», а також передати Замовнику
виключні права на ці сценарії в повному
обсязі. Сторонами було погоджено
технічне завдання на розробку сценарію
анімаційного дитячого серіалу «Маша і
Мєдвєдь» (додаток № 1 до авторського
договору замовлення № ОК-2/2008 від 01.04.2008
р.). Розроблений сценарій був переданий
Автором-виконавцем Замовнику по Акту
здачі-приймання робіт від 23.09.2008 р.

12 травня 2008 р. з ТОВ Студією «Анимакорд»
було погоджено службове завдання №
1/МиМ-С1 на створення аудіовізуального
твору режисером-постановником - ОСОБА_4.
Для цього режисеру-постановнику було
надано сценарій серії «Первая встреча»
(Додаток № 1 до службового завдання №
1/МиМ-С1 від 12.05.2008 р.) та узгоджено
календарно-постановочний план
виробництва серії під попередньою
назвою «Перша зустріч» (додаток № 2 до
службового завдання № 1/МиМ-С1 від 12.05.2008
р.). Створений фільм був переданий ТОВ
Студія «Анимакорд» по акту приймання
фільму від 06.01.2009 р.

09 червня 2008 року між ТОВ Студією
«Анимакорд» та ОСОБА_3 був укладений
ліцензійний договір № ЛД-1/2008 про
надання права використання творів
образотворчого мистецтва (виключна
ліцензія), на підставі якого ОСОБА_3
(Ліцензіар) передав ТОВ Студії
«Анимакорд» (Ліцензіату) право
використання малюнків, що зображують
персонажів «Маша», «Мєдвєдь»,
передбачуваного до виробництва
анімаційного аудіовізуального твору, у
встановлених договором межах. Зокрема,
Ліцензіат отримав право відтворювати
такі твори, здійснювати публічний
показ, публічно виконувати їх,
повідомляти ці твори в ефір,
здійснювати їх переробку,
використовувати шляхом включення їх до
складу інших творів, зокрема
аудіовізуальних творів, включно
анімаційних тощо.

Згідно додаткової угоди від 10.09.2008 р. до
вказаного Ліцензійного договору №
ЛД-1/2008 від 09.06.20108 р. Ліцензіату (ТОВ
Студії «Анимакорд») були передані
права на Додаткові твори, які були
створені в ході роботи над серіалом
шляхом зміни зображень персонажів
«Маша», «Мєдвєдь» способом тривимірної
комп'ютерної графіки. Тобто права на
тривимірні зображення персонажів
«Маша», «Мєдвєдь», які
використовувалися при створенні
аудіовізуальних творів - серій
анімаційних фільмів «Маша і Мєдвєдь»,
також були отримані ТОВ Студією
«Анимакорд» на умовах Ліцензійного
договору № ЛД-1/2008 від 09.06.2008 р.

На підставі угоди, що була укладена
ОСОБА_3 з ТОВ Студія «Анимакорд» 07.06.2010
р., Ліцензійний договір № ЛД-1/2008 від
09.06.2008 р. був розірваний, що свідчить про
припинення прав та зобов'язань сторін
за вказаним Ліцензійним договором з
07.10.2010 р. і повернення майнових
авторських прав на малюнки персонажів
«Маша», «Мєдвєдь» та їх змінені
тривимірні зображення ОСОБА_3

08 червня 2010 року між ТОВ «Маша і
Мєдвєдь» (надалі Ліцензіат) та
громадянином ОСОБА_3 (надалі Ліцензіар)
було укладено ліцензійний договір №
ЛД-1/2010 про надання Ліцензіату права
використання творів образотворчого
мистецтва (виключна ліцензія). Згідно
вказаного ліцензійного договору
ОСОБА_3 надав ТОВ «Маша і Мєдвєдь»
виключні майнові права на використання
малюнків персонажів «Маша», «Мєдвєдь».
Таким чином, вказаний договір є
додатковим свідченням відсутності у
ТОВ Студії «Анимакорд» виключних
майнових авторських прав на зображення
персонажів «Маша» і «Мєдвєдь» з 08.06.2010
р.

Водночас зображення персонажу «Маша»
на спірній іграшці за твердженням
Позивача є частиною аудіовізуального
твору. Однак права на зображення
персонажу «Маша» як частини
аудіовізуального твору (змінене
зображення персонажу «Маша» у
тривимірній комп'ютерній графіці) за
ліцензійним договором № ЛД-1/2010 від
08.06.2010 р. не передавалися.

12 листопада 2010 року між ТОВ Студія
«Анимакорд» (Правовласник) та ТОВ «Маша
і Мєдвєдь» (Набувач) укладений договір
№ 1007/19 про відчуження виключного права
на аудіовізуальний твір (серіал «Маша і
Мєдвєдь»), на підставі якого
Правовласник передав Набувачу
(Позивачу) виключне право на
аудіовізуальний твір - серіал «Маша і
Мєдвєдь» у складі серій № 9 «День
варення», № 10 «Свято на льоду», № 11
«Перший раз у перший клас», № 12 «Кордон
на замку». Згідно додатку № 1 до
вказаного договору разом з передачею
права на аудіовізуальний твір
Правовласник передає Набувачу в
повному обсязі виключні права на всі
юридично значимі охоронювані елементи
аудіовізуального твору (включно, але не
обмежуючись, найменування
аудіовізуального твору і його окремих
серій, графічні зображення, мальовані
зображення персонажів
аудіовізуального твору, їх імена,
текст).

Однак, як вже зазначалося вище, на
момент укладення ТОВ Студією
«Анимакорд» з ТОВ «Маша і Мєдвєдь»
договору про відчуження виключного
права на аудіовізуальний твір (серіал
«Маша і Мєдвєдь») № 1007/19 від 12.11.2010 р.,
ТОВ Студія «Анимакорд» не мало
виключних майнових авторських прав на
використання малюнків та тривимірних
зображень персонажів «Маша» і
«Мєдвєдь», а тому не могло передати їх
ТОВ «Маша і Мєдвєдь».

Відтак наявність у Позивача виключних
прав на зображення персонажу «Маша» як
складової частини аудіовізуального
твору - анімаційного серіалу «Маша і
Мєдвєдь» Позивачем не доведена.

Крім того, Позивачем не надано доказів
створення серії № 12 анімаційного
серіалу «Маша і Мєдвєдь» ТОВ Студією
«Анимакорд». Так, наданий Позивачем
авторський договір замовлення № ОК-2/2008
від 01.04.2008 р., укладений ТОВ Студія
«АНИМАКОРД» з ОСОБА_3, стосується
створення сценаріїв перших восьми
серій дитячого телевізійного серіалу
«Маша і Мєдвєдь». Службове завдання №
1/МиМ-С1 від 12.05.2008 р. складено щодо
першої серії анімаційного серіалу
«Маша і Мєдвєдь» під робочою назвою
«Перша зустріч». Однак зазначені
докази не стосуються питання створення
та набуття ТОВ Студією «Анимакорд»
майнових авторських прав на 12 серію
анімаційного серіалу «Маша і Мєдвєдь» -
«Кордон на замку», з якої, згідно
тверджень Позивача, на іграшці «Маша
музична лялька» було використано
зображення персонажу «Маша». Також
Позивачем не надано посвідчення
національного фільму на 12 серію під
назвою «Кордон на замку».

Отже факт виникнення у ТОВ Студії
«Анимакорд» авторських прав на 12 серію
аудіовізуального твору - дитячого
анімаційного серіалу «Маша і Мєдвєдь»
нічим не підтверджено, тому можливість
передачі ТОВ Студією «Анимакорд»
виключних майнових авторських прав на
вказану серію ТОВ «Маша і Мєдвєдь»
Позивачем не доведена.

У пункті 29 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17
жовтня 2012 року № 12 «Про деякі питання
практики вирішення спорів, пов'язаних
із захистом прав інтелектуальної
власності» зазначено, що з огляду на
приписи статті 33 ГПК щодо обов'язку
доказування і подання доказів
господарському суду у вирішенні
питання про те, якій стороні належить
доводити обставини, що мають значення
для справи про захист авторського
права чи суміжних прав, слід
враховувати таке: 1) позивач повинен
довести належність йому авторського
права та/або суміжних прав чи права на
їх захист, а також факт використання
об'єктів даних прав відповідачем, а в
разі заявлення вимог про відшкодування
шкоди - розмір шкоди і
причинно-наслідковий зв'язок між
завданою шкодою та діями відповідача.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що
належність ТОВ «Маша і Мєдвєдь»
виключних майнових авторських прав на
персонаж «Маша» не доведено, а відтак
не доведено й права на їх захист.

Відповідно до ст. 4-3 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Згідно зі ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що у задоволенні
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю «Маша і Мєдвєдь» про
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Водолей» суми
компенсації за порушення авторських
прав в сумі 75000 грн. слід відмовити.
Відтак витрати по сплаті судового
збору відповідно до статті 49
Господарського процесуального кодексу
України покладаються на Позивача.

Керуючись ст.ст. 418, 420, 421, 424, 426, 427, 433, 435,
440, 441, 443 Цивільного кодексу України,
ст.ст. 7, 8, 15, 31 Закону України «Про
авторське право і суміжні права» від
23.12.1993 р. № 3792-ХІІ, п.п. 29, 55 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України «Про деякі питання практики
вирішення спорів, пов'язаних із
захистом прав інтелектуальної
власності» від 17.10.2012 р., ст.ст. 4-3, 32-34, 43,
49, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог -
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги на рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
господарським судом.

Повний текст рішення складено 11.11.2014 р.

Суддя
С.В. Літвінов