ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2014 р.Справа № 916/1220/14

За позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю „Компанія
„Ніко-Тайс"

до відповідачів: 1) Товариства з
обмеженою відповідальністю „Совагро"

2) Товариства з
обмеженою відповідальністю агрофірма
„Рассвет"

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача: Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1

про стягнення 56448,90грн.

Суддя: Малярчук І.А.

В судових засіданнях приймали участь
представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача - ТОВ „Совагро": не
з`явився

від відповідача - ТОВ агрофірма
„Рассвет": Лабунець О.В., довіреність
від 06.05.2014р.

від третьої особи: не з`явився

В засіданні 10.11.2014 р. приймали участь
представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача - ТОВ „Совагро": не
з`явився

від відповідача - ТОВ агрофірма
„Рассвет": не з`явився

від третьої особи: не з`явився

Суть спору: про стягнення солідарно з
ТОВ агрофірма „Рассвет" та ТОВ
„Совагро" на користь ТОВ „Компанія
„Ніко-Тайс" 56448,90грн. штрафу згідно
договору поруки №03-02-2014-13 від 03.-02.2014р.,
угоди №40/02-13 про заміну кредитора у
зобов'язанні від 25.01.2013р., договору
купівлі-продажу №05/02-Х-8 від 05.02.2008р.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 30.07.2014р. позовну заяву ТОВ
„Компанія „Ніко-Тайс" залишено без
розгляду.

Постановою ОАГС від 02.09.2014р. ухвалу
господарського суду Одеської області
від 30.07.2014р. скасовано, справу
направлено на розгляд до
господарського суду Одеської області.

За результатами повторного
автоматичного розподілу справи, справу
№916/1220/14 передано на розгляд судді
Малярчук І.А., у зв'язку з чим ухвалою
від 11.09.2014р. справу прийнято до
провадження суддею Малярчук І.А.

Позивач підтримує заявлені позовні
вимоги, в їх обґрунтування зазначає, що
05.02.2008р. між ТОВ „Тридента Агро" та ТОВ
агрофірма „Рассвет" був укладений
договір купівлі-продажу №05/02-Х-8, згідно
якого ТОВ „Тридента Агро" було
поставлено ТОВ агрофірма „Рассвет"
товар на суму 376326грн., оплату за який
ТОВ агрофірма „Рассвет" не здійснило.
На вказану заборгованість було
нараховано позивачем штраф. 23.12.2010р.
право вимоги сплати заборгованості,
індексу інфляції, три проценти річних,
штрафних санкцій за договором про
заміну кредитора у зобов'язанні,
укладеного між ТОВ „Тридента Агро" та
ФОП ОСОБА_1, перейшло до останнього,
який в подальшому передав це право ТОВ
„Компанія „Ніко-Тайс" згідно
укладеного між ними договору від
25.01.2013р. №40/02-13. Про заміну кредитора у
зобов'язання ТОВ агрофірма „Рассвет"
було надіслано повідомлення від
25.01.2013р. Крім того, між ТОВ „Компанія
„Ніко-Тайс" та ТОВ „Совагро" було
укладено договір поруки №03-02-2014-13, за
умовами якого останній поручився перед
позивачем за виконання ТОВ агрофірма
„Рассвет" зобов'язань по договору
купівлі-продажу №05/02-Х-8 від 05.02.2008р., а
саме, в частині сплати штрафу у розмірі
56448,90грн. На вимогу позивача щодо сплати
штрафу ТОВ „Совагро" не відреагувало
належним чином, заборгованість не
сплатило, що і стало підставою для
позивача звернутись до суду із даним
позовом про стягнення з відповідачів
зазначеного штрафу, як із солідарних
боржників.

Відповідач - ТОВ „Совагро" позовні
вимоги визнає, однак, задовольнити їх
не взмозі у зв'язку зі складним
фінансовим становищем, про що виклав у
відзиві від 10.04.2014р. за вх.№9065/14.

Відповідач - ТОВ агрофірма „Рассвет"
проти позовних вимог заперечує, подало
відзив на позов від 24.05.2014р. за вх.№13850/14,
де вказало, що відповідно до накладних
№РН-ХР00054 від 20.03.2008р., №РН-ХР00082 від
08.04.2008р. отримало насіння на загальну
суму 376326грн. Як підтверджується
випискою АБ „Південний" від 11.02.2008р. ТОВ
агрофірма „Рассвет" перерахувала на
рахунок ТОВ „Тридента Агро" 730836грн., як
передоплату за насіння відповідно до
договору купівлі-продажу №05/02-Х-8 від
05.02.2008р., але не отримали насіння на суму
354510грн. Враховуючи викладене,
відповідач вказує на відсутність
заборгованості перед позивачем,
оскільки за фактично поставлений товар
здійснив повний розрахунок, позаяк
нарахування штрафу позивачем є
безпідставним.

Представник відповідача - ТОВ "Совагро"
у судові засідання не з'являвся,
витребувані судом документи не надав,
та представник ТОВ агрофірма "Рассвет"
витребувані судом документи не надав. У
зв`язку з існуванням наведених
обставин не з`явлення представників в
судове засідання, не надання
витребуваних документів, справа згідно
ст.75 ГПК України розглядається за
наявними в ній документами.

Ухвалою суду від 11.09.2014р. залучено до
участі у справі Фізичну особу -
підприємця ОСОБА_1 в якості третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, на стороні позивача,
який незважаючи на надсилання йому
ухвал суду у судові засідання не
з'являвся, пояснення по суті спору та
витребуваних документів не надав.

23.10.2014р. за вх.№2-4698/14 до суду надійшла
заява ТОВ „Компанія „Ніко-Тайс" та ТОВ
„Совагро" про затвердження укладеної
між ними мирової угоди та припинення
провадження у справі.

Розглянувши наявні в матеріалах справи
документи, оцінивши письмові пояснення
сторін та їх правові позиції, суд
встановив наступне:

05.02.2008р. між ТОВ „Тридента Агро"
(продавець) та ТОВ агрофірма „Рассвет"
(продавець) було укладено договір
купівлі-продажу №05/02-Х-8, за умовами
якого цей договір визначає умови
купівлі-продажу насіння. Асортимент
товару, його кількість, ціна
визначаються у додатках та/або
накладних документах відпуску товару,
що є невід'ємною частиною цього
договору. Оплата товару проводиться
наступним чином: покупець оплачує 100%
від вартості товару в строк до 12.02.2008р.
(п.п.1.1., 2.1., 5.3. договору).

За умовами п.п.8.3., 8.4. договору №05/02-Х-8
від 05.02.2008р. сторони, відповідно до ст.259
ЦК України, домовились про те, що строк
позовної давності щодо стягнення
штрафних санкцій збільшується до
повного виконання сторонами своїх
зобов'язань за даним договором. Крім
цього, сторони, відповідно до п.6 ст.232 ГК
України, домовились про те, що
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язань за
даним договором здійснюється без
обмеження строку. За несплату або
несвоєчасну сплату товару покупець
сплачує штраф у розмірі 15% від вартості
неоплаченого товару та інші штрафні
санкції у відповідності до чинного
законодавства України.

У додатку №1 до договору №05/02-Х-8 від
05.02.2008р. сторони узгодили асортимент,
вартість та загальну суму поставки, яка
складає 730836грн.

На виконання умов договору №05/02-Х-8 від
05.02.2008р. ТОВ „Тридента Агро" було
поставлено ТОВ агрофірма „Рассвет"
товар на суму 376326грн. згідно видаткових
накладних №РН-ХР00054 від 20.03.2008р.,
№РН-ХР00082 від 08.04.2008р., на підставі
довіреностей №429514 від 19.03.2008р., №429528
від 08.04.2008р.

Між тим, в матеріалах справи наявна
копія виписки по рахунку ТОВ агрофірма
„Рассвет" у АБ „Південний" від 11.02.2008р.,
яка підтверджує факт здійснення
передоплати ТОВ агрофірма „Рассвет" на
користь ТОВ „Триденна Агро" 886109,14грн.
за насіння кукурудзи по договору
купівлі-продажу №05/02-Х-8 від 05.02.2008р. При
цьому, передоплату здійснено згідно з
умовами п.5.3. договору купівлі-продажу
№05/02-Х-8 від 05.02.2008р., тобто, в строк до
12.02.2008р. та у сумі, що є більшою від
загальної суми, що визначена у
накладних №РН-ХР00054 від 20.03.2008р.,
№РН-ХР00082 від 08.04.2008р. та складає 376326грн.

Одночасно, позивач подав до суду
клопотання від 23.10.2014р. за вх.№27895/14, де
зазначив, що копія виписки по рахунку
ТОВ агрофірма „Рассвет" у АБ
„Південний" від 11.02.2008р. не є належним
та допустимим доказом оплати
заборгованості по договору
купівлі-продажу №05/02-Х-8 від 05.02.2008р.,
оскільки у призначенні платежу поряд
із номером та датою договору вказано
рахунок-фактуру №СФ-ХР00012 від 25.01.2008р.

23.12.2010р. між ТОВ „Тридента Агро"
(первісний кредитор) та ФОП ОСОБА_1
(новий кредитор) було укладено угоду
№181-ТА про заміну кредитора у
зобов'язанні, за умовами якої первісний
кредитор відступає новому кредитору
право вимоги виконання ТОВ агрофірма
„Рассвет" (боржник) зобов'язання щодо
сплати розміру заборгованості, до
оцінки вартості товару, пені, 3% річних,
штрафу та інфляційних витрат, набутих
первісним кредитором на підставі
договору купівлі-продажу №05/02-Х-8 від
05.02.2008р., у зв'язку із неналежним,
несвоєчасним та неповним виконанням
боржником грошового зобов'язання
згідно договору купівлі-продажу
№05/02-Х-8 від 05.02.2008р. (п.1.1. угоди).

На виконання вказаної угоди ТОВ
„Тридента Агро" та ФОП ОСОБА_1
підписано акт приймання-передачі
документів від 23.12.2010р., а також 30.11.2013р.
надіслано ТОВ агрофірма „Рассвет"
повідомлення від 23.12.2010р. про заміну
кредитора у зобов'язанні.

25.01.2013р. між ФОП ОСОБА_1 (первісний
кредитор) та ТОВ „Компанія „Ніко-Тайс"
(новий кредитор) було укладено угоду
№40/02-13 про заміну кредитора у
зобов'язанні, згідно якого первісний
кредитор відступає новому кредитору
право вимоги виконання ТОВ агрофірма
„Рассвет" (боржник) зобов'язання щодо
сплати розміру заборгованості, до
оцінки вартості товару, пені, 3% річних,
індексу інфляції, штрафу, набутих
первісним кредитором на підставі
договору купівлі-продажу №05/02-Х-8 від
05.02.2008р. та згідно угоди №181-ТА від
23.12.2010р., у зв'язку із неналежним,
несвоєчасним та неповним виконанням
боржником грошового зобов'язання
згідно договору купівлі-продажу
№05/02-Х-8 від 05.02.2008р. (п.1.1. угоди).

До угоди №40/02-13 про заміну кредитора у
зобов'язанні між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ
„Компанія „Ніко-Тайс" було підписано
акт приймання-передачі документів від
25.01.2013р., а також 30.11.2013р. надіслано ТОВ
агрофірма „Рассвет" повідомлення від
25.01.2013р. про заміну кредитора у
зобов'язанні.

03.02.2014р. між ТОВ „Совагро" (поручитель)
та ТОВ „Компанія „Ніко-Тайс" (кредитор)
було укладено договір поруки №03-02-2014-13,
згідно якого у відповідності до цього
договору поручитель поручається перед
кредитором за виконання обов'язку ТОВ
агрофірма „Рассвет" (боржник) щодо
виконання грошового зобов'язання щодо
сплати розміру штрафу у зв'язку із
неналежним, несвоєчасним та неповним
виконанням боржником грошового
зобов'язання згідно договору
купівлі-продажу та угоди,
передбаченими ст.2 цього договору. Під
основним договором в цьому договорі
розуміють угоду №40/02-13 про заміну
кредитора у зобов'язанні від 25.01.2013р.,
укладену згідно договору
купівлі-продажу №05/02-Х-8 від 05.02.2008р.
(п.п.1.1., 2.1. договору).

Згідно п.3.1. договору поруки №03-02-2014-13
від 03.02.2014р. відповідальність
поручителя перед кредитором
обмежується сплатою розміру штрафу у
сумі 56448,90грн.

Відповідно до договору поруки №03-02-2014-13
від 03.02.2014р. позивачем було вручено
20.02.2014р. ТОВ „Совагро" вимогу №17-13/02 від
17.02.2014р. про сплату заборгованості по
договору купівлі-продажу №05/02-Х-8 від
05.02.2008р., на що отримано відповідь №13
від 24.02.2014р. про неможливість сплати
заборгованості у зв'язку зі скрутним
фінансовим становищем.

Проаналізувавши наявні в матеріалах
справи документи, подані сторонами
докази та викладені ними правові
позиції, суд вважає заявлені ТОВ
„Компанія „Ніко-Тайс" позовні вимоги
щодо стягнення з відповідачів 56448,90грн.
штрафу згідно договору поруки №03-02-2014-13
від 03.-02.2014р., угоди №40/02-13 про заміну
кредитора у зобов'язанні від 25.01.2013р.,
договору купівлі-продажу №05/02-Х-8 від
05.02.2008р. неправомірними, такими, що
невідповідають дійсними обставинам
справи з огляду на наступні положення
законодавства.

Статтею 655 Цивільного Кодексу України
передбачено, що за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Предметом договору купівлі-продажу
може бути товар, який є у продавця на
момент укладення договору або буде
створений (придбаний, набутий)
продавцем у майбутньому (п.1 ст. 656
Цивільного Кодексу України).

Відповідно до ст. 663, пп. 1), 2) ч.1 п.1 ст. 664
Цивільного Кодексу України Продавець
зобов'язаний передати товар покупцеві
у строк, встановлений договором
купівлі-продажу, а якщо зміст договору
не дає змоги визначити цей строк, -
відповідно до положень статті 530 цього
Кодексу. Обов'язок продавця передати
товар покупцеві вважається виконаним у
момент вручення товару покупцеві, якщо
договором встановлено обов'язок
продавця доставити товар; надання
товару в розпорядження покупця, якщо
товар має бути переданий покупцеві за
місцезнаходженням товару.

Пунктом 1 ст. 691 Цивільного Кодексу
України визначено, що покупець
зобов'язаний оплатити товар за ціною,
встановленою у договорі
купівлі-продажу, або, якщо вона не
встановлена у договорі і не може бути
визначена виходячи з його умов, - за
ціною, що визначається відповідно до
статті 632 цього Кодексу, а також вчинити
за свій рахунок дії, які відповідно до
договору, актів цивільного
законодавства або вимог, що звичайно
ставляться, необхідні для здійснення
платежу.

Покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару. Покупець
зобов'язаний сплатити продавцеві повну
ціну товару. Договором купівлі-продажу
може бути передбачено розстрочення
платежу. У разі прострочення оплати
товару продавець має право вимагати
оплати товару та сплати процентів за
користування чужими грошовими коштами
(п.п.1, 2, 3 ст. 692 Цивільного Кодексу
України).

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання мають
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а при
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається.

В силу приписів ст. 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. Порукою може
забезпечуватися виконання
зобов'язання частково або у повному
обсязі.

Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки. При
цьому, приписами ст.543 цього Кодексу
встановлено, що у разі солідарного
обов'язку боржників кредитор має право
вимагати виконання обов'язку частково
або в повному обсязі як від усіх
боржників разом так і від будь-кого з
них окремо.

За положеннями п.1 ч.1 ст.512 ЦК України
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч.1 ст.514 ЦК України до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

У відповідності до приписів ст. 546
Цивільного кодексу України виконання
зобов'язань може забезпечуватись
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до п.п.1, 2, 3 ст. 549 Цивільного
кодексу України неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежного
виконаного зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Сторони по даній справі не подали до
суду оригінали документів на
підтвердження своїх позицій, а лише їх
засвідчені копії, незважаючи на те, що
оригінали були витребувані судом, та не
надіслали до суду витребувані ухвалами
суду від 11.09.2014р., від 24.09.2014р. документи,
не з`являлись в судові засідання, з
підстав чого суд досліджує
правовідносини сторін за наданими
сторонами копіями документів та з
врахуванням постанови ОАГС від 02.09.2014р.
у даній справі приймає судове рішення
за результатами оцінки наявних в
матеріалах справи документів.

Таким чином, з огляду на наявні в
матеріалах справи копії первинних
документів, суд встановив, що за
договором купівлі-продажу №05/02-Х-8 від
05.02.2008р. ТОВ „Тридента Агро" було
поставлено ТОВ агрофірма „Рассвет"
товар на суму 376326грн. згідно видаткових
накладних №РН-ХР00054 від 20.03.2008р.,
№РН-ХР00082 від 08.04.2008р., на підставі
довіреностей №429514 від 19.03.2008р., №429528
від 08.04.2008р. За поставку вказаного
товару ТОВ агрофірма „Рассвет" було
здійснено передоплату 886109,14грн. на
користь ТОВ „Тридента Агро" у сумі
більшій ніж вартість поставки, що
підтверджує виписка по рахунку ТОВ
агрофірма „Рассвет" у АБ „Південний"
від 11.02.2008р. При цьому, вказана оплата з
врахуванням зазначення призначення
платежу „по договору купівлі-продажу
№05/02-Х-8 від 05.02.2008р." та не доведення
сторонами існування інших поставок по
цьому договору, приймається судом як
доказ передоплати саме за поставлений
по видатковим накладним №РН-ХР00054 від
20.03.2008р., №РН-ХР00082 від 08.04.2008р. товар.

Одночасно, передоплату ТОВ агрофірма
„Рассвет" здійснено у строки та обсязі
згідно п.5.3. договору купівлі-продажу
№05/02-Х-8 від 05.02.2008р., отже, відсутні
підстави для застосування п.8.4.
договору купівлі-продажу та
нарахування штрафу у 15% розмірі.

Звідси, з врахуванням того, що
первісний кредитор у ланцюжку передачі
права вимоги - ТОВ „Тридента Агро"
отримав від ТОВ агрофірма „Рассвет"
виконання зобов'язання за договором
купівлі-продажу №05/02-Х-8 від 05.02.2008р. в
частині поставленого по видатковим
накладним №РН-ХР00054 від 20.03.2008р.,
№РН-ХР00082 від 08.04.2008р. товару, в цій
частині зобов'язання відповідача
припинило існування та не могло бути
передане за договорами про заміну
кредитора у зобов'язанні №181-ТА від
23.12.2010р. від ТОВ „Тридента Агро" до ФОП
ОСОБА_1, №40/02-13 від 25.01.2013р. від ФОП
ОСОБА_1 до ТОВ „Компанія „Ніко-Тайс",
позаяк і не виникло право на отримання
штрафних санкцій у ТОВ „Компанія
„Ніко-Тайс".

Отже, з врахуванням того, що, як судом
встановлено вище, відсутнє у ТОВ
агрофірма „Рассвет" зобов'язання
сплатити штраф, в силу ст. 553 ЦК України
такого обов'язку не виникло і у
поручителя - ТОВ „Совагро".

Враховуючи викладене, позовні вимоги
позивача щодо стягнення з відповідачів
56448,90грн. штрафу згідно договору поруки
№03-02-2014-13 від 03.-02.2014р., угоди №40/02-13 про
заміну кредитора у зобов'язанні від
25.01.2013р., договору купівлі-продажу
№05/02-Х-8 від 05.02.2008р. є недоведеними та
необґрунтованими, у зв'язку з чим
задоволенню судом не підлягають.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом (ст.43 ГПК
України).

Враховуючи вищевикладене, суд
відмовляє у задоволенні позовних вимог
позивача повністю за недоведеністю та
необгрунтованістю.

Разом з цим, позиція позивача про
неналежність доказу щодо здійснення
ТОВ агрофірма "Рассвет" передоплати із
посиланням на зазначення у банківській
виписці від 11.02.2008р. договору від
05.02.2008р., рахунку-фактури №СФ-ХР00012 від
25.01.2008р. не приймається судом до уваги,
оскільки позивачем не доведено взагалі
існування рахунку-фактури №СФ-ХР00012
від 25.01.2008р., його змісту та те, що він
відноситься взагалі до інших
взаємовідносин сторін, ніж ті, що
виникли за договором купівлі-продажу
від 05.02.2008р.

Крім того, суд, розглянувши заяву ТОВ
„Компанія „Ніко-Тайс" та ТОВ „Совагро"
про затвердження мирової угоди та
припинення на цій підставі провадження
у справі, у задоволенні вказаної заяви
відмовляє з огляду на наступне. У
зазначеній заяві позивач та відповідач
- ТОВ „Совагро" вказали, що укладення
між ними мирової угоди не порушує прав
та інтересів інших осіб, що не
відповідає дійсності, оскільки її
укладено у відношенні позовних вимог
про стягнення штрафу в сумі 56448,90грн.,
тобто, визнання сторонами, у т.ч.
поручителем факту існування
зобов'язання щодо сплати штрафу, тоді
як судом встановлено вище, що ані у
покупця, ані у поручителя не виникало
зобов'язань зі сплати штрафів із
договору купівлі-продажу №05/02-Х-8 від
05.02.2008р. До того ж, наявність
заборгованості по сплаті штрафу
заперечує інший відповідач - ТОВ
агрофірма „Рассвет". Не зважаючи на те,
що позов позивачем заявлено до двох
відповідачів як солідарних боржників,
мирову угоду укладено лише із одним із
них, що виключає можливість припинення
провадження у справі на підставі п.7
ст.80 ГПК України, оскільки спір із ТОВ
агрофірма „Рассвет" залишається не
врегульованим.

Також, у позові позивач виклав вимогу
про відшкодування йому за рахунок
відповідачів адвокатських витрат в
сумі 5000грн., на підтвердження понесення
яких подав договір про надання
адвокатських послуг №26-6/02-14 від
26.02.2014р., укладений між позивачем та
адвокатом ОСОБА_1., акт прийому-передачі
документів від 26.02.2014р., акт
здачі-приймання виконаних робіт щодо
надання адвокатських послуг від
18.03.2014р., додаткову угоду №1 від 02.12.2013р.,
лист про зарахування коштів №27-6/02 від
27.02.2014р.

За умови незадоволення судом
заявленого позивачем позову, згідно
ст.49 ГПК України судові витрати
позивача, а саме 1827грн. судового збору,
5000грн. витрат на послуги адвоката
відносяться за рахунок позивача.

Неявка позивача, відповідачів, третьої
особи в судове засідання не є
перешкодою для розгляду справи,
оскільки, як визначено п.п.3.9.1., 3.9.2.
Постанови Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011р.
„Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 ГПК України. ...В разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом. У випадку нез'явлення в
засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Крім того, у постанові ВГСУ від 04.11.2010р.
у справі № 10-22-3-30/336-07-9260 визначено, що
суддя може постановити рішення, навіть
якщо не надійшло жодного підтвердження
про вручення або безпосередньо
доставку судових ухвал відповідачу,
якщо виконано наступні умови: ухвала
була передана одним із способів,
передбачених процесуальним
законодавством, не було отримано
будь-якого підтвердження, не зважаючи
на всі розумні зусилля для отримання,
процесуальні документи надсилались за
адресою, яка зазначена стороною.

В процесі розгляду даної справи судом
було вжито всіх необхідних заходів
щодо повідомлення відповідачів та
третьої особи про судові засідання, в
тому числі судове засідання,
призначене на 10.11.2014р., особливо з
врахуванням того, що ухвали
надсилались відповідачам та третій
особі за адресами, вказаними позивачем
у позовній заяві, витягах з ЄДРЮОФОП
станом на 27.01.2014р., 26.10.2011р., суд приймає
рішення за результатами розгляду
справи по суті.

Керуючись ст. ст. 49, 82- 85 ГПК України
суд, -

ВИРІШИВ:

1. Відмовити ТОВ „Компанія „Ніко-Тайс"
у задоволенні позову повністю.

Рішення господарського суду набирає
законної сили згідно зі ст. 85 ГПК
України, після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено
10.11.2014р.

Суддя
І.А. Малярчук