ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" жовтня 2014 р.
Справа № 911/3589/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Бацуци В. М.

при секретарі судового засідання Щур О.
Д.

за участю представників учасників
процесу:

від позивача: Рибій О. В. (ліквідатор -
постанова господарського суду
Київської області від 11.10.2012 р. у справі
№ Б-50/245-07);

від відповідача-1: не з'явились;

від відповідача-2: не з'явились;

розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю „Агробудпереробка
ЛТД", м. Харків

до:

1) Товариства з обмеженою
відповідальністю „Родего", м. Донецьк;

2) Бориспільського міськрайонного
управління юстиції Київської області,
м. Бориспіль;

в особі Реєстраційної служби
Бориспільського міськрайонного
управління юстиції Київської області,
м. Бориспіль;

про визнання права власності на
нерухоме майно

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ТОВ „Агробудпереробка ЛТД" звернулось
в господарський суд Київської області
із позовом до ТОВ „Родего",
Бориспільського міськрайонного
управління юстиції Київської області в
особі Реєстраційної служби
Бориспільського міськрайонного
управління юстиції Київської області
про визнання права власності на
нерухоме майно, а саме на будівлю
складу будівельних матеріалів інв. №
0452, позначеного літерою „А-1", загальною
площею 436, 90 кв.м. (зовнішня площа) та 371, 4
кв.м. (внутрішня площа), що розташована
за адресою: вул. Гагаріна, 16, с. Мала
Олександрівка, Бориспільський район,
Київська область.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем
тим, що відповідачами безпідставно та
протиправно не визнається право
власності позивача на спірний об'єкт
нерухомого майна, що встановлено та
підтверджується рішенням
господарського суду Київської області
від 23.09.2010 р. у справі № 9/013-10.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 26.08.2014 р. порушено
провадження у справі № 911/3589/14 за
позовом ТОВ „Агробудпереробка ЛТД" до
ТОВ „Родего", Бориспільського
міськрайонного управління юстиції
Київської області в особі
Реєстраційної служби Бориспільського
міськрайонного управління юстиції
Київської області про визнання права
власності на нерухоме майно і
призначено її розгляд у судовому
засіданні за участю представників
учасників процесу на 10.09.2014 р.

10.09.2014 р. перед судовим засіданням до
канцелярії суду від позивача надійшов
лист № 182 від 10.09.2014 р. із доданими до
нього документами на виконання вимог
суду, що долучені судом до матеріалів
справи.

10.09.2014 р. у судовому засіданні
представник відповідача-2 надав
частково документи, витребувані судом,
та усні пояснення по суті спору.

10.09.2014 р. за наслідками судового
засідання судом винесено ухвалу, якою
відкладено розгляд справи на 24.09.2014 р.

24.09.2014 р. за наслідками судового
засідання судом винесено ухвалу, якою
відкладено розгляд справи на 08.10.2014 р.

08.10.2014 р. у судовому засіданні
представник позивача надав усні
пояснення щодо своїх позовних вимог,
позовні вимоги підтримав, вважає їх
обґрунтованими і правомірними та
такими, що підлягають задоволенню з
підстав, зазначених в позовній заяві.

Представники відповідачів у судове
засідання не з'явились, хоча про судове
засідання були повідомлені належним
чином, про причини своєї неявки у
судове засідання суд не повідомили,
документи, витребувані судом, у повному
обсязі не надали.

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України справа
розглядається за відсутності відзиву
на позовну заяву за наявними у ній
матеріалами.

За наслідками судового засідання судом
оголошено вступну і резолютивну
частини рішення у даній справі.

Заслухавши пояснення представників
учасників процесу, дослідивши наявні у
матеріалах справи докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ТОВ „Агробудпереробка ЛТД"
станом на 2005 р. був власником будівлі
складу будівельних матеріалів інв. №
0452, позначеного літерою „А-1", загальною
площею 436, 90 кв.м. (зовнішня площа) та 371, 4
кв.м. (внутрішня площа), що розташована
за адресою: вул. Гагаріна, 16, с. Мала
Олександрівка, Бориспільський район,
Київська область, що підтверджується
договором купівлі-продажу нежитлового
приміщення від 28.12.2005 р., укладеним між
ЗАТ „Племінний завод „Агро-Регіон" та
ТОВ „Агробудпереробка ЛТД",
нотаріально посвідченим приватним
нотаріусом Бориспільського районного
нотаріального округу ОСОБА_2 та
зареєстрованим в реєстрі за № 7610.

05.04.2008 р. між ТОВ „Агробудпереробка ЛТД"
в особі ліквідатора, арбітражного
керуючого Лецкана В. Л. та ЗАТ
„Надбання", в ліквідаційній процедурі
щодо банкрута - ТОВ „Агробудпереробка
ЛТД", застосованої за вимогами ухвали
господарського суду міста Києва, було
укладено договір купівлі-продажу
об'єкту нерухомості на біржових торгах
- будівлі складу будівельних
матеріалів інв. № 0452, позначеного
літерою „А-І", загальною площею 436, 90 кв.
м. (зовнішня площа) та 371, 4 кв. м.
(внутрішня площа), розташований за
адресою: Київська обл., Бориспільський
район, с. Мала Олександрівка, вул.
Гагаріна, 16.

Загальна початкова вартість об'єкту
складає 617 400, 00 грн (п. 3. Договору).

Відповідно до п. 4 договору, об'єкт
продається за результатами біржових
торгів за ціною 630 000, 00 грн, які ЗАТ
„Надбання" перераховує протягом шести
календарних місяців на розрахунковий
рахунок ТОВ „Агробудпереробка ЛТД",
який буде ним додатково зазначений.

15.12.2008 р. між ЗАТ „Надбання" та ТОВ
„Конвулар" було укладено договір
купівлі-продажу нерухомого майна,
предметом якого було майно, а саме
будівля складу будівельних матеріалів
інв. № 0452, позначеного літерою „А-І",
загальною площею 436, 90 кв. м. (зовнішня
площа) та 371, 4 кв. м. (внутрішня площа),
розташована за адресою: Київська обл.,
Бориспільський район, с. Мала
Олександрівка, вул. Гагаріна, 16 (п. 1.1
договору).

Відповідно до п. 2.2 договору
купівлі-продажу нерухомого майна
майновий комплекс продається за ціною
661 500, 00 грн.

ТОВ „Конвулар" зобов'язувалось
сплатити зазначену у п. 2.2. суму
протягом 60 банківських днів з моменту
підписання і нотаріального
посвідчення цього договору (п. 2.3
договору купівлі-продажу нерухомого
майна).

Зазначений договір був посвідчений
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4 -
15 грудня 2008 р.

18.09.09 р. між ЗАТ „Конвулар" та ТОВ
„Родего" було укладено договір
купівлі-продажу нерухомого майна,
предметом якого було майно, а саме
будівля складу будівельних матеріалів
інв. № 0452, позначеного літерою „А-І",
загальною площею 436, 90 кв. м. (зовнішня
площа) та 371, 4 кв. м. (внутрішня площа),
розташований за адресою: Київська обл.,
Бориспільський район, с. Мала
Олександрівка, вул. Гагаріна, 16 (п. 1.1
договору).

Відповідно до п. 5. договору
купівлі-продажу нерухомого майна, цей
продаж нерухомого майна вчинюється за
641 640, 00 грн, які ТОВ „Родего" зобов'язано
сплатити протягом 60 календарних днів з
моменту підписання цього договору.

Зазначений договір був посвідчений
приватним нотаріусом Маріупольського
міського нотаріального округу
Донецької області ОСОБА_5 - 18 вересня 2009
р.

Рішенням господарського суду
Київської області від 23.09.2010 р. у справі
№ 9/013-10 за позовом ТОВ
„Агробудпереробка ЛТД" до ТОВ „Родего"
за участю третіх осіб, що не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача, - ЗАТ „Надбання",
ТОВ „Конвулар" про витребування майна
позов задоволено повністю та
витребувано від ТОВ „Родего" на
користь ТОВ „Агробудпереробка ЛТД"
будівлю складу будівельних матеріалів
інв. № 0452, позначеного літерою „А-І",
загальною площею 436, 90 кв. м. (зовнішня
площа) та 371, 4 кв. м. (внутрішня площа),
розташовану за адресою: Київська обл.,
Бориспільський район, с. Мала
Олександрівка, вул. Гагаріна, 16, а також
присуджено до стягнення з ТОВ „Родего"
на користь ТОВ „Агробудпереробка ЛТД"
з будь-якого рахунку, виявленого
державним виконавцем, судові витрати:
державне мито в сумі 25 500, 00 грн та 236, 00
грн витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

При цьому, у своєму рішенні від 23.09.2010 р.
у справі № 9/013-10 господарський суд
Київської області встановив та
зазначив, що оскільки спірний договір
купівлі-продажу об'єкту нерухомості
від 15.04.2008 р., укладений між ТОВ
„Агробудпереробка ЛТД" в особі
ліквідатора, арбітражного керуючого
Лецкана В.Л. та ЗАТ „Надбання"
нотаріально не посвідчувався, а також
не проведено його державну реєстрацію,
суд дійшов висновку про нікчемність
даного договору, і з огляду на те, що ТОВ
„Родего" не було надано жодного доказу
перерахування або передачі коштів в
оплату договору купівлі-продажу
нерухомого майна, укладеного 18.09.2009 р.
між ТОВ „Родего" та ТОВ „Конвулар",
договору купівлі-продажу нерухомого
майна, укладеного 15.12.2008 р. між ТОВ
„Конвулар" та ЗАТ „Надбання" та як
наслідок відсутність оплати ЗАТ
„Надбання" грошових коштів за спірне
майно ТОВ „Агробудпереробка ЛТД" за
договором купівлі-продажу об'єкту
нерухомості, укладеного на біржі 15.04.2008
р. між ТОВ „Агробудпереробка ЛТД" в
особі ліквідатора, арбітражного
керуючого Лецкана В. Л. та ЗАТ
„Надбання", суд дійшов висновку про
задоволення позовної вимоги ТОВ
„Агробудпереробка ЛТД" щодо
витребування будівель складу
будівельних матеріалів інв. № 0452,
позначеного літерою „А-І", загальною
площею 436, 90 кв. м. (зовнішня площа) та 371, 4
кв. м. (внутрішня площа), розташований за
адресою: Київська обл., Бориспільський
район, с. Мала Олександрівка, вул.
Гагаріна, 16.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 27.12.2010 р.
рішення господарського суду Київської
області від 23.09.2010 р. у справі № 9/013-10
залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 01.03.2011 р. р. постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 27.12.2010 р. та
рішення господарського суду Київської
області від 23.09.2010 р. у справі № 9/013-10
залишено без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких грунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 цього ж кодексу
обставини, встановлені рішенням суду у
господарській, цивільній або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, крім встановлених
рішенням третейського суду, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Суд вважає за необхідне зазначити, що
вищевказані обставини були
встановлені рішенням господарського
суду Київської області від 23.09.2010 р. у
справі № 9/013-10 за позовом ТОВ
„Агробудпереробка ЛТД" до ТОВ „Родего"
за участю третіх осіб, що не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача, - ЗАТ „Надбання",
ТОВ „Конвулар" про витребування майна.

Отже, суд дійшов висновку, що
вищевказані обставини є доведеними і
не підлягають доказуванню на підставі
ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального
кодексу України.

Таким чином, за наслідками вирішення
судом спору у справі № 9/013-10 між ТОВ
„Родего" та ТОВ „Агробудпереробка ЛТД"
про право власності щодо спірного
нерухомого майна, а саме будівлі складу
будівельних матеріалів інв. № 0452,
позначеного літерою „А-1", загальною
площею 436, 90 кв.м. (зовнішня площа) та 371, 4
кв.м. (внутрішня площа), що розташована
за адресою: вул. Гагаріна, 16, с. Мала
Олександрівка, Бориспільський район,
Київська область, прийнято рішення,
яким захищено право власності ТОВ
„Агробудпереробка ЛТД" як власника
вказаного спірного нерухомого майна та
витребувано від ТОВ „Родего" вказане
спірне нерухоме майно із чужого
незаконного володіння.

03.07.2014 р. ТОВ „Агробудпереробка ЛТД"
звернулось до Реєстраційної служби
Бориспільського міськрайонного
управління юстиції Київської області
із заявою про реєстрацію за ним права
власності на нерухоме майно, а саме
будівлю складу будівельних матеріалів
інв. № 0452, позначеного літерою „А-1",
загальною площею 436, 90 кв.м. (зовнішня
площа) та 371, 4 кв.м. (внутрішня площа), що
розташована за адресою: вул. Гагаріна,
16, с. Мала Олександрівка,
Бориспільський район, Київська
область, на підставі рішення
господарського суду Київської області
від 23.09.2010 р. у справі № 9/013-10.

Рішенням № 15156959 від 14.08.2014 р.
Реєстраційної служби Бориспільського
міськрайонного управління юстиції
Київської області відмовлено ТОВ
„Агробудпереробка ЛТД" у реєстрації за
ним права власності на нерухоме майно,
а саме будівлю складу будівельних
матеріалів інв. № 0452, позначеного
літерою „А-1", загальною площею 436, 90
кв.м. (зовнішня площа) та 371, 4 кв.м.
(внутрішня площа), що розташована за
адресою: вул. Гагаріна, 16, с. Мала
Олександрівка, Бориспільський район,
Київська область, оскільки не було
подано всіх необхідних документів, а
подані документи не відповідають
вимогам, встановленим законом.

Як було зазначено вище, позивач у своїй
позовній заяві просить визнати за ним
право власності на нерухоме майно, а
саме на будівлю складу будівельних
матеріалів інв. № 0452, позначеного
літерою „А-1", загальною площею 436, 90
кв.м. (зовнішня площа) та 371, 4 кв.м.
(внутрішня площа), що розташована за
адресою: вул. Гагаріна, 16, с. Мала
Олександрівка, Бориспільський район,
Київська область.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що є власником спірного
нерухомого майна, право власності щодо
якого встановлено та підтверджено
рішенням господарського суду
Київської області від 23.09.2010 р. у справі
№ 9/013-10, а відповідач-1 та відповідач-2 в
свою чергу не визнають зазначене право
власності позивача на спірне нерухоме
майно, у зв'язку із чим, позивач просить
суд визнати за ним право власності на
спірне нерухоме майно.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу
України право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 386 цього ж кодексу
держава забезпечує рівний захист прав
усіх суб'єктів права власності.

Власник, який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Власник, права якого порушені, має
право на відшкодування завданої йому
майнової та моральної шкоди.

Статтею 392 цього ж кодексу передбачено,
що власник майна може пред'явити позов
про визнання його права власності, якщо
це право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Пунктом 6.1. Листа Вищого арбітражного
суду України № 01-8/98 від 31.01.2001 р. „Про
деякі приписи законодавства, яке
регулює питання, пов'язані із
здійсненням права власності та його
захистом" передбачено, що згідно зі
статтею 50 Закону (697-12) і статтею 145
Цивільного кодексу (1540-06) власник
вправі вимагати повернення
(віндикації) свого майна з чужого
незаконного володіння, а також
належного йому майна, придбаного
володільцем від особи, яка не мала
права його відчужувати.

Позивачем за таким позовом може бути
власник майна, який на момент подання
позову не володіє цим майном, і
юридична особа, за якою майно
закріплене на праві повного
господарського відання або
оперативного управління.

Відповідачем у справі виступає особа,
що на момент подання позову фактично
володіє майном без підстав,
передбачених законом або
адміністративним актом чи договором,
які відповідають вимогам закону.

Власник вправі витребувати своє майно
від особи, у якої воно фактично
знаходиться у незаконному володінні.
Позов про витребування майна, поданий
до особи, у незаконному володінні якої
це майно раніше перебувало, але у якої
воно на момент розгляду справи в
арбітражному суді відсутнє, не може
бути задоволений, що, однак, не виключає
можливості стягнення з цієї особи
шкоди, заподіяної нею майну під час
перебування останнього у її
незаконному володінні.

Об'єктом віндикаційного позову може
бути індивідуально визначене майно,
яке існує в натурі на момент подання
позову. Витребуване майно може
належати і до категорії речей, що
визначаються родовими ознаками (мірою,
вагою тощо), але в такому разі має бути
якимось чином індивідуалізоване
(наприклад, цукор у мішках за певними
цифровими або іншими характерними
позначками). У разі загибелі
індивідуально визначеного майна
власник (законний володілець) може
звернутися лише з вимогою про
відшкодування збитків.

Пунктом 7. цього ж листа передбачено, що
відповідно до пунктів 2 і 5 статті 48
Закону власник може звернутися з
позовом про усунення будь-яких
порушень свого права, не пов'язаних з
неправомірним позбавленням володіння
(негаторний позов). Для подання такого
позову не вимагається, щоб перешкоди до
здійснення права користування й
розпорядження були результатом винних
дій відповідача чи спричиняли збитки.
Достатньо, щоб такі дії (бездіяльність)
об'єктивно порушували права власника і
були протиправними. Позовна давність
до відповідних вимог не
застосовується, оскільки
правопорушення триває у часі. Якщо ж на
момент подання позову воно
припинилося, то підстав для
задоволення позову немає.

Захист прав і охоронюваних законом
інтересів підприємств і організацій за
негаторним позовом надається
арбітражним судом у формі припинення
дій, що порушують право, або
відновлення становища, яке існувало до
порушення права. Якщо негаторний позов
визнано обгрунтованим, у резолютивній
частині рішення необхідно чітко
визначити дії, які повинен вчинити
відповідач щодо усунення порушень
права власника, і строк виконання цих
дій. У разі невиконання такого рішення
арбітражний суд видає наказ на
примусове виконання рішення.

Пунктом 8. цього ж листа передбачено, що
підприємство чи організація, яка не є
власником майна, але володіє ним на
праві повного господарського відання,
оперативного управління чи з інших
підстав (наприклад, на підставі
адміністративного акта), має такі ж
права на захист свого права, як і сам
власник, а також право на захист свого
володіння від власника (пункт 5 статті 48
Закону). Зокрема, такий володілець
майна може витребувати його з чужого
незаконного володіння з тих же підстав
і в такому ж порядку, як і сам власник. У
певних випадках він вправі витребувати
майно і у власника, який протиправно
позбавив його права володіння, у тому
числі всупереч умовам договору
(наприклад, оренди, застави тощо). Однак
в останньому випадку слід керуватися
не згаданою нормою Закону, а нормами,
які регулюють відносини за відповідним
договором.

Якщо в разі порушення третьою особою
права володіння, користування і
розпорядження майном власник і
володілець цього майна набувають
однорідного права на подання позову, то
у вирішенні питання про те, хто з них
може подати позов про захист права,
слід виходити з обсягу правомочностей
обох названих осіб. Якщо право
володіння належить не власникові, то
позов вправі подавати володілець
майна. Власник може звернутися з таким
позовом лише після припинення у
володільця згаданого права на
володіння.

Тобто, звернутись в суд із
віндикаційним чи негаторним позовом
може лише власник майна або інший
законний його володілець.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

У процесі розгляду справи позивачем у
відповідності до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України не було
надано суду жодних належних та
допустимих доказів, що б
підтверджували оспорення та не
визнання відповідачами після
прийняття господарським судом
Київської області рішення від 23.09.2010 р.
у справі № 9/013-10 виникнення та набуття
позивачем права власності на спірне
нерухоме майно, тобто наявність самих
матеріально-правових спірних відносин.

Отже, за таких обставин, суд вважає, що
недоведеними є факти оспорення та не
визнання відповідачами після
прийняття господарським судом
Київської області рішення від 23.09.2010 р.
у справі № 9/013-10 виникнення та набуття
позивачем права власності на спірне
нерухоме майно, то відповідно
неможливим у такому випадку є захист
права власності на підставі та у
відповідності до ст. 392 Цивільного
кодексу України, а тому позовна вимога
позивача до відповідачів про визнання
права власності на спірне нерухоме
майно, є такою, що не ґрунтується на
нормах законодавства України, а тому
суд не вбачає підстав для задоволення
позову.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
обставини, викладені у позовній заяві
позивача, не знайшли свого
підтвердження в ході розгляду справи,
його позовні вимоги є такими, що не
ґрунтуються на нормах законодавства
України, а тому суд не вбачає підстав
для задоволення позову.

Судові витрати відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Відмовити у задоволенні позову
повністю.

Суддя
В.М.Бацуца

Повний текст рішення підписаний

31 жовтня 2014 р.