ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

28 жовтня 2014 р. Справа №
903/878/14

за позовом: Приватного акціонерного
товариства "САТП 2302", м.Черкаси.

до відповідача: Фізичної - особи
підприємця ОСОБА_1, м.Камінь-Каширський.

про стягнення 69 240,00 грн.

Суддя Дем'як В.М.

Представники:

від позивача: Довбій Ю.Ю. (довіреність
за №122 від 11.08.2014р.)

від відповідача: не прибув

Суть спору: позивач - Приватне
акціонерне товариство "САТП 2302"
звернувся до суду з позовом до
відповідача - Фізичної - особи
підприємця ОСОБА_1 про стягнення 69 240,00
грн. за договором на надання
транспортних послуг №17/02 від 17.02.2014р.

Заявлені вимоги підтверджує договором
на надання транспортних послуг №17/02
від 17.02.2014р.; заявкою №1702Р від 17.02.2014р. до
договору №0217/Р від 17.02.2014р.; міжнародною
товарно-транспортною накладною CMR 001156;
накладною кур'єрської служби №5411797;
вимогою кредитора, щодо виконання
грошових зобов'язань за договором
надання транспортних послуг за вих.
№122 від 23.07.2014р.; актом звірки взаємних
розрахунків за період з 01.01.2014р. по
23.07.2014р.; актом №ОУ-000047 здачі-приймання
робіт (надання послуг) від 27.02.2014р.;
рахунком фактури №СФ-000047 від 27.02.2014р.
(а.с.8-18).

Представник позивача в судовому
засіданні на вимогу ухвали від 07.10.2014р.
подав письмові пояснення за
вх.№01-29/10154/14 від 28.10.2014р. в яких вказав,
що оригінали актів виконаних робіт
були відправленні кур'єрською
доставкою разом з рахунком та CMR №001156
від 27.02.2014р., в підтвердження подав
клопотання за вх.№01-29/10171/14, яким
долучив наступні документи:

- рекомендоване повідомлення про
вручення поштового відправлення
№839, №499;

- опис вкладення у цінний лист;

- кур'єрську накладну про направлення
документів №5411797;

- рахунок -фактуру №СФ -047 від 27.02.2014р.

- акт здачі-прийняття робіт (надання
послуг) № 0У-000047 від 27.02.2014р.

Також приєднав до матеріалів справи
документи:

-довідку ПАТ «САТП 2302» про
заборгованість відповідача в сумі 69
240,00 грн. за №161 від 27.10.2014р.;

-довідку Управління національного
банку України в Черкаській області про
офіційний курс гривні до євро станом на
27.02.2014р.;

-довідку за №02-17/2577 від 06.10.2014р. про
зарахування судового збору до
Державного бюджету України.

- оригінал CMR №001156 від 27.02.2014р.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просить суд задоволити позов в повному
об'ємі.

Відповідач в судове засідання явку
представника не забезпечив, вимог
ухвал суду від 17.09.2014р. та від 07.10.2014р. не
виконав, хоча належним чином був
повідомлений про час та місце судового
розгляду спору, що підтверджується
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення №
340.

Згідно приписів ст.75 ГПК та п.2
Інформаційного листа Вищого
господарського суду України від
15.03.2010р. № 01-08/140 "Про деякі питання
запобігання зловживанню
процесуальними правами у
господарському судочинстві" у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Суд вважає, що неявка представника
відповідача в судове засідання, не є
підставою для відкладення розгляду
справи, оскільки Господарський
процесуальний кодекс України не
містить вимог щодо відповідальних
осіб, які можуть представляти інтереси
сторін в господарському суді. Надання
повноважень на представництво
інтересів сторони в процесі не
обмежено будь-яким певним колом осіб, а
тому неможливість явки в судове
засідання конкретного представника,
не є правовою підставою для
відкладення розгляду справи. Стаття 22
ГПК України передбачає широке коло
процесуальних прав сторін, поряд із цим
встановлює для сторін обов'язок
добросовісно користуватися належними
їм процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Оскільки, в матеріалах справи є всі
достатні документи, необхідні для
розгляду справи по суті, суд дійшов
висновку про судовий розгляд справи
без участі представника відповідача.

Заслухавши пояснення представника
позивача та дослідивши матеріали
справи, оцінивши докази в їх
сукупності, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

17 лютого 2014р. між перевізником
(позивачем) - ПАТ «САТП 2302» та
експедитором (відповідачем) - ФОП
ОСОБА_1 був укладений договір про
надання транспортних послуг №17/02 (а.с.
8-10).

У п.п 1.1 договору сторони передбачили,
що предметом даного договору є порядок
взаємовідносин, що виникають між
перевізником та експедитором при
перевезенні вантажів по Україні,
Європі, країнах СНД та Балтії .

Пунктами 2.1.1, 2.1.4, 2.1.7 договору сторони
визначили, що перевізник зобов'язаний
надавати експедитору письмові
(факсовані) підтвердження прийняття
заявок із вказівкою номера
транспортного засобу (ТЗ) та прізвища,
імені по батькові водія. Доставити
наданий вантаж до пункту призначення і
видати вантажоодержувачу,що вказаний у
CMR. Своєчасно подавати рахунки за
виконанні перевезення з оригіналами
CMR(ТТН)

Розділом 4 договору передбачено, що
вартість послуги, які доручаються
виконати перевізникові за договором,
узгоджується сторонами письмово у
вигляді доповнення (заявки), що є
невід'ємною частиною договору, при
цьому ціни за даним договором
встановлюються в Євро.

Згідно п.5.1 договору встановлено, що
повний розрахунок за транспортні
послуги проводиться експедитором
після виконання доставки вантажу до
місця призначення на підставі рахунку
перевізника з прикладенням CMR(ТТН),
оформленої згідно діючим вимогам не
пізніше 5-ти банківських днів з моменту
їх отримання, якщо інше не обумовлено у
письмовій (факсові) заявці на
перевезення.

На виконання умов договору сторони
письмово уклали заявку №1702Р від
17.02.2014р. до договору №0217/Р від 17.02.2014р.
про перевезення вантажу автомобільним
транспортом за маршрутом: м.Мурсія
(Іспанія) - м. Київ (Україна) в даній
заявці обумовлено: маршрут, кількість
вантажу, найменування вантажу, вага і
об'єм, митне оформлення, вартість
перевезення, дана заявка погоджена
сторонами про, що свідчать підписи і
печатками юридичних осіб (а.с. 11)

На підтвердження укладення договору
перевезення та на виконання вимоги ч. 3
ст. 909 ЦК України, сторони склали
коносамент у вигляді міжнародної
товаротранспортної накладної CMR №001156
від 27.02.2014р.

Відповідно до накладної CMR №001156 від
27.02.2014р. перевезення вантажу за
маршрутом м.Мурсія (Іспанія) - м. Київ
(Україна) виконано. Згідно відмітки у
міжнародній товарно-транспортній
накладній CMR №001156 від 27.02.2014р. вантаж
доставлений, що підтверджується
печаткою вантажоодержувача в графі 24
накладної СMR (а.с. 50 оригінал
знаходиться в матеріалах справи).

На виконання умов договору про надання
транспортних послуг №0217/Р від 17.02.2014р.
позивач направив на адресу
відповідача: акт здачі-прийняття
робіт №ОУ-000047 від 27.02.2014р.,
рахунок-фактуру №СФ-047 від 27.02.2014р. на
суму 69 240,00грн.

Надіслання ПАТ «САТП 2302» на адресу
відповідача оригіналів вказаних
документів підтверджується
рекомендованими повідомленнями про
вручення поштового відправлення
№839, №499; описом вкладення у
цінний лист; кур'єрською накладною про
направлення документів №5411797 (а.с 10)

Проте, відповідач взяті на себе, згідно
договору, зобов'язання в частині
проведення розрахунків за перевезення
вантажу не виконав в зв'язку з чим у
останнього виникла заборгованість,
яка на момент розгляду справи
становить 69 240 грн.

Відповідно до ст. 144 Господарського
кодексу України, ст.11 Цивільного
кодексу України обов'язки суб'єктів
господарювання виникають з угод,
передбачених законом, а також з угод,
непередбачених законом, але таких які
йому не суперечать.

Як встановлено, між сторонами виникли
цивільні права та обов'язки на підставі
договору про надання транспортних
послуг №17/02 від 17.02.2014р.

Відповідно до ст. 908 ЦК перевезення
вантажу здійснюється за договором
перевезення, а відповідно до ст. 909 ч. 1
ЦК за договором перевезення вантажу
одна сторона (перевізник)
зобов'язується доставити довіреній їй
другою стороною (відправником) вантаж
до пункту призначення і видати його
особі, яка має право на одержання
вантажу (одержувачеві), а відправник
зобов'язується сплатити за перевезення
вантажу встановлену плату.

Правовідносини сторін даного спору є
правовідносинами перевізника (позивач)
та експедитора (відповідач).

Згідно ст. 306 ч.4 ГК України транспортна
експедиція є допоміжним видом
діяльності, пов'язаним з перевезенням
вантажу.

Відповідно до ст. 908 ч.2 ЦК, ст. 306 ч.5 ГК
умови перевезення вантажів
регулюються цими Кодексами і виданими
відповідно до них транспортними
кодексами, транспортними статутами та
іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ст. 920 ЦК у разі порушення
зобов'язань, що випливають з договору
перевезення, сторони несуть
відповідальність, встановлену за
їхньою домовленістю, якщо інше не
встановлено Цивільним кодексом, іншими
законами, транспортними кодексами
(статутами).

Доводи відповідача про
безпідставність заявлених позовних
вимог, оскільки доставлений вантаж із
недоліками згідно акту який зазначений
в п. 24 CMR, який знаходиться в ПАТ «САТП
2302» судом до уваги не приймаються так,
як заперечення на позов є
необґрунтовані та непідтверджені
належними і допустимими доказами.
Разом з тим, представник позивача
заявив про неможливість надання
оригіналу даного акту, оскільки
останній відсутній на підприємстві та
ФОП ОСОБА_1 на адресу ПАТ «САТП 2302» не
направлявся .

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Оцінюючи подані стороною докази, що
ґрунтується на повному, всебічному й
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд дійшов
висновку про те, що заявлені позивачем
вимоги щодо стягнення з відповідача
заборгованості за договором про
надання транспортних послуг №17/02 від
17.02.2014р. в розмірі 69 240 грн. підлягають
задоволенню.

Оскільки розгляд справи в суді
доведено з вини відповідача, то судові
витрати по справі, на підставі ст. 44,49
ГПК України, слід покласти на нього.

Керуючись ст.ст. 144, 306 Господарського
кодексу України, ст.ст. 11, 908, 909, 920
Цивільного кодексу України, ст.ст. 33, 43,
44, 49, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити.

2.Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (44501, АДРЕСА_1, індивідуальний
податковий номер НОМЕР_1) на користь
Приватного акціонерного товариства
«САТП 2302» (18036, м. Черкаси, вул.
Автомобілістів,7 ) 69
240грн. - основного боргу та 1827,00 грн. в
повернення витрат по сплаті судового
збору.

Рішення господарського суду, у
відповідності до ст.85 ГПК України,
набирає законної сили після закінчення
10-денного строку з дня його прийняття, а
у разі, якщо в судовому засіданні було
оголошено лише вступну та резолютивну
частини рішення, воно набирає законної
сили після закінчення 10-денного строку
з дня підписання рішення, оформленого
відповідно до ст.84 цього Кодексу.

Повний текст

рішення складено

31.10.2014р.

Суддя
В.М.Дем'як