Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
тел. (0412) 48-16-20,
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "11" листопада 2014 р.
Справа № 906/1335/14

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Терлецької-Байдюк Н.Я.

за участю представників сторін:

від позивача: Шпаківський Д.В. -
довіреність №46/16 від 08.01.2013р.;

від відповідача: не з'явився;

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Комунального підприємства
"Житомиртеплокомуненерго"
Житомирської міської ради (м. Житомир)

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (м.
Житомир)

про стягнення 7113,50 грн.

Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення з відповідача 7113,50 грн. за
неналежне виконання договору
купівлі-продажу теплової енергії №371
від 01.10.2009. Витрати по сплаті судового
збору просить покласти на відповідача.

В судовому засіданні представник
позивача подав заяву про зменшення
позовних вимог від 11.11.2014 за вих.№5093/16
(а.с.47), відповідно до якої просить суд
стягнути з відповідача 996,88грн.
заборгованості за спожиті послуги з
теплопостачання.

Вказана заява приймається судом до
розгляду як така, що не суперечить
приписам ст.22 ГПК України.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, надіслав письмове пояснення
по справі про часткове визнання
позовних вимог в сумі 996,88грн. (а.с.43).

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 01
лютого 2011 року між Комунальним
підприємством
"Житомиртеплокомуненерго"
Житомирської міської ради
(Виконавець/позивач) та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2
(Споживач/відповідач) укладено договір
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання гарячої води №333
(а.с.14-17), за умовами якого виконавець
зобов'язується своєчасно надавати
споживачеві відповідної якості
послуги з централізованого опалення,
постачання гарячої води, а споживач
зобов'язується своєчасно оплачувати
надані послуги за встановленими
тарифами у строки і на умовах, що
передбачених договором.

В пункті 3.1 договору №333 від 01.02.2011 про
надання послуг з централізованого
опалення, постачання гарячої води
сторони погодили, що розрахунковим
періодом є календарний місяць.
Попередня оплата спожитих послуг
проводиться споживачами до 20 числа
поточного місяця у розмірі 50% від
очікуваних нарахувань. Решту суми
нарахувань споживач оплачує до 10 числа
місяця наступного за розрахунковим.

Сторони також погодили, що всі платежі
за надані послуги, що вносяться
споживачем на поточний рахунок
виконавця, погашають заборгованість
попереднього періоду, при її наявності,
не залежно від призначення платежу,
вказаного в платіжному документі (п.3.3
договору).

Цей договір укладається на 1 рік і
набирає чинності з дня його укладення.
Договір вважається щороку продовженим,
якщо за місяць до закінчення його
строку однією із сторін не буде
письмово заявлено про розірвання або
необхідність перегляду (п.9.1 договору).

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконання умов договору №333 від 01.02.2011
Комунальним підприємством
"Житомиртеплокомуненерго" у період з
березня по квітень 2011 року відповідачу
були надані передбачені договором
послуги з теплопостачання, які
відповідачем оплачені частково. Для
оплати наданих послуг позивачем
виставлялись відповідачу рахунки на
відповідні суми (а.с.19-21).

Внаслідок неналежного виконання
відповідачем своїх зобов'язання станом
на день пред'явлення позову утворилась
заборгованість перед позивачем за
отримані послуги з теплопостачання в
сумі 996,88грн., яка не заперечується
відповідачем.

Не проведення відповідачем
розрахунків за отримані послуги з
теплопостачання стало приводом
звернення позивача за захистом
порушеного права до суду.

Дослідивши в сукупності всі обставини
та матеріали справи, суд дійшов
висновку про задоволення позову з
огляду на наступне.

Стаття 11 Цивільного кодексу України
вказує, що цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки,
й серед підстав виникнення цивільних
прав та обов'язків, зокрема, передбачає
договори та інші правочини.

Зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку (ст. 509 ЦК України).

Господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку (ст.173 Господарського кодексу
України).

Статтею 714 ЦК України передбачено, що за
договором постачання енергетичними та
іншими ресурсами через приєднану
мережу одна сторона (постачальник)
зобов'язується надавати другій стороні
(споживачеві, абонентові) енергетичні
та інші ресурси, передбачені договором,
а споживач (абонент) зобов'язується
оплачувати вартість прийнятих
ресурсів та дотримуватись
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
та іншого обладнання.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином, відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Це положення кореспондується зі ст.193
Господарського кодексу України, згідно
якої суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

За змістом статті 33 Господарського
процесуального кодексу України
обов'язок доказування та подання
доказів розподіляється між сторонами,
виходячи з того, хто посилається на
юридичні факти, які обґрунтовують його
вимоги і заперечення.

Відповідач позов щодо підстав та
предмету не оспорив, доказів сплати
заборгованості суду не надав, позов в
частині боргу в сумі 996,88грн. визнав.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані, заявлені відповідно до
вимог чинного законодавства,
підтверджуються належними доказами,
наявними в матеріалах справи, та
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.33,34,43,44,49,75,82-85 ГПК
України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ід.номер
НОМЕР_1)

- на користь Комунального підприємства
"Житомиртеплокомуненерго"
Житомирської міської ради (10014, м.
Житомир, вул. Київська, 48, код 35343771) -
996,88грн. боргу, а також 1827,00грн.
сплаченого судового збору.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення. У разі якщо в судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 13 листопада 2014
року.

Суддя
Терлецька-Байдюк Н.Я.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу (за заявою)

3 - відповідачу (рек. з повід.)