ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

03 жовтня 2014 року Справа № 904/8464/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого:Волковицької
Н.О.,суддів:Грейц К.В., Добролюбової Т.В.,
Запорощенка М.Д., Чернова
Є.В.,розглянувши заяву Товариства з
обмеженою відповідальністю "Атлант"про
перегляд Верховним Судом
УкраїнипостановиВищого
господарського суду України від 03.09.2014у
справі№904/8464/13за позовомФізичної особи
- підприємця ОСОБА_6доОбслуговуючого
кооперативу "Житлово-будівельний
кооператив №68 "Мирний"треті особи, які
не заявляють самостійних вимог на
предмет спору, на стороні позивача:
1. Товариство з
обмеженою відповідальністю "Атлант"
2.
Дніпропетровська міська радапро
визнання недійсним правочину,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_6
звернувся до Господарського суду
Дніпропетровської області з позовом до
Обслуговуючого кооперативу
"Житлово-будівельний кооператив №68
"Мирний" про визнання недійсним
договору оренди нежитлових приміщень
від 31.12.2008.

Рішенням Господарського суду
Дніпропетровської області від 11.03.2014 у
справі №904/8464/13, залишеним без змін
постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
17.07.2014, у задоволенні позову відмовлено
повністю.

Постановою Вищого господарського суду
України від 03.09.2014 рішення судів
попередніх інстанцій залишено без
змін.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Атлант" подано заяву
про перегляд Верховним Судом України
постанови Вищого господарського суду
України від 03.09.2014 у справі №904/8464/13, в
якій заявник просить скасувати
зазначену постанову, прийняти нове
рішення, яким касаційну скаргу
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_6
задовольнити, мотивуючи свої вимоги
неоднаковим застосуванням судом
касаційної інстанції положень статей
202, 203, 215, 761 Цивільного кодексу України
(далі - ЦК України), внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах.

В обґрунтування своїх вимог заявник
посилається на постанови Вищого
господарського суду України від 10.07.2014
у справі №905/8460/13, від 17.02.2014 у справі
№910/3521/13, від 25.02.2013 у справі №5011-36/7321-2012,
від 12.02.2013 у справі №5015/2137/12, від 10.12.2012 у
справі №5004/391/12, від 10.03.2011 у справі
№40/135-35/87, від 20.10.2010 у справі №22/1д/10, від
27.09.2010 у справі №4/325-36/355, від 29.07.2010 у
справі №37/325, від 23.09.2009 у справі №5020-5/498.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, подану у межах
строку, передбаченого статтею 11117
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України), колегія
суддів дійшла висновку про наявність
підстав для допуску даної справи до
провадження Верховного Суду України,
враховуючи таке.

Відповідно до пункту 1 статті 11116 ГПК
України заява про перегляд судових
рішень господарських судів може бути
подана на підставі неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах.

У постанові від 03.09.2014 по справі
№904/8464/13, про перегляд якої просить
заявник, Вищий господарський суд
України погодився з висновками судів
попередніх інстанцій щодо відмови у
позові про визнання недійсним договору
оренди нежитлових приміщень, оскільки
право власності на спірне приміщення
не зареєстровано ні за позивачем, ні за
будь-якою іншою особою.

Однак, у постановах від 10.07.2014 у справі
№905/8460/13, від 25.02.2013 у справі №5011-36/7321-2012,
від 10.12.2012 у справі №5004/391/12, від 10.03.2011 у
справі №40/135-35/87, від 20.10.2010 у справі
№22/1д/10, від 27.09.2010 у справі №4/325-36/355, від
29.07.2010 у справі №37/325, від 23.09.2009 у справі
№5020-5/498, на які заявник посилається, суд
касаційної інстанції, за подібних
обставин справи та однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин (статті 203, 215,
частини першої статті 761 ЦК України),
дійшов протилежних правових висновків,
а саме, щодо задоволення позовів про
визнання недійсними договорів оренди
нежитлових приміщень, оскільки на
момент укладення спірних договорів
оренди орендодавці не були дійсними
власниками нерухомого майна,
переданого в оренду, та відповідно не
мали правових підстав на укладення
спірних договорів та подальшої
передачі об'єктів оренди в
користування у розумінні статті 761 ЦК
України, у зв'язку з чим такі договори
суперечать приписам вказаної норми
права та підлягають визнанню
недійсними на підставі частини першої
статті 203 ЦК України.

З огляду на викладене колегія суддів
дійшла висновку, що зі змісту доданих
до заяви судових рішень Вищого
господарського суду України
вбачаються ознаки неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалені різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах.
Наведене є підставою для допуску даної
справи до провадження Верховного Суду
України.

Керуючись статтями 86, 11116, 11121 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

УХВАЛИВ:

Допустити справу №904/8464/13 до
провадження Верховного Суду України.

Головуючий
суддяН.ВолковицькаСуддіК.Грейц
Т.Добролюбова М.Запорощенко Є.Чернов