ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"28" жовтня 2014 р.Справа № 924/1455/14

Господарський суд Хмельницької
області у складі:

Суддя Магера В.В., розглянувши
матеріали

За позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, с. Голосків, Летичівський район,
Хмельницька області

до Державного підприємства дослідного
господарства „Шарівка", с. Шарівка,
Ярмолинецький район, Хмельницька
область

про стягнення 61 050,00 грн. боргу за надані
послуги

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 - за довіреністю
від 25.09.2014р.;

від відповідача: не прибув.

В засіданні суду 28.10.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини рішення
згідно ст.85 ГПК України.

Суть спору: Позивач звернувся до суду
із позовом про стягнення із
відповідача заборгованості в сумі 61
050,00 грн. за надані відповідачу послуги
по обмолоту посівів кукурудзи
зернозбиральним комбайном, що
підтверджено актом здачі-приймання від
25.10.2011р. та актом звірки від 15.08.2014р.

В обґрунтування позову позивач
вказує, що всупереч домовленості між
сторонами оплату за виконанні роботи
відповідач не провів, усні переговори
про сплату боргу результату не дали.
Позивач 23.08.2014р. направив на адресу
відповідача претензію із вимогою про
сплату боргу. Проте, борг залишився
непогашений до цього часу.

Позивач посилається на те, що
згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно де вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.16 Цивільного
кодексу України одним із способів
захисту цивільних прав та інтересів є
примусове виконання обов'язку в натурі.
Оскільки відповідач порушив свій
обов'язок щодо оплати, позивач вважає,
що заборгованість відповідача
підлягає стягненню в судовому порядку.

Представник позивача в засідання суду
28.10.2014р. прибув, позовні вимоги
підтримав та просив про задоволення
позову. Повідомив суд про те, що на дату
проведення засідання суду 28.10.2014р. борг
відповідачем не погашався.

Відповідач своїми процесуальними
правами не скористався. Позовні вимоги
по суті та розміром не оспорив.
Представник відповідача в засіданні
суду 28.10.2014р. участі не приймав, про
поважні причини неявки не повідомив,
витребуваного судом письмового
відзиву на позов не подав, хоча про
слухання справи повідомлявся із
направленням ухвал від 26.09.2014р. та від
13.10.2014р. із відмітками про їх отримання
відповідачем згідно поштових
повідомлень про вручення відповідно
04.10.2014р. та 18.10.2014р.

Судом в даному випадку приймається до
уваги, що неявка в судове засідання
господарського суду представника
відповідача не перешкоджає розгляду
справи по суті та не тягне за собою
відкладення справи на іншу дату. Тому,
для уникнення зловживання
процесуальними правами з боку
відповідача, враховуючи, що судом вжито
всіх необхідних заходів щодо належного
його повідомлення про слухання справи
в суді, суд вважає за доцільне
розглянути дану справу по суті, на
підставі до ст. 75 ГПК України за
наявними документами.

Розглядом матеріалів справи
встановлено:

ОСОБА_1, с. Голосків Летичівський
район зареєстрована та значиться в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців, що
підтверджено свідоцтвом про державну
реєстрацію №478184 від 23.12.2003р., довідкою
статики №7138 від 17.11.2008р., витягом із ЄДР
станом на 25.09.2014р. №19352425.

Згідно усної домовленості між
ДПДГ „Шарівка" як замовником та ФОП
ОСОБА_1 як виконавцем, в жовтні місяці
2011р. позивачем були проведені роботи по
обмолоту посівів кукурудзи на площі 185
га на загальну суму 61 050,00 грн.

На підтвердження проведених
робіт на суму 61 050,00 грн. в матеріалах
справи наявний Акт здачі-приймання
робіт (надання послуг) від 25.10.2011р.,
згідно якого позивач як виконавець
провів роботи по обмолоту посівів
кукурудзи на суму 61 050,00 грн., а
відповідач як замовник їх прийняв.

Вказаний акт здачі-приймання
підписано сторонами без зауважень,
скріплено печатками.

15.08.2014р. сторони підписали акт
звірки розрахунків та узгодження
зобов'язань, згідно якого встановили,
що станом на „15" серпня 2014р.
кредиторська заборгованість на
користь ФОП ОСОБА_1 становить 61 050,00 грн.
Вказаний акт звірки підписаний
представниками обох сторін, скріплений
печатками.

Оскільки заборгованість в
добровільному порядку відповідачем не
була сплачена, позивач направив на
адресу відповідача претензію із
вимогою сплатити борг в сумі 61 050,00 грн.
протягом 30 днів від дати отримання
претензії.

Згідно наявного в матеріалах
справи повідомлення про вручення
поштового відправлення відповідач
отримав претензію 26.08.2014р. із підписом
отримувача.

Оскільки борг в сумі 61 050,00 грн.
відповідачем не погашений, позивач
звернувся із позовом, згідно якого
просить суд стягнути з відповідача
вказану суму боргу в примусовому
порядку.

Дослідивши зібрані у справі докази та
давши їм правову оцінку в сукупності,
судом прийнято до уваги таке:

У відповідності до ст.11 та ст.509 ЦК
України однією з підстав виникнення,
цивільних прав та обов'язків сторін є
укладення між ними договору. В силу
зобов'язання боржник зобов'язаний
вчинити на користь кредитора певну дію,
в тому числі сплатити борг, а кредитор
має право вимагати від боржника
виконання його обов'язку, тобто сплати
борг.

Відповідно до ст.174 Господарського
кодексу України господарські
зобов'язання можуть виникати, зокрема,
з господарського договору та інших
угод, передбачених законом, а також з
угод, не передбачених законом, але
таких, які йому не суперечать.

Господарський договір за загальним
правилом викладається у формі єдиного
документа, підписаного сторонами та
скріпленого печатками.

Допускається укладення господарських
договорів у спрощений спосіб, тобто
шляхом обміну листами, факсограмами,
телеграмами, телефонограмами тощо, а
також шляхом підтвердження прийняття
до виконання замовлень, якщо законом не
встановлено спеціальні вимоги до форми
та порядку укладення даного виду
договорів (ч.1 ст.181 ГК України).

Із матеріалів справи слідує, що
між сторонами було укладено договір в
усній формі у спрощений спосіб, на
підтвердження виконання якого сторони
підписали Акт здачі-приймання робіт
(надання послуг) від 25.10.2011р., згідно
якого позивач як виконавець провів
роботи по обмолоту посівів кукурудзи
на суму 61 050,00 грн., а відповідач як
замовник їх прийняв.

Виходячи із господарських
правовідносин, які складись між
сторонами, та враховуючи взяті на себе
зобов'язання, сторони уклали договір
про надання послуг у спрощений спосіб,
виконання якого підтвердили актом
здачі приймання робіт (надання послуг)
від 25.10.2011р.

Згідно ст.901 ЦК України передбачено, що
за договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до ст.193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно ст.ст.526, 527 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Боржник зобов'язаний
виконати свій обов'язок, а кредитор -
прийняти виконання особисто, якщо
інше не встановлено договором або
законом, не випливає із суті
зобов'язання чи звичаїв ділового
обороту.

У відповідності до ч.2 ст.530 ЦК України
передбачено, що у разі, коли строк
(термін) виконання боржником обов'язку
не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги, кредитор
має право вимагати його виконання у
будь-який час. Боржник повинен виконати
такий обов'язок у семиденний строк від
дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Судом враховується, що позивач
звернувся до відповідача із претензією
про сплату боргу в сумі 61 050,00 грн. на
протязі 30 днів від дати отримання
претензії відповідачем. Оскільки
відповідач отримав претензію 26.08.2014р.,
згідно відмітки поштового
повідомлення, позивач набув право
вимоги боргових зобов'язань
відповідача в сумі 61 050,00 грн.

Відтак, суд вважає правомірною
заборгованість в сумі 61 050,00 грн., яка
відповідає фактичним обставинам
справи та підтверджується наявними в
матеріалах справи: актом здачі
приймання робіт від 25.10.2011р., атом
звірки від 15.08.2014р., бухгалтерською
довідкою ДПДГ „Шарівка" від 07.10.2014р. про
наявність кредиторської
заборгованості перед ФОП ОСОБА_1 в сумі
61 050,00 грн.

Натомість, доказів про сплату
заборгованості (повністю або частково)
на дату вирішення даного спору суду не
було подано, доводи позивача не
спростовано. Наявність боргу в сумі 61
050,00 грн. матеріалами справи
підтверджена.

Виходячи із змісту ст. 33 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування полягає не лише в поданні
особами доказів, а й у доведенні їх
переконливості. Отже, обов'язок
доказування певних обставин
покладається на особу, яка посилається
на ці обставини.

Згідно ст.43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі усіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

За таких обставин, позовні вимоги
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Згідно ст.ст.44,49 ГПК України
судові витрати по справі підлягають
покладенню на відповідача у зв'язку із
задоволенням позову.

Керуючись ст.ст.1, 12, 33, 34, 43, 44, 49, 82-84, 115, 116
Господарського процесуального кодексу
України, СУД -

ВИРІШИВ:

Позов фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, с. Голосків, Летичівський район,
Хмельницька області до Державного
підприємства дослідного господарства
„Шарівка", с.Шарівка, Ярмолинецький
район, Хмельницька область про
стягнення 61 050,00 грн. боргу за надані
послуги задовольнити.

Стягнути із Державного
підприємства дослідного господарства
„Шарівка", с. Шарівка, Ярмолинецький
район, Хмельницька область () на користь фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1
(ідентифікаційний код НОМЕР_1) 61 050,00 грн.
(шістдесят одна тисяча п'ятдесят
гривень 00 коп.) боргу за надані послуги,
1 827,00 грн. (одна тисяча вісімсот
двадцять сім гривень 00 коп.) витрат по
оплаті судового збору.

Видати наказ.

Повне рішення складено 31.10.2014р.

Суддя
В.В. Магера

Віддрук. 3 прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу (АДРЕСА_1) - згідно заяви

3 - відповідачу (с. Шарівка,
Ярмолинецький р-н, Хмельницька обл., 32132)
- рекоменд.