ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2014
Справа № 917/1849/14

м. Полтава

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Союз медицини та
технології", 04073, м. Київ, Московський
проспект, 21

до Глобинської центральної районної
лікарні, 39000, Полтавська область,
Глобинський район, м. Глобине, Тупик
Лікарняний, 1

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача: Управління Державної
казначейської служби України у
Глобинському районі Полтавської
області, 39000, Полтавська область,
Глобинський район, м. Глобине, вул.
Леніна, 212

про стягнення 434599,90 грн.

Суддя Пушко І.І.

Представники:

Від позивача: Шевчук П.В., довіреність
від 24.09.2014 року;

Від відповідача: Голубенко В.П.,
довіреність від 15.10.2014 року;

Мигаль Л.М. - головний лікар (присутній в
засіданні 16.10.2014 року);

Від 3-ї особи: Ткаченко А.М., довіреність
від 12.07.2013 року №662/01-13 (присутній в
засіданні 16.10.2014 року).

Рішення приймається після перерви,
оголошеної в судовому засіданні 16.10.2014
року.

Суть справи: Розглядається позовна
заява про стягнення з відповідача 526
572,77 грн. заборгованості за договором №
29/08-2012 про закупівлю товарів за
державні кошти від 18.09.2012 року, з яких: 370
000,00 грн. - основний борг; 91 972,87 грн. -
пеня; 18094,53 грн. - 3% річних; 46505,37 грн. -
втрати від інфляції.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним, на думку позивача,
виконанням відповідачем договірних
зобов'язань щодо оплати отриманого
товару у зв'язку з чим позивач вказує на
існування заборгованості та підстави
для нарахування пені, інфляції та 3%
річних.

Позивач подав заяву від 03.11.2014 року про
"уточнення позовних вимог", якою
фактично зменшив позовні вимоги до
відповідача на суму нарахованої пені.

Згідно ст. 22 ГПК України, позивач вправі
до прийняття рішення по справі,
зокрема, зменшити розмір позовних
вимог.

Оскільки такі дії позивача не
суперечать законодавству, не порушують
права і охоронювані законом інтереси
будь-яких осіб, заява від 03.11.2014 року
приймається господарським судом до
розгляду як заява про зменшення
позовних вимог (див. п. 3.11. постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 року №18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції").

Виходячи з п. 3.10. постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 року №18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", у разі прийняття
судом зміни (в бік збільшення або
зменшення) кількісних показників, у
яких виражається позовна вимога, має
місце нова ціна позову, виходячи з якої
й вирішується спір.

Таким чином, ціна позову, яку згідно з
частиною третьою статті 55 ГПК вказує
позивач складає 434599,90 грн., з яких: 370 000,00
грн. -основний борг; 180 94,53 грн. - 3% річних;
46505,37 грн. - збитки від інфляції

У відзиві на позов відповідач зазначив,
що в 2012 році за кошти державної
субвенції для Глобинської ЦРЛ
планувалося придбати медичне
обладнання - Флюрограф з цифровою
обробкою зображення ФЦОЗ-12 в кількості
1 шт. вартістю 547500,00 грн. Укладено
договір з ТОВ "Союз медицини та
технології" на поставку медичного
обладнання, яке отримано лікарнею
згідно накладної від 15.10.2012 року № 00000008.
Оплата за обладнання була проведена
частково на суму 177 500,00 грн. 27.10.2012 року.
Невикористана субвенція по закінченню
бюджетного 2012 року по повернута до
державного бюджету по причині
відсутності фінансового ресурсу.
Відповідач вважає, що через
невиконання органами держказначейства
своїх зобов'язань по Договору за
Глобинською ЦРЛ по бухгалтерському
обліку рахується кредиторська
заборгованість на суму 370 000,00 грн., яка
виникла згідно наданого до органів
державного казначейства та
неоплаченого платіжного доручення №2
від 27.11.2012 року. Відповідач посилається,
що Глобинською ЦРЛ були вжиті всі
залежні від неї заходи щодо належного
виконання своїх договірних
зобов'язань, що вина відповідача в
порушенні зобов'язання відсутня, а
застосування штрафних санкцій може
призвести до погіршення фінансового
стану лікарні, яка забезпечує життєво
необхідними послугами населення
Глобинського району Полтавської
області.

Ухвалою від 30.09.2014 року до участі у
справі була залучена третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача -
Управління Державної казначейської
служби України у Глобинському районі
Полтавській області.

Третьою особою направлено суду відзив
на позов від 13.10.2014 року з поясненням
про те, що 19.10.2012 року було взято на
облік та зареєстровано бюджетні
зобов'язання та бюджетні фінансові
зобов'язання по Глобинській ЦРЛ в сумі
547 500,00 грн. В 2012 році була здійснена
часткова оплата в сумі 177 500,00 грн. за
договором про закупівлю товарів за
державні кошти. Станом на 01.01.2013 року в
управлінні Казначейства
обліковувалася зареєстрована бюджетна
кредиторська заборгованість по
Глобинській ЦРЛ в сумі 370 000,00 грн. В 2013
році Глобинському району не була
запланована субвенція по коду доходів
41033000 "Субвенція з державного бюджету
місцевим бюджетам для сплати
заборгованості за поставлене у 2012 році
медичне обладнання вітчизняного
виробництва", бюджетні фінансові
зобов'язання не реєструвалися,
оскільки кошти в 2013 році не надходили. В
зв'язку з відсутністю кошторисних
призначень на 2014 рік Глобинською ЦРЛ
станом на 02.10.2014 року не реєструвалися в
управлінні Казначейства кредиторська
заборгованість в сумі 370 000,00 грн. і
відповідно не надавалося платіжне
доручення на здійснення оплати. Третя
особа вважає, що не може нести
відповідальності за дії, які виникли із
правовідносин позивача та відповідача
по справі.

Представник третьої особи в судове
засідання 06.11.2014 року не з'явився, про
час та місце його проведення був
повідомлений належним чином, про що
свідчить відповідна розписка (а.с. 89).

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив.

18.09.2012 року між Глобинською центральною
районною лікарнею Полтавської області
(замовник) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Союз Медицини та
Технології" (постачальник) було
укладено Договір № 29/08-2012 про закупівлю
товарів за державні кошти (далі -
Договір).

Укладений договір був зареєстрований у
встановленому порядку територіальним
органом Державної казначейської
служби України, що підтверджується
відповідною відміткою на Договорі.

Відповідно до п. 1.1 Договору
постачальник зобов'язувався у 2012 році
поставити та передати у власність
замовника Цифровий флюорограф за кодом
(ДК-016-97) 33.10.1 "Устаткування медичне,
хірургічне та ортопедичне" Флюорограф
з цифровою обробкою зображення ФЦОЗ-12
(далі -товар), а замовник оплатити товар,
визначений в якості, та за цінами, які
зазначені у Специфікації (Додаток № 1
до Договору), що додається до Договору
про закупівлю і є його невід ємною
частиною.

18.09.2012 року було підписано Специфікацію
на медичне обладнання, оформлену
Додатком № 1 до Договору, якою
визначено, що товаром який
постачається є: Флюорограф з цифровою
обробкою зображення ФЦОЗ-12 (виробник -
ТДВ "КВО "Медапаратура") у кількості 1
комплект, загальною вартістю 547 500,00 грн.

Розрахунок за поставлений товар
здійснюється у безготівковій формі
шляхом перерахування грошових коштів
на поточних рахунок постачальника
протягом 10 банківських днів з дати
отримання замовником фінансування
закупівлі на свій реєстраційний
рахунок (п. 4.1 Договору).

Відповідно до п. 6.1.1 Договору
Глобинська центральна районна лікарня
прийняла на себе зобов'язання
своєчасно та в повному обсязі
сплачувати за поставлені товари. При
цьому пунктом 6.1.2 Договору передбачено,
що у разі затримки бюджетного
фінансування розрахунок за
поставлений товар здійснюється
протягом трьох банківських днів з дати
отримання замовником бюджетного
призначення на фінансування закупівлі
на свій реєстраційний рахунок.

На виконання умов Договору
постачальник передав замовнику товар -
визначене Договором та Специфікацією
медичне обладнання вартістю 547 500,00, що
підтверджується:

- Актом приймання-передачі товару
від 15.10.2012 р.,

- Довіреністю №262 від 15.10.2012 р.,

- Видатковою накладною № СФ-000150
від 20.12.2012 р.,

- 04.12.2012 р. підписано Акт №10/11
здачі-прийняття робіт з
пусконалагодження, введення в
експлуатацію та навчання персоналу
згідно з договором поставки №29/08-2012 від
18.09.2012 р. (а.с. 24). (копії в матеріалах
справи, оригінали оглянуті в судовому
засіданні).

Товар приймався відповідачем без
будь-яких зауважень щодо його
кількості та якості, що
підтверджується підписами
уповноваженої особи відповідача на
зазначених документах.

Отже, взяті на себе зобов'язання
відповідно до умов Договору позивач
виконав належним чином, передавши
відповідачу товар, що підтверджується
наявними у справі доказами.

Відповідач свої договірні зобов'язання
належним чином не виконав, за
поставлений товар розрахувався
частково, а саме 27.11.2012 р. сплачено 177500
гривень. Таким чином розмір основної
заборгованості Відповідача становить
370000 гривень.

П. 4.1. Договору визначено, що розрахунок
за поставлений товар здійснюється у
безготівковій формі шляхом
перерахування грошових коштів на
поточний рахунок постачальника на
протязі 10 банківських днів з дати
отримання замовником бюджетного
призначення на фінансування закупівлі
на свій розрахунковий рахунок.

Разом з тим, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 2
Бюджетного кодексу України бюджетне
зобов'язання - будь-яке здійснене
відповідно до бюджетного асигнування
розміщення замовлення, укладення
договору, придбання товару, послуги чи
здійснення інших аналогічних операцій
протягом бюджетного періоду, згідно з
якими необхідно здійснити платежі
протягом цього ж періоду або у
майбутньому.

За ч. 1 ст. 3 Бюджетного кодексу України
бюджетний період для всіх бюджетів, що
складають бюджетну систему України,
становить один календарний рік, який
починається 1 січня кожного року і
закінчується 31 грудня того ж року.
Неприйняття Верховною Радою України
закону про Державний бюджет України до
1 січня відповідного року не є
підставою для встановлення іншого
бюджетного періоду.

Суд прийшов до висновку, що п.4.1.
Договору сторони фактично не
встановили точний строк (термін)
здійснення відповідачем оплати за
отриманий товар, оскільки пов'язали
момент оплати з подією (отримання
замовником бюджетного призначення на
фінансування закупівлі на свій
розрахунковий рахунок), яку не можна
вважати подією, яка має неминуче
настати (ч. 2 ст. 252 ЦК України).

За таких обставин, судом приймається до
уваги, що якщо у договорі або законі не
встановлено строку (терміну), у який
повинно бути виконано грошове
зобов'язання, необхідно виходити з
приписів частини другої статті 530 ЦК
України. Цією нормою передбачено, між
іншим, і можливість виникнення
обов'язку негайного виконання; такий
обов'язок випливає, наприклад, з
припису частини першої статті 692 ЦК
України, якою визначено, що покупець за
договором купівлі-продажу повинен
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього; відтак якщо
договором або актами цивільного
законодавства не встановлено інший
строк оплати товару, відповідна оплата
має бути здійснена боржником негайно
після такого прийняття, незалежно від
того, чи пред'явив йому кредитор
пов'язану з цим вимогу. При цьому
передбачена законом відповідальність
за невиконання грошового зобов'язання
підлягає застосуванню починаючи з дня,
наступного за днем прийняття товару,
якщо інше не вбачається з укладеного
сторонами договору. Відповідні
висновки випливають зі змісту частини
другої статті 530 ЦК України (див. п. 1.7.
постанови пленуму ВГСУ № 14 від 17.12.2013
року "Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань").

В будь-якому випадку, оскільки
зобов'язання відповідача виникло із
договору закупівлі товару за бюджетні
кошти та є бюджетним зобов'язанням,
воно повинно було бути виконаним до
закінчення бюджетного періоду, тобто
до 31.12.2012 року.

Таким чином, обов'язок відповідача
оплатити товар виник 15.10.2012 року, а з
16.10.2012 року відповідач вважається
таким, що прострочив грошове
зобов'язання.

За ч. 1 ст. 49 Бюджетного кодексу України
розпорядник бюджетних коштів після
отримання товарів, робіт і послуг
відповідно до умов взятого бюджетного
зобов'язання приймає рішення про їх
оплату та надає доручення на
здійснення платежу органу, що здійснює
казначейське обслуговування бюджетних
коштів, якщо інше не передбачено
бюджетним законодавством, визначеним
пунктом 5 частини першої статті 4 цього
Кодексу.

Згідно відмітки на Договорі від 18.09.2012
року, Управління Державної
казначейської служби України у
Глобинському районі Полтавської
області зареєстровано Глобинською ЦРЛ
фінансових зобов'язань на придбання
медичного обладнання.

Укладений між сторонами Договір за
своєю правовою природою є договором
купівлі-продажу.

Виходячи зі ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Згідно з п. 1 ст. 692 ЦК України покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 193 ГК України кожна
сторона має вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Згідно зі статтею 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір
є обов'язковим до виконання сторонами.

Отже, свої зобов'язання щодо проведення
розрахунку за отриманий товар
відповідач належним чином не виконав.
Будь-яких доказів проведення між
сторонами розрахунків в повному обсязі
позивачем не надані, а відповідач не
посилається на оплату товару.

Згідно ч. 2 ст. 617 ЦК України, ч. 2 ст. 218
Господарського кодексу України
відсутність бюджетних коштів
передбачених у видатках Державного
бюджету України не виправдовує
бездіяльність і не є підставою для
звільнення від відповідальності за
порушення зобов'язання.

Аналогічні висновки містяться в
постанові Верховного суду України від
15.05.2012 року по справі № 11/446, яка є
обов'язковою для суду згідно ст. 111-28
Господарського процесуального кодексу
України та Закону України "Про
судоустрій та статус суддів", в рішенні
Європейського суду з прав людини у
справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус
проти України" від 18 жовтня 2005 року, яке
згідно ст. 17 Закону України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини" є джерелом права.

Таким чином, суд вважає, що відсутність
бюджетних коштів на рахунку
відповідача не спростовує невиконання
взятих на себе фінансових зобов'язань і
не є підставою для звільнення від
відповідальності за порушення
договору.

Відповідно до п. 5 ст. 16 ЦК України одним
із засобів захисту цивільних прав є
примусове виконання обов'язку в натурі,
яке в даному випадку полягає у
виконанні відповідачем договірних
зобов'язань з оплати отриманого товару.

Строк на який укладався Договір
закінчився, згідно п. 10.1. Договір діє до
31.12.2012 року.

Проте, згідно норм Цивільного кодексу
України (п. 4. ст. 631) закінчення строку
договору не звільняє сторони від
відповідальності за його порушення,
яке мало місце під час дії договору.

П. 7.6. Договору було передбачено, що у
разі не оплати або неповної оплати суми
Договору передбаченої п. 3.2. до 31.12.2012
року, замовник протягом 7 календарних
днів зобов'язується повернути
отриманий товар, а постачальник
зобов'язується повернути кошти, що вже
були частково перераховані на
виконання Договору, а Договір
вважається припиненим. При поверненні
товару замовником складається
відповідний акт прийому-передачі
товару.

Разом з тим, визначені цим пунктом
Договору обставини, які могли б стати
підставою для припинення Договору, не
настали, оскільки відповідач не
здійснив повернення товару позивачу.
Зазначена обставина визнається
представниками відповідача в судовому
засіданні, а також підтверджується
актом (а.с. 24), відповідно до якого
переданий відповідачу за Договором
товар (обладнання) введено в
експлуатацію та використовується
відповідачем у власній діяльності.

Стаття 625 ЦК України визначає обов'язок
боржника, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора сплатити грошову суму з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3 % річних від простроченої суми,
якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача
46505,37 грн. інфляційних витрат за період
прострочення з січня 2013 року по серпень
2014 року, а також 3% річних за період з
01.01.2013 року по 18.08.2014 року в розмірі 18094,52
грн.

Приймаючи до уваги, що судом
встановлено прострочення відповідачем
грошового зобов'язання, вимоги
позивача про стягнення 3% річних та
інфляційних витрат суд визнає
правомірними та такими, що підлягають
задоволенню в межах заявленої суми,
оскільки період їх нарахування та
розмір є обґрунтованим.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
За ст. 33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу.

Таким чином, матеріалами справи
підтверджено, що позивач передав
відповідачу у власність товар, а
відповідач не виконав належним чином
своїх зобов'язань за Договором, а саме
не сплатив у повному обсязі його
вартість у визначені строки, тому
позовні вимоги про стягнення основного
боргу, 3% річних та інфляційних витрат
задовольняються судом повністю.

Судові витрати в розмірі 8692,00 грн.
покладаються відповідно до ст. 44,
частини 2 ст. 49 ГПК України, на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49 (ч.2), 82 - 85 ГПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Глобинської
центральної районної лікарні, , місцезнаходження: 39000,
Полтавська область, Глобинський район,
місто Глобине, Тупик Лікарняний, 1 на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Союз Медицини та
Технології", Код ,
місцезнаходження: 04073, м. Київ,
Московський проспект, 21 - 370 000 грн. 00
коп. - основної заборгованості; 46 505 грн.
37 коп. - інфляційні витрати; 18 094 грн. 53
коп. - 3% річних; 8692 грн. 00 коп. судового
збору.

3. Видати наказ з набранням цим
рішенням законної сили.

Суддя
І.І. Пушко