Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
тел. (0412) 48-16-20,
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "04" листопада 2014 р.
Справа № 906/1175/14

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Машевської О.П.

- за участю секретаря судового
засідання: Смиковського В.П.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Головенко В.М. - дов.
від 10.09.14 р., дійсна до 10.09.15 р.

Піряник Ю.М. - дов. від 10.09.14 р., дійсна до
10.09.15 р.

Кухарук І.І. - голова ФГ "Кухарук"

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сігнет-Центр" (с.
Андрушки, Попільнянського р-ну,
Житомирської обл.)

до Фермерського господарства "Кухарук"
(смт. Ружин)

про стягнення 113767,12 грн.

Позивачем Товариством з обмеженою
відповідальністю "Сігнет-Центр"
пред'явлено позов до відповідача
Фермерського господарства "Кухарук"
про стягнення 113767,12 грн. за неналежне
виконання умов Договору №475 на
виконання сільськогосподарських
робіт від 13.05.14 року.

В обгрунтування заявленого позову
позивач посилається на те, що:

- на виконання умов Договору №475 на
виконання сільськогосподарських робіт
від 13.05.2014р. було здійснено комплекс
сільськогосподарських робіт;

- відповідач як замовник виконання
сільськогосподарських робіт
підтвердив належне виконання
підрядником даних робіт шляхом
підписання Акту приймання-передачі
виконаних робіт №61 від 30.05.2014р., в якому
також зазначив, що претензій до
виконаних робіт немає;

- додатком №1 від 13.05.2014р. до Договору
№475 від 13.05.2014р. на виконання
сільськогосподарських робіт визначено
загальну вартість понесених витрат на
суму 307 333, 60 грн.;

- відповідачем, як замовником виконання
сільськогосподарських робіт, не
виконано свого зобов'язання в повному
обсязі по належній сплаті коштів за
надані послуги;

- за неналежне виконання відповідачем
свого грошового зобов'язання позивачем
додатково застосовано матеріально
правові вимоги про сплату суми пені в
розмірі 4069, 89 грн., суму інфляційних
втрат в розмірі 1788, 92 грн. та 3% річних з
простроченої суми в розмірі 574, 02 грн.

В якості правових підстав позову
позивач посилається на ст.ст. 525, 526, 626,
629, 901, 903 ЦК України.

Ухвалою від 29.08.14 р. суд порушив
провадження у справі та вжив заходів
для підготовки до розгляду справи по
суті, відповідно до ст.ст. 64-65 ГПК
України.

До початку розгляду справи по суті
позивачем не подано заяву про зміну
підстави та предмету позову,
відповідачем не подано зустрічного
позову, відповідно.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав з підстав, наведених у
позові, просить суд їх задовольнити.

Представники відповідача проти позову
заперечували в повному обсязі,
посилаючись, зокрема, на наступне:

- господарство не надавало жодних
заявок позивачу на виконання
сільськогосподарських робіт, тому не
було юридичного факту, який би
породжував фактичну необхідність
виконання даного Договору;

- позивач не надав жодного доказу на
підтвердження виконання робіт на
землях, якими користується
господарство.

На спростування доводів відповідача,
позивач доводив, що:

- заявки на виконання
сільськогосподарських робіт
здійснювались відповідачем в усній
формі, що не суперечить п. 1.1. Договору
на виконання сільськогосподарських
робіт №475 від 13.05.2014р.;

- Договору №475 від 01.10.2013р. не має,
оскільки ТОВ "Сігнет-Центр" даний
Договір і інших договорів на протязі
2013р. не укладало з ФГ "Кухарук", а
посилання на Договір №475 від 01.10.2013р. в
акті виконаних робіт (надання послуг)
№61 від 30.05.2014р. є бухгалтерською
помилкою.

Запрошений в засідання суду в порядку
ст. 30 ГПК України голова ФГ "Кухарук"
Кухарук І.І. надав усні пояснення по
суті спору. Зокрема, доводить, що
підписання ним Договору №475 від
13.05.2014р. з позивачем могло мати місце за
формальними ознаками , однак у 2014 році
останній будь-які послуги чи роботи для
господарства не надавав та не
здійснював. Другого оригінального
примірника договору від 13.05.14 р. у
господарстві немає. Підтвердив
надання позивачем послуг у 2013 році,
однак заперечує внесення мінеральних
добрив та здійснення дискування на
визначений у позові об'єкт " поле",
оскільки орендує виключно земельні
ділянки.

Оскільки обставини спору потребували
додаткового встановлення,
господарський суд ухвалою суду від
13.10.2014р. продовжив строк вирішення
спору у справі №906/1175/14 по 12.11.2014р.

В ході вирішення спору сторони спору
надавали суду додаткові докази на
підтвердження своїх вимог та
заперечень, про зміст яких зафіксовано
в протоколах судового засідання.

В засіданні суду 04.11.14р. представники
відповідача позовні вимоги позивача
заперечують в повному обсязі, просять
суд відмовити у його задоволенні.

В засіданні суду 04.11.2014р. господарським
судом представникам відповідача
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення суду про відмову у
позові.

Заслухавши представників відповідача,
дослідивши матеріали справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

13 травня 2014р. між позивачем Товариством
з обмеженою відповідальністю
"Сігнет-Центр" (як підрядник) та
відповідачем Фермерським
господарством "Кухарук" (як замовник)
був укладений Договір №475 на виконання
сільськогосподарських робіт,
відповідно до умов якого позивач
(підрядник) зобов'язався за завданням
та по заявкам відповідача (замовника),
власними силами виконати
сільськогосподарські роботи, що
визначені у цьому Договорі на
території полів замовника, а замовник
зобов'язався прийняти та оплатити
виконану роботу. Конкретний перелік
наданих сільськогосподарських послуг,
у витрати яких включено вартість
мінеральних добрив та строки
виконання визначаються сторонами у
відповідних додатках до цього
договору (надалі за текстом - Договір
№475).

У пункті 1 ст. 2 Договору №475 сторони
домовились, що не пізніше ніж за 3 (три)
дня до початку виконання робіт,
замовник надсилає підряднику
замовлення на виконання
сільськогосподарських робіт, з
визначенням видів та кількості робіт.

Факт виконання кожного обсягу робіт
підтверджується сторонами актом
приймання-передачі виконаних робіт,
який підписується сторонами не пізніше
3 (трьох) діб з моменту закінчення
підрядником виконання робіт, за кожним
обсягом (п. 3 статті 2 Договору №475).

Права та обов'язки як замовника так і
підрядника сторони обумовили у статтях
3 та 4 Договору №475.

У пункті 1 статті 5 Договору №475 сторони
визначили, що ціна цього Договору
складається з вартості робіт
підрядника, вартість яких зазначається
у додатках до договору, при цьому ціна
договору остаточно визначається по
фактично виконаних об'ємах робіт
підрядником згідно Актів
приймання-передачі виконаних робіт.

Умови оплати визначено у п. 3.1. п. 3
статті 5 Договору №475, відповідно до
якого обумовлено, що розрахунок за
виконані роботи проводиться поетапно
після здачі відповідного обсягу роботи
згідно підписаних сторонами актів
приймання-передачі виконаних робіт
шляхом перерахування коштів на
поточний рахунок підрядника протягом 5
(п'яти) банківських днів з моменту
підписання відповідного акту
приймання-передачі виконаних робіт.

За порушення строків оплати виконаних
робіт згідно підписаних сторонами
актів замовник сплачує підряднику пеню
в розмірі подвійної облікової ставки
НБУ від несплаченої суми за кожен день
прострочення (п. 5 статті 6 Договору №475).

Строк дії Договору №475, відповідно до п.
2 ст. 9, - до 30 червня 2014р. (9-12).

Специфікацією (додаток №1 до Договору
№475) визначено, що сторони домовилися
про виконання підрядником робіт з
внесення мінеральних добрив з вартістю
мінеральних добрив та дискування, і
зокрема : по полю № 018/БИС на суму 69838,56
грн., по полю № 019/04БИС на суму 203192,27 грн.
та по полю № 023/04 БИС 34302,77 грн. ( а.с. 14).

30.05.2014р. було складено Акт виконання
робіт (надання послуг) за №61 від
30.05.2014р., в якому було вказано перелік
робіт (послуг), виконаних позивачем, а
саме:

- послуги по внесенню мінеральних
добрив в кількості 207, 661 га на суму 103 192,
82 грн.;

- послуги по дискуванню в кількості 207, 61
га на суму 31 149, 25 грн.;

- послуги по внесенню мінеральних
добрив (з вартістю добрив) на суму 121 769,
84 грн.

Загалом разом з ПДВ на суму - 307 334, 29 грн.

Підставою складання Акта виконання
робіт (надання послуг) за №61 від 30.05.2014р.
визначено Договір №475 від 01.10.2013року.

Судом встановлено, що позивач,
посилаючись на Договір №475 від
01.10.2013року, виставив відповідачу
рахунок від 30.05.14р. № 139 для його оплати
на суму 307 334,29 грн. ( а. с. 100).

На підставі виставленого позивачем
рахунку від 30.05.14р. № 139 , відповідачем
сплачено 200 000,00 грн. ( а. с. 54).

Актом звірки взаємних розрахунків за
період з 01.01.14р. - по 01.07.14р., підписаним
сторонами спору також підтверджується,
що ФГ "Кухарук" має перед ТОВ
"СІГНЕТ-ЦЕНТР" заборгованість за
Договором № 475 від 01.10.2013року на суму 107
334, 29 грн. ( а. с. 16).

Як свідчать матеріали справи, позивач
звернувся до відповідача з претензією
09.07.14р. за №3214 з вимогою сплатити решту
коштів в сумі 107 334, 29 грн. (а. с. 17-21).

Оскільки відповідачем кошти в сумі 107
334, 29 грн. добровільно не сплачено,
позивач звернувся з цим позовом до
господарського суду, заявивши також
вимоги про стягнення пені в сумі 4069, 89
грн., інфляційних втрат в сумі 1788, 92 грн.
та 3% річних в сумі 574, 02 грн.

В ході вирішення цього спору, судом
оглянуто Договір №475, специфікацію
(додаток №1 до Договору №475) та Акт
виконання робіт (надання послуг) за №61
від 30.05.2014р. за оригінальними
примірниками, наданими позивачем.

Згідно письмових пояснень, позивач
доводить, що Договору №475 від 01.10.2013р. не
має, тоді як посилання на останній в
акті виконаних робіт (надання послуг)
№61 від 30.05.2014р., в рахунку на оплату від
30.05.14р. № 139 є бухгалтерською помилкою (
а с. 71).

Відповідач в особі голови
фермерського господарства Кухарук І.І.
заперечив наявність власних
оригінальних примірників
двосторонніх документів , оформлених з
позивачем у 2014 році, а також факт
надання останнім будь-яких послуг та
виконання робіт у цьому році.

В ході вирішення цього спору,
представник позивача фактично визнав,
що у 2014 році відповідачу послуги не
надавалися та роботи не виконувалися.

Натомість надав докази на
підтвердження тих обставин, що у 2013
році ПП "ТехПродАгро" виконало для ТОВ
"СІГНЕТ-ЦЕНТР" поставку безводного
аміаку в господарство, надало послуги
по перевезенню аміаку автотранспортом
та виконало роботи по внесенню
безводного аміаку в с. Бистриївка під
урожай 2014 року на полі № 019/04БИС, №
023/04БИС , № 026/04БИС .

Окрім того, позивачем подано докази
оформлення ним шляхових листів
(нарядів) трактора на дискування полів
№ 019/04БИС, № 014/04БИС, № 018/04БИС, № 022/04БИС ,
№ 026/04БИС , № 023/04БИС та № 024/04БИС , а
також внесення мінеральних добрив на
ці поля в селі Бистріївка , а також
акти про використання ним мінеральних ,
органічних і бактеріальних добрив та
засобів хімічного захисту рослин у 2013
році під урожай 2014 року ( а.с.74 -90, 99-105).

Відповідач на підтвердження права
користування земельними ділянками
станом на 13.05.14р. ( дата укладення
Договору № 475) надав витяги з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію іншого
речового права, згідно яких вважається
належним орендарем земельних ділянок
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
ідентифікованих за наступними
кадастровими номерами: :01:000:0181,
:03:000:0184, :04:000:0037,
:01:000:0187,:01:000:0188,:01:000:0063,:04:000:0015, :04:000:0085,:03:000:0083,
:03:000:0085, :04:000:0081, :03:000:0098,
:03:000:0099, ( а.с. 114-141).

Наявність зареєстрованого речового
права оренди відповідача у 2013 році та
до 09.04.14року на ці земельні ділянки
матеріали справи не містять.

Згідно державної статистичної
звітності форми № 37-сг (місячна) "Сівба
та збирання врожаю
сільськогосподарських культур,
проведення інших польових робіт на 01
червня 2014 року" ФГ "Кухарук" у селах
Бистріївка та Заріччя засіяло з
початку весняної сівби ярих культур
всього 424 га, з них на площі 235 га внесено
мінеральні добрива ( а.с. 112-113).

Судом не встановлено, період внесення
мінеральних добрив, спосіб їх
внесення та суб'єкта виконання робіт з
їх внесення на площі 235 га для ФГ
"Кухарук".

На вимоги ухвали суду від 16.09.14 року
надати первинні облікові документи
та регістри журнально-ордерної форми
бухгалтерського обліку, що складені у
травні 2014року для заповнення форми
№9-б-сг "Внесення мінеральних,
органічних добрив, гіпсування та
вапнування ґрунтів під урожай 200_ року"
(річна), відповідач подав докази
придбання у квітні - травні 2014року у
ТОВ "Укравіт агро" ( м. Київ) та ТОВ
"Шакур" (м. Київ) мінеральних добрив (
а.с. 150 - 159).

Судом не встановлено, що придбані
відповідачем у квітні - травні 2014року
мінеральні добрива були внесені на
площі 235 га до складання форми № 37-сг
(місячна) станом на 01.06.14року.

На вимоги ухвали суду від 30.09.14 року
надати письмові пояснення стосовно
порядку та строків внесення безводного
аміаку у землю , зокрема, чи
допускається внесення цього
мінерального добрива у травні місяці
року; під сівбу яких культур вноситься
це мінеральне добриво; чи
передбачається технологією виконання
сільськогосподарських робіт
дискування полів у травні 2014 року,
відповідач подав лист ТОВ фірма
"Астарта-Київ" від 03.10.2014року, у якому
вказано наступне:

- внесення безводного аміаку , як
найбільш концентрованого азотного
добрива , доцільно проводити в осінній
період; при внесенні безводного аміаку
в весняний період під посів ярих
культур період між внесенням та
посівом повинен становити не менш ніж
7-14 днів ; цей період необхідний для
розподілу в грунті азоту; внесення
безводного аміаку в весняний період
недоцільно, особливо під посів пізніх
ярих культур (травень-червень місяць);

- дискування грунту - це обробіток
верхнього шару грунту дисковим
знаряддям; дискування грунту доцільно
проводити в осінній період, перед
оранкою, боротьба з бур'янами,
збереження вологи; дискування можна
проводити в ранній весняний період
перед посівом ранніх ярих культур; в
більш пізні строки дискування грунту
проводити недоцільно, воно призводить
до втрати вологи, що , в свою чергу,
призводить до зменшення врожайності
сільськогосподарських культур ( а. с.
149).

У письмових поясненнях відповідач
додатково доводить, що ідентифікація
орендованих земельних ділянок за їх
місцезнаходженням на картографічних
матеріалах підтверджується, тоді як
ідентифікація за такими матеріалами
полів №018 /04 Бис, №019/04 Бис та №023/04 Бис
є неможливою, оскільки така нумерація
є виключно внутрішньогосподарською
нумерацією позивача.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
подані сторонами докази на
підтвердження своїх вимог та
заперечень, на підставі ст.ст. 4-7, 33, 43
ГПК України господарський суд прийшов
до висновку, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

Предмет позову характеризує позов з
точки зору того, що конкретно вимагає,
чого домагається позивач.

Підстава позову - фактичні обставини,
на яких ґрунтується вимога позивача,
зокрема, йдеться про юридичні факти
матеріально - правового характеру, що
визначаються нормами матеріального
права та які зумовлюють виникнення,
зміну та припинення спірних
правовідносин, а також інші доказові
факти, на підставі яких можна зробити
висновок про наявність чи відсутність
зазначених юридичних фактів.

Предмет та підстава позову, як його
необхідні елементи, перебувають
між собою в тісному зв'язку, оскільки
сприяють з'ясуванню наявності і
характеру спірних правовідносин між
сторонами, застосуванню необхідного
способу для захисту права, визначенню
кола доказів, необхідних для
підтвердження наявності в них
конкретного цивільного права і
обов'язку.

Окрім того, підстава позову має не
тільки фактичну, а й правову основу,
оскільки юридичні факти, які
складають підставу позову,
визначаються нормами цивільного й
інших галузей права.

Договір № 475 від 13.05.14року є підставою
позову у цій справі, тому встановлення
дійсних прав та обов'язків сторін
спору за цим договором , а також
застосування норм матеріального права
до спірних правовідносин
здійснюється судом при вирішенні цієї
справи.

Відповідно до статті 11 Цивільного
кодексу України підставою виникнення
цивільних прав і обов'язків є, зокрема,
договори.

За частиною 1 статті 626 Цивільного
кодексу України, договором є
домовленість, зокрема, двох сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Договір, як правочин, має бути
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним (
ст. 203 ЦК України).

Правило ч. 3 статті 631 ЦК України
дозволяє сторонам встановити, що
умови договору застосовуються до
відносин між ними, які виникли до його
укладення.

Договір № 475 від 13.05.14року за своєю
правовою природою є договором підряду,
а відтак спірні відносини регулюються
відповідними нормами ст.ст. 875-891 ЦК
України.

За договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу ( ч.1 ст. 837 ЦК
України).

Договір підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові. ( ч. 2 ст. 837 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст. 509 ЦК України
договір є підставою виникнення
зобов'язання.

Стаття 526 ЦК України встановлює
загальні умови виконання зобов'язань
та закріплює основний принцип
виконання зобов'язань - принцип
належного виконання, що стосується, як
суб'єктів, так і предмета, строку чи
терміну, місця і способу виконання
(статті 527 -545 ЦК України).

За змістом статті 526 ЦК України належне
виконання зобов'язання - це передусім
виконання його відповідно до умов
договору і вимог ЦК України та інших
актів цивільного законодавства.

Однією з умов належного виконання
зобов'язання є його виконання
належними суб'єктами.

Частина перша статті 510 ЦК України
визначає, що сторонами у зобов'язанні є
боржник і кредитор.

У ч. 3 ст. 510 ЦК України визначено, що якщо
кожна із сторін у зобов'язанні має
одночасно і права, і обов'язки, вона
вважається боржником у тому, що вона
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони, і одночасно кредитором у тому,
що вона має право вимагати від неї.

У частині першій статті 527 ЦК України
сформульовано загальне правило,
відповідно до якого боржник
зобов'язаний особисто виконати
зобов'язання, а інша сторона (кредитор)
повинна особисто прийняти виконання,
якщо інше не встановлено договором або
законом, не випливає із суті
зобов'язання чи звичаїв ділового
обороту.

Зміст ст. 526, ч. 1 ст. 622 ЦК та зміст ч.3 ст.
193 ГК України дають підстави для
висновку про те, що в цих Кодексах
проводиться принцип реального
виконання зобов'язання.

За загальним правилом (ст. 599 ЦК України)
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином, а саме:
належним суб'єктом стосовно належного
предмета, в належний строк чи термін, в
належному місці і в належний спосіб
виконання.

Натомість позивачем, як підрядником,
не доведено належними та допустимими
доказами юридичний факт виконання у 2014
року сільськогосподарських робіт з
внесення мінеральних добрив та
дискування на орендованих
відповідачем земельних ділянках.

Стосовно об'єкта виконання робіт "
поля замовника" , то суд враховує
наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Земельного
кодексу України об'єктами земельних
відносин є: землі в межах території
України; з е м е л ь н і д і л я н к и та
права на них; земельні частки (паї).

Земельна ділянка - це частина земної
поверхні з установленими межами,
певним місцем розташування, з
визначеними щодо неї правами ( ст. 79
Земельного кодексу України).

Формування земельної ділянки полягає у
визначенні земельної ділянки як
о б ' є к т а цивільних прав.
Формування земельної ділянки
передбачає визначення її площі, меж та
внесення інформації про неї до
Державного земельного кадастру ( ст. 79-1
ЗК України).

Згідно ч. 9 ст. 79-1 ЗК України земельна
ділянка може бути об'єктом цивільних
прав виключно з моменту її формування
(крім випадків суборенди, сервітуту
щодо частин земельних ділянок) та
державної реєстрації права власності
на неї.

Відповідно до вищевикладеного, не є
об'єктом цивільних прав та виконання
обов'язків "поле" .

Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні
обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства. Згідно ч. 2
цієї статті особа не може бути
примушена до дій, вчинення яких не є
обов'язковим для неї.

З наведеного слідує, що відповідач не
може бути примушений в судовому
порядку вчинити дії з оплати робіт,
фактично невиконаних для нього
позивачем.

В силу ст.33 ГПК України, позивач не
довів ті обставини, на які він
посилався як на підставу своїх вимог.

Тому, господарський суд виходить з
того, що неналежність права або
інтересу, на захист яких подано позов,
так само як і відсутність факту
порушення відповідного права або
інтересу, є достатньою підставою для
відмови у позові.

Витрати щодо сплати судового збору
покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 4-3,4-7,33,43, 49, 82-85 ГПК
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення. У разі якщо в судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено
12.11.14року.

Суддя
Машевська О.П.

Віддрукувати: 1- у справу , 2- позивачу
(рек. з пов.) 3- відповідачу на адресу
представника Піряника Юрія
Миколайовича : 02068, АДРЕСА_1) ( рек.)