ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
УХВАЛА

30 жовтня 2014 року
Справа № 915/1237/14

м. Миколаїв

Кредитор: Фізична особа-підприємець
ОСОБА_1,

АДРЕСА_1.

Банкрут: Приватне підприємство
«Югресурси»,

пр. Миру, 17/2, м. Миколаїв, 54044, .

Ліквідатор: Дятлова Ірина Вікторівна
(АДРЕСА_3).

Суддя Ткаченко О.В.

Представники:

Від кредитора: не з'явились.

Від банкрута: не з'явились.

Ліквідатор: Дятлова Ірина Вікторівна.

Суть справи: про визнання
кредиторських вимог

30.09.2014р. фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до
суду із заявою про визнання
кредиторських вимог до боржника в сумі
375 866,08 грн.

Ліквідатор у відповідності до відзиву
заявлені вимоги визнає в повному
обсязі.

Заборгованість в розмірі 375 866,08 грн.
кредитор підтверджує судовим рішенням
від 20.02.2013 року у справі № 915/153/13, згідно
якого з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 (АДРЕСА_2, код НОМЕР_1) та
Приватного підприємства "Югресурси"
(54044, пр. Миру, 17/2, м. Миколаїв, код 20916758) в
солідарному порядку на користь
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
(АДРЕСА_1, код НОМЕР_2) було присуджено до
стягнення грошові кошти в загальній
сумі 368 496 (триста шістдесят вісім тисяч
чотириста дев'яносто шість) грн. 15 коп.,
з яких: 367 000 (триста шістдесят сім
тисяч) грн. - основний борг, 241 (двісті
сорок одна) грн. 31 коп. - 3% річних, 1254
(одна тисяча двісті п'ятдесят чотири)
грн. 84 коп. -пеня, а також кошти на
відшкодування витрат на оплату
позовної заяви судовим збором у сумі 7369
(сім тисяч триста шістдесят дев'ять)
грн. 93 коп.

Як встановлено зазначеним судовим
рішенням між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 08
січня 2011 року укладено договір позики.
Відповідно до п. 1.1., 2.1 договору ФОП
ОСОБА_1 передала, а ФОП ОСОБА_3 отримав
грошові кошти у сумі 367 000 грн. Згідно п.
5.1 Договору ФОП ОСОБА_3 зобов'язався
повернути зазначені кошти до 08.01.2012 р.

На виконання умов указаного договору
ФОП ОСОБА_1 надала ФОП ОСОБА_3
обумовлену договором позику в сумі 367 000
грн., що підтверджується копією
квитанції до прибуткового касового
ордера від 08.01.2011 р. № 1-11.

04 січня 2012 року ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3
уклали додаткову угоду до договору
позики, якою продовжили строк дії
договору позики до 03.01.2013 р.

В якості забезпечення виконання
зобов'язань за договором позики, між
ФОП ОСОБА_1 та ПП "Югресурси" 08.01.2011 р.
було укладено договір поруки,
відповідно до п. 1.1 якого та п. 1
додаткової угоди від 04.01.2012 р. до
договору поруки ПП "Югресурси"
поручилось за належне виконання ФОП
ОСОБА_3, взятих на себе зобов'язань, що
витікають із договору позики від 08.01.2011
р., а саме повернення позики у сумі 367 000
грн. у строк до 03.01.2013 р.

Відповідно до п. 3.1 договору поруки
поручитель зобов'язаний у разі
порушення боржником обов'язку за
основним договором, що передбачений п.
1.1 даного договору, самостійно виконати
зазначений обов'язок перед кредитором
на підставі письмової вимоги кредитора
в триденний строк з моменту отримання
вимоги.

Згідно п. 3 договору поруки позичальник
і поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, що
означає нічим не обумовлене і
абсолютне право кредитора вимагати
виконання зобов'язання, вказаного у п.
1.1 даного договору повністю (чи у
будь-якій його частині) як від
позичальника та поручителя разом, так і
від кожного окремо.

У визначений в укладеному договорі
позики та додаткової угоди до нього
строк ФОП ОСОБА_3 не повернув суму
отриманої позики. ФОП ОСОБА_1,
відповідно до п. 3.1 договору поруки,
вручив 04.01.2013 р. поручителю вимогу про
оплату 367 000 грн.

У зв'язку з не поверненням ФОП ОСОБА_3
суми позики, ФОП ОСОБА_1 в порядку ст. 6
Господарського процесуального кодексу
України, було вручену претензію ФОП
ОСОБА_3 від 04.01.2013 р. про повернення
позики в сумі 367 000 грн.

Згідно ст. 7 ГПК - претензія підлягає
розгляду в місячний строк, який
обчислюється з дня одержання
претензії. Листом від 09. 01.2013 р. ФОП
ОСОБА_3 повідомив Позивача, що не може
повернути позику у зв'язку із
відсутністю грошових коштів та не
отриманням прибутку.

Частинною 1 ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК
України, передбачено, що зобов'язання
повинні виконуватися належним чином.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти
у тій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Частинами 1,2 ст. 554 ЦК України визначено,
що у разу порушення боржником
зобов'язання, забезпеченою порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні боржник,
якщо договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому обсязі, що і боржник,
включаючи сплату основного боргу,
процентів, неустойки, відшкодування
збитків, якщо інше не встановлено
договором поруки.

Згідно ст. 35 ГПК України факти,
встановлені рішенням господарського
суду (іншого органу, який вирішує
господарські спори), за винятком
встановлених рішенням третейського
суду, під час розгляду однієї справи, не
доводяться знову при вирішенні інших
спорів, в яких беруть участь ті самі
сторони.

З огляду на викладене, судом визнаються
кредиторські вимоги Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, та відповідно
до ч. 1 ст. ст. 45 Закону про банкрутство
вимоги в сумі 1218,00 грн. витрат по сплаті
судового збору відносяться до першої
черги задоволення кредиторських вимог,
в сумі 374 611,24 грн. боргу слід віднести до
четвертої черги кредиторських вимог, в
сумі 1254,84 грн. - до шостої черги
задоволення кредиторських вимог.

Керуючись ст. 86 ГПК України, ст.ст. 23, 24
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом",
господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Визнати грошові вимоги Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 в сумі 1218,00 грн.
витрат по сплаті судового збору, а
також вимоги в сумі 375 866,08 грн. боргу.

2. Зобов'язати ліквідатора включити
грошові вимоги Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 в сумі 1218,00
грн. витрат по сплаті судового збору до
першої черги задоволення
кредиторських вимог, в сумі 374 611,24 грн.
боргу слід віднести до четвертої черги
кредиторських вимог, в сумі 1254,84 грн. -
до шостої черги задоволення
кредиторських вимог.

3. Ухвалу надіслати на адресу
кредитора, банкрута та ліквідатора.

Суддя
О.В.Ткаченко