ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2014 р.Справа № 916/2572/14

За позовом: Котовського міжрайонного
прокурора Одеської області в інтересах
держави в особі Головного Управління
Держземагенства в Одеській області

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Петра Енерго"

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
позивача: Котовська районна рада

про визнання недійсним договору оренди
земельної ділянки та зобов'язання
повернути земельну ділянку

Головуючий суддя
Степанова Л.В.

Суддя
Д'яченко Т.Г

Суддя
Горячук Н.О.

Представники:

Від прокурора: Малєєв О.М. згідно з
посвідченням

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: Остапенко Н.М. за
довіреністю

Від третьої особи: не з'явився

Суть спору: про визнання недійсним
договору оренди земельної ділянки та
зобов'язання повернути земельну
ділянку

Котовський міжрайонний прокурор
Одеської області в інтересах держави в
особі Головного Управління
Держземагенства в Одеській області
звернувся до господарського суду
Одеської області з позовною заявою до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Петра Енерго" за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача Котовської районної
ради про визнання недійсним договору
оренди земельної ділянки (кадастровий
номер :01:003:0345), розташованої на
території Борщівської сільської ради,
загальною площею 9,7000 га, який укладено
між ТОВ "Петра Енерго" та Головним
Управлінням Держземагенства в
Одеській області 27 серпня 2013 року на
підставі наказу ГУ Держземагенства в
Одеській області від 27 серпня 2013 року №
ОД/:01:003/00000043 та зобов'язання ТОВ
"Петра Енерго" повернути земельну
ділянку, що розташована на території
Борщівської сільської ради, загальною
площею 9,7000 га до земель державної
власності в особі Головного Управління
Держземагенства в Одеській області.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 03.07.2014 року порушено
провадження по справі № 916/2572/14.

17.07.2014р. до матеріалів справи надійшло
клопотання позивача від 16.07.2014р. №
9-15-0.41-5960/2-14 (вх. № 18628/14 від 17.07.2014р.) про
розгляд справи № 916/2572/14 без участі
останнього.

18.07.2014р. до матеріалів справи надійшло
клопотання відповідача від 18.07.2014р. (вх.
№ 2-2964/14 від 18.07.2014р.) про відкладення
розгляду справи та продовження строку
розгляду справи № 916/2572/14 на 15 днів.

Також, 18.07.2014р. до матеріалів справи
надійшов відзив Товариства з обмеженою
відповідальністю "Петра Енерго" № 38 від
17.07.2014р. (вх. № 18810/14 від 18.07.2014р.)
відповідно до якого відповідач просить
суд у задоволені позову відмовити.

21.07.2014р. до матеріалів справи надійшло
клопотання Котовської районної ради
від 14.07.2014р. № 02-19/31 (вх. № 18831/14 від
21.07.2014р.) про розгляд справи № 916/2572/14 без
участі останнього.

28.07.2014р. до матеріалів справи надійшло
клопотання Котовської районної ради
від 24.07.2014р. № 02-19/33 (вх. № 19455/14 від
28.07.2014р.) про розгляд справи № 916/2572/14 без
участі останнього.

08.08.2014р. до матеріалів справи надійшов
супровідний лист Котовського
міжрайонного прокурора Одеської
області № (16-62) 2372 вих-14 від 06.08.2014р. (вх.
№ 20780/14 від 08.08.2014р.) разом із додатками
до нього згідно представленого
переліку, зокрема, заяви про уточнення
до позовної заяви від 30.07.2014р. № (16-62) 2304
вих14 відповідно до якої останній
просить суд визнати недійсним договір
оренди земельної ділянки (кадастровий
номер :01:003:0345), розташованої на
території Борщівської сільської ради,
загальною площею 9,7000 га, який укладено
між ТОВ "Петра Енерго" та Головним
Управлінням Держземагенства в
Одеській області 27 серпня 2013 року на
підставі наказу ГУ Держземагенства в
Одеській області від 27 серпня 2013 року №
ОД/:01:003/00000043 та зобов'язати ТОВ
"Петра Енерго" повернути земельну
ділянку вартістю 4 724 870 тис. гривень, що
розташована на території Борщівської
сільської ради, загальною площею 9,7000 га
до земель державної власності в особі
Головного Управління Держземагенства
в Одеській області.

Крім того, до вищезазначеного
супровідного листа Котовським
міжрайонним прокурором Одеської
області були надані заперечення на
відзив від 31/30.07.2014р. № (16-62) 2303 вих 14
відповідно до яких Котовський
міжрайонний прокурор Одеської області
вважає, що доводи відповідача не
спростовують доводів, викладених у
позовній заяві, а відтак не можуть бути
взяті до уваги судом.

12.08.2014р. до матеріалів справи надійшли
доповнення до відзиву від 12.08.2014р. № 46
(вх. № 21145/14 від 12.08.2014р.).

У судовому засіданні від 12.08.2014р.
представником позивача були надані
пояснення по справі від 12.08.2014р. №
9-15-0.42-6968/2-14 (вх. № 21192/14 від 12.08.2014р.)
відповідно до яких позивач вважає, що
земельна ділянка із земель
сільськогосподарського призначення
для будівництва та експлуатації
сонячної електростанції загальною
площею 9,7000 га, була передана у
користування з дотриманням вимог
чинного законодавства.

У судовому засіданні від 12.08.2014р.
Котовським міжрайонним прокурором
Одеської області було надано
клопотання про залучення до матеріалів
справи додаткових доказів (вх. № 21189/14
від 12.08.2014р.).

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 12.08.2014 року строк розгляду
справи № 916/2572/14 було продовжено до
16.09.2014р.

У судовому засіданні від 11.09.2014р.
представником відповідача було надано
клопотання про залучення до матеріалів
справи додаткових доказів (вх. № 23627/14
від 11.09.2014р.).

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 11.09.2014 року справу № 916/2572/14
було призначено до колегіального
розгляду.

Розпорядженням керівника апарату
господарського суду Одеської області
від 11.09.2014 року № 693 „Щодо призначення
членів колегії" справу № 916/2572/14 було
призначено до автоматичного розподілу
для визначення складу колегії суду.

Згідно з автоматизованим розподілом
справ, в порядку ст. 2-1 Господарського
процесуального кодексу України, по
справі № 916/2572/14 визначено наступний
склад колегії: головуючий суддя
Степанова Л.В., суддя Д'яченко Т.Г.,
суддя Горячук Н.О.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 11.09.2014 року справу № 916/2572/14
було прийнято до колегіального
розгляду у складі: головуючий суддя
Степанова Л.В., суддя Д'яченко Т.Г.,
суддя Горячук Н.О.

17.09.2014р. до матеріалів справи надійшло
клопотання Котовської районної ради
від 08.09.2014р. № 02-19/39 (вх. № 24215/14 від
17.09.2014р.) про розгляд справи № 916/2572/14 без
участі останнього.

31.10.2014р. до матеріалів справи надійшли
пояснення по справі Котовського
міжрайонного прокурора м. Одеси від
29.10.2014р. № (16-62) 3565 вих 14 (вх. № 28728/14 від
31.10.2014р.).

Розглянув матеріали справи, суд
встановив:

Пунктом 1 розпорядженням Одеської
обласної державної адміністрації №
1327/А-2012 від 06.12.2012р. було надано дозвіл
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Петра Енерго" на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в
довгострокову оренду на 49 років
орієнтовною площею 20,00 га із земель
сільськогосподарського призначення
(пасовища), що не надані у власність або
користування та перебувають у запасі,
для будівництва та експлуатації
сонячної електростанції на території
Борщівської сільської ради
Котовського району Одеської області
(за межами населеного пункту).

Наказом Головного управління
Держземагенства в Одеській області від
27.08.2013р. № ОД/:01:003/00000043 "Про
затвердження документації із
землеустрою та надання земельної
ділянки в оренду" було затверджено
проект відведення земельної ділянки в
довгострокову оренду строком на 49
років ТОВ "Петра Енерго" для
будівництва та експлуатації сонячної
електростанції за адресою: Борщівська
сільська рада (за межами населеного
пункту), Котовський район, Одеська
область.

Відповідно до пп. 2, 3 відповідного
Наказу наказано надати ТОВ "Петра
Енерго" в довгострокову оренду строком
на 49 років земельну ділянку площею 9,7000
га ріллі із земель
сільськогосподарського призначення,
кадастровий номер :01:003:0345, для
будівництва та експлуатації сонячної
електростанції (землі промисловості,
транспорту, зв'язку, енергетики,
оборони та іншого призначення) за
адресою: Борщівська сільська рада (за
межами населеного пункту), Котовський
район, Одеська область. До проведення
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки встановити орендну плату у
розмірі 12 земельних податків за 1 рік.

Так, 27 серпня 2013 року між Головним
Управлінням Держземагенства в
Одеській області (Орендодавець) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Петра Енерго"
(орендар) було укладено договір оренди
землі № 04 (надалі - договір № 04 від
27.08.2013р.) відповідно до п. 1.1. якого
Орендодавець на підставі наказу
Головного управління Держземагенства
в Одеській області від 27.08.2013 №
ОД/:01:003/00000043 надає, а Орендар
приймає в строкове платне користування
земельну ділянку для будівництва та
експлуатації сонячної електростанції,
розташовану на території Борщівської
сільської ради Котовського району
Одеської області (за межами населеного
пункту).

Відповідно до п. 2.1 договору № 04 від
27.08.2013р. в оренду передається земельна
ділянка із земель
сільськогосподарського призначення
для будівництва та обслуговування
сонячної електростанції загальною
площею 9,7000 га, у тому числі: ріллі 9,7000
га.

Згідно з п. 2.4 договору № 04 від 27.08.2013р.
нормативна грошова оцінка земельної
ділянки не проведена.

Договір укладено на строк 49 років (п. 3.1
договору № 04 від 27.08.2013р.).

Відповідно до п. 4.1 договору № 04 від
27.08.2013р. орендна плата вноситься
орендарем у грошовій формі на рахунок
Борщівської сільської ради в ВДК у
Котовському районі Одеської області у
розмірі 12 земельних податків, а саме 27
291,24 грн. за 1 рік, що складає 2 274,27 грн. за
один місяць. Після проведення
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки орендна плата вноситься
орендарем у грошовій формі у розмірі 3 %
від визначеної грошової оцінки
земельної ділянки, з урахуванням її
цільового призначення та коефіцієнтів
індексації нормативної грошової
оцінки землі.

Згідно з п. 9.4.7 договору № 04 від 27.08.2013р.
до обов'язку Орендаря віднесено - після
законодавчого врегулювання порядку
проведення нормативно-грошової оцінки
земель протягом 1 року здійснити всі
передбачені законодавством заходи,
спрямовані на виготовлення та
затвердження технічної документації з
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки, що орендується.

Пунктом 9.4.8 договору № 04 від 27.08.2013р. до
обов'язку Орендаря також віднесено
самостійно, щорічно обчислювати
орендну плату з урахуванням
коефіцієнту індексації нормативної
грошової оцінки землі станом на 1 січня
поточного року та, враховуючи вимоги п.
286.2 ст. 286 Податкового кодексу України,
не пізніше 20 лютого поточного року
подавати відповідному органу доходів і
зборів за місцезнаходженням земельної
ділянки податкову декларацію на
поточний рік за формою, встановленою у
порядку, передбаченому ст. 46
Податкового кодексу України з
розбивкою річної суми рівними частками
за місяцями.

Цей договір набирає чинності після
підписання сторонами та державної
реєстрації права оренди відповідно до
закону (п. 15.1 договору № 04 від 27.08.2013р.).

Згідно з актом приймання-передачі
земельної ділянки від 27.09.2013р., що є
Додатком № 2 до договору № 04 від
27.08.2013р., Головне Управління
Держземагенства в Одеській області
передало, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Петра Енерго"
прийняло земельну ділянку загальною
площею 9,7000 га для будівництва та
експлуатації сонячної електростанції,
розташовану на території Борщівської
сільської ради Котовського району
Одеської області (за межами населеного
пункту).

01 липня 2014 року Котовський міжрайонний
прокурор Одеської області в інтересах
держави в особі Головного Управління
Держземагенства в Одеській області
звернувся до господарського суду
Одеської області з позовною заявою до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Петра Енерго" за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача Котовської районної
ради про визнання недійсним договору
оренди земельної ділянки (кадастровий
номер :01:003:0345), розташованої на
території Борщівської сільської ради,
загальною площею 9,7000 га, який укладено
між ТОВ "Петра Енерго" та Головним
Управлінням Держземагенства в
Одеській області 27 серпня 2013 року на
підставі наказу ГУ Держземагенства в
Одеській області від 27 серпня 2013 року №
ОД/:01:003/00000043 та зобов'язання ТОВ
"Петра Енерго" повернути земельну
ділянку, що розташована на території
Борщівської сільської ради, загальною
площею 9,7000 га до земель державної
власності в особі Головного Управління
Держземагенства в Одеській області.

В подальшому, Котовським міжрайонним
прокурором Одеської області було
надано заяву про уточнення до позовної
заяви від 30.07.2014р. № (16-62) 2304 вих14
відповідно до якої останній просить
суд визнати недійсним договір оренди
земельної ділянки (кадастровий номер
:01:003:0345), розташованої на
території Борщівської сільської ради,
загальною площею 9,7000 га, який укладено
між ТОВ "Петра Енерго" та Головним
Управлінням Держземагенства в
Одеській області 27 серпня 2013 року на
підставі наказу ГУ Держземагенства в
Одеській області від 27 серпня 2013 року №
ОД/:01:003/00000043 та зобов'язати ТОВ
"Петра Енерго" повернути земельну
ділянку вартістю 4 724 870 тис. гривень, що
розташована на території Борщівської
сільської ради, загальною площею 9,7000 га
до земель державної власності в особі
Головного Управління Держземагенства
в Одеській області.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог Котовський міжрайонний прокурор
Одеської області посилається на
положення ст. 215, ч. 1 ст. 203 Цивільного
кодексу України, а також той факт, що
нормативна грошова оцінка орендованої
земельної ділянки не розроблялась та
не погоджувалась, до Котовської
районної ради не надавалась, останньою
не затверджувалась, що є грубим
порушенням діючого земельного
законодавства. Також прокурор
обґрунтовує своє право на звернення із
позовом до суду порушенням фінансових
інтересів держави, оскільки, передача в
оренду земельної ділянки без
проведення нормативної грошової
оцінки створила умови спричинення
шкоди у вигляді ненадходжень до
відповідних бюджетів коштів через
неправильний розрахунок орендної
плати на підставі земельного податку, а
не на підставі нормативно-грошової
оцінки земельної ділянки.

Позивач - Головне Управління
Держземагенства в Одеській області
вважає, що земельна ділянка із земель
сільськогосподарського призначення
для будівництва та експлуатації
сонячної електростанції загальною
площею 9,7000 га, була передана
відповідачу у користування з
дотриманням вимог чинного
законодавства з підстав, викладених у
поясненнях по справі від 12.08.2014р. №
9-15-0.42-6968/2-14 (вх. № 21192/14 від 12.08.2014р.). При
цьому позивач зауважує, що при
укладанні спірного договору № 04 від
27.08.2013р.сторонами були дотримані всі
істотні умови, визначені положеннями
ст. 15 Закону України "Про оренду землі".
Нормативна грошова оцінка земельної
ділянки не є істотною умовою договорів
оренди землі.

Третя особа - Котовська районна рада
правової позиції по заявленим
Котовським міжрайонний прокурор
Одеської області в інтересах держави в
особі Головного Управління
Держземагенства в Одеській області не
висловила, проте двічі зверталась до
господарського суду Одеської області з
клопотанням від 14.07.2014р. № 02-19/31 (вх. №
18831/14 від 21.07.2014р.) та від 24.07.2014р. № 02-19/33
(вх. № 19455/14 від 28.07.2014р.) про розгляд
справи № 916/2572/14 без її участі.

Відповідач - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Петра Енерго" проти
позовних вимог заперечує в повному
обсязі з підстав, викладених у відзиві
на позовну заяву № 38 від 17.07.2014р. (вх. №
18810/14 від 18.07.2014р.). Так, відповідач
зазначає, що станом на дату укладання
спірного договору чинним
законодавством було передбачено
можливість визначення орендної плати
без проведення нормативної грошової
оцінки окремої земельної ділянки; при
укладанні договору оренди землі
сторони є вільними у визначенні
розміру орендної плати в межах,
визначених п. 288.5 ст. 288 Податкового
кодексу України; наявність нормативної
грошової оцінки є гарантією обмеження
розміру орендної плати в інтересах
орендаря, а її відсутність, навпаки, не
обмежує орендодавця у встановлені
розміру орендної плати, що перевищує
законодавчо встановлений мінімум;
твердження заявника про
невідповідність спірного договору
вимогам законодавства внаслідок
невідного визначення розміру орендної
плати з-за відсутності нормативної
грошової оцінки суперечить діючим на
час укладання спірного договору
нормам закону; прокурором не доведений
зв'язок між визначенням орендної плати
без нормативної грошової оцінки та
спричиненням шкоди фінансовим
інтересам держави, а також в чому саме
полягає зазначена шкода.

Крім того, у своєму відзиві, відповідач
з посиланням на норми діючого
законодавства, стверджує, що
нормативна грошова оцінка земельної
ділянки не є істотною умовою договорів
оренди землі. При цьому, зазначає що у
всіх без винятку випадках,
передбачених ст. ст. 15, 16 Закону України
"Про оренду землі", а також з огляду на
приписи ст. 17 Закону України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини", передача земельної ділянки
державної та комунальної власності в
оренду є результатом прийняття та
реалізації уповноваженим органом
відповідних рішень, а отже порушення
позивачем вимог закону при прийняті та
реалізації рішення щодо передачі
земельної ділянки відповідачу, навіть
якщо б таке дійсно мало місце, не є
підставою для задоволення позову про
визнання недійсним спірного договору
та зобов'язання відповідача повернути
земельну ділянку.

Більш того, відповідач наполягає на
тому, що позовна вимога Котовського
міжрайонний прокурор Одеської області
щодо зобов'язання повернути земельну
ділянку вартістю 4 724 870 тис. гривень, що
розташована на території Борщівської
сільської ради, загальною площею 9,7000 га
до земель державної власності є
необгурнтованою та такою, що
суперечить ст. 141 Земельного кодексу
України. При цьому, в силу положень ст.
204 Цивільного кодексу України
правомірність правочину презюмується.
Отже обов'язок доведення обставин, з
якими закон пов'язує визнання
господарським судом оспорюваного
правочину недійсним, покладається на
позивача (прокурора - в разі подання ним
відповідного позову). З огляду на
викладене, позивач не довів наявність
обставин для визнання недійним
спірного договору.

Позиція відповідача також полягає в
тому, що відповідно до пункту 290.1 статті
290 Податкового кодексу України плата за
землю зараховується до відповідних
місцевих бюджетів, тобто її
утримувачем є відповідна
територіальна громада, а не держава.
Отже, заявник безпідставно звернувся з
позовом за відсутності порушеного
права позивача, яке підлягає захисту.

Крім того, відповідач зазначає, що
твердження прокурора про те, що за
наявності технічної документації з
бонітування ґрунтів, економічної
оцінки земель та нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, розмір
орендної плати був би іншим, ніж у
договорі, є необґрунтованим
припущенням.

Також, заперечуючи проти позову,
відповідач у своєму відзиві зазначає,
що редакціями статей 276, 277, 278, 288
Податкового кодексу України, які діяли
на момент укладення договору, було
встановлено порядок визначення
розміру орендної плати за земельні
ділянки державної та комунальної
власності, якщо їх нормативну грошову
оцінку не проведено. При цьому,
розрахунок розміру орендної плати,
наведений у Додатку до договору оренди
землі від 27.01.2014 №26, повністю
відповідає формі розрахунку розміру
орендної плати за земельні ділянки
державної або комунальної власності,
грошова оцінка яких не проведена,
встановленій у Додатку № 1 до постанови
Кабінету Міністрів України "Деякі
питання оренди земель" № 1724 від 13.12.2006р.

При цьому, відповідач з посиланням на
рішення Європейського суду з прав
людини у справі "Стретч проти
Сполученого Королівства" від 24.06.2003р.
вказує на те, що визнання недійсним
договору, згідно із яким особа отримала
майно від держави, та подальше
позбавлення цього майна на підставі
того, що державний орган порушив закон,
є неприпустимим.

Котовським міжрайонним прокурором
Одеської області, в свою чергу, були
надані заперечення на відзив від
31/30.07.2014р. № (16-62) 2303 вих 14 згідно з якими
останній вважає доводи, викладені у
відзиві Товариства з обмеженою
відповідальністю "Петра Енерго", такими
що не спростовують доводів викладених
прокурором у позові, а відтак не можуть
бути взяті до уваги судом при прийнятті
рішення у даній справі з підстав,
викладених у відповідних запереченнях.
Так, прокурор зазначає, що Головне
Управління Держземагенства в Одеській
області на яке, відповідно до ст. 122
Земельного кодексу України покладені
повноваження щодо розпорядження
земельними ділянками державної
власності сільськогосподарського
призначення, а відтак є органом
уповноваженим державою здійснювати
відповідні функції у спірних
правовідносинах. При цьому, прокурор
звернувся в інтересах держави в особі
Головного Управління Держземагенства
в Одеській області до суду за захистом
інтересів держави з позовною заявою
щодо визнання недійсним договору
оренди та повернення відповідачем
земельної ділянки позивачу з
посиланням, крім іншого, на положення
рішення Конституційного Суду України
від 08.04.1999р. № 3-рп/99 згідно з яким
"інтереси держави" є оціночним
поняттям, прокурор або його заступник
у кожному випадку самостійно визначає
в чому саме полягає порушення
інтересів держави в конкретних
правовідносинах, які підлягають
вирішенню у судовому порядку. Крім
того, прокурор, з посиланням на
положення ст. 5, ч. 1 ст. 13 Закону України
"Про оцінку земель", ст. 288.1, 288.5.2
Податкового кодексу України (що діяла
на момент укладання спірного договору),
зазначає, що нормативна грошова оцінка
земельної ділянки є одним з
найважливіших економічних регуляторів
земельних відносин та застосовується
для визначення розміру орендної плати
за землі державної так комунальної
власності.

Також прокурор у запереченнях на
відзив від 31/30.07.2014р. № (16-62) 2303 вих 14
вказує, що безпідставними є доводи
відповідача щодо того, що нормативна
грошова оцінка землі, виходячи зі ст. 15
Закону України "Про оренду землі" не є
істотною умовою договору оренди
земельної ділянки, а технічна
документація з нормативної грошової
оцінки землі не є невід'ємною частиною
договору, а відтак відсутні підстави
для визнання укладеного договору
оренди недійсним. Однак, прокурор
звертався з вимогою про визнання
договору оренди землі не у зв'язку з
відсутністю істотних умов договору, а
на підставі ст. 215, ч. 1 ст. 203 Цивільного
кодексу України у зв'язку з
суперечністю змісту правочину
Цивільному кодексу України та іншим
актам цивільного законодавства, а
також моральним засадам суспільства,
що є зовсім різними правовим
підставами звернення до суду.

Крім того, прокурор вважає такими, що
суперечать нормам чинного
законодавства доводи відповідача щодо
того, що Товариство з обмеженою
відповідальністю "Петра Енерго" є
добросовісним набувачем права оренди
землі та не може бути позбавлений цього
права навіть якщо припустити, що
орендодавець допустив порушення
закону при передачі земельної ділянки
в оренду.

Відповідач, не погоджується з позицією
Котовського міжрайонного прокурора
Одеської області, викладеною, зокрема,
у запереченнях на відзив від 31/30.07.2014р.
№ (16-62) 2303 вих 14 з підстав, викладених у
доповненнях до відзиву № 46 від 12.08.2014р.
(вх. № 21145/14 від 12.08.2014р.).

Згідно ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу
України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою ст. 203 цього Кодексу.

Частиною першою ст. 203 Цивільного
кодексу України передбачено, що зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

Пунктом "в" ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу
України передбачений захист прав на
земельні ділянки шляхом визнання угоди
недійсною.

Відповідно до ч. 2 ст. 792 Цивільного
кодексу України відносини щодо найму
(оренди) земельної ділянки регулюються
законом.

Згідно положень ст. 13 Закону України
"Про оренду землі" договір оренди землі
- це договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Відповідно до положень ст. 15 Закону
України "Про оренду землі" істотними
умовами договору оренди землі є: об'єкт
оренди (кадастровий номер, місце
розташування та розмір земельної
ділянки); строк дії договору оренди;
орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за її
несплату; умови використання та
цільове призначення земельної ділянки,
яка передається в оренду; умови
збереження стану об'єкта оренди; умови
і строки передачі земельної ділянки
орендарю; умови повернення земельної
ділянки орендодавцеві; існуючі
обмеження (обтяження) щодо
використання земельної ділянки;
визначення сторони, яка несе ризик
випадкового пошкодження або знищення
об'єкта оренди чи його частини;
відповідальність сторін; умови
передачі у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки. Відсутність у
договорі оренди землі однієї з
істотних умов, передбачених цією
статтею, а також порушення вимог статей
4 - 6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для
відмови в державній реєстрації
договору оренди, а також для визнання
договору недійсним відповідно до
закону. За згодою сторін у договорі
оренди землі можуть зазначатися інші
умови, зокрема якісний стан земельних
угідь, порядок виконання зобов'язань
сторін, порядок страхування об'єкта
оренди, порядок відшкодування витрат
на здійснення заходів щодо охорони і
поліпшення об'єкта оренди, проведення
меліоративних робіт, а також обставини,
що можуть вплинути на зміну або
припинення дії договору оренди, тощо.
Невід'ємною частиною договору оренди
землі є: план або схема земельної
ділянки, яка передається в оренду;
кадастровий план земельної ділянки з
відображенням обмежень (обтяжень) у її
використанні та встановлених
земельних сервітутів; акт визначення
меж земельної ділянки в натурі (на
місцевості); акт приймання-передачі
об'єкта оренди; проект відведення
земельної ділянки у разі його
розроблення згідно із законом.

Відповідно до статті 21 Закону України
"Про оренду землі" орендна плата за
землю - це платіж, який орендар вносить
орендодавцеві за користування
земельною ділянкою. Розмір, форма і
строки внесення орендної плати за
землю встановлюються за згодою сторін
у договорі оренди (крім строків
внесення орендної плати за земельні
ділянки державної та комунальної
власності, які встановлюються
відповідно до Податкового кодексу
України). Обчислення розміру орендної
плати за землю здійснюється з
урахуванням індексів інфляції, якщо
інше не передбачено договором оренди.

Отже, норми статей 15, 21 Закону України
"Про оренду землі" встановлюють
необхідність визначення сторонами
розміру орендної плати, її індексації,
форми платежу, строків, порядку
внесення і перегляду та
відповідальності за її несплату.

Таким чином, нормативна грошова оцінка
земельної ділянки, яка передається в
оренду, не входить до вичерпного
переліку істотних умов договору оренди
землі, встановленого частиною першою
статті 15 Закону України "Про оренду
землі".

Аналогічна правова позиція міститься у
постанові Вищого господарського суду
України № 19/17-1280-2011 від 01.11.2011р.

Згідно із пунктами 288.4, 288.5, 288.5.1, 288.5.2
статті 288 Податкового кодексу України
(у редакції, що діяла на момент
укладення договору № 04 від 27.08.2013р.,
розмір та умови внесення орендної
плати встановлюються у договорі оренди
між орендодавцем (власником) і
орендарем, але річна сума платежу не
може бути меншою розміру земельного
податку для земель
сільськогосподарського призначення та
трикратного розміру земельного
податку для інших категорій земель. При
цьому, для земельних ділянок, наданих
для розміщення, будівництва,
обслуговування та експлуатації
об'єктів енергетики, які виробляють
електричну енергію з відновлюваних
джерел енергії, включаючи технологічну
інфраструктуру таких об'єктів
(виробничі приміщення, бази,
розподільчі пункти (пристрої),
електричні підстанції, електричні
мережі), розмір орендної плати не може
перевищувати 3 відсотки нормативної
грошової оцінки.

Тобто, ані приписи Закону України "Про
оренду землі", ані положення
Податкового кодексу України не
встановлюють конкретний розмір
орендної плати, зокрема, й у
процентному співвідношенні до
нормативної грошової оцінки, а ці норми
лише фіксують його граничні межі,
залишаючи питання визначення його на
розсуд сторін.

Відповідно до підпункту 271.1.2 статті 271
Податкового кодексу України базою
оподаткування є площа земельних
ділянок, нормативну грошову оцінку
яких не проведено.

Пунктом 278.1 статті 278 Податкового
кодексу України передбачено, що ставка
податку за земельні ділянки, надані
підприємствам промисловості,
транспорту (крім земель залізничного
транспорту за винятком земельних
ділянок залізничного транспорту, на
яких знаходяться окремо розташовані
культурно-побутові будівлі та інші
споруди), зв'язку, енергетики, а також
підприємствам і організаціям, що
здійснюють експлуатацію ліній
електропередач (крім
сільськогосподарських угідь та земель
лісогосподарського призначення),
встановлюється у розмірі 5 відсотків
від нормативної грошової оцінки
одиниці площі ріллі по Автономній
Республіці Крим або по області.

Згідно з пунктом 276.6 статті 276
Податкового кодексу України податок за
земельні ділянки (в межах та за межами
населених пунктів), надані для
розміщення об'єктів енергетики, які
виробляють електричну енергію з
відновлюваних джерел енергії,
справляється у розмірі 25 відсотків
податку, обчисленого відповідно до
статей 274, 275, 278, 279 і 280 цього Кодексу.

Отже, Податковим кодексом України
встановлено можливість та порядок
визначення земельного податку за
земельні ділянки, нормативну грошову
оцінку яких не проведено.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 1724 від 13.12.2006р. "Деякі питання оренди
земель" у додатку 1 затверджено форму
розрахунку розміру орендної плати за
земельні ділянки державної або
комунальної власності, грошова оцінка
яких не проведена.

Додатком № 1 до договору № 04 від 27.08.2013р.
наведений розрахунок розміру орендної
плати за земельну ділянку державної
власності, грошова оцінка якої не
проведена станом на 27.08.2013 року,
виконаний у відповідності до постанови
Кабінету Міністрів України № 1724 від
13.12.2006р.

Таким чином, визначення сторонами в
договорі № 04 від 27.08.2013р. розміру
орендної плати на підставі розміру
земельного податку, із використанням
нормативної грошової оцінки одного
гектара ріллі по Одеський області,
відповідає нормам пункту 276.6 статті 276,
підпункту 271.1.2 статті 271, пункту 278.1
статті 278 Податкового кодексу України,
а відтак у суду відсутні правові
підстави для визнання спірного
договору № 04 від 27.08.2013р. недійсним.

При цьому, суд не приймає до уваги
доводи прокурора про неможливість
застосування до цих правовідносин норм
пункту 276.6 статті 276 Податкового
кодексу України, через те, що ними
регламентований порядок встановлення
ставок земельного податку, а не
орендної плати, оскільки, у пункті 288.5.1
статті 288 Податкового кодексу України,
в редакції Закону України від 02.12.2010 №
2755-VI, яка діяла на момент укладення
договору № 04 від 27.08.2013р., нижча межа
розміру річної орендної плати, що
встановлюється у договорі оренди,
обмежена кратним та трикратним
розміром земельного податку. Зміни до
вказаного пункту щодо неможливості
визначення суми річної орендної плати
у розмірі меншому ніж три відсотка
нормативної грошової оцінки, були
внесенні Законом України "Про
запобігання фінансової катастрофи та
створення передумов для економічного
зростання в Україні" від 27.03.2014р. №
1166-VII, який набув чинності лише 01.04.2014
року. Тобто, на момент укладення
спірного договору № 04 від 27.08.2013р. закон
пов'язував визначення мінімального
розміру орендної плати не з
нормативною грошовою оцінкою землі, а
саме із розміром земельного податку.

Крім того, відповідно до статті 144
Конституції України органи місцевого
самоврядування в межах повноважень,
визначених законом, приймають рішення,
які є обов'язковими до виконання на
відповідній території.

Згідно з ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу
України громадяни та юридичні особи
набувають права власності та права
користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом, або за
результатами аукціону.

Положеннями статті 124 Земельного
кодексу України передбачено, що
передача в оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування згідно з їх
повноваженнями, визначеними статтею 122
цього Кодексу, чи договору
купівлі-продажу права оренди земельної
ділянки (у разі продажу права оренди)
шляхом укладення договору оренди
земельної ділянки чи договору
купівлі-продажу права оренди земельної
ділянки.

Водночас, ч. 2 п. 2.24 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 6
від 17.05.2011р. „Про деякі питання
практики розгляду справ у спорах, що
виникають із земельних відносин"
встановлено, що оскільки договір
оренди укладається на виконання
рішення органу місцевого
самоврядування чи виконавчої влади, то
без скасування таких рішень у
встановленому законом порядку
відсутні правові підстави для визнання
відповідних договорів недійсними з
підстав відсутності повноважень у
відповідної місцевої ради чи органу
виконавчої влади на затвердження
проекту відведення та передачі спірної
земельної ділянки в оренду.

Як вбачається з матеріалів справи,
наказ Головного управління
Держземагенства в Одеській області від
27.08.2013р. № ОД/:01:003/00000043 "Про
затвердження документації із
землеустрою та надання земельної
ділянки в оренду" яким було надано ТОВ
"Петра Енерго" в довгострокову оренду
строком на 49 років земельну ділянку
площею 9,7000 га ріллі із земель
сільськогосподарського призначення,
кадастровий номер :01:003:0345, для
будівництва та експлуатації сонячної
електростанції (землі промисловості,
транспорту, зв'язку, енергетики,
оборони та іншого призначення) за
адресою: Борщівська сільська рада (за
межами населеного пункту), Котовський
район, Одеська область, а також яким
визначено розмір орендної плати до та
після проведення нормативної грошової
оцінки землі, не скасовано та не
визнано недійсним у встановленому
законом порядку, отже є чинним, що також
свідчить про відсутність підстав для
визнання недійсним договору № 04 від
27.08.2013р.

Водночас, враховуючи те, що позовна
вимога Котовського міжрайонного
прокурора Одеської області про
зобов'язання ТОВ "Петра Енерго"
повернути земельну ділянку вартістю 4
724 870 тис. гривень, що розташована на
території Борщівської сільської ради,
загальною площею 9,7000 га до земель
державної власності в особі Головного
Управління Держземагенства в Одеській
області є похідною від позовної вимоги
про визнання недійсним договору № 04
від 27.08.2013р., у суду також відсутні
підстави для задоволення вимоги в
частині зобов'язання відповідача
повернути земельну ділянку.

Крім того, прокурором не доведено
порушення інтересів держави або
заподіяння шкоди державі та
необхідність їх захисту у зв'язку із
укладенням сторонами спірного
договору № 04 від 27.08.2013р.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору. Згідно ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим.

За таких обставин, приймаючи до уваги
вищевикладене, суд вважає, що позовні
вимоги Котовського міжрайонного
прокурора Одеської області
необґрунтовані та з підстав,
викладених у позові, задоволенню не
підлягають.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, ст.ст. 82- 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У позові Котовського
міжрайонного прокурора Одеської
області в інтересах держави в особі
Головного Управління Держземагенства
в Одеській області - відмовити.

Рішення господарського суду
набирає законної сили в порядку ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України, та може бути оскаржено у
встановленому законом порядку.

Повне рішення складено 10.11.2014
року

Головуючий суддя

Степанова Л.В.

Суддя

Д'яченко Т.Г

Суддя

Горячук Н.О.