ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"03" листопада 2014 р.Справа № 10/5025/1188/12

Господарський суд Хмельницької
області у складі:

суддя Виноградова В.В., розглянувши
скаргу Антимонопольного комітету
України на дії відділу державної
виконавчої служби Шепетівського
міськрайонного управління юстиції по
справі №10/5025/1188/12 (скасування постанови
відділу ДВС Шепетівського
міськрайонного управління юстиції від
03.09.2014р. ВП №43205055), у справі

за позовом Антимонопольного комітету
України, м. Київ

до приватного акціонерного товариства
"Шепетівський деревообробний
комбінат", м. Шепетівка

про стягнення 1942000 грн., з яких 971000 грн.
штрафу, 971000 грн. пені

за участю представників сторін:

від позивача: Степанова Т.Ю. - за
довіреністю від 15.11.2013 р. №300-122/01-11224

від відповідача: не з'явився

від ДВС: Куценко О.М. - за довіреністю
від 11.01.2014 р. № 233

встановив: рішенням господарського
суду області від 27.11.2012р. задоволено
позов Антимонопольного комітету
України до приватного акціонерного
товариства "Шепетівський
деревообробний комбінат" про стягнення
1942000 грн., з яких 971000 грн. штрафу, 971000 грн.
пені. Стягнуто з приватного
акціонерного товариства "Шепетівський
деревообробний комбінат" 971000 грн.
штрафу, 971000 грн. пені та судовий збір в
сумі 38840,00 грн. Видано відповідні
накази.

На адресу господарського суду
Хмельницької області надійшла скарга
від Антимонопольного комітету України
№300-20-3/04-8623 від 24.09.2014 р. на дії відділу
державної виконавчої служби
Шепетівського міськрайонного
управління юстиції, в якій скаржник
просить, посилаючись на ст.ст. 6, 37, 47
Закону України "Про виконавче
провадження", визнати неправомірною та
скасувати постанову відділу державної
виконавчої служби Шепетівського
міськрайонного управління юстиції від
03.09.2014 р. ВП №43205055 про повернення
виконавчого документа стягувачеві.

В обґрунтування скарги зазначає, що у
ВДВС Шепетівського МРУЮ були відсутні
правові підстави для повернення
виконавчого документа стягувачеві.
Постанова від 03.09.2014р. ВП №43205055 про
повернення виконавчого документу
стягувачеві винесена незаконно, в
постанові відсутні будь-які посилання
на закон, яким встановлена заборона
щодо звернення стягнення на майно чи
кошти ПрАТ "Шепетівський ДОК".

Повноважний представник позивача в
судовому засіданні наполягала на
задоволенні вимог скарги.

Представник відділу державної
виконавчої служби Шепетівського
міськрайонного управління юстиції в
письмових поясненнях від 20.10.2014 року
зазначив, що на виконанні у відділі ДВС
Шепетівського МРУЮ перебувають
виконавчі провадження щодо
примусового виконання рішень за
позовом Антимонопольного комітету
України - ВП №43205055 щодо примусового
виконання наказу господарського суду
Хмельницької області №10/5025/1188/12 від
07.12.2012р. про стягнення з ПрАТ
"Шепетівський ДОК" штрафу в розмірі 971000
грн. та пені у розмірі 971000 грн. до
загального фонду Державного бюджету
України. Виконавчий документ надійшов
із заявою Антимонопольного комітету
06.05.2014р. за вх. №2644/04-24/08. Виконавче
провадження відкрито 07.05.2014р.,
постанову про відкриття направлено
боржнику 07.05.2014р. за вих. №5433.

Також зазначає, що на момент
надходження до відділу виконавчого
документа на виконанні у відділі
перебувало зведене виконавче
провадження №43161085 щодо стягнення
заборгованості з ПрАТ "Шепетівський
ДОК". В наданий для самостійного
виконання строк рішення не виконано, у
зв'язку з чим на підставі ст. 33 Закону
України "Про виконавче провадження"
14.05.2014р. виконавче провадження було
приєднано до вищевказаного зведеного
виконавчого провадження. Згідно ухвали
господарського суду Хмельницької
області №3/5025/2088/11 від 10.11.2011р., порушено
провадження у справі про банкрутство
боржника ПрАТ "Шепетівський ДОК" з
метою проведення керівником процедури
санації та введено мораторій на
задоволення вимог кредиторів. Ухвалою
господарського суду від 25.11.2013р. в межах
зазначеної вище справи про банкрутство
боржника задоволено заяву керуючого
санацією боржника Пахалкова І.М. від
12.11.2013р. про скасування арештів,
накладених відділом ДВС Шепетівського
МРУЮ на все рухоме та нерухоме майно, що
належить ПрАТ "Шепетівський ДОК", а
також арешт коштів, що перебувають у
касі боржника або надходять до неї,
постановами державного виконавця
відділу ДВС Шепетівського МРУЮ та
відмовлено у задоволенні заяви
державного виконавця відділу ДВС
Шепетівського МРУЮ №04-28/08-14443 з
проханням суд винести ухвалу про
звернення стягнення на майно боржника,
а саме 19 одиниць автотехніки ПрАТ
"Шепетівський ДОК" з метою примусового
виконання вимог стягувачів на які не
поширюється дія мораторію. Ухвалою
господарського суду Хмельницької
області від 15.07.2014р. продовжено
процедуру санації до 04.01.2015р., у зв'язку
з чим, керуючись п. 9 ст. 47 Закону України
"Про виконавче провадження", виконавчий
документ повернено стягувачеві та
направлено 11.09.2014р. за вих. №11040.

Відповідач повноважного представника
в судове засідання не направив,
письмових пояснень на скаргу позивача
не надав.

З поданих матеріалів вбачається, що
ухвалою господарського суду
Хмельницької області від 10.11.2011 р.
порушено провадження у справі №
3/5025/2088/11 про банкрутство ПрАТ
"Шепетівський деревообробний комбінат"
з метою проведення керівником
процедури санації, введено мораторій
на задоволення вимог кредиторів.

Рішенням господарського суду
Хмельницької області від 27.11.2012 р. було
задоволено позов Антимонопольного
комітету України до приватного
акціонерного товариства "Шепетівський
деревообробний комбінат" про стягнення
1942000 грн., з яких 971000 грн. штрафу, 971000 грн.
пені. Стягнуто з приватного
акціонерного товариства "Шепетівський
деревообробний комбінат" 971000 грн.
штрафу, 971000 грн. пені та судовий збір в
сумі 38840,00 грн. На виконання рішення
видано відповідні накази.

Ухвалами господарського суду від 25.11.2013
р. в межах зазначеної вище справи про
банкрутство боржника, задоволено заяву
керуючого санацією боржника Пахолкова
І.М. від 12.11.2013 р. про скасування арештів,
накладених відділом ДВС Шепетівського
МРУЮ на все рухоме та нерухоме майно, що
належить ПрАТ "Шепетівський ДОК", а
також арешт коштів, що перебувають у
касі боржника або надходять до неї,
постановами державного виконавця
відділу ДВС Шепетівського МРУЮ та було
відмовлено у задоволенні заяви
державного виконавця відділу ДВС
Шепетівського МРУЮ №04-28/08-14443 про
звернення стягнення на майно боржника,
а саме: 19 одиниць автотехніки ПрАТ
"Шепетівський ДОК" з метою примусового
виконання вимог стягувачів, на які не
поширюється дія мораторію.

Ухвалою господарського суду
Хмельницької області від 15.07.2014 р.
продовжено процедуру санації боржника
до 04.01.2015 р.

Позивач звернувся до відділу державної
виконавчої служби Шепетівського МРУЮ
із заявою № 300-29/09-39/9 від 30.04.2014 р. про
відкриття виконавчого провадження за
наказом господарського суду
Хмельницької області від 07.12.2014 р. у
справі № 10/5025/1188/12.

07.05.2014 р. державним виконавцем, з метою
виконання вищезазначеного рішення
суду, було відкрито виконавче
провадження № 43205055.

Відповідно до постанови державного
виконавця від 14.05.2014 р. вказане
виконавче провадження було приєднано
до наявного у відділі ДВС
Шепетівського МРУЮ зведеного
виконавчого провадження № 43161085 щодо
стягнення заборгованості з ПрАТ
"Шепетівський ДОК".

В ході зведеного виконавчого
провадження державним виконавцем було
отримано інформаційні довідки з
Реєстру прав власності на нерухоме
майно, Державного реєстру іпотек,
Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна в порядку
доступу державних виконавців від 14.05.2014
р. №56910283 та від 19.09.2014 р. № 70345303, згідно з
якими за відповідачем зареєстровано
право власності на об'єкт нерухомого
майна загальною площею 20678,7 кв.м. за
адресою: м. Шепетівка, вул. Ватутіна, 61;
на нежитлову будівлю, меблевий цех № 2
загальною площею 2323,9 кв.м. за адресою: м.
Шепетівка, вул. Ватутіна, 80/2; на цех
струганого шпону (фанерний цех)
загальною площею 2557,6 кв.м. за адресою: м.
Шепетівка, вул. Ватутіна, 80/10. При цьому
на вказані об'єкти нерухомого майна
накладені заборони на підставі
договорів іпотеки.

Крім того, отримана інформація про
транспортні засоби, зареєстровані за
відповідачем на праві власності
(станом на 10.05.2014 р.), про 29 рахунків
відповідача в установах банків
(відповідь Державної податкової служби
№ від 05.05.2014 р.).

На запит державного виконавця
управління Держземагенства у
Шепетівському районі повідомило, що
відповідно до даних управління
земельна ділянка на праві власності за
ПрАТ "Шепетівський ДОК" не
зареєстрована, державний акт не
видавався (лист № 01-08-02/2105 від 22.05.2014 р.).

Постановою державного виконавця від
03.09.2014р. виконавче провадження №43205055
було виведено зі зведеного виконавчого
провадження № 43161085.

03.09.2014 р. державним виконавцем винесено
постанову про повернення виконавчого
документа, яка надіслана стягувачеві
11.09.2014р. листом №11040. Постанова
мотивована наявністю ухвали
господарського суду Хмельницької
області № 3/5025/2088/11 від 10.11.2011 р., якою
порушено провадження у справі про
банкрутство боржника ПрАТ
"Шепетівський деревообробний комбінат"
з метою проведення процедури санації,
яка продовжена до 04.01.2015 р. Постанова
прийнята на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47, ст. 50
Закону України "Про виконавче
провадження".

Вважаючи вищезазначену постанову
неправомірною, скаржник звернувся до
суду зі скаргою, в якій просить її
скасувати.

Розглянувши подану скаргу, заслухавши
пояснення представників позивача та
органу ДВС, судом враховується таке:

Відповідно до ст. 124 Конституції
України судові рішення є обов`язковими
до виконання на всій території України.

Також згідно зі ч. 2-4 статті 13 Закону
України "Про судоустрій та статус
суддів" судові рішення, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання усіма органами державної
влади, органами місцевого
самоврядування, їх посадовими та
службовими особами, фізичними і
юридичними особами та їх об'єднаннями
на всій території України.

Відповідно до ст. 115 Господарського
процесуального кодексу України,
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов`язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому Законом України
"Про виконавче провадження".

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про
виконавче провадження" (надалі - Закон),
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
зазначених у цьому Законі, спрямованих
на примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими нормативно - правовим
актами, виданим відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Примусове виконання рішень
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи
органів Міністерства юстиції України.
Примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавці, визначені Законом
України "Про державну виконавчу службу"
(ст. 2 Закону).

Держаний виконавець як працівник
органу державної виконавчої служби за
ст. 7 Закону України "Про державну
виконавчу службу" зобов'язаний
сумлінно виконувати службові
обов'язки, не допускати у своїй
діяльності порушення прав громадян та
юридичних осіб, гарантованих
Конституцією України та законами
України, а з огляду на ч. 1 ст. 11 Закону
України "Про виконавче провадження"
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

В силу ст. 6 Закону України "Про
виконавче провадження", державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Закону державний
виконавець здійснює заходи, необхідні
для своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Як убачається з постанови про
повернення виконавчого документа від
03.09.2014 р. (ВП № 43205055), державний
виконавець повернув виконавчий
документ стягувачу на підставі п. 9 ч. 1
ст. 47 Закону.

Зазначена норма встановлює, що
виконавчий документ, на підставі якого
відкрито виконавче провадження, за
яким виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо наявна
встановлена законом заборона щодо
звернення стягнення на майно чи кошти
боржника, якщо у нього відсутнє інше
майно чи кошти, на які можливо звернути
стягнення, а також щодо проведення
інших виконавчих дій стосовно
боржника, що виключає можливість
виконання відповідного рішення.

Згідно частини 2 статті 47 Закону
України "Про виконавче провадження" про
наявність обставин, зазначених у
частині першій цієї статті, державний
виконавець складає акт.

Відповідно до п. 1.5.2 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 02.04.2012
р. №512/5 (далі - Інструкція), акт -
документ, що підтверджує певні
встановлені факти або події.

Тобто до винесення постанови про
повернення виконавчого документа
стягувачу державний виконавець
зобов'язаний був скласти акт про
наявність встановленої законом
заборони щодо звернення стягнення на
майно чи кошти боржника та відсутність
іншого майна чи коштів, на які можливо
звернути стягнення, чи щодо проведення
інших виконавчих дій стосовно
боржника, що виключає можливість
виконання відповідного рішення, однак
в матеріалах виконавчого провадження
такий акт відсутній.

Пунктом 3.15 Інструкції встановлено, що
повернення виконавчого документа
стягувачу здійснюється за наявності
підстав та в порядку, визначеному у
статті 47 Закону. При цьому в постанові
про повернення виконавчого документа
стягувачу обов'язково роз'яснюється
порядок повторного пред'явлення
виконавчого документа до виконання
(крім випадку повернення виконавчого
документа на підставі пункту 1 частини
першої статті 47 Закону, якщо таке
повернення надалі є підставою для
відмови у відкритті виконавчого
провадження). При поверненні
виконавчого документа стягувачу
необхідно враховувати, що підставою
для повернення виконавчого документа
згідно з пунктом 9 частини першої
статті 47 Закону є встановлення
безпосередньо у Законі заборони
звертати стягнення на окреме майно чи
кошти боржника.

Якщо заборона випливає із норми закону,
наприклад, така заборона встановлена
судом, який відповідно до закону має
право заборонити звернення стягнення
на майно боржника, необхідно
керуватися пунктом 2 частини першої
статті 47 Закону, за яким виконавчий
документ повертається стягувачеві,
якщо у боржника відсутнє майно, на яке
може бути звернуто стягнення, а
здійснені державним виконавцем
відповідно до цього Закону заходи щодо
розшуку такого майна виявилися
безрезультатними.

Однак, державним виконавцем в
оскаржуваній постанові не зазначено,
як того вимагає закон, про наявну (на
час виконання наказу господарського
суду від 27.11.2012 р. по справі № 10/5025/1188/12 у
виконавчому провадженні № 43205055)
встановлену законом заборону щодо
звернення стягнення на майно чи кошти
боржника, і відсутність у нього іншого
майна чи коштів, на які можливо
звернути стягнення; існування
встановленої законом заборони щодо
проведення інших виконавчих дій
стосовно боржника, що виключає
можливість виконання відповідного
рішення. Також державним виконавцем не
надано акта, складання якого
передбачено ч. 2 ст. 47 Закону, який би
свідчив про наявність зазначених вище
обставин.

Посилання державного виконавця на
ухвалу господарського суду
Хмельницької області від 10.11.2011р. у
справі № 3/5025/2088/11 про порушення
провадження у справі про банкрутство
боржника з метою проведення керівником
процедури санації, яка продовжена до
04.01.2015 р. (ухвалою від 15.07.2014 року), як на
підставу повернення без виконання
наказу від 07.12.2012р. стягувачеві, не
відповідає положенням п. 9 ст. 47 Закону,
яка містить вичерпний перелік підстав
повернення виконавчого документа
стягувачеві.

Також суд зауважує, що оскаржувана
постанова не містить роз'яснення
порядку повторного пред'явлення
виконавчого документа до виконання, як
це передбачено Інструкцією з
організації примусового виконання
рішень.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що винесення органом
державної виконавчої служби постанови
від 03.09.2014 р. (ВП № 43205055) про повернення
виконавчого документу без виконання на
підставі пункту 9 частини 1 ст. 47 Закону
України "Про виконавче провадження"
здійснено необґрунтовано.

Судом звертається увага на те, що
згідно зі ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до п. 9.13. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
17.10. 2012 року №9 "Про деякі питання
практики виконання рішень, ухвал,
постанов господарських судів України"
за результатами розгляду скарги
виноситься ухвала, в якій
господарський суд або визнає доводи
заявника правомірними і залежно від їх
змісту визнає постанову державного
виконавця щодо здійснення заходів
виконавчого провадження недійсною, або
визнає дії чи бездіяльність органу
Державної виконавчої служби
незаконними, чи визнає недійсними
наслідки виконавчих дій, або зобов'язує
орган державної виконавчої служби
здійснити певні виконавчі дії, якщо він
ухиляється від їх виконання без
достатніх підстав, або визнає доводи
скаржника неправомірними і скаргу
відхиляє.

Згідно зі ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що
доводи скаржника є правомірними. Тому
скарга на дії органу ДВС підлягає
задоволенню, а постанова відділу
державної виконавчої служби
Шепетівського міськрайонного
управління юстиції від 03.09.2014р (ВП №
43205055) про повернення виконавчого
документа стягувачеві - визнанню
недійсною.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу Антимонопольного комітету
України від 24.09.2014р. на дії відділу
державної виконавчої служби
Шепетівського міськрайонного
управління юстиції по справі №10/5025/1188/12
задовольнити.

Постанову відділу державної
виконавчої служби Шепетівського
міськрайонного управління юстиції від
03.09.2014 р. ВП № 43205055 про повернення
виконавчого документа стягувачеві
визнати недійсною.

Суддя
В.В. Виноградова

Віддрук .4 прим.: 1 - до справи, 2 -
позивачу , 3 - відповідачу. (м. Шепетівка,
вул. Ватутіна, 61), 4 - органу ДВС