м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовомТовариства з обмеженою
«Мелос-Центр»доТовариства з обмеженою
«Мелос-Сервіс»простягнення 206 489,86 грн.
Суддя Спичак О.М.
Представники сторін:
від позивача: Шмуйло А.Д. - дов. № б/н від
від відповідача: не з'явився;
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Мелос-Центр»
звернулось до Господарського суду
міста Києва з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Мелос-Сервіс» про стягнення 170 000,00 грн.
- основного боргу, 21 553,14 грн. -
інфляційних втрат та 14 936,72 грн. - 3%
Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач в порушення умов Договору №
М-00000771 від 26.09.2011 року не оплатив в
повному обсязі поставлений товар,
внаслідок чого у відповідача перед
позивачем виникла заборгованість в
сумі 170 000,00 грн.
Ухвалою від 06.09.2014 року було порушено
провадження по справі та призначено її
розгляд на 24.10.2014 року.
В судовому засіданні 24.10.2014 року
представник позивача подав клопотання
про долучення доказів до матеріалів
справи, яке судом розглянуто та
задоволено, а також надав усні
пояснення, відповідно до яких позовні
вимоги підтримав та просив суд їх
В судове засідання 24.10.2014 року
представник відповідача не з'явився,
про причину неявки суд не повідомив,
про час та дату проведення судового
засідання був повідомлений належним
Згідно з абзацом 4 пункту 2
Інформаційного листа Вищого
господарського суду України № 01-08/140
від 15.03.2010 року «Про деякі питання
запобігання зловживанню
процесуальними правами у
господарському судочинстві» особи, які
беруть участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце її
розгляду судом, якщо ухвалу про
порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві.
Відповідно до положень статті 75 ГПК
України справа розглядається за
наявними в ній матеріалами.
В судовому засіданні 24.10.2014 року на
підставі ст. 85 ГПК України оголошено
вступну та резолютивну частини рішення
суду.
Розглянувши та дослідивши матеріали
справи, а також заслухавши пояснення
представника позивача, Господарський
суд міста Києва, -
26.09.2014 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Мелос-Центр» (далі -
продавець, позивач) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Мелос-Сервіс» (далі - покупець,
відповідач) був укладений договір №
М-00000771 (далі - Договір), пунктом 1.1 якого
сторони узгодили, що позивач,
зобов'язується поставити, а відповідач
оплатити та прийняти на умовах даного
договору комбікормовоз на автомобіль
- 170 000,00 грн. (далі - Товар).
Відповідно до п. 2.3 Договору вартість
товару та строки оплати вказані в
рахунку на попередню оплату.
Пунктом 3.1 Договору сторони погодили,
що поставка товару здійснюється на
склад позивача не пізніше 30 днів з
моменту попередньої оплати. Можлива
дострокова поставка товару.
26.09.2011 позивач виставив відповідачу
рахунок-фактуру №М-00000771 на оплату
обумовленого договором товару на суму
170 000,00 грн., відповідно до якого
поставка товару здійснюється за умови
На виконання умов договору, позивач, в
порядку п. 3.1 Договору - достроково,
поставив, а відповідач прийняв товар на
загальну суму 170 000,00 грн., що
засвідчується видатковою накладною №
М-00000400 від 26.09.2011 року.
Зазначена видаткова накладна
підписана без будь-яких зауважень та
заперечень представниками сторін,
зокрема, з боку позивача - генеральним
директором Мінтян В.О. та скріпленою
печаткою позивача, з боку відповідача -
Субботовським Григорієм Григоровичем,
який довіреністю №67 від 26.09.2011 року
(типової форми № М-2) був уповноважений
відповідачем на отримання товару від
В свою чергу відповідач в порушення
грошових зобов'язань за Договором,
поставлений позивачем товар на суму 170
000,00 грн. - не оплатив.
У зв'язку з вищевикладеним у
відповідача перед позивачем виникла
заборгованість в сумі 170 000,00 грн.
Станом на день розгляду справи в суді
суму боргу відповідач не сплатив,
належних заперечень та доказів на
спростування обставин, викладених
позивачем відповідач не надав, а тому
загальна прострочена заборгованість
відповідача перед позивачем становить
Згідно до статті 712 ЦК України, за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
Відповідно до статті 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
Статтею 527 ЦК України визначено, що
боржник зобов'язаний виконати свій
обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання особисто, якщо інше не
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту.
Відповідно до статті 628 ЦК України,
зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.
Відповідно до статті 193 ГК України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
За умовами ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Стаття 525 ЦК України встановлює, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.
Таким чином, зважаючи на встановлені
факти та вимоги вищезазначених
правових норм, а також враховуючи, що
відповідач в установленому порядку
обставини, які повідомлені позивачем,
не спростував, розміру позовних вимог
не оспорив та належних доказів на
заперечення обставин повідомлених
позивачем не надав, господарський суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги в частині стягнення суми
основного боргу, нормативно до
документально доведені, а тому
підлягають задоволенню повністю в сумі
Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
Відповідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), а у разі
порушення зобов'язання, настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.
Позивач на підставі ст. 625 ЦК України
нарахував та просить стягнути з
відповідача 3% річних в сумі 14 936,72 грн.
та інфляційних втрат в сумі 21 553,14 грн.
Здійснивши перерахунок інфляційних
втрат та 3 % річних, з урахуванням умов
договору, простроченої суми
заборгованості та порядку розрахунків
узгодженого сторонами, господарський
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги в цій частині також підлягають
задоволенню повністю, в межах,
заявлених до стягнення позивачем, а
саме: 3% річних в сумі 14 936,72 грн.,
інфляційних втрат в сумі 21 553,14 грн.
Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий
збір підлягає до стягнення з
відповідача на користь позивача.
Керуючись, ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 ГПК України,
суд, -
1. Позовні вимоги задовольнити
2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Мелос-Сервіс»
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Мелос-Центр»
сімдесят тисяч) грн. 00 коп. - основного
боргу, 21 533 (двадцять одну тисячу п'ятсот
тридцять три) грн. 14 коп. - інфляційних
втрат, 14 936 (чотирнадцять тисяч
дев'ятсот тридцять шість) грн. 72 коп. - 3%
річних, 4 129 (чотири тисячі сто двадцять
дев'ять) грн. 80 коп. - судового збору.
Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено

29.10.2014 року

Суддя
Спичак О.М.