ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

28.10.2014 Справа № 920/2103/13За позовом:
Прокурора м. Суми в інтересах держави в
особі:

Управління майна
комунальної власності Сумської
міської ради,

м. Суми;

до відповідача: Українського
державного підприємства поштового
зв'язку

"Укрпошта" в особі
Сумської дирекції, м. Суми;

про стягнення 68 809 грн. 44 коп.,

Головуючий суддя: Ю.О. Зражевський

Судді: Б.І. Лиховид

Н.П. Лугова

Представники сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Огорілко Ю.М.

прокурор: Циганенко Б.М .

При секретарі судового засідання
Кас'яні А.О.

Суть спору: відповідно до вимог
позовної заяви № 71/38 від 09.12.2013 року
прокурор м. Суми просить суд стягнути з
відповідача на користь міського
бюджету заборгованість за неналежне
виконання умов договору оренди № ФМ-309,
який був укладений 30.01.1998 року між
Управлінням майна комунальної
власності Сумської міської ради та
відповідачем, в розмірі 68 809 грн. 44 коп.,
в тому числі: 65 281 грн. 79 коп. -
заборгованість з орендної плати, 3 527
грн. 65 коп. - пені та просить суд
витрати по сплаті судового збору
покласти на відповідача.

Відповідач у відзиві на позовну заяву
просить суд відмовити у задоволенні
позовних вимог на підставі того, що
зміна № 2 до договору оренди № ФМ - 309
від 30.01.1998р., на підставі якої позивач
нараховує орендну плату є неукладеною.

У поясненні (№ 22-14 юр від 27.01.2014) позивач
наполягає на задоволенні позовних
вимог, спростовуючи твердження
відповідача про відсутність у позивача
прав на укладення зазначеного договору
оренди.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення повноважних
представників сторін, дослідивши
наявні докази, що мають значення для
вирішення спору по суті, суд встановив
наступне:

30.01.1998 року між управлінням майна
комунальної власності Сумської
міської ради та Українським державним
підприємством поштового зв'язку
«Укрпошта», Сумська дирекція
українського державного підприємства
поштового зв'язку «Укрпошта», згідно
умов якого відповідачу було передано в
оренду нежитлове приміщення за
адресою: м. Суми, вул. Роменська, 88, на 1
поверсі, площею113,3 кв. м. для розміщення
2 відділення зв'язку.

Останньою зміною № 2 від 07.05.2008року
договір оренди № ФМ-309 було викладено в
новій редакції з підписанням
розрахунку розміру місячної орендної
плати (додаток № 3 до договору в
редакції зміни № 2 від 08.08.2011 року).

У відповідності до п. 1 ст. 626 Цивільного
кодексу України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно зі ст. 18 Закону орендар
зобов'язаний вносити орендну плату
своєчасно і в повному обсязі.

Відповідно до ст. 19 Закону названого
закону передбачено, що орендар за
користування об'єктом оренди вносить
орендну плату незалежно від наслідків
господарської діяльності. Строки
внесення орендної плати визначаються у
договорі.

Статтею 627 Цивільного кодексу України
закріплено, що відповідно до статті 6
Цивільного кодексу України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до частини 1 статті 628
Цивільного кодексу України зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

Частиною 1 ст. 2 Закону передбачено,
орендою є засноване на договорі
дострокове платне користування майном,
необхідним орендареві для здійснення
підприємницької та іншої діяльності.

Стаття 762 ЦК України, передбачає, що за
користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму.

Згідно ст. 629, 530 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами. Зобов'язання
повинні виконуватися належним чином
відповідно до умов договору. Якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

У зв'язку з несвоєчасним погашенням
відповідачем орендних платежів, за ним
з період з 01.07.2011 по 01.10.203 утворилась
заборгованість в сумі 65 281 грн. 79 коп.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і відповідно до умов
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Проте, не виконуючи належним чином свої
зобов'язання, відповідач порушив
вимоги ст. 526 Цивільного кодексу
України - допустив прострочення
грошового зобов'язання.

Частиною 1 статті 216 Господарського
кодексу України встановлено, що
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Відповідно до частини 1 статті 230
Господарського кодексу України
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу
України, виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання (ст.
549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань за
несвоєчасну оплату нараховується пеня
в розмірі подвійної облікової ставки
НБУ від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен
календарний день прострочення.

Пунктом 6 ст. 232 ГК України передбачено,
що нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

За несвоєчасне виконання відповідачем
грошового зобов'язання по сплаті
орендних платежів за період з 01.06.2013 по
01.10.2013 позивачем нараховано пеню у
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен
календарний день прострочення в сумі
3527грн. 65 коп.

Згідно ст.121 Конституції України на
прокуратуру покладено представництво
інтересів держави в суді у випадках
визначених законом.

Статтею 36-1 Закону України «Про
прокуратуру» передбачено,що підставою
представництва в суді інтересів
держави є наявність порушень або
загрози порушень інтересів
держави,тому є правові підстави для
звернення прокурора в межах
компетенції, з позовною заявою до суду
про її стягнення.

Прокуратурою м. Суми опрацьована
інформація Управління майна
комунальної власності Сумської
міської ради щодо стану заборгованості
за оренду державного та комунального
майна в діяльності суб'єктів
господарювання, які здійснюють
господарську діяльність на території
міста, якою встановлений факт
заборгованості відповідача, на
підставі чого прокурор м. Суми
звернувся до господарського суду з
даним позовом.

З огляду на викладене, матеріалами
справи підтверджується факт
заборгованості відповідача в сумі 65281
грн. 79 коп. та пені в сумі 3527грн. 65 коп.

Відповідач зазначає, що у позивача було
відсутнє право на укладення спірного
договору оренди, оскільки на час його
укладення у позивача було відсутнє
право власності на нерухоме майно, що є
предметом вказаного договору.

Проте, вказані доводи відповідача
необґрунтовані та спростовуються
фактичними обставинами.

Право власності на зазначене нежитлове
приміщення підтверджується рішенням
Виконавчого комітету Ковпаківської
районної Ради народних депутатів від
17.06.1986 року № 164 «Про оформлення права
власності на житлові будинки» (п.324), у
відповідності до якого на цілий
житловий будинок за адресою м.Суми,
вул.Роменська, 88. Сумським обласним
бюро технічної інвентаризації було
зареєстровано право комунальної
власності за ЖСО Ковпаківського
района, що відповідає вимогам діючої на
той час Інструкції про порядок
реєстрації будинків та домоволодінь у
містах і селищах міського типу
Української РСР, затвердженої
Міністерством комунального
господарства Української РСР від 31
січня 1966 р.

Вказані записи містяться у відповідних
реєстраційних книгах, що перебувають
на зберіганні в управлінні майна
комунальної власності Сумської
міської ради та за вимогою суду можуть
бути надані на огляд у судовому
засіданні в їх оригінальних.
примірниках.

У зв'язку із прийняттям КМУ Постанови
від 5 листопада 1991 р. N 311 «Про
розмежування державного майна України
між загальнодержавною
(республіканською) власністю і
власністю
адміністративно-територіальних
одиниць (комунальною власністю),
затверджено перелік державного майна
України, яке передається до власності
адміністративно-територіальних
одиниць (комунальної власності), де в
розділі «Житлове господарство»
передачі підлягає житловий та
нежитловий фонд Рад народних
депутатів, житлово-експлуатаційні,
житлово-комунальні,
ремонтно-будівельні та інші
організації, пов'язані з
обслуговуванням та експлуатацією
цього житлового фонду.

Рішенням Сумської міської ради
народних депутатів від 14.11.1991 року «Про
передачу у комунальну власність
міської ради народних депутатів
підприємств та організацій,
розташованих у місті Суми» затверджено
перелік майна та підприємств, що
підлягають включенню до комунальної
власності, серед яких п. 80 значаться
ЖЕО.

Згідно рішення Обласної ради народних
депутатів від 23.01.1992 року «Про
розмежування державного майна
комунальної власності між власністю
обласної районної та місцевої (міст
обласного підпорядкування) рад
народних депутатів» затверджено
розмежувальний перелік майна
комунальної власності.

На виконання вказаних рішень,
відповідним актом передачі Сумським
облвиконкомом підприємств, об'єктів та
організацій житлово - комунального
господарства в комунальну власність
Сумському міськвиконкому, було
передано в т.ч. ЖЕО.

У зв'язку із створенням єдиної
інформаційної системи - Державного
реєстру прав на нерухоме майно та їх
обмежень, після вступу в дію Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень», управління майна
комунальної власності поступово
здійснює заміну паперових
реєстраційних посвідчень на нерухоме
майно, що належить до комунальної
власності на свідоцтва про право
власності, які занесені до єдиної
інформаційної системи - Державного
реєстру прав на нерухоме майно та їх
обмежень, що у даному випадку
підтверджується Свідоцтвом про право
власності, виданим Виконкомом Сумської
міської ради від 01.10.2012 року.

Відповідно до п. 4 ст. 3 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»,
права на нерухоме майно та їх
обтяження, що виникли до набрання
чинності цим Законом, визнаються
дійсними у разі відсутності їх
державної реєстрації, передбаченої цим
Законом, за таких умов: якщо реєстрація
прав та їх обтяжень була проведена
відповідно до законодавства, що діяло
на момент їх виникнення, або якщо на
момент виникнення прав та їх обтяжень
діяло законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав та
їх обтяжень.

Статтею 638 Цивільного кодексу України,
яка кореспондується із нормами статті
180 Господарського кодексу України
унормовано, що договір вважається
укладеним, якщо між сторонами
досягнуто згоди щодо усіх його
істотних умов (предмету, визначених
законом необхідних умов для договорів
даного виду та визначених за заявою
сторін умов).

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11
Цивільного кодексу України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема є
договори та інші правочини.

Згідно з вимогами ст. 209 Цивільного
кодексу України правочин, який
вчинений у письмовій формі, підлягає
нотаріальному посвідченню лише у
випадках, встановлених законом або
домовленістю сторін.

У відповідності до вимог ст. 654
Цивільного кодексу України, зміна або
розірвання договору вчиняється в такій
самій формі, що й договір, що змінюється
або розривається.

Спірні договори оренди укладені в 1998
році, отже, на час їх укладення підлягає
застосуванню норми Цивільного кодексу
України 1963 року, в редакції від 03.12.1996 р.
та Закону України "Про оренду
державного та комунального майна" в
редакції від 23.12.1997 р.

Так, згідно до ч. 2 ст. 257 Цивільного
кодексу України 1963 року, договір найму
майна державних, кооперативних та
інших громадських організацій повинен
бути укладений у письмовій формі, за
винятком випадків, передбачених
окремими правилами.

Згідно до ч. 1. ст. 12 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна", договір оренди вважається
укладеним з моменту досягнення
домовленості з усіх істотних умов і
підписання сторонами тексту договору.

Приписами вищевказаного закону не
передбачено обов'язкового
нотаріального посвідчення та
державної реєстрації договорів оренди.

Таким чином, спірні договори оренди
укладено в простій письмовій формі без
нотаріального посвідчення, у
відповідності нормам діючого на той
час законодавства.

При укладанні спірних договорів
сторони дійшли згоди з усіх істотних
умов, договори підписані за вільним
волевиявленням, при наявності у сторін
повного обсягу цивільної право- та
дієздатності. Докази на підтвердження
обставин недійсності правочинів,
зокрема: невідповідності змісту
правочину вимогам Цивільного кодексу
України, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства; відсутності
право- та дієздатності сторін
правочину; відсутності свободи
волевиявлення учасників правочину та
невідповідності волевиявлення їх
внутрішній волі; не спрямованості
правочину на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним - відсутні.

При цьому, якщо договір оренди
державного чи комунального майна
строком більш ніж три роки
нотаріально не посвідчений та відсутня
його державна реєстрація, але
виконується сторонами протягом
певного строку (майно було передано за
актом приймання-передачі, частково
сплачується оренда плата, провадиться
поточний ремонт приміщень тощо), то він
не може вважатися неукладеним,
оскільки відповідно до положень ч. 8 ст.
181 Господарського кодексу України
договір вважається неукладеним (таким,
що не відбувся) лише у разі, якщо
сторони не досягли згоди з усіх
істотних умов господарського договору.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними" від
06.11.2009 р. за № 9 відповідно до частини
першої статті 215 Цивільного кодексу
України підставою недійсності
правочину є недодержання стороною
(сторонами) вимог, що встановлені
статтею 203 Цивільного кодексу України,
саме на момент вчинення правочину.

У відповідності до ст. 654 Цивільного
кодексу України, в редакції, що діяла на
час укладення змін до договору №ФМ-309,
зміна або розірвання договору
вчиняється в такій самій формі, що й
договір, що змінюється або
розривається, якщо інше не встановлено
договором або законом чи не випливає із
звичаїв ділового оборогу.

А тому, зміна № 2 до договору №ФМ-309 була
укладена у відповідності до вимог
чинного законодавства.

Колегія суддів, беручи до уваги
дійсність правочину, який є підставою
для нарахування орендної плати і пені,
відсутність доказів погашення
відповідачем заборгованості зі сплати
орендної плати, відповідність розміру
пені вимогам Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань",
враховуючи, що розрахунки пені є
вірними, не суперечать вимогам чинного
законодавства та умовам договору,
вважає позовні вимоги про стягнення 65281
грн. 79 коп. заборгованості по орендній
платі та 3527грн. 65 коп. пені
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог статей 44, 49
Господарського процесуального
Кодексу, судовий збір покладається на
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Українського
державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта" в особі Сумської
дирекції (40003, м. Суми, вул. Привокзальна,
5, код 22981300) на користь міського бюджету
(на рахунок 0002, код бюджетної
класифікації 22020401 («Плата за оренду
майнових комплексів та іншого майна, що
знаходиться у комунальній власності
територіальної громади міста Суми»),
отримувач: Міський бюджет м. Суми, , реєстраційний рахунок №
2186 банк: ГУ ДКСУ в Сумській
області, МФО 837013) заборгованість з
орендної плати у розмірі 65281 грн.79 коп.,
3527 грн. 65 коп. пені за договором № ФМ- 309
від 30.01.1998 року.

Стягувач - Управління майна
комунальної власності Сумської
міської ради (40009, м. Суми, вул. Садова, 33,
код 22020401).

3. Стягнути з Українського державного
підприємства поштового зв'язку
"Укрпошта" в особі Сумської дирекції
(40003, м. Суми, вул. Привокзальна, 5, код
22981300) в доход державного бюджету
(отримувач коштів: УДКС у м. Суми (м.
Суми), 22030001, код отримувача (код ЄДРПОУ):
37970593, код банку отримувача (МФО): 837013,
рахунок отримувача: 3002, код
класифікації доходів бюджету: 22030001)
судовий збір в сумі 1827,00 грн.

Повне рішення складене 03.11.2014 року

Головуючий суддя Ю.О.
Зражевський Суддя
Суддя

Б.І. Лиховид
Н.П. Лугова