ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2014 р.Справа № 922/364/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Добрелі Н.С.

при секретарі судового засідання
Савукова М.Ю.

розглянувши справу

за позовом Харківського міжрайонного
прокурора з нагляду за додержанням
законів у природоохоронній сфері, м.
Харків в інтересах держави в особі
Куп'янської райдержадміністрації м.
Куп'янськ до Фермерського
господарства "Коньшин Роман
Вікторович", с. Єгорівка , Гусинської
сільської ради, с.Гусинка 3-ті особи, що
не заявляють самостійних вимог на
предмет спору, на стороні позивача
Державна інспекція сільського
господарства в Харківській області,
Харківське обласне управління водних
ресурсів про визнання незаконним та
скасування рішення та про визнання
недійсними договорів за участю :

прокурора - Зливка К.О., посвідчення №
013773 від 06.12.2012 року;

представника позивача - не з`явився;

представника відповідача (ФГ "Коньшин
Роман Вікторович") - Коньшин Р.В.,
особисто;

представника відповідача (Гусинської
сільської ради) - не з`явився;

представника третьої особи, що не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача (Державна
інспекція сільського господарства в
Харківській області) - не з`явився;

представника третьої особи, що не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача (Харківське
обласне управління водних ресурсів ) -
Єрема Д.С., за довіреністю від 29.09.2014
року, Мороз О.В., за довіреністю від
29.09.2014 року;

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду
Харківської області знаходилась
справа за позовом Харківського
міжрайонного прокурора з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері в інтересах
держави в особі Куп'янської районної
державної адміністрації Харківської
області до Фермерського господарства
"Коньшин Роман Вікторович" та
Гусинської сільської ради про визнання
незаконним та скасування рішення № 4
від 08.02.2002 року виконавчого комітету
Гусинської сільської ради, та визнання
недійсними договорів оренди (основного
та додаткового), що укладені Гусинською
сільською радою з Фермерським
господарством "Коньшин Роман
Вікторович" 29.03.2002 року та 06.04.2010 року, а
також про застосування наслідків
недійсності вищевказаних правочинів,
шляхом зобов'язання Фермерського
господарства "Коньшин Роман
Вікторович" повернути водний об'єкт
загальнодержавного значення ставок
"Самборівка" до державної власності в
особі Куп'янської районної державної
адміністрації.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 31 березня 2014
року у справі 922/364/14 в позові відмовлено
повністю.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 21 травня 2014
року по справі 922/364/14 рішення
господарського суду Харківської
області від 19 березня 2014 року залишено
без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 31 липня 2014 року по справі
922/364/14 касаційну скаргу прокурора було
задоволено частково. Постанову
Харківського апеляційного
господарського суду від 21 травня 2014
року та рішення господарського суду
Харківської області від 31 березня 2014
року скасовано. Справу № 922/364/14
передано на новий розгляд до
господарського суду Харківської
області.

19 серпня 2014 року згідно витягу
автоматизованої системи
документообігу суду справу було
призначено для розгляду судді Добрелі
Н.С.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 19.08.2014 року
справу № 922/364/14 призначено до розгляду
у судовому засіданні на 08.09.2014 року.

Через канцелярію господарського суду
Харківської області 04.09.2014 року
відповідач (Гусинська сільська рада)
надав клопотання (вх. № 30393) про розгляд
справи за відсутності представника
відповідача (Гусинської сільської
ради) та просить суд позов залишити без
задоволення.

Через канцелярію господарського суду
Харківської області 05.09.2014 року від
представника відповідача (ФГ "Коньшин
Роман Вікторович") надійшла заява (вх. №
30605) про відкладення розгляду справи, у
зв'язку з хворобою представника
відповідача (ФГ "Коньшин Роман
Вікторович").

Через канцелярію господарського суду
Харківської області 05.09.2014 року від
представника третьої особи, що не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача (Державна
інспекція сільського господарства в
Харківській області) надійшли
пояснення (вх. № 30609), в яких зазначено,
що між відповідачами укладено договір
оренди ставка від 29 березня 2002 року за
яким Гусинська сільська рада передала
ФГ "Коньшин Роман Вікторович" у
тимчасове користування, строком на 50
років ставок "Самборівка" в басейні р.
Куп'янка Куп'янського району
Харківської області площею 36,9 га
риборозведення. В подальшому 06.04.2010
року Гусинською сільською радою з ФГ
"Коньшин Роман Вікторович" укладено
додатковий договір оренди ставка (до
договору від 29.03.2002 року) згідно з
умовами якого орендодавець передав
орендарю у тимчасове користування,
строком на 50 років земельну ділянку
водного ставка "Самборівка" в басейні р.
Куп'янка Куп'янського району
Харківської області площею 36,3 га в
межах водоохоронною смуги на території
Гусинської сільської ради для
риборозведення.

Через канцелярію господарського суду
Харківської області 08.09.2014 року від
прокурора надійшли пояснення по справі
(вх. № 30628), в яких зазначено про те, що ні
Гусинською сільською радою, ні
Куп'янською районною державною
адміністрацією не приймались рішення
про надання дозволу ФГ "Коньшин Р.В." на
розробку проекту відведення земельної
ділянки водного фонду. Проект
землеустрою ФГ "Коньшин Р.В." не
виготовлявся та органам місцевого
самоврядування чи виконавчої влади не
затверджувався.

Через канцелярію господарського суду
Харківської області 08.09.2014 року від
представника третьої особи, що не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача (Державна
інспекція сільського господарства в
Харківській області) надійшло
клопотання (вх. № 30705) про розгляд
справи без участі представника
Державної інспекції сільського
господарства в Харківській області, у
зв'язку з зайнятістю в іншому судовому
засіданні.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 08.09.2014 року
розгляд справи було відкладено на
29.09.2014 року.

Через канцелярію господарського суду
Харківської області 25.09.2014 року
відповідач (Гусинська сільська рада)
надав клопотання (вх. № 33476, факс) про
розгляд справи без участі представника
Гусинської сільської ради. Також
відповідач (Гусинська сільська рада)
просить суд позов залишити без
задоволення.

Через канцелярію господарського суду
Харківської області 29.09.2014 року від
представника відповідача (ФГ "Коньшин
Роман Вікторович") супровідним листом
(вх. № 33645) надійшли документи для
долучення до матеріалів справи.

Через канцелярію господарського суду
Харківської області 29.09.2014 року від
представника третьої особи, що не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача (Харківське
обласне управління водних ресурсів)
надійшли письмові пояснення (вх. № 33615),
в яких зазначено, що право
водокористування на умовах оренди
оформлюється договором, погодженим з
державними органами охорони
навколишнього природного середовища
та водного господарства. В даному
випадку орендодавцем мала виступати
Куп'янська районна державна
адміністрація Харківської області, а
не Гусинська сільська рада в особі
сільського голови (договір оренди від
29.03.2002 року та додатковий договір від
06.04.2010 року). Таким чином, рішення
комітету Гусинської сільської ради від
08.02.2002 року № 4 "Про передачу в оренду
для промислового риборозведення та
купання термін на 50 років ставка в
районі с. Єгорівка з прибережною смугою
площею 53 га, та ставка в с. Самбор з
прибережною смугою площею 12 га згідно з
паспортизацією ставків (Коньшин Р.В.)
було прийнято з перевищенням владних
повноважень. Додатковий договір оренди
ставка від 06.04.2010 року не відповідає
вимогам закону, оскільки не
посвідчений нотаріально, а тому є
нікчемним. Враховуючи викладене, третя
особа, що не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні позивача
(Харківське обласне управління водних
ресурсів) просить суд задовольнити
позов прокурора в повному обсязі.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 29.09.2014 року
розгляд справи було відкладено на
13.10.2014 року.

Через канцелярію господарського суду
Харківської області 30.09.2014 року від
представника відповідача (ФГ "Коньшин
Роман Вікторович") надійшов відзив на
позов (вх. № 34103), в якому відповідач (ФГ
"Коньшин Роман Вікторович") проти
позову заперечує, посилаючись на
документи, що підтверджують надання
дозволів на розробку проектів
водовідведення ставків, які надані для
долучення до матеріалів справи.

Через канцелярію господарського суду
Харківської області 10.10.2014 року від
позивача надійшло клопотання (вх. № 35528)
про розгляд справи без участі
представника позивача.

Через канцелярію господарського суду
Харківської області 10.10.2014 року від
представника відповідача (Гусинська
сільська рада) надійшло клопотання (вх.
№ 35444) про розгляд справи без участі
представника Гусинської сільської
ради.

Через канцелярію господарського суду
Харківської області 13.10.2014 року від
представника третьої особи (Державна
інспекція сільського господарства в
Харківській області) надійшло
клопотання (вх. № 35644) про розгляд
справи без участі представника
Державної інспекції сільського
господарства в Харківській області.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 13.10.2014 року
було задоволено клопотання позивача
про розгляд справи без участі
представника позивача, клопотання
відповідача (Гусинська сільська рада)
про розгляд справи без участі
представника Гусинської сільської
ради та клопотання третьої особи
(Державна інспекція сільського
господарства в Харківській області)
про розгляд справи без участі
представника третьої особи (Державна
інспекція сільського господарства в
Харківській області); розгляд справи
відкладено на 17.10.2014 року.

Через канцелярію господарського суду
Харківської області 17.10.2014 року від
прокурора надійшло клопотання про
продовження строку розгляду справи на
15 днів поза межами 2-х місячного строку
вирішення спорів встановленого ст. 69
ГПК України (вх. № 36629).

Ухвалою господарського суду
Харківської області розгляд справи
було відкладено на 03.11.2014 року.

Через канцелярію господарського суду
Харківської області 29.10.2014 року від
прокурора надішли письмові пояснення
(вх. № 37831), в яких зазначено, що
відповідно до положень ст.. ст.. 10,51
Водного кодексу України, ст.. 33 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» Гусинська сільська рада не
мала повноважень щодо розпорядження
водним об`єктом, а тому не могла бути
орендодавцем ставка «Самборівка» на
території Куп`янського району.

Через канцелярію господарського суду
Харківської області 30.10.2014 року від
представника відповідача (Гусинська
сільська рада) надійшло клопотання (вх.
№35875, факс) про розгляд справи за
відсутності представника Гусинської
сільської ради.

Суд, розглянувши вищезазначене
клопотання відповідача (Гусинська
сільська рада), вважає його таким, що не
суперечить інтересам сторін та діючому
законодавству, а тому задовольняє його.

Прокурор в судовому засіданні 03.11.2014
року підтримав позовні вимоги, просив
суд позов задовольнити.

Представник позивача в судове
засідання 03.11.2014 року не з'явився,
документів, витребуваних судом, не
надав, про час та місце проведення
судового засідання повідомлений
належним чином, про, що свідчить
поштове повідомлення, яке повернулося
на адресу суду з відміткою про
отримання.

Представник відповідача (ФГ "Коньшин
Роман Вікторович") в судовому засіданні
03.11.2014 року проти позову заперечував,
просив суд в задоволенні позовних
вимог відмовити.

Представник відповідача (Гусинської
сільської ради) в судове засідання
03.11.2014 року не з'явився, про час та місце
проведення судового засідання
повідомлений належним чином, про, що
свідчить поштове повідомлення, яке
повернулося на адресу суду з відміткою
про отримання.

Представник третьої особи, що не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача (Державна
інспекція сільського господарства в
Харківській області) в судове
засідання 03.11.2014 року не з'явився, про
час та місце проведення судового
засідання повідомлений належним чином,
про, що свідчить поштове повідомлення,
яке повернулося на адресу суду з
відміткою про отримання.

Представники третьої особи, що не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача (Харківське
обласне управління водних ресурсів) в
судовому засіданні 03.11.2014 року позовні
вимоги прокурора підтримали, просили
суд позов задовольнити.

Враховуючи те, що норми ст. 65
Господарського процесуального кодексу
України, щодо обов'язку господарського
суду витребувати у сторін документи і
матеріали, що необхідні для вирішення
спору, кореспондуються з диспозитивним
правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. З
ст. 129 Конституції України визначає
одним з принципів судочинства свободу
в наданні сторонами суду своїх доказів
і у доведенні перед судом їх
переконливості, суд вважає, що
господарським судом, в межах наданих
ним повноважень, створені належні
умови для надання сторонами доказів та
здійснені всі необхідні дії щодо
витребування додаткових доказів, та
вважає за можливе розглянути справу за
наявними у ній та додатково поданими на
вимогу суду матеріалами та
документами.

Беручи до уваги, що відповідно до
статті 33 Господарського
процесуального кодексу України
обов'язок доказування і подання
доказів покладено на сторони, а також
те, що ухвалою суду від 23.01.2012 року
сторони було повідомлено, що у разі
неявки їх представників у судове
засідання та ненадання витребуваних
судом документів, суд має право
розглянути справу за наявними в ній
матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення сторін,
перевіривши наявні у справі матеріали
на предмет їх юридичної оцінки,
дослідивши докази у їх сукупності,
судом встановлено наступне:

Рішенням виконавчого комітету
Гусинської сільської ради Куп'янського
району Харківської області № 4 від
08.02.2002 р. Фермерському господарству
"Коньшина Романа Вікторовича" передано
в оренду для промислового
риборозведення та купання терміном на
50 років ставок в районі с. Єгорівка з
прибережною смугою 53 га та ставок в с.
Самборівка з прибережною смугою
загальною площею 12 га згідно з
паспортизацією ставків.

Між Гусинською сільською радою
(орендодавцем) в особі голови сільської
ради та Фермерським господарством
"Коньшина Романа Вікторовича" (орендар)
29.03.2002 р. укладено договір оренди
ставка, відповідно до умов якого
орендодавець передав, а орендар
прийняв в тимчасове користування
строком на 50 років ставок "Самборівка" в
басейні ріки Куп'янка Куп'янського
району Харківської області площею 36,9
га з греблею в межах водоохоронної
смуги для риборозведення.

В подальшому 06.04.2010 р. між зазначеними
сторонами було укладено додатковий
договір оренди ставка до договору від
29.03.2002 р., відповідно до умов якого
орендодавець передав, а орендар
прийняв в тимчасове користування
строком на 50 років земельну ділянку
водного фонду ставка № 10 "Самборівка" в
басейні ріки Куп'янка Куп'янського
району Харківської області площею 36,3
га в межах водоохоронної смуги на
території Гусинської сільської ради, з
яких, в тому числі: земельна ділянка
площею 18,06 га під водою та 1,4 га під
інженерними спорудами (дамба) для
риборозведення.

Позовна заява прокурора ґрунтується на
тому, що договори оренди ставка від 29
березня 2002 року та додатковий договір
оренди ставка від 06.04.2010, які укладені
між відповідачами, є незаконними.
Зазначає, що вони укладені з боку
орендодавця не уповноваженою особою,
оскільки орендодавцем мала виступати
Куп'янська районна державна
адміністрація Харківської області, а
не Гусинська сільська рада. Крім того
додатковий договір оренди від 06.04.2010
року підлягає скасуванню, у зв'язку з
тим, що в порушення вимог ст. ст. 123, 124
Земельного кодексу України при
укладенні даного додаткового договору
дозвіл на виготовлення землевпорядної
документації органами державної
виконавчої влади чи місцевого
самоврядування не надавався, а
відповідачем не розроблялась дана
документація та відповідними органами
не погоджувалась, у зв`язку з чим
підстав для передачі земель в оренду не
було. Зазначає, що рішення комітету
Гусинської сільської ради від 08.02.2002
року № 4 "Про передачу в оренду для
промислового риборозведення та
купання термін на 50 років ставка в
районі с. Єгорівка з прибережною смугою
площею 53 га, та ставка в с. Самбор з
прибережною смугою площею 12 га згідно з
паспортизацією ставків (Коньшин Р.В.)
було прийнято з перевищенням владних
повноважень, а тому підлягає
скасуванню. Також прокурор посилається
на те, що відповідно до Переліку річок
та водойм України, що віднесені до
водних об`єктів місцевого значення,
затвердженого наказом Державного
комітету України по водному
господарству від 03.06.1997 року № 41
зареєстрований в Міністерстві юстиції
України 06.01.1998 року № 2/2442, на території
Харківської області відсутні водні
об'єкти місцевого значення, тобто всі
водні об'єкти на території Харківської
області є об'єктами загальнодержавного
значення.

Заперечення відповідача ґрунтуються
на тому, що рішення Гусинської ради є
законним та обґрунтованим, а посилання
прокурора на те, що спірні водойми
відносяться до земель
загальнодержавного значення є
неправомірним, оскільки відповідно до
довідки наданої Гусинської сільської
ради, в якій зазначено, що на території
Гусинської сільської ради відсутні
землі держаного водного фонду.

Надаючи правову кваліфікацію доказам
які надані сторонами та викладеним
обставинам з урахуванням фактичних та
правових підстав позовних вимог і
заперечень проти них суд виходить з
наступного.

Відповідно до ч.1ст. 58. Земельного
кодексу України (в редакції, що діяла на
момент укладення спірного договору) до
земель водного фонду належать землі,
зайняті: а) морями, річками, озерами,
водосховищами, іншими водними
об'єктами, болотами, а також островами.

Частиною 1,2 статті 59 Земельного кодексу
України (в редакції, що діяла на момент
укладення спірного договору)
передбачено, що землі водного фонду
можуть перебувати у державній,
комунальній та приватній власності.
Громадянам та юридичним особам за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування
можуть безоплатно передаватись у
власність замкнені природні водойми
(загальною площею до 3 гектарів).
Власники на своїх земельних ділянках
можуть у встановленому порядку
створювати рибогосподарські,
протиерозійні та інші штучні водойми.

Відповідно до ч.4 ст.59 Земельного
кодексу України (в редакції, що діяла на
момент укладення спірного договору)
громадянам та юридичним особам
органами виконавчої влади або органами
місцевого самоврядування із земель
водного фонду можуть передаватися на
умовах оренди земельні ділянки
прибережних захисних смуг, смуг
відведення і берегових смуг водних
шляхів, а також озера, водосховища, інші
водойми, болота та острови для
сінокосіння, рибогосподарських потреб,
культурно - оздоровчих, рекреаційних,
спортивних і туристичних цілей,
проведення науково - дослідних робіт
тощо. Аналогічне положення викладено
також в ч. 1 ст. 51 Водного кодексу
України.

Враховуючи вказівки Вищого
господарського суду України в
постанові від 31.07.2014 року по справі
№922/364/14, щодо позовних вимог прокурора
про визнання недійсним рішення
Гусинської сільської ради №4 від 08.2.2002
року , то суд, вважає за необхідне
зазначити:

По-перше щодо тверджень прокурора та
позивача, щодо того, що землі водного
фонду, а саме ставок "Самборівка" в
басейні ріки Куп'янка Куп'янського
району Харківської області, площею 36,9
га є об`єктом загальнодержавного
значення є помилковим, оскільки як
вбачається з матеріалів справи, а саме
довідки № 50 від 08.02.2013 року (том 2, а.с. 91),
виданої Гусинською сільською радою
Куп`янського району Харківської
області, земельна ділянка № 10
«Самборівка», в басейні ріки Куп`янка,
Куп`янського району, Харківської
області, площею 36,9 га в межах
водоохоронної смуги на території
Гусинської сільської ради розміщена на
землях територіальних громад
Гусинської сільської ради і за
категорією належить до випасів і
сінокосів, крім того, у вищезазначеній
довідці зазначено, що на території
Гусинської сільської ради відсутні
землі державного водного фонду.

По-друге, щодо посилань прокурора та
позивача на те, що відповідно до
Переліку річок та водойм України, що
віднесені до водних об`єктів місцевого
значення, затвердженого наказом
Державного комітету України по водному
господарству від 03.06.1997 року № 41
зареєстрований в Міністерстві юстиції
України 06.01.1998 року № 2/2442, на території
Харківської області відсутні водні
об'єкти місцевого значення, тому
вважає, що всі водні об'єкти на
території Харківської області є
об'єктами загальнодержавного значення.
Проте, суд не погоджується з такими
твердженнями прокурора та позивача,
оскільки пунктом 2.2 даного наказу
передбачений перелік річок та водойм,
що віднесені до водних об`єктів
місцевого значення лише на території
Автономної Республіки Крим та м.
Севастополя.

Також суд вважає за необхідне
зазначити, що ст. 5 Водного кодексу
України передбачено вичерпний перелік
водних об'єктів загальнодержавного
значення, а саме:

1) внутрішні морські води,
територіальне море, а також акваторії
морських портів;

2) підземні води, які є джерелом
централізованого водопостачання;

3) поверхневі води (озера,
водосховища, річки, канали), що
знаходяться і використовуються на
території більш як однієї області, а
також їх притоки всіх порядків;

4) водні об'єкти в межах територій
природно-заповідного фонд
загальнодержавного значення, а також
віднесені до категорії лікувальних.

В даному випадку прокурором не
доведено, яким чином, переданий
відповідачу в оренду водний об'єкт
відноситься до водних об'єктів
загальнодержавного значення
відповідно до ст. 5 Водного кодексу
України.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що позовна вимога прокурора
та позивача про визнання недійсним
рішення виконавчого комітету
Гусинської сільської ради № 4 від 08.02.2002
року про передачу в оренду ставка
«Самборівка» на території Куп'янського
району є необґрунтованою та
недоведеною матеріалами справи, у
зв'язку з чим не підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги прокурора та
позивача про визнання недійсними
договору оренди ставка від 29.03.2002 року,
то суд вважає за необхідне зазначити
наступне.

Постановою Кабінету від 13.05.1996 № 502 "Про
затвердження Порядку користування
землями водного фонду" передбачено, що
у тимчасове користування та
погодженням з постійними
користувачами земельні ділянки
прибережних захисних смуг, смуг
відведення та берегових смуг водних
шляхів можуть надаватися
підприємствам, установам,
організаціям, об'єднанням громадян,
релігійним організаціям, громадянам
України, іноземним юридичним та
фізичним особам (далі юридичні та
фізичні особи) для сінокосіння,
рибогосподарських потреб, культурно-
оздоровчих, рекреаційних, спортивних і
туристичних цілей, а також для
проведення науково-дослідних робіт.
Право користування земельною ділянкою
на землях водного фонду виникає після
встановлення меж цієї ділянки в натурі
(на місцевості) і одержання
відповідного документа, що посвідчує
це право.

Право тимчасового користування
земельними ділянками на землях водного
фонду оформляється договором, який
укладається між відповідною Радою і
юридичною або фізичною особою.

Судом встановлено, що Гусинська
сільська рада є органом місцевого
самоврядування, що представляє
територіальну громаду та здійснює від
її імені та в її інтересах функції і
повноваження місцевого
самоврядування, що представляє
територіальну громаду та здійснює від
її імені та в її інтересах функції і
повноваження місцевого самоврядування
та здійснює свою діяльність на
підставі Закону України «Про місцеве
самоврядування».

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про
місцеве самоврядування» (в редакції, що
діяла на момент укладення спірного
договору) матеріальною і фінансовою
основою місцевого самоврядування
рухоме і нерухоме майно, доходи
місцевих бюджетів, позабюджетні
цільові (в тому числі валютні) та інші
кошти, земля, природні ресурси, що є у
комунальній власності територіальних
громад сіл, селищ, міст, районів у
містах, а також об'єкти їхньої спільної
власності, що перебувають в управлінні
районних і обласних рад.

Ст. 11 та ст. 12 Земельного кодексу
України » (в редакції, що діяла на
момент укладення спірного договору)
закріплює, що розпорядження землями
державної власності в межах,
визначених цим Кодексом належить до
повноважень місцевих державних
адміністрацій, а розпорядження землями
територіальних громад - до повноважень,
зокрема, сільських рад.

Як вбачається з матеріалів справи
договір оренди ставка від 29.03.2002 року
укладено між Гусінською сільською
радою та ФГ «Коньшин Р.В.», крім того
вищезазначений договір було укладено
за погодженням з Головою
райдержадміністрації Куп`янського
району, про що свідчить печатка на
договорі оренди ставка від 29.03.2002 року
за підписом ОСОБА_1

Щодо позовної вимоги прокурора про
визнання недійсним додаткового
договору оренди від 06.04.2010 року, в якій
прокурор посилається на порушення
вимог ст. ст. 123, 124 Земельного кодексу
України при укладенні даного
додаткового договору, та зазначає, що
дозвіл на виготовлення землевпорядної
документації органами державної
виконавчої влади чи місцевого
самоврядування не надавався, а
відповідачем не розроблялась дана
документація та відповідними органами
не погоджувалась, у зв`язку з чим
підстав для передачі земель в оренду не
було.

Судом враховано вказівки Вищого
господарського суду України, які
викладені в постанові від 31.07.2014 року,
щодо необхідності дослідження
відповідності спірних договорів ст.
15 Закону України «Про оренду землі»
та положенню Порядку користування
землями водного фонду, затвердженого
постановою КМУ №502 від 13.05.1996 року.

Відповідно до п.2.1 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №11
від 29.05.2013 року "Про деякі питання
визнання правочинів недійсними",
вирішуючи спори про визнання
правочинів недійсними, господарський
суд повинен встановити наявність
фактичних обставин, з якими закон
пов'язує визнання таких правочинів
недійсними на момент їх вчинення
(укладення) і настання відповідних
наслідків, та в разі задоволення
позовних вимог зазначати в судовому
рішенні, в чому конкретно полягає
неправомірність дій сторони та яким
нормам законодавства не відповідає
оспорюваний правочин.

Відповідно до ст. 15 Закону України
«Про оренду землі» (в редакції, що діяла
на момент укладення спірного
додаткового договору оренди) істотними
умовами договору оренди землі є: об'єкт
оренди (місце розташування та розмір
земельної ділянки); строк дії договору
оренди; орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення і
перегляду та

відповідальності за її несплату; умови
використання та цільове призначення
земельної ділянки, яка передається в
оренду; умови збереження стану об'єкта
оренди; умови і строки передачі
земельної ділянки орендарю; умови
повернення земельної ділянки
орендодавцеві; існуючі обмеження
(обтяження) щодо використання
земельної ділянки; визначення сторони,
яка несе ризик випадкового пошкодження
або знищення об'єкта оренди чи його
частини; відповідальність сторін;
умови передачі у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки.

Відсутність у договорі оренди
землі однієї з істотних умов,
передбачених цією статтею, а також
порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього
Закону є підставою для відмови в
державній реєстрації договору оренди,
а також для визнання договору
недійсним відповідно до закону.

За згодою сторін у договорі оренди
землі можуть зазначатися інші умови,
зокрема якісний стан земельних угідь,
порядок виконання зобов'язань сторін,
порядок страхування об'єкта оренди,
порядок відшкодування витрат на
здійснення заходів щодо охорони і
поліпшення об'єкта оренди, проведення
меліоративних робіт, а також обставини,
що можуть вплинути на зміну або
припинення дії договору оренди, тощо.

Невід'ємною частиною договору
оренди землі є: план або схема
земельної ділянки, яка передається в
оренду; кадастровий план земельної
ділянки з відображенням обмежень
(обтяжень) у її використанні та
встановлених земельних сервітутів; акт
визначення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості); акт
приймання-передачі об'єкта оренди;
проект відведення земельної ділянки у
разі його розроблення згідно із
законом.

У разі якщо договором оренди
землі передбачається здійснити заходи,
спрямовані на охорону та поліпшення
об'єкта оренди, до договору додається
угода щодо відшкодування орендарю
витрат на такі заходи.

Таким чином, Законом України "Про
оренду землі" визначено перелік
істотних умов договору оренди
земельної ділянки, відсутність яких є
підставою для визнання договору
недійсним.

Крім того, пунктом 5 «Порядку
користування землями водного фонду»,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 13.05.1996 року №
502, передбачено, що право
користування земельною ділянкою на
землях водного фонду виникає після
встановлення меж цієї ділянки в
натурі (на місцевості) і одержання
відповідного документа, що посвідчує
це право.

Як вбачається з матеріалів справи,
договір оренди від 06.04.2010 року,
укладений між Гусинською сільською
радою та ФГ «Коньшин Роман
Вікторович» з дотриманням вимог
Закону України «Про оренду землі» , в
матеріалах справи наявна
землевпорядна документація щодо
наданого в оренду ставка (а.с. 106-171, том
2).

Відповідно до вимог ст. 32
Господарського процесуального
кодексу України: доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює
наявність чи відсутність обставин,
на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального
кодексу України судами першої
інстанції": п. 2.1. згідно з частиною
другою статті 43 ГПК та статтею 33 ГПК
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Згідно ст.43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Таким чином, проаналізувавши
наявні в матеріалах справи докази в
їх сукупності, а також враховуючи
вищевикладене, суд дійшов висновку,
що позовні вимоги прокурора та
позивача про визнання недійсними
договорів оренди від 29.03.2002 року та
додаткового договору оренди від 06.04.2010
року, які укладені між Гусинською
сільською радою Куп`янського району
Харківської області з фермерським
господарством «Коньшин Роман
Вікторович» є необґрунтованими та
такими що не підлягає задоволенню

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується п. 1 ч.1 ст. 49
ГПК України у спорах, що виникають
при виконанні договорів та з інших
підстав, - на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.
Судові витрати у даній справі
покладаються на прокурора.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 5 Закону
України "Про судовий збір" прокурор
звільняється від сплати судового
збору при здійсненні своїх
повноважень, у зв`язку з чим, судовий
збір в даному разі не стягується.

Враховуючи вищевикладене та
керуючись статтями 6, 8, 19, 55, 124, 129
Конституції України, ст.58, 59
Земельного кодексу України, ст. 18
Закону України "Про оренду землі", ст.
209, 210, 215, 640 Цивільного кодексу
України, ст. 51 Водного кодексу
України, статтями, ст.1, 4, 12, 32, 33, 43, 44,
49, статтями 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 07.11.2014 р.

Суддя Н.С. Добреля