ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2014 р.
Справа № 908/1934/14

Колегія суддів у складі:
головуючий суддя Істоміна О.А., суддя
Горбачова Л.П. , суддя Тарасова І. В.,

при секретарі Полубояриній Н.В.,

за участю представників сторін:

позивача - Дзецина Н.М. дов. б/н від 03.03.2014
року,

відповідача - Перепічка Д.Г. дов. № 1 від
04.08.2014 року, Никитенко А.А. дов. № 1/1 від
04.08.2014 року, Мамотенко О.В. дов. № 3 від
04.08.2014 року,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні Харківського апеляційного
господарського суду апеляційну скаргу
ТОВ "Ларан -07" (вх.№2952З/3) на рішення
господарського суду Запорізької
області від 06.08.2014 року по справі
№908/1934/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ларан-07", м.Запоріжжя,

до Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Укржелдоррем-сервіс", м.Запоріжжя

про стягнення 34498,80 грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду
Запорізької області від 06.08.2014 року
(суддя Колодій Н.А.) по справі №908/1934/14 в
позові Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ларан-07" до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укржелдоррем-сервіс"
про стягнення збитків в сумі 34498,80 грн.
відмовлено в повному обсязі.

Позивач з рішенням суду першої
інстанції не погодився та звернувся до
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення господарського суду
Запорізької області від 06.08.2014 у справі
№908/1934/14 та прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги ТОВ
"Ларан-07" у повному обсязі, а саме
стягнути з ТОВ "Укржелдоррем-сервіс" на
користь ТОВ "Ларан-07" збитки в сумі 34498,80
грн.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 24.09.2014р. про
прийняття апеляційної скарги до
провадження розгляд апеляційної
скарги призначено на "04" листопада 2014 р.
о 10:00 год. у складі колегії суддів:
головуючий суддя Істоміна О.А., суддя
Барбашова С.В., суддя Горбачова Л.П.

Розпорядженням секретаря третьої
судової палати від 03.11.2014р. у зв'язку з
відпусткою судді Барбашової С.В. для
розгляду справи сформовано колегію
суддів у складі: головуючий суддя
Істоміна О.А., суддя Горбачова Л.П.,
суддя Тарасова І.В.

04.11.2014р. від позивача до суду надійшло
клопотання (вх.№9914) про витребування
доказів, в якому він зазначає, що у
зв'язку з неможливістю ТОВ «Ларан-07»
самостійно отримати відповідь на
запит, викладений в листах за вих.№295
від 26.08.2014р., за вих.№355 від 09.10.2014р.,
просить суд витребувати від Державного
підприємства «Науково-конструкторське
технологічне бюро колійного
господарства Укрзалізниці» необхідну
інформацію стосовно можливості
укладання плити зовнішньої
залізобетонної для переїзного настилу
ТУ У35.2-2д-2006 при рейках Р-50.

Колегія суддів, розглянувши заявлене
апелянтом клопотання про витребування
документів, дійшла висновку про
відмову в його задоволенні, виходячи з
наступного.

У відповідності до ст.101 Господарського
процесуального кодексу України
додаткові докази приймаються судом,
якщо заявник обґрунтував неможливість
їх подання суду першої інстанції з
причин, що не залежали від нього.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішення господарського суду в даній
справі прийнято господарським судом
Запорізької області 06.08.2014р., а Лист ТОВ
«Ларан-07» за вих.№295 був направлений ДП
«Науково-конструкторське технологічне
бюро колійного господарства
Укрзаліниці» 26.08.2004р., тобто після
прийняття рішення у даній справі від
06.08.2014р. Зазначені документи не були
предметом дослідження в суді першої
інстанції, позивач не обґрунтував у
відповідності до статті 101
Господарського процесуального кодексу
України неможливість подання
додаткових доказів суду першої
інстанції з причин, що не залежали від
нього.

У судовому засіданні 04.11.2014р.
представник позивача (апелянта) вимоги
апеляційної скарги підтримав у повному
обсязі, просив суд скасувати рішення
господарського суду Запорізької
області від 06.08.2014 у справі №908/1934/14 та
прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги ТОВ
"Ларан-07" у повному обсязі, а саме
стягнути з ТОВ "Укржелдоррем-сервіс" на
користь ТОВ "Ларан-07" збитки в сумі 34498,80
грн.

Представники відповідача проти
задоволення апеляційної скарги
заперечували, вважають її незаконною
та необґрунтованою, просять суд
рішення господарського суду
Запорізької області від 06.08.2014 року по
даній справі залишити без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши доводи апеляційної скарги,
в межах вимог передбачених ст.101 ГПК
України, перевіривши повноту
встановлення судом першої інстанції
обставин справи та доказів на їх
підтвердження, а також правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів встановила
наступне.

20 серпня 2013 року між ТОВ
«Ларан-07» та ТОВ
Укржелдоррем-сервіс» був
укладений договір підряду №42/0813,
згідно з п.1.1. якого, у відповідності з
умовами договору відповідач
зобов'язався провести роботи по
ремонту залізничного переїзду з
наданням затвердженого технічного
паспорту на залізничну гілку ТОВ "Ларан
-07" з внесеними змінами, а позивач
зобов'язався в повній мірі та своєчасно
оплатити вартість робіт, а також
забезпечити виконання необхідних умов
для їх проведення у відповідності з
умовами діючого договору.

Пунктом 3.1. договору передбачено, що
строк виконання робіт становить 30
календарних днів з моменту здійснення
передплати.

Відповідно до п. 3.3. договору, строк
надання затвердженого та узгодженого
технічного паспорта на залізничну
гілку ТОВ «Ларан-07» із внесеними
змінами становить 20 календарних днів з
моменту підписання двостороннього
акту виконаних робіт.

Згідно з п.3.4 договору у випадку
ненадання підрядником технічного
паспорта в термін, передбачений п.3.3
договору, замовник має право не
здійснювати остаточний розрахунок за
договором.

Відповідно до п.2.2 договору загальна
сума договору складає 15549,20 грн., з
урахуванням вартості наданого та
узгодженого технічного паспорту на
залізничну гілку ТОВ "Ларан-07" з
внесеними змінами відповідно до вимог
діючої нормативної документації.

Пунктом 2.4. договору сторони
передбачили умови оплати: 20 % від
загальної суми договору-передоплата, 80
% - протягом 5 банківських днів після
надання затвердженого та узгодженого
технічного паспорту на залізничну
гілку.

На виконання умов договору позивач
17.09.2013р. здійснив передоплату в розмірі
20% від загальної суми договору - в сумі
3109,98 грн., що підтверджується платіжним
дорученням № 2171 від 17.09.2013 р.

Згідно з пунктом 3.2 договору в редакції,
викладеній в додатковій угоді від
30.08.2013 р., в ході виконання підрядником
робіт, використовувалися матеріали
позивача.

Судом першої інстанції встановлено, що
17.09.2013р. позивач передав відповідачу
матеріали необхідні для виконання
ремонту залізничного переїзду на
загальну суму 62988, 42 грн., що
підтверджується підписаними актами
прийому - передачі матеріалів, а саме: 1)
плита (2700x908x190, залізобетонна, внутрішня
для залізничного переїзду) у кількості
4 шт;2) плита (2700x908x190, залізобетонна,
зовнішня для залізничного переїзду) у
кількості 8 шт; 3) шпала (2700мм,
залізобетонна, залізнична під плиту) у
кількості 20 шт; 4) прокладка (10 мм,
пластик, горизонтальна, для плит
залізничного переїзду) у кіль кості 104
шт; 5) заглушка (ф160 мм, пластик, торцева,
для плит залізничного переїзду) у
кількості 136 шт; 6) балка (2700x400, для
залізничного переїзду) у кількості 8 шт;
7) шпилька (М20, цб, ОГМ975) у кількості 20 шт.
(а.с.21,а.с.22).

З матеріалів справи вбачається, що
10.10.2013р. позивач надіслав відповідачу
факсограму за вих.№283, в якій просив
представників компанії
«Укржелдоррем-сервіс» прибути на його
територію у зв'язку з руйнуванням плит
залізничного переїзду (а.с.28).

Актом від 10.10.2013р. у складі комісії
від ТОВ «Ларан-07»: головного інженера
Макарченка В.М., заступника керівника
ВТТ Сидоренка О.В., інспектора ВЕБ
Заботіна А.В.; зі сторони ТОВ
«Укржелдоррем» - менеджера
Самородського К.В. було проведено огляд
стану залізобетонних плит, змонтованих
відповідачем за договором 42/0013 від
20.08.2013 р. на переїзді залізничної гілки
ТОВ "Ларан-07". Як зазначено в акті, після
проїзду залізничного составу в ніч з 09
жовтня на 10 жовтня 2013р. виявлено
пошкодження прилеглої сторони до рейок
зовнішніх плит у кількості 8 шт. з
деформацією металевих кутків та
руйнуванням бетону, а також проведено
заміри висоти укладки зовнішніх плит
по відношенню до головки колії, висота
склала 20-43 мм. Плити пошкоджені дією
невстановленого предмету (а.с.29).

В ході судового розгляду справи,
позивач зазначив, що відповідач за
актом не передав позивачу роботи з
ремонту залізничного переїзду, що
передбачені договором, та відповідно
не надав затвердженого та угодженого
технічного паспорту на залізничну
гілку ТОВ «Ларан-07» з внесеними
змінами, тобто в односторонньому
порядку відмовився від зобов'язань по
договору.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ
"Ларан-07" листом за вих. № 331 від 29.11.2013 р.
повідомило ТОВ «Укржелдоррем-сервіс»,
що у відповідності до ч.3 ст.651 ГК
України договір № 42/0813 від 20.08.2013р. є
розірваним від 29.11.2013р. та вимагало
відшкодувати збитки в сумі 34 498, 80 грн.
згідно з частиною 3 ст. 858 ЦК України
(а.с.25-а.с.26).

Господарський суд Запорізької області,
приймаючи оскаржуване рішення, виходив
з наступного.

Згідно з приписами ст. 16 ЦК України
одним із способів захисту цивільних
прав та інтересів є відшкодування
збитків (шкоди).

Статтею 22 ЦК України встановлено, що
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у
зв'язку із знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки); та доходи, які особа могла б
реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

Виходячи з загальних принципів
цивільного права для застосування
такої міри відповідальності, як
стягнення збитків, потрібна наявність
усіх елементів складу цивільного
правопорушення, а саме: 1) протиправної
поведінки; 2) наявності збитків; 3)
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою боржника та збитками; 4)
вини.

Відсутність хоча б одного з
вищевказаних елементів, які утворюють
склад цивільного правопорушення,
звільняє боржника від
відповідальності за невиконання або
неналежне виконання ним взятих на себе
зобов'язань, оскільки в даному випадку
його поведінка не може бути
кваліфікована як правопорушення.

Тобто, для застосування
відповідальності у вигляді стягнення
збитків, позивач повинен довести
наявність у нього збитків,
протиправних винних дій відповідача у
вигляді неналежного виконання
договірних зобов'язань, та причинного
зв'язку між збитками позивача та діями
відповідача, і. як наслідок, вимога про
відшкодування збитків може
пред'являтися виключно у разі, якщо
збитки є результатом порушення права і
виключно до особи, яка це право
порушила.

З огляду на викладене, збитками (шкодою)
у розумінні положень цивільного
законодавства є реальні витрати,
зроблені кредитором, втрата або
пошкодження його майна, а також
неодержані доходи, які він би отримав у
разі якщо його право не було б порушено.
Зобов'язання відшкодування завданої
шкоди (збитків) є наслідком
неправомірної поведінки особи, яка
порушує законні цивільні права іншої
особи.

Позивач вказує, що внаслідок
протиправної поведінки відповідача, а
саме: використання ним без
попередження замовника при виконанні
підрядних робіт непридатного для цих
робіт матеріалу, позивач поніс збитки у
зв'язку з руйнуванням плит
залізничного переїзду.

На підтвердження факту спричинення
збитків позивач посилається на Акт
комісії зі складу повноважних
представників ТОВ «Ларан-07» від
10.10.2013р., яким зафіксовано пошкодження
плит залізничного переїзду. З даного
Акту вбачається, що комісією було
проведено огляд стану залізобетонних
плит, змонтованих відповідачем по
договору 42/0013 від 20.08.2013 р. на переїзді
залізничної гілки ТОВ "Ларан-07" та
зроблено висновок, що після проїзду по
ньому залізничного потягу в ніч з 09
жовтня на 10 жовтня 2013 р. відбулося
пошкодження прилеглої сторони до рейок
зовнішніх плит у кількості 8 шт. з
деформацією металевих кутків та
руйнуванням бетону. Комісія зробила
заміри висоти укладки зовнішніх плит
по відношенню до головки колії,
замірами встановлено, що висота склала
20-43 мм. Комісією зроблено висновок, що
плити пошкоджені дією невстановленого
предмету.

На думку позивача, протиправна
поведінка відповідача полягає в тому,
що в порушення приписів статті 847
Цивільного кодексу України підрядник
не попередив замовника про
непридатність одержаного від
замовника матеріалу, а саме: не
повідомив про те, що плита (2700х089х190,
залізобетонна, зовнішня для
залізничного переїзду) у кількості 8
шт., не придатна для проведення ремонту
залізничного переїзду.

Натомість відповідач зазначає, що з
моменту фактичного виконання робіт, а
саме: з 17.09.2013р. - дати завершення
виконання ремонту залізничного
переїзду, минув достатній час для
використання та втручання в результати
робіт.

Як вбачається з матеріалів справи,
плити залізобетонні (2700х908х190) для
залізничного переїзду позивач отримав
від ДП «Старокостянтинівського заводу
залізобетонних шпал» на підставі
договору №34-07 від 03.07.2013р. (а.с.71-а.с.72).

Згідно з п.2.4 договору приймання
продукції по кількості та якості
здійснюється відповідно до вимог
Інструкції про порядок приймання
продукції виробничо-технічного
призначення і товарів народного
споживання по якості» (форма П-7).

Однак, як свідчать матеріали справи,
така перевірка не була проведена, і в
судовому засіданні представник ТОВ
«Ларан-07» не спростував цього.

Щодо доводів позивача (апелянта) про
протиправну поведінку відповідача в
частині завідомого неповідомлення
замовника про непридатність матеріалу
для використання його при проведенні
підрядних робіт, то колегія суддів
виходить з наступного.

Предметом укладеного між сторонами
договору підряду №42/0813 від 20.08.2013р. є
виконання робіт по ремонту
залізничного переїзду з наданням
затвердженого технічного паспорту на
залізничну гілку ТОВ "Ларан -07".
Відповідно до додаткової угоди від
30.08.2013 до договору, в ході виконання
підрядником робіт використовуються
матеріали замовника.

17.09.2013 р. на виконання умов додаткової
угоди, між ТОВ "Ларан-07" та ТОВ
"Укржелдоррем-сервіс" був підписаний
Акт приймання-передачі матеріалів,
відповідно до якого позивач передав, а
відповідач прийняв згідно з Договором
№42/0813 матеріли для виконання робіт
(ремонт) на залізничній колії.
Зазначений Акт приймання-передачі
скріплений підписами уповноважених
осіб та печатками обох сторін і
підписаний без зауважень і претензій з
боку будь-якої сторони.

Статтею 840 Цивільного кодексу України
встановлено, що підрядник відповідає
за невиконання або неналежне виконання
роботи, спричинене недоліками
матеріалу, наданого замовником, якщо не
доведе, що ці недоліки не могли бути ним
виявлені при належному прийманні
матеріалу.

Як встановлено в ході судового
розгляду справи, претензій щодо якості
переданого замовником матеріалу не
було. Позивач вважає, що руйнування
плит сталося внаслідок непридатності
цього матеріалу для такого виду робіт.

Відповідач посилається на те, що при
використанні для ремонту переданих
йому плит, він дотримувався п.3.1.5.
Інструкції з улаштування та
експлуатації залізничних переїздів №54
від 26.01.2007 р., зареєстрованої
Міністерством юстиції України 22 лютого
2007 р. за №162/13429, якою передбачено, що
настил переїздів може бути
залізобетонної, дерев'яної,
гумово-кордової та іншої конструкції,
що визначається узгодженим в
установленому порядку проектом, типи
настилів наведені в додатку 3. Колії під
настилом можуть укладатися як на
дерев'яних, так і залізобетонних
шпалах. Із зовнішнього боку колії
настил влаштовується на одному рівні з
верхом головки рейки, у середині
колії він повинен бути не вище 40 мм від
головки рейки. У середині колії
переїзні настили повинні бути захищені
відбійними брусами. Настили з
гумово-кордового покриття улаштовують
на одному рівні з головками рейок, при
цьому проїзд гусеничних транспортних
засобів через переїзд без вжиття
заходів щодо попередження порушення
роботи рейкових кіл не допускається.

Згідно з 849 ЦК України замовник має
право в будь-який час перевірити хід і
якість роботи, не втручаючись у
діяльність підрядника. Якщо під час
виконання роботи стане очевидним, що
вона не буде виконана належним чином,
замовник має право призначити
підрядникові строк для усунення
недоліків, а в разі невиконання
підрядником цієї вимоги - відмовитися
від договору підряду та вимагати
відшкодування збитків або доручити
виправлення роботи іншій особі за
рахунок підрядника.

Суд першої інстанції встановив, що під
час виконання робіт за договором і до
жовтня 2013р. позивач не пред'являв
претензій відповідачу з приводу якості
проведених робіт. Роботи були
прийняті позивачем без оформлення
сторонами відповідного Акту, а
залізничний переїзд введений в
експлуатацію та використовувався за
призначенням.

Акт від 10.10.2013р. не є доказом
протиправної поведінки відповідача.
По-перше, в Акті не було встановлено
причин руйнування плит: після проїзду
поїзду в ніч з 09 на 10 жовтня 2013р. було
виявлено пошкодження прилеглої
сторони до рейок зовнішніх плит в
кількості 8 шт. з деформацією металевих
кутів. Комісія зробила висновок, що
«плити пошкоджені невідомим
предметом».

Будь-яких інших висновків зроблених
компетентними спеціалістами щодо
причин пошкодження плит та
придатності їх для використання саме
для таких видів робіт матеріали справи
не містять.

Як в суді першої, так і апеляційної
інстанцій, позивач не довів той факт, що
відповідач знав про непридатність
наданих йому матеріалів, але умисно не
попередив замовника.

Матеріали справи містять сертифікат
відповідності, паспорт, технічні умови
на плити залізобетонні для переїзного
настилу, що свідчать про відповідність
даного матеріалу вимогам, які до нього
пред'являються відповідно до чинного
законодавства. Будь-яких застережень
щодо його використання чи сумісності з
іншими матеріалами вони не містять.
Крім того, позивач придбав плити
безпосереднього у виробника саме для
ремонту залізничного переїзду. У разі
сумнівів щодо придатності цих плит він
повинен був провести певні
консультації з виробником.

Таким чином, позивачем не надано
належних доказів на підтвердження
своїх доводів стосовно наявності вини
в діях відповідача, позивачем також не
доведено наявність причинного
зв'язку між діями відповідача та
спричиненими збитками, оскільки
матеріалами справи взагалі не
встановлено причини руйнування плит,
не доведеним є і розмір спричинених
збитків.

Збитками у розумінні положень
цивільного законодавства, є реальні
витрати, зроблені кредитором, втрата
або пошкодження його майна, а також
неодержані доходи, які він би отримав у
разі якщо його право не було би
порушено.

Позивач визначив розмір спричинених
збитків, виходячи з повної вартості 8
пошкоджених плит (31388,82 грн.) та розміру
перерахованої ним за договором підряду
передплати в сумі 3109,98 грн. При цьому
позивач не обґрунтував чому саме
розмір збитків складається з суми
вартості пошкоджених плит та суми
передплати. Також не доведений
позивачем факт повної заміни плит та
повне відшкодування їх вартості за
рахунок відповідача.

Згідно зі ст.32 ГПК України, доказами у
справі є будь-які фактичні дані на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення
господарського спору.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Враховуючи вищевикладені обставини,
норми закону та умови договору підряду
№42/0813 від 20.08.2013р., місцевий
господарський суд законно та
обґрунтовано дійшов висновку, про
відсутність правових підстав для
задоволення позовних вимог про
стягнення 34498,80 грн. збитків.

За таких підстав колегія суддів дійшла
висновку про те, що доводи апелянта,
викладені ним в апеляційній скарзі не
знайшли підтвердження в ході судового
розгляду, тоді як господарським судом
першої інстанції в повній мірі
з'ясовані та правильно оцінені
обставини у справі та прийняте ним
рішення є законним та обґрунтованим, у
зв'язку з чим підстав для його
скасування та задоволення апеляційної
скарги колегія суддів не вбачає.
Колегія суддів також зазначає, що судом
першої інстанції не було допущено
порушень норм процесуального права,
які б могли бути підставою для
скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, п.1 ст.103, ст.105 ГПК
України, колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити
без задоволення.

Рішення господарського суду
Запорізької області від 06.08.2014 року по
справі №908/1934/14 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 10.11.2014
року.

Головуючий суддя
Істоміна О.А.

Суддя
Горбачова Л.П.

Суддя
Тарасова І. В.