Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/19989/14 04.11.14

За позовом Заступника прокурора
Шевченківського району м. Києва в
інтересах держави в особі
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по м. Києву

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Медіа Прес Сервіс»

про стягнення 7 843,42 грн.

Суддя Якименко М.М.

Представники сторін:

від прокуратури: Долгорук С.М. -
службове посвідчення № 002718;

від позивача: Емець Ю.В. - довіреність №
07 від 27.02.2014 року;

від відповідача: не з'явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заступник прокурора Шевченківського
району м. Києва в інтересах держави в
особі Регіонального відділення Фонду
державного майна України по м. Києву
звернувся до господарського суду м.
Києва з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Медіа
Пресс Сервіс» про стягнення 7 843,42 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач порушив взяті на себе
зобов'язання щодо повноти та
своєчасності внесення орендної плати
згідно умов Договору оренди №6473
нерухомого майна, що належить до
державної власності від 25.04.2013 року.

З цих підстав, прокурор просив
задовольнити позов: 1) розірвавши
Договір оренди №6473 нерухомого майна,
що належить до державної власності від
25.04.2013 року; 2) зобов'язавши відповідача
за актом приймання-передачі повернути
нерухоме майно позивачу; 3) стягнувши з
відповідача 7 155,19 грн. - основної
заборгованості, 245,46 грн. - інфляційних
втрат, 214,66 грн. - штрафу, 228,11 грн. - пені,

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 23.09.2014 року порушено провадження у
справі та призначено її розгляд на
15.10.2014 року.

15.10.2014 року через відділ діловодства
суду від представника позивача
надійшла заява про збільшення розміру
позовних вимог.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 15.10.2014 року розгляд справи
відкладено на 22.10.2014 року у зв'язку з
неявкою відповідача.

15.10.2014 року через канцелярію суду
представник позивача подав заяву про
збільшення позовних вимог, згідно якої
просив суд: 1) розірвавши Договір оренди
№6473 нерухомого майна, що належить до
державної власності від 25.04.2013 року; 2)
виселивши відповідача з орендованого
приміщення; 3) стягнувши з відповідача 12
811,19 грн. - основної заборгованості, 675,16
грн. - інфляційних втрат, 384,36 грн. -
штрафу, 694,08 грн. - пені.

В судове засідання 22.10.2014 року
представники прокуратури, позивача в
судове засідання з'явилися.

В судове засідання 22.10.2014 року
представник відповідача не з'явився,
про причини неявки суд не повідомив,
про день та час розгляду справи
повідомлений належним чином, вимоги
ухвали суду про порушення провадження
не виконав.

Враховуючи те, що нез'явлення
представника відповідача у судове
засідання перешкоджає вирішенню спору
по суті, суд вважав за доцільне
відкласти розгляд справи на 04.11.2014 року.

В судове засідання 04.11.2014 року
представник відповідача не з'явився,
про день та час розгляду справи
повідомлявся належним чином. Ухвали
суду, позовна заява надсилались на всі
відомі адреси, в тому числі на юридичну
адресу підприємства згідно відомостей
єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» за
змістом зазначеної статті 64 ГПК,
зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Провадження у справі порушено ухвалою
від 23.09.2014 року, що свідчить про
достатність часу для підготовки до
судового розгляду справи, подання суду
відзиву на позов, доказів в
обґрунтування своєї позиції, в разі їх
наявності.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

В судовому засіданні 04.11.2014 року
представник позивача збільшені
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі та просив суд їх задовольнити.

В судовому засіданні 04.11.2014 року
представник прокуратури збільшені
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідно до статті 85 ГПК України в
судовому засіданні 04.11.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в
їх сукупності та заслухавши пояснення
представника позивача, господарський
суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

25.04.2013 року між Регіональним
відділенням Фонду державного майна
України по м. Києву (далі по тексту -
орендодавець, позивач) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Медіа
Прес Сервіс» (далі по тексту -
відповідач, орендар) укладено Договір
оренди №6473 нерухомого майна, що
належить до державної власності (далі
по тексту - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору,
орендодавець передає, а Орендар
приймає в строкове платне користування
державне нерухоме майно - нежитлове
приміщення (кабінет №642 на шостому
поверсі редакційно-видавничого
корпусу Типографії №1) площею 19,24 кв. м,
розміщене за адресою: м. Київ, пр-т
Перемоги, 50 (р/н 05905668.1.ААААЛЕ142) (далі -
Майно, об'єкт оренди), що перебуває на
балансі Державного видавництва «Преса
України», (далі -
Балансоуримувач), вартість якого
визначена згідно зі звітом про
незалежну оцінку станом на « 31»
жовтняІЮ12 р. і становить 157 000,00 грн. без
ПДВ.

Згідно з п. 3.1. Договору, орендна плата
становить без ПДВ за базовий місяць
оренди - жовтень 2012 р. 2 355,00 грн.

Відповідно до п. 3.3. Договору, орендна
плата за кожний наступний місяць
визначається шляхом коригування
орендної плати за попередній місяць на
індекс інфляції за наступний місяць.

Згідно з п. 3.6. Договору, орендна плата
перераховується до державного бюджету
та Балансоутримувачу у співвіднесенні
70 % до 30 % щомісяця не пізніше 15 числа
місяця наступного за звітним з
урахуванням щомісячного індексу
інфляції відповідно до пропорцій
розподілу, установлених Кабінетам
Міністрів України і чинних на кінець
періоду, за який здійснюється платіж.

Відповідно до п. 5.3. Договору, орендар
зобов'язаний своєчасно й у повному
обсязі сплачувати орендну плату.

Згідно з п. 5.9. Договору, щомісяця до 15
числа надавати Орендодавцеві
інформацію про перерахування орендної
плати за попередній місяць (копію
платіжного доручення з відміткою
обслуговуючого банку про
перерахування орендної плати до
Державного бюджету України). На вимогу
Орендодавця проводити звіряння
взаєморозрахунків по орендних
платежах і оформляти відповідні акти
звіряння.

Факт приймання-передачі об'єкту оренди
підтверджується підписаним між
сторонами Актом приймання-передавання
орендованого майна від 25.04.2013 року.

Однак, як слідує з матеріалів справи,
внаслідок порушення відповідачем
зобов'язання щодо своєчасності та
повноти сплати орендної плати, згідно
умов Договору, у відповідача перед
позивачем виникла заборгованість за
період з березня 2014 року по вересень 2014
року в розмірі 12 811,89 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 762 ЦК України за
користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму.

Відповідно до ст. 759 ЦК України за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк.

Предметом договору найму може бути річ,
яка визначена індивідуальними
ознаками і яка зберігає свій первісний
вигляд при неодноразовому
використанні (неспоживна річ) (ч.1. ст. 760
ЦК України).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна» Орендою є засноване на договорі
строкове платне користування майном,
необхідним орендареві для здійснення
підприємницької та іншої діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 762 ЦК України за
користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму. Плата
за користування майном вноситься
щомісячно, якщо інше не встановлено
договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 765 ЦК України
наймодавець зобов'язаний передати
наймачеві майно у користування негайно
або у строк, встановлений договором
найму.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна» орендар за користування
об'єктом оренди вносить орендну плату
незалежно від наслідків господарської
діяльності

Частинами 1, 4 ст. 286 ГК України
визначено, що орендна плата - це
фіксований платіж, який орендар
сплачує орендодавцю незалежно від
наслідків своєї господарської
діяльності. Розмір орендної плати може
бути змінений за погодженням сторін, а
також в інших випадках, передбачених
законодавством. Строки внесення
орендної плати визначаються в
договорі.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

За змістом статті 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок, а
кредитор - прийняти виконання особисто,
якщо інше не встановлено договором або
законом, не випливає із суті
зобов'язання чи звичаїв ділового
обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Відповідно до с. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

З наданих прокурором доказів
вбачається, що позивач взяті на себе
зобов'язання виконав належним чином,
надав відповідачеві у тимчасове платне
користування майно на певний строк та
за відповідну плату згідно умов
Договору, а відповідач в порушення умов
Договору не сплатив на користь
позивача (в період з березня 2014 року по
вересень 2014 року) орендні платежі та
має заборгованість в розмірі 12 811,89 грн.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Зважаючи на встановлені обставини
справи та вимоги правових норм
викладених вище, а також на те, що
відповідач в установленому порядку
обставини, які повідомлені позивачем
та прокурором, не спростував, розміру
позовних вимог не оспорив,
господарський суд приходить до
висновку, що позовні вимоги в частині
стягнення 12 811,89 грн. - основної
заборгованості, нормативно та
документально доведені, а тому
підлягають задоволенню.

Відповідач припустився прострочення
платежу, а тому позивач, керуючись п. 3.7.
та п. 3.8. Договору просить суд стягнути з
відповідача 384,36 грн. - штрафу, 694,08 грн. -
пені.

Відповідно до п. 3.7. Договору, орендна
плата, перерахована несвоєчасно або не
в повному обсязі, підлягає індексації і
стягується до бюджету та
Балансоутримувачу у визначеному
пунктом 3.6 співвідношенні відповідно
до чинного законодавства України з
урахуванням пені в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ на дату
нарахування пені від суми
заборгованості за кожний день
прострочення, уключаючи день оплати.

Згідно з п. 3.8. Договору, у разі, якщо на
дату сплати орендної плати
заборгованість за нею становить
загалом не менше ніж три місяці,
Орендар також сплачує штраф у розмірі 3
% від суми заборгованості.

Відповідно до ч. 1 статті 546, статті 549 ЦК
України виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором (згідно ч. 6 ст. 231 ГК України).

Згідно п. 6 ст. 232 ГК України нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що вимоги позивача в частині
стягнення пені та штрафу за
несвоєчасне виконання відповідачем
взятих на себе зобов'язань в розмірі
384,36 грн. - штрафу та 694,08 грн. - пені,
нараховані відповідно до
законодавства, тому підлягають
задоволенню.

Також позивач, керуючись статтею 625 ЦК
України, просить суд стягнути з
відповідача на свою користь 675,16 грн. -
інфляційних втрат.

Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що вимоги позивача в частині
стягнення з відповідача 675,16 грн. -
інфляційних втрат, нормативно та
документально доведені, а тому
підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про розірвання
Договору оренди №6473 нерухомого майна,
що належить до державної власності від
25.04.2013 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України
договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом. Істотним є таке
порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при
укладенні договору.

Пунктами 10.6 та 10.7.3 Договору
передбачено, що договір може бути
розірвано за рішенням суду, а також у
випадках систематичного порушення
термінів здійснення будь-яких платежів
за цим договором та не наданням
платіжних доручень до регіонального
відділення.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України
«Про оренду державного та комунального
майна» Договір оренди може бути
розірвано за погодженням сторін. На
вимогу однієї із сторін договір оренди
може бути достроково розірвано за
рішенням суду у разі невиконання
сторонами своїх зобов'язань та з інших
підстав, передбачених законодавчими
актами України.

Згідно з ч. 1 ст. 782 ЦК України
наймодавець має право відмовитися від
договору найму і вимагати повернення
речі, якщо наймач не вносить плату за
користування річчю протягом трьох
місяців підряд.

Орендна плата є однією з істотних умов
договору оренди (ст. 284 Господарського
кодексу України), і зобов'язання
відповідача щодо її сплати встановлено
безпосередньо в Договорі та закріплено
ст.ст. 18, 19 Закону України «Про оренду
державного та комунального майна».

Отже, істотне порушення Орендарем
такої умови договору оренди державного
(комунального) майна, як внесення
орендної плати, є достатньою правовою
підставою для дострокового розірвання
договору оренди в судовому порядку
(аналогічна правова позиція наведена в
Постанові Верховного Суду України від
08.05.2012 №3-26гс12).

Так, як факт прострочення орендних
платежів більше ніж на 3-и місяці підряд
встановлено судом, а тому позовні
вимоги про розірвання Договору оренди
№6473 нерухомого майна, що належить до
державної власності від 25.04.2013 року - є
нормативно та документально доведені
та підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про виселення
відповідача з займаного приміщення,
суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі
припинення договору найму наймач
зобов'язаний негайно повернути
наймодавцеві річ у стані, в якому вона
була одержана, з урахуванням
нормального зносу, або у стані, який
було обумовлено в договорі.

Пунктом 10.9 Договору передбачено, що у
разі припинення або розірвання цього
Договору Майно протягом трьох робочих
днів повертається Орендарем
Орендодавцю.

Майно вважається поверненим
Орендодавцю з моменту підписання
Сторонами акта приймання-передачі.
Обов'язок щодо складання акта
приймання-передавання про повернення
Майна покладається на Орендаря (п.10.10
Договору).

Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна» у разі розірвання договору
оренди, закінчення строку його дії та
відмови від його продовження або
банкрутства орендаря він зобов'язаний
повернути орендодавцеві об'єкт оренди
на умовах, зазначених у договорі
оренди. Якщо орендар допустив
погіршення стану орендованого майна
або його загибель, він повинен
відшкодувати орендодавцеві збитки,
якщо не доведе, що погіршення або
загибель майна сталися не з його вини.

Оскільки договір оренди №6473
нерухомого майна, що належить до
державної власності від 25.04.2013 року
розірвано судом, тому позовні вимоги
про виселення відповідача із займаного
приміщення підлягають задоволенню.

Згідно з п. 4.6. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 7 від
21.02.2013 року «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України»
приймаючи рішення зі справи,
провадження в якій порушено за заявою
прокурора, господарський суд у разі
повного або часткового задоволення
позову (скарги) стягує судовий збір з
відповідача (повністю або пропорційно
задоволеним вимогам), якщо він не
звільнений від сплати судового збору; у
разі ж повної або часткової відмови в
позові судовий збір стягується з
визначеного прокурором позивача (так
само повністю або пропорційно
задоволеним вимогам), за винятком
випадків, коли останнього звільнено
від сплати судового збору та коли
позивачем у справі є сам прокурор.
Стягнення відповідних сум судового
збору здійснюється в доход державного
бюджету України.

Відповідно до п. 2.11 Постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
21 лютого 2013 року N 7 «Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України» якщо в позовній заяві
об'єднано дві або більше вимог
немайнового характеру, пов'язаних між
собою підставами виникнення або
поданими доказами, судовий збір
сплачується окремо з кожної з таких
вимог.

Згідно з ст. 49 ГПК України судові
витрати покладаються судом на
відповідача .

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 ГПК України,
господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Розірвати Договір оренди №6473
нерухомого майна, що належить до
державної власності від 25.04.2013 року,
укладений між Регіональним
відділенням Фонду державного майна
України по м. Києву (01032, м. Київ, БУЛЬВАР
ТАРАСА ШЕВЧЕНКА, будинок 50-Г, ) та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Медіа Прес Сервіс»
(01011, м. Київ, ВУЛИЦЯ КОПИЛЕНКА, будинок
2/46, ).

3. Виселити Товариство з обмеженою
відповідальністю «Медіа Прес Сервіс»
(01011, м. Київ, ВУЛИЦЯ КОПИЛЕНКА, будинок
2/46, ) з орендованого
приміщення загальною площею 19,24 кв.м.,
що знаходиться за адресою: м. Київ,
проспект Перемоги, 50 (кабінет №642 на
шостому поверсі
редакційно-видавничого корпусу
Типографії №1).

4. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Медіа Прес Сервіс»
(01011, м. Київ, ВУЛИЦЯ КОПИЛЕНКА, будинок
2/46, ) на користь
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по м. Києву
(01032, м. Київ, БУЛЬВАР ТАРАСА ШЕВЧЕНКА,
будинок 50-Г, ) 12 811
(дванадцять тисяч вісімсот одинадцять)
грн. 19 коп. - основної заборгованості, 675
(шістсот сімдесят п'ять) грн. 16 коп. -
інфляційних втрат, 384 (триста
вісімдесят чотири) грн. 36 коп. - штрафу,
694 (шістсот дев'яносто чотири) грн. 08 коп.
- пені.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Медіа Прес Сервіс»
(01011, м. Київ, ВУЛИЦЯ КОПИЛЕНКА, будинок
2/46, ) на користь
Державного бюджету України 4 263 (чотири
тисячі двісті шістдесят три) грн. 00 коп.
- судового збору.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя
Якименко М.М.

Дата складання (підписання) повного
тексту рішення: 10.11.2014 року.