ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2014 року
Справа № 912/1786/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Іванов О.Г.
(доповідач),

суддів: Величко Н.Л., Подобєд І.М.

при секретарі судового засідання:
Сусла Я.Б.

представники сторін:

від позивача: Петров А.О. представник,
довіреність №117 від 07.07.14;

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
судового засідання відповідач
повідомлений належним чином.

Розглянувши апеляційну скаргу
Кіровоградського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України на
рішення господарського суду
Кіровоградської області від 16.07.2014 року
у справі № 912/1786/14

за позовом: Спільного підприємства
товариства з обмеженою
відповідальністю "Світловодськпобут"

до відповідача: Кіровоградського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України

про визнання частково недійсним
рішення.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду
Кіровоградської області з позовною
заявою звернулось Спільне
підприємство товариство з обмеженою
відповідальністю "Світловодськпобут"
(з урахуванням заяви про виправлення
описки у прохальній частині позовної
заяви), в якій просить визнати
недійсним рішення адміністративної
колегії Кіровоградського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України №
27-р/к від 22.04.2014 року у справі
№32-01/06-11 про порушення законодавства
про захист економічної конкуренції та
накладення штрафу.

Рішенням господарського суду
Кіровоградської області від 16.07.2014 року
(суддя Болгар Н.В.) позов задоволено
повністю, визнано недійсним рішення
адміністративної колегії
Кіровоградського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України №
27-р/к від 22.04.2014 року у справі № 32-01/06-11 в
частині:

- пункту 2: "Визнати дії СП ТОВ
"Світловодськпобут", що полягають у
необґрунтованому нарахуванні
споживачам плати за послуги з
централізованого опалення місць
загального користування за рахунок
завищення втрат теплової енергії
розподільчими трубопроводами системи
опалення багатоквартирного будинку,
прокладеними в підвалі або на горищі,
порушенням законодавства про захист
економічної конкуренції, передбаченим
частиною 1 статті 13, пунктом 2 статті 50
Закону України "Про захист економічної
конкуренції", у вигляді зловживання
монопольним (домінуючим) становищем на
ринку централізованого опалення у тому
числі місць загального користування,
що призвели до ущемлення інтересів
споживачів, які були б неможливими за
умов існування значної конкуренції на
ринку";

- пункту 3: "За вчинене порушення,
зазначене у пункті 2 рішення, накласти
на СП ТОВ "Світловодськпобут" штраф у
відповідності з абзацом 2 частини 52
Закону України "Про захист економічної
конкуренції" у розмірі 68 000 грн.";

- пункту 4: "Зобов'язати СП ТОВ
"Світловодськпобут" припинити
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції, визначене
пунктом 2 Рішення, про що повідомити
територіальне відділення у
двомісячний строк з дня його
одержання";

- пункту 5: "Зобов'язати СП ТОВ
"Світловодськпобут" провести
відповідні перерахунки споживачам
послуг централізованого опалення
місць загального користування
багатоквартирних будинків, про що
повідомити територіальне відділення у
двомісячний строк з дня одержання
Рішення".

Стягнуто з Кіровоградського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України на
користь спільного підприємства
товариства з обмеженою
відповідальністю "Світловодськпобут" 1
218 грн. судового збору.

Вмотивовуючи рішення, суд
послався на те, що у рішенні
територіального відділення
Антимонопольного комітету України не
доведено, що при розрахунку витрат
теплової енергії розподільчими
трубопроводами системи опалення
будинку, прокладеними у підвалі або на
горищі, за "СНиП 2.04.05-91 "Отопление,
вентиляция и кондиционирование",
Приложение 12, 1991 г.", СП ТОВ
"Світловодськпобут" завищені
вищезазначені витрати теплової
енергії більш ніж у чотири рази, що в
подальшому призвело до
необґрунтованого встановлення оплати
за опалення місць загального
користування багатоквартирних
будинків.

Не погодившись з даним рішенням
господарського суду Кіровоградське
обласне територіальне відділення
Антимонопольного комітету України
звернулось до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою в якій просить
скасувати рішення та прийняти нове
рішення, яким відмовити позивачу у
задоволенні позовних вимог повністю.

При цьому скаржник посилається
на те, що рішення прийнято внаслідок
неправильного застосування судом норм
матеріального та процесуального права.

Судом не враховано, що вимоги,
передбачені пунктом 2.1.4 та формулами 2.3
і 2.4 «Методики розрахунку кількості
теплоти, спожитої на опалення місць
загального користування
багатоквартирних будинків, та
визначення плати за їх опалення",
затвердженої наказом Мінбуду України
від 31.10.06 № 359, в частині визначення
втрат та розрахунку систем опалення
кожного к-того приміщення, необхідно
проводити у відповідності з
положеннями СНиП 2.04.05-91 «Отопление,
вентиляция и кондиционирование»,
Приложение 12,1991г. (Далі - СНиП 2.04.05-91).

Відповідно до пункту 6 Приложения
12 СНиП 2.04.05-91 обсяги розрахункових
річних витрат теплоти на опалення
розраховуються за формулою 10 із
застосуванням температурного
коефіцієнту.

Натомість, СП ТОВ "Світловодськпобут" в
порушення СНиП 2.04.05-91 та Методики при
розробці винайдених ним формул по
визначенню втрат теплової енергії
розподільчими трубопроводами
керувалось лише пунктом 5 Приложения 12
СНиП 2.04.05-91, тобто свідомо обмежилось
визначенням теплової потужності
системи опалення у вигляді
розподільчих трубопроводів будинку,
прокладеними у підвалі або на горищі,
без врахування положень пункту 6 цього
Приложения, що дозволило більш ніж в
чотири рази завищувати показники втрат
теплової енергії розподільчими
трубопроводами.

Крім того, розрахунок річних (місячних)
показників витрат теплової енергії на
опалення МЗК, в тому числі у вигляді
підвалів та горищ, можна проводити
користуючись іншими нормативними
документами. Наприклад, Нормами та
вказівками по нормуванню витрат палива
та теплової енергії на опалення
житлових та громадських споруд, а також
на громадсько-побутові потреби в
Україні, КТМ 204 Україна 2444-94. Зокрема, це
формула 2.11, яка також містить так
званий температурний коефіцієнт, і є
ідентичною формулі 2.4 Методики.

У зв'язку з чим, скаржник вважає, що суд
прийшов до помилково висновку про
відсутність підстав для застосування
температурного коефіцієнту при
розрахунку втрат теплової енергії
розподільчими трубопроводами системи
опалення будинку, прокладеними в
підвалі або на горищі.

Представник Відповідача у судовому
засіданні підтримав доводи, викладені
в апеляційній скарзі.

Спільне підприємство ТОВ
"Світловодськпобут" у відзиві на
апеляційну скаргу просить в
задоволенні апеляційної скарги
відмовити, та не погоджується з її
доводами оскільки за допомогою формули
2.4. Методики визначається лише перша
складова формули 2.3., зокрема SQМЗК.
Формула 2.4. Методики не має відношення
до другої складової формули 2.3, а саме
до QВТР -втрат теплової енергії
ізольованими трубопроводами в
неопалювальних приміщеннях.
Зазначенні втрати згідно тієї ж
Методики визначаються за СНиП 2.04.05-91
Приложение №12, іншого Методикою не
передбачено.

Викликаний в судове засідання в
порядку ст. 30 ГПК України спеціаліст
Придніпровської державної академії
будівництва та архітектури пояснив, що
пункт 2.1.4 «Методики розрахунку
кількості теплоти, спожитої на
опалення місць загального
користування багатоквартирних
будинків, та визначення плати за їх
опалення» передбачає, що загальна
кількість теплової енергії на опалення
місць загального користування (МЗК)
визначається як сума теплоти
використаної на опалення сходових
клітин, ліфтових холів,
сміттєзбиральних камер, загального
коридору, службових приміщень на
першому поверсі, приміщень консьєржа
та втрат теплової енергії
розподільчими трубопроводами системи
опалення будинку, прокладеними в
підвалі, або на горищі і розраховується
за СНиП 2.04.05-91 «Отопление, вентиляция
ндиционирование», Приложение 12.

В судовому засіданні 03.11.2014 року
Дніпропетровським апеляційним
господарським судом була оголошена
вступна та резолютивна частина
постанови у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши докази,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Дослідивши матеріали справи,
апеляційний господарський суд
встановив наступні обставини.

Рішенням адміністративної колегії
Кіровоградського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України №
27-р/к від 22.04.2014 року у справі
№32-01/06-11 про порушення законодавства
про захист економічної конкуренції та
накладення штрафу (далі по тексту -
Рішення) визнано дії СП ТОВ
"Світловодськпобут", що полягають у
необґрунтованому нарахуванні
споживачам плати за послуги з
централізованого опалення місць
загального користування за рахунок
завищення втрат теплової енергії
розподільчими трубопроводами системи
опалення багатоквартирного будинку,
прокладеними в підвалі або на горищі,
порушенням законодавства про захист
економічної конкуренції, передбаченим
частиною 1 статті 13, пунктом 2 статті 50
Закону України "Про захист економічної
конкуренції", у вигляді зловживання
монопольним (домінуючим) становищем на
ринку централізованого опалення у тому
числі місць загального користування,
що призвели до ущемлення інтересів
споживачів, які були б неможливими за
умов існування значної конкуренції на
ринку. За вчинене порушення, зазначене
у пункті 2 рішення, накладено на СП ТОВ
"Світловодськпобут" штраф у
відповідності з абзацом 2 частини 52
Закону України "Про захист економічної
конкуренції" у розмірі 68 000 грн.
Зобов'язано СП ТОВ "Світловодськпобут"
припинити порушення законодавства про
захист економічної конкуренції,
визначене пунктом 2 Рішення та провести
відповідні перерахунки споживачам
послуг централізованого опалення
місць загального користування
багатоквартирних будинків, про що
повідомити територіальне відділення у
двомісячний строк з дня одержання
Рішення (а.с. 8-12).

Рішення ґрунтується на наступних
висновках відповідача:

- рішенням виконавчого комітету
Світловодської міської ради № 732 від
15.03.07 "Про визначення виконавця
житлово-комунальних послуг", № 742 від
15.08.12 "Про визначення виконавця
житлово-комунальної послуги з
централізованого опалення і гарячого
водопостачання" СП ТОВ
"Світловодськпобут" визначено
виконавцем послуг з централізованого
опалення і гарячого водопостачання для
приватних будинків та для
багатоквартирних будинків з
використанням внутрішньо-будинкових
теплових мереж, відповідальність за
утримання, обслуговування та
експлуатацію яких покладається на
підприємства, установи та організації,
у повному господарському віданні або
оперативному управлінні яких
перебуває житловий фонду;

- Товариство є таким, що займало у 2010-2013
роках монопольне (домінуюче) становище
на товарному ринку надання послуг
централізованого опалення, у тому
числі місць загального користування
багатоквартирних будинків, в
територіальних межах м. Світловодська
(в межах території, на якій розташовані
діючи мережі) з часткою 100 відсотків;
становище підприємства на цьому ринку
є сталим і не змінилось у 2014 р. Рішення в
цій частині позивачем не оспорюється;

- проведеним дослідженням щодо
обґрунтованості визначення плати за
опалення місць загального
користування (далі по тексту - МЗК) для
споживачів, які відключилися від
системи централізованого опалення
багатоквартирних будинків
встановлено:

1) відповідно до графіків теплоносія
для котелень температура теплоносія у
подаючий та зворотній магістралі
повинна підтримуватися в залежності
від температури зовнішнього повітря,
тому тепловий потік, який
випромінюється трубопроводами, в тому
числі належним чином заізольованими, є
величиною змінною;

2) показники, наведені у підпункті 3.23
СНиП 2.04.05-91, відображають найбільшу
потужність теплового потоку (Вт/м), що
випромінюють заізольовані
трубопроводи у зовнішнє середовище
(підвали та горища) за найвищої
температури в подаючому трубопроводі;

3) розрахунок втрат теплової енергії
розподільчими трубопроводами систем
опалення будинку, прокладеними у
підвалі або на горищі, що здійснює
підприємство, необґрунтовано завищено
внаслідок незастосування
температурного коефіцієнту за
формулою 2.4 Методики і в подальшому не
відкореговано у відповідності з
формулою 2.6 Методики, тобто, згідно з
середньою фактичною температурою
зовнішнього повітря за розрахунковий
місяць;

- Товариство з серпня 2011 р., пропонуючи
споживачам переукласти договори про
послуги з централізованого опалення
місць загального користування
будинків, які відрізняються від
попередніх наявністю в розрахунку
складової, що відшкодовує втрати
теплової енергії розподільчими
трубопроводами системи опалення
будинку у підвалі або на горищі,
зловживало монопольним (домінуючим)
становищем на ринку централізованого
опалення, у тому числі місць загального
користування багатоквартирних
будинків при необґрунтованому
нарахуванні споживачам плати за
названі послуги, і в наслідок завищення
втрат теплової енергії розподільчими
трубопроводами системи опалення,
прокладеної в підвалі або на горищі
більш ніж у чотири рази, ущемило
інтереси споживачів; такі дії були б
неможливими за умов значної
конкуренції на ринку;

- дії СП ТОВ "Світловодськпобут", що
полягають у необґрунтованому
нарахуванні плати за послуги з
централізованого опалення місць
загального користування за рахунок
втрат теплової енергії розподільчими
трубопроводами системи опалення
будинків, прокладеними в підвалі або на
горищі, є порушенням законодавства про
захист економічної конкуренції,
передбаченим ч. 1 ст. 13, п. 2 ст. 50 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції", у вигляді зловживання
монопольним (домінуючим) становищем на
ринку централізованого опалення, у
тому числі місць загального
користування багатоквартирних
будинків, що призвели до ущемлення
інтересів споживачів за умов існування
значної конкуренції на ринку.

Рішення в частині, яке є предметом
вирішення спору у даній справі,
прийняте адміністративною колегією
від імені Тервідділення АМКУ, у межах
повноважень, встановлених Законом
України "Про захист економічної
конкуренції".

Відповідно до ст. 60 Закону України "Про
захист економічної конкуренції"
заявник, відповідач, третя особа мають
право оскаржити рішення органів
Антимонопольного комітету України
повністю або частково до
господарського суду у двомісячний
строк з дня одержання рішення. Цей
строк не може бути відновлено.

Як вбачається з матеріалів справи
Рішення Позивачем отримане 25.04.2014 року.
Позивач оскаржив Рішення, подавши
позовну заяву до господарського суду
Кіровоградської області 04.06.2014 року.
Отже, ним дотримано строк, встановлений
ст. 60 Закону України "Про захист
економічної конкуренції".

Мотиви, з яких виходила апеляційна
інстанція при винесенні постанови.

СП ТОВ "Світловодськпобут" у 2010-2013 роках
займало монопольне (домінуюче)
становище на товарному ринку надання
послуг з централізованого опалення, у
тому числі місць загального
користування багатоквартирних
будинків, в територіальних межах м.
Світловодська (в межах території, на
якій розташовані діючі мережі) з
часткою 100 відсотків; його становище на
цьому ринку є сталим і не змінилось у 2014
р.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 50 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції" порушенням законодавства
про захист економічної конкуренції є
зловживання монопольним (домінуючим)
становищем.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України
"Про захист економічної конкуренції"
зловживанням монопольним (домінуючим)
становищем на ринку є дії чи
бездіяльність суб'єкта господарювання,
який займає монопольне (домінуюче)
становище на ринку, що призвели або
можуть призвести до недопущення,
усунення чи обмеження конкуренції, або
ущемлення інтересів інших суб'єктів
господарювання чи споживачів, які були
б неможливими за умов існування
значної конкуренції на ринку.

Отже, при вирішенні даного спору,
господарський суд повинен виходити з
доведеності у Рішенні фактів
зловживання СП ТОВ "Світловодськпобут"
монопольним (домінуючим) становищем на
ринку, які призвели або можуть
призвести до недопущення, усунення чи
обмеження конкуренції, або ущемлення
інтересів інших суб'єктів
господарювання чи споживачів.

В той же час, як в матеріалах справи, так
і в рішенні антимонопольного комітету
відсутні докази щодо зловживання СП
ТОВ "Світловодськпобут" своїм
монопольним (домінуючим) становищем на
ринку надання послуг з
централізованого опалення, у тому
числі місць загального користування
багатоквартирних будинків, в
територіальних межах м. Світловодська.

Так, відносини між суб'єктом
господарювання, предметом діяльності
якого є надання житлово-комунальних
послуг (далі - виконавець), і фізичною
особою та юридичною особою (далі -
споживач), яка отримує або має намір
отримувати послуги з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення (далі
послуги) регулюють "Правила надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної і гарячої води",
затверджені постановою Кабінету
Міністрів України від 21.07.05 № 630 (далі по
тексту - Правила).

Згідно із п. 28 Правил споживачі, які
встановили у квартирі
багатоквартирного будинку
індивідуальні (автономні) системи
опалення, оплачують послуги з
централізованого опалення місць
загального користування відповідно до
методики, що затверджується
центральним органом виконавчої влади з
питань житлово-комунального
господарства.

"Методика розрахунку кількості
теплоти, спожитої на опалення місць
загального користування
багатоквартирних будинків, та
визначення плати за їх опалення"
розроблена відповідно до Закону
України "Про житлово-комунальні
послуги" та постанови Кабінету
Міністрів України від 21.07.05 № 630,
затверджена наказом Мінбуду України
від 31.10.06 № 359, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 27.11.06 за №
1237/13111, (далі по тексту - Методика).

Виходячи із змісту п. 1.2 Методики, вона
встановлює порядок визначення витрат
теплової енергії на опалення місць
загального користування (далі - МЗК) у
багатоквартирних житлових будинках
для встановлення розміру плати за неї
споживачами.

Відповідно до підп. 2.1.4 Методики
загальна кількість теплової енергії на
опалення місць загального
користування (МЗК) визначається за
формулою:

Q МЗК = SQК МЗК + Q ВТР.,
формула (2.3),

де SQК МЗК - кількість теплової енергії
на опалення окремого к-того приміщення
МЗК, Гкал;

Q ВТР - утрати теплової енергії
розподільчими трубопроводами системи
опалення будинку, прокладеними в
підвалі або на горищі (розраховується
за СНиП 2.04.05-91 "Отопление, вентиляция и
кондиционирование", Приложение 12
("Расчет теплового потока и расхода
теплоносителя в системе водяного
отопления"), 1991 г. (далі - СНиП 2.04.05-91).

Іншого порядку визначення названих
утрат Методика не містить.

Таким чином, величина Q ВТР (утрати
теплової енергії розподільчими
трубопроводами системи опалення
будинку, прокладеними в підвалі або на
горищі) є лише однією зі складових
загальної кількості теплової енергії
на опалення МЗК. Іншою складовою є SQК
МЗК (кількість теплової енергії на
опалення окремого к-того приміщення
МЗК).

Отже, втрати теплової енергії
розподільчими трубопроводами не
тотожні витратам теплової енергії на
опалення МЗК.

У разі наявності проектних даних щодо
теплової потужності системи опалення
кожного МЗК розрахунок витрат теплової
енергії на опалення виконується за
формулою 2.4. Методики.

У разі відсутності проектних даних для
будинків масових типових серій
розрахунок витрат теплової енергії на
опалення виконується за формулою 2.5.
Методики.

У зв'язку з чим, застосування при
визначенні величини Q ВТР (утрати
теплової енергії розподільчими
трубопроводами системи опалення
будинку, прокладеними в підвалі або на
горищі) формули 2.4. або її окремих
складових (температурного
коефіцієнту), на чому наполягає
Відповідач у відзиві на позовну заяву
та у апеляційній скарзі, є
неприпустимим, оскільки суперечить
змісту Методики.

Додаток 12 "Расчет тепловой мощности" до
СНиП 2.04.05-91" однією зі складових
розрахунку теплової потужності
визначає Q2 - втрати теплоти (кВт)
трубопроводами, що проходять у
неопалювальних приміщеннях, яка
визначається відповідно до п. 5 Додатку
за Формулою 7:

Q2 = Е L х q х 10-3 формула 7,

де L - довжина ділянок теплоізольованих
трубопроводів різних діаметрів, які
прокладені у неопалюваних приміщеннях;

q - нормована лінійна щільність
теплового потоку теплоізольованого
трубопроводу, Вт/м, зазначена у п. 3.23.

Таким чином, формула 7, наведена у п. 5
Додатку, також не містить посилань на
необхідність застосування середньої
за опалювальний сезон різниці
температур теплоносія і оточуючого
повітря (температурного коефіцієнта), у
зв'язку з чим відсутні підстави для
застосування такого коефіцієнту при
розрахунку втрат теплової енергії
розподільчими трубопроводами системи
опалення будинку, прокладеними в
підвалі або на горищі відсутні.

Доводи апеляційної скарги про
необхідність при визначенні Q ВТР
(втрати теплової енергії розподільчими
трубопроводами системи опалення
будинку, прокладеними в підвалі або на
горищі) застосовувати формулу 10,
зазначену у п. 6 Додатку 12 "Расчет
тепловой мощности" до СНиП 2.04.05-91" є
безпідставними, оскільки за
вищезазначеною формулою
розраховується величина
розрахункового річного
теплоспоживання системою опалення
будинку (Q год).

Листом від 30.04.2014 року за № 782 Позивач
звернувся до Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України з метою надання роз'яснень щодо
необхідності застосування
температурного коефіцієнту при
розрахунках погодинних втрат теплової
енергії розподільчими трубопроводами
системи опалення будинку, прокладеними
в підвалі або на горищі будинку, в якому
не передбачено окремого обліку
теплової енергії, спожитої на опалення
МЗК, та відсутні проектні дані щодо
теплової потужності системи опалення
кожного МЗК (а.с. 46-47).

Листом від 06.06.2014 року за № 8/10-998-14
Міністерство регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України повідомило, що
наказом Міністерства від 22.02.2008 року №
47 затверджено Рекомендації щодо
застосування Методики розрахунку
кількості теплоти, спожитої на
опалення місць загального
користування багатоквартирних
будинків, та визначення плати за їх
опалення. Зокрема, пунктом 4
Рекомендацій передбачено приклади
розрахунку плати за послуги
централізованого опалення місць
загального користування
багатоквартирних будинків (а.с. 48).

Приклади розрахунку плати за послугу з
централізованого опалення місць
загального користування
багатоквартирних будинків наведено у
главі 4 Рекомендацій щодо застосування
Методики розрахунку кількості теплоти,
спожитої на опалення місць загального
користування багатоквартирних
будинків, та визначення плати за їх
опалення, затверджених наказом
Мінжитлокомунгоспу України від 22.02.2008
№ 47.

При цьому, у прикладі № 1 даних
Рекомендацій наведено розрахунок
втрат теплової енергії без
застосування теплового коефіцієнту,
аналогічний тому, який Позивач
пропонує споживачам при переукладенні
договорів про послуги з
централізованого опалення місць
загального користування будинків.

Колегія суддів не погоджується з
доводами апеляційної скарги про те, що
розрахунок річних (місячних)
показників витрат теплової енергії на
опалення МЗК, в тому числі у вигляді
підвалів та горищ, можна проводити
користуючись Нормами та вказівками по
нормуванню витрат палива та теплової
енергії на опалення житлових та
громадських споруд, а також на
громадсько-побутові потреби в Україні,
КТМ 204 Україна 2444-94, оскільки Методика,
якою зобов'язані керуватись
теплопостачальні підприємства при
розрахунку втрат тепла, не передбачає
застосування КТМ 204 України 244-94 при
розрахунку вартості опалення МЗК.

Та обставина, що у зв'язку з набранням
чинності ДБН В 2.5-67:2013 «Опалення,
вентиляція та кондиціонування» з 01.01.2014
року втратив чинність на території
України СНиП 2.04.05-91«Отопление,
вентиляция и кондиционирование», на
який йде посилання у п.п. 2.1.4 Методики,
не є підставою вважати, що Позивач
необґрунтовано завищує витрати
теплової енергії розподільчими
трубопроводами системи опалення
будинку, прокладеними у підвалі або на
горищі, оскільки сама Методика, яка
зареєстрована в Міністерстві юстиції
України 27.11.06 за № 1237/13111, залишена без
змін, та жодним нормативним актом
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України не передбачено
при розрахунку Q ВТР (втрати теплової
енергії розподільчими трубопроводами
системи опалення будинку, прокладеними
в підвалі або на горищі) відповідно до
формули 2.3. Методики застосування
температурного коефіцієнту.

Відповідно до ч.1 ст. 59 Закону
підставами для зміни, скасування чи
визнання недійсним рішень органів
Антимонопольного комітету України є не
повне з'ясування обставин, які мають
значення для справи; не доведення
обставин, які мають значення для справи
і які визнано встановленими.

Господарський суд правильно дійшов
висновку, що відповідачем не доведено
скоєння позивачами порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції у вигляді зловживання
монопольним (домінуючим) становищем.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
Антимонопольний комітет України при
прийнятті рішення неповно з'ясував
обставини, які мають значення для
справи, що є відповідно частини першої
ст. 59 Закону України "Про захист
економічної конкуренції" підставою для
визнання недійсним рішення
Антимонопольного комітету України в
цій частині.

З огляду на обґрунтованість
рішення господарського суду,
відповідність висновків, викладених в
рішенні, обставинам справи та чинному
законодавству, вимоги скаржника про
скасування рішення є необґрунтованими
і не підлягають задоволенню,
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає. Рішення господарського суду
слід залишити без змін.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст. ст. 99, 101, 103-105 ГПК України,
суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу
Кіровоградського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України -
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Кіровоградської області від 16.07.2014 року
у справі № 912/1786/14 - залишити без
змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого господарського суду
України.

Повний текст постанови складений
07.11.2014 року.

Головуючий суддя
О.Г. Іванов

Суддя
Н.Л. Величко

Суддя
І.М. Подобєд