м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа №5011-69/4531-2012-17/552-2012 03.11.14
За позовомОб'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Китаїв»
доФізичної особи-підприємця ОСОБА_1за
участю третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на
сторонівідповідача1. Приватне
акціонерне товариство
«Київенерго»позивача2. Товариство з
обмеженою відповідальністю «Сучасний
дім»простягнення 37 397,84 грн.Головуючий
суддя Босий В.П.
Судді Селівон А.М.
Представники сторін:
від позивача:Бондаренко Г.М., Нікітова
М.М.від відповідача:ОСОБА_1від третьої
особи 1:Жовтун О.В.від третьої особи 2:не
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Китаїв»
(надалі - ОСББ «Китаїв») звернулося до
господарського суду міста Києва з
позовом до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (надалі - «Підприємець») про
стягнення 37 397,84 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у
зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем зобов'язань за договором
на обслуговування нежитлових
приміщень від 27.11.2009 р., утворилася
заборгованість в розмірі 33 554,88 грн.
Крім того, позивачем заявлено позовні
вимоги про стягнення з відповідача
інфляційних у розмірі 2 749,62 грн. та 3%
річних у розмірі 1 093,34 грн. за неналежне
виконання грошового зобов'язання.
Справа судами розглядалася
Рішенням господарського суду міста
Києва від 26.11.2013 р., залишеним без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 20.05.2014 р. у
справі №5011-69/4531-2012-17/552-2012, позов
задоволено частково, стягнуто з
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на
користь об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Китаїв» 23
210,00 грн. боргу, 647,47 грн. трьох процентів
річних, 1 491,52 грн. інфляційних, в іншій
частині позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду
України від 06.08.2014 р. рішення
господарського суду міста Києва від
26.11.2013 р. та постанову Київського
апеляційного господарського суду від
20.05.2014 р. скасовано, а справу
№5011-69/4531-2012-17/552-2012 передано на новий
розгляд до господарського суду міста
Києва.

Розпорядженням керівника апарату
господарського суду міста Києва №04-23/690
від 12.08.2014 р. призначено повторний
автоматичний розподіл справи.

Згідно автоматизованої системи
документообігу господарського суду
міста Києва справу №5011-69/4531-2012-17/552-2012
передано на розгляд судді Босому В.П.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 13.08.2014 р. справу прийнято до
провадження суддею Босим В.П. та
призначено до розгляду на 03.09.2014 р.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 03.09.2014 р. вирішено здійснювати
розгляд справи № 5011-69/4531-2012-17/552-2012
колегіально у складі трьох суддів.

Розпорядженням в.о. Голови
господарського суду міста Києва від
03.09.2014 р. для здійснення колегіального
розгляду справи визначено наступних
суддів: Босий В.П. (головуючий), судді
Бойко Р.В., Цюкало Ю.В.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 03.09.2014 р. справу прийнято до
провадження колегією суддів та
призначено до розгляду на 01.10.2014 р.

Ухвалами господарського суду міста
Києва від 01.10.2014 р. та 13.10.2014 р. розгляд
справи відкладався на 13.10.2014 р. та 03.11.2014
р. відповідно.

Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 03.11.2014 р. справу
передано для розгляду колегії суддів у
складі: Босий В.П. (головуючий), судді
Селівон А.М., Цюкало Ю.В., у зв'язку із
закінченням строку повноважень у судді
Бойко Р.В.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 03.11.2014 р. справу прийнято до
провадження колегією суддів.

В судове засідання представники
позивача з'явилися, вимоги ухвали суду
виконали, позовні вимоги підтримали у
повному обсязі, вказували на
правомірність нарахування позивачем
заявленої до сплати суми.

Відповідач в судове засідання з'явився,
на виконання вимог ухвал суду надав
пояснення по суті спору, проти
задоволення позовних вимог
заперечував повністю.

Представник третьої особи 1 в судове
засідання з'явилася, вимоги ухвал суду
виконала, надала усні пояснення по
справі.

Представник третьої особи 2 в судове
засідання не з'явився, вимоги ухвал
суду не виконав, про причини неявки суд
не повідомив, хоча про час та місце
розгляду справи був належним чином
повідомлений, що підтверджується
відмітками на звороті ухвали суду.

В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

У судових засіданнях здійснювалася
фіксація судового процесу технічними
засобами.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників учасників судового
процесу, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

27.11.2009 р. (з моменту отримання
відповідачем підписаного позивачем
протоколу узгодження розбіжностей) між
ОСББ «Китаїв» (виконавець) та
Підприємцем (власник) було укладено
договір на обслуговування нежитлових
приміщень (далі - «Договір»).

Пунктом 1.1 Договору визначено, що
предметом договору є надання
виконавцем власнику - споживачу послуг
з утримання будинку і споруд та
прибудинкових територій, з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення у житловому будинку
АДРЕСА_1, а власником (споживачем) -
забезпечення своєчасної оплати таких
послуг за встановленим тарифом у строк
та на умовах, що передбачені цим
договором. Під час виконання договору
сторони суворо дотримуються Порядку та
Правил, що затверджені постановою
Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 р.
№529 та постановою Кабінету Міністрів
України від 21.07.2005 р. №630 (в редакції
постанови КМУ від 03.09.2009 р. №933), а також
додатками до них.

Згідно з пунктом 1.2 Договору виконавець
зобов'язаний, зокрема, своєчасно
надавати споживачу послуги в
установлених обсягах, належної якості,
безпечні для його життя, здоров'я та які
не спричиняють шкоди його майну,
відповідно до вимог законодавства,
Правил та цього договору (1); зменшувати
розмір плати за послуги у разі
тимчасової відсутності споживача на
підставі письмової заяви та документа,
що підтверджує його відсутність
(довідка з місця тимчасового
проживання, роботи, лікування,
навчання, проходження військової
служби, відбування покарання) (14);
звільняти від плати за послуги у разі
їх ненадання або надання неповного
пакету послуг та виплачувати
компенсацію за перевищення строків
проведення аварійно-відбудовних робіт
(15); проводити перерахунок розміру
плати за послуги у разі їх надання не в
повному обсязі, відхилення їх
кількісних та/або якісних показників
від затверджених нормативів (норм)
споживання у порядку, визначеному
Правилами, іншими нормативно-правовими
актами та цим договором (16).

Пунктом 2.2 Договору передбачено, що
власник має право, зокрема, на несплату
вартості послуг за період тимчасової
відсутності споживача - власника, у
разі ненадання йому послуг виконавцем
(відключення холодної та гарячої води
тощо) та відновлення надання
відповідних послуг протягом доби
згідно з письмовою заявою. Споживач не
оплачує послуги, які не отримував (6);
зменшення розміру плати за послуги
споживача на підставі письмової заяви
та документа, що підтверджує тимчасову
відсутність (довідка з місця
тимчасового проживання, роботи,
лікування, навчання тощо) (7); звільнення
від плати за послуги у разі їх
ненадання та отримання компенсації за
перевищення строків проведення
аварійно-відбудовних робіт (13).

За змістом п. 6.1 Договору виконавець
надає послуги відповідно до
затверджених (погоджених) рішеннями
органу місцевої виконавчої влади та
органу місцевого самоврядування
тарифів, їх структури, періодичності та
строків надання послуг, копія яких
додається до цього договору
виконавцем. Плата за надані послуги
справляється за показаннями засобів
обліку згідно з п. 10-13 Правил надання
послуг з централізованого опалення,
постачання гарячої та холодної води і
водовідведення.

Відповідно до п. 6.3, 6.4 Договору
розрахунковим періодом є календарний
місяць. Споживач здійснює платежі за
отримані послуги не пізніше ніж до 20-го
числа місяця, що настає за
розрахунковим. Послуги оплачуються в
безготівковій формі.

Пунктом 6.7 Договору передбачено, що
факт надання послуг виконавцем
споживачу, а також їх обсяг, якість і
загальна вартість, підтверджується
актом прийняття виконаних робіт,
складеним виконавцем і підписаним
обома сторонами. Наявність
заборгованості однієї сторони перед
іншою, а також розмір заборгованості,
підтверджується актом звіряння
розрахунків, підписаним обома
сторонами. Всі питання щодо надання
виконавцем послуг, які не передбачені
постановою Кабінету Міністрів України
від 20.05.2009 р. №529 та постановою Кабінету
Міністрів України від 21.07.2005 р. №630 (в
редакції постанови Кабінету Міністрів
України від 03.09.2009 р. №933), а також
додатками до них, вирішуються
сторонами шляхом укладання окремого
договору та інших документів.

Позивач вказує, що на виконання умов
Договору ним було надано відповідачеві
послуги на загальну суму 33 554,88 грн., на
оплату яких було виставлено
рахунки-фактури СФ-0000035 від 10.11.2009 р. на
суму 626,34 грн.; СФ-0000039 від 11.12.2009 р. на
суму 1 582,56 грн.; СФ-0000008 від 11.01.2010 р. на
суму 2081,92 грн.; СФ-0000012 від 15.02.2010 р. на
суму 2388,41 грн.; СФ-0000016 від 15.03.2010 р. на
суму 2132,92 грн.; СФ-0000019 від 14.04.2010 р. на
суму 2028,33 грн.; СФ-0000022 від 11.05.2010 р. на
суму 1 301,12 грн.; СФ-0000026 від 10.06.2010 р. на
суму 848,84 грн.; СФ-0000030 від 12.07.2010 р. на
суму 660,28 грн.; СФ-0000035 від 12.08.2010 р. на
суму 670,64 грн.; СФ-0000040 від 15.09.2010 р. на
суму 814,78 грн.; СФ-0000042 від 11.10.2010 р. на
суму 893,57 грн.; СФ-0000047 від 11.11.2010 р. на
суму 1576,69 грн.; СФ-0000048 від 14.12.2010 р. на
суму 1742,63 грн.; СФ-0000002 від 10.01.2011 р. на
суму 2446,35 грн.; СФ-0000005 від 15.02.2011 р. на
суму 1987,19 грн.; СФ-0000009 від 17.03.2011 р. на
суму 2446,22 грн.; СФ-0000014 від 14.04.2011 р. на
суму 2 711,05 грн.; СФ-0000017 від 12.05.2011 р. на
суму 1 318,18 грн.; СФ-0000023 від 10.06.2011 р. на
суму 669,07 грн.; СФ-0000024 від 12.07.2011 р. на
суму 662,31 грн.; СФ-0000028 від 11.08.2011 р. на
суму 696,12 грн.; СФ-0000032 від 09.09.2011 р. на
суму 672,30 грн.; СФ-000033 від 11.10.2011 р. на суму
660,06 грн.

Спір у справі виник у зв'язку з
неналежним, на думку позивача,
виконанням відповідачем зобов'язань з
оплати наданих послуг за Договором.

Договір є договором надання послуг, а
тому права та обов'язки сторін
визначаються в тому числі положеннями
глави 63 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для
виникнення у його сторін господарських
зобов'язань, а саме
майново-господарських зобов'язань
згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського
кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509
Цивільного кодексу України, і згідно
ст. 629 Цивільного кодексу України є
обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу
України визначено, що господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу
України за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Позивач вказує, що у період з жовтня 2009
року по вересень 2011 року ним надавалися
відповідачеві комунальні послуги, за
які було нараховано оплату, а саме:
оплата за прибудинкову територію,
оплата за гаряче водопостачання,
оплата за опалення.

При цьому, за змістом пункту 6.7 Договору
передбачено, що факт надання послуг
виконавцем споживачу, а також їх обсяг,
якість і загальна вартість,
підтверджується актом прийняття
виконаних робіт, складеним виконавцем
і підписаним обома сторонами.
Наявність заборгованості однієї
сторони перед іншою, а також розмір
заборгованості, підтверджується актом
звіряння розрахунків, підписаним обома
сторонами.

Таким чином, положеннями укладеного
між сторонами Договору, який за своєю
правовою природою є договором надання
послуг, позивач та відповідач погодили,
що належним доказом надання Підприємцю
послуг з утримання будинку і споруд та
прибудинкових територій, з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення у житловому будинку
АДРЕСА_1, є підписаний сторонами акт
прийняття виконаних робіт.

При цьому, обов'язок зі складання таких
актів було покладено на ОСББ «Китаїв»
як на виконавця за Договором.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що підтвердженням надання
послуг та підставою для сплати за
надані послуги є акти прийняття
виконаних робіт, а умови Договору
всупереч посиланням позивача не
передбачають, що підтвердженням
надання комунальних послуг є
рахунки-фактури.

За змістом ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Суд відзначає, що в матеріалах справи
відсутні, а позивачем не надано за весь
час розгляду даної справи складних ним
та підписаних сторонами актів
прийняття виконаних робіт за спірний
період, які є обов'язковою умовою для
сплати відповідачем вартості наданих
послуг.

Більш того, в своїх письмових
поясненнях ОСББ «Китаїв» вказувало на
їх відсутність, що свідчить про
невиконання ним як стороною
(виконавцем) Договору своїх обов'язків,
передбачених п. 6.7 Договору.

В той же час, відсутність підписаного
двостороннього акта
приймання-передачі не є перешкодою для
захисту суб'єктивного матеріального
права, у разі, якщо суд, на підставі
зібраних у справі та оцінених у
сукупності доказів, встановить факт
виконання позивачем відповідних
зобов'язань - щодо виконання певної
роботи.

Аналогічні висновки містяться у
постанові Вищого господарського суду
України від 24.04.2013 р. у справі № 18/48пд/2011.

В той же час суд відзначає, що матеріали
справи не містять, а позивачем не
надано доказів надання послуг за
Договором з огляду на таке.

Статтею 1 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» визначено,
що житлово-комунальні послуги -
результат господарської діяльності,
спрямованої на забезпечення умов
проживання та перебування осіб у жилих
і нежилих приміщеннях, будинках і
спорудах, комплексах будинків і споруд
відповідно до нормативів, норм,
стандартів, порядків і правил.

Відповідно до положень статті 32
вказаного Закону плата за
житлово-комунальні послуги
нараховується щомісячно відповідно до
умов договору в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України. Розмір
плати за комунальні послуги
розраховується виходячи з розміру
затверджених цін/тарифів та показань
засобів обліку або за нормами,
затвердженими в установленому порядку.
Розмір плати за утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій
встановлюється залежно від
капітальності, рівня облаштування та
благоустрою. У платіжному документі
мають бути передбачені графи для
зазначення поточних та попередніх
показань засобів обліку споживання
комунальних послуг, різниці цих
показань або затверджених норм,
ціни/тарифу на даний вид комунальних
послуг і суми, яка належить до сплати за
надану послугу.

У п. 6.1 Договору сторони погодили, що
плата за надані послуги справляється
за показаннями засобів обліку згідно з
п. 10-13 Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
гарячої та холодної води і
водовідведення.

Пунктом 20 Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 21.07.2005 р. №630, якими сторони погодили
керуватись, також п. 1.1 Договору,
передбачено, що плата за надані послуги
вноситься споживачем відповідно до
показань засобів обліку води і
теплової енергії або затверджених
нормативів (норм) споживання на
підставі платіжного документа
(розрахункової книжки, платіжної
квитанції тощо) або відповідно до умов
договору на встановлення засобів
обліку. У платіжному документі
передбачаються графи для зазначення
поточних і попередніх показань засобів
обліку води, теплової енергії, різниці
цих показань або затверджених
нормативів (норм) споживання, тарифу на
даний вид послуг і суми, яка належить до
сплати за надану послугу. Показання
будинкових засобів обліку знімаються
представником виконавця один раз на
місяць у присутності постачальника та
представника споживачів. Показання
квартирних засобів обліку знімаються
споживачем щомісяця. (п.14 вказаних вище
Правил).

Всупереч приписам вказаних Правил,
позивачем не надано суду належних та
допустимих доказів на підтвердження
факту зняття ним показань
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення з лічильників з метою
встановлення кількості спожитих
відповідачем ресурсів.

Більш того, заявляючи вимогу про
стягнення з відповідача витрат на
оплату послуг на утримання будинку та
прибудинкової території, позивачем не
надано як відповідачу, так і суду
підтверджених документально
розрахунків відносно понесених ним
витрат на утримання спірного
нерухомого майна.

Пунктом 2.2 (п.п. 6) Договору передбачено,
що власник має право, зокрема, на
несплату вартості послуг за період
тимчасової відсутності споживача -
власника, у разі ненадання йому послуг
виконавцем (відключення холодної та
гарячої води тощо) та відновлення
надання відповідних послуг протягом
доби згідно з письмовою заявою.
Споживач не оплачує послуги, які не
отримував.

З огляду на викладене, суд вважає, що
позивачем не доведено належними та
допустимими доказами у розумінні ст.
ст. 33, 34 Господарського процесуального
кодексу України дотримання умов
Договору щодо порядку оформлення актів
виконаних робіт (наданих послуг), та не
подано доказів того, що ним фактично
надавались відповідачу послуги на
заявлену до стягнення суму, а тому у
суду відсутні підстави вважати
відповідача, таким що прострочив
виконання грошового зобов'язання як на
момент звернення до суду, так і на
момент розгляду справи в суді.

Відтак, вимога позивача про стягнення з
відповідача заборгованості у розмірі
33 554,88 грн. є необґрунтованою та
такою, що не підлягає задоволенню.

Оскільки судом відмовлено в
задоволенні позову в частині стягнення
основної суми боргу, підстави для
задоволення позову в частині стягнення
пені у розмірі 561 116,98 грн., інфляційних
у розмірі 2 749,62 грн. та 3% річних у
розмірі 1 093,34 грн. за прострочення
виконання грошового зобов'язання у
суду відсутні.

За таких обставин, в задоволенні
позовних вимог необхідно відмовити
повністю.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
позивача.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 49, 82-85, Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог
Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Китаїв»
відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 07.11.2014 р.

Головуючий суддя
В.П. Босий

Судді
А.М. Селівон

Ю.В. Цюкало