ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.11.14р. Справа № 904/7028/14

За позовом Публічного акціонерного
товариства "Дніпрогаз", м.
Дніпропетровськ

до Відділу освіти Жовтневої районної у
місті Дніпропетровську ради, м.
Дніпропетровськ

про стягнення 5 055,66 грн. на технічне
обслуговування систем газопостачання

Суддя Назаренко Н.Г.

Секретар судового засідання Бондик Є.В.

Представники:

Від позивача: Колпаченко Є.Ю.,
довіреність № 81юр від 01.08.2014 р.

Від відповідача: Материнська Н.В.,
довіреність № 078 від 06.10.2014 р.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство
"Дніпрогаз" звернулось до
господарського суду з позовною заявою
в якій просить суд стягнути з Відділу
освіти Жовтневої районної у місті
Дніпропетровську ради суму основного
боргу у розмірі 4 014,86 грн., пеню - 416,33
грн., 3% річних - 112,59 грн., інфляційні
втрати - 511,88 грн. за договором технічне
обслуговування систем газопостачання
№ 1602/03/142903 від 01.01.2013р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідно до умов вказаного договору,
відповідач не здійснив оплату
наданих йому послуг за період з квітня
по грудень 2013р.

Представник позивача підтримав
позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позовних
вимог заперечив, у відзиві на позов
зазначив, що ним 28.08.2014р. було сплачено
суму основного боргу у розмірі 4 014,86
грн. відповідно до платіжних доручень
№№ 3482, 3483, 3484, 3485, 3486, 3487, 3488, 3489, 3490 від
28.08.2014р. (а.с. 42-50), що також
підтверджується актом звірки від
06.10.2014р. (а.с. 51-58), підписним як
відповідачем так і позивачем без
заперечень. Таким чином на момент
подачі позову до суду, зобов'язання
відповідача перед позивачем були
виконані. Що стосується пені, 3% річних
та інфляційних втрат відповідач
зазначив наступне. Оскільки відділ
освіти є органом місцевого
самоврядування, що фінансується з
місцевого бюджету, всі розрахунки за
його фінансовими зобов'язаннями
здійснює виключно Казначейська служба
Жовтневого району. Органи Казначейства
здійснюють платежі на підставі
платіжних доручень розпорядників
бюджетних коштів. Відділом освіти ще в
2013р. були надані платіжні доручення до
Казначейської служби Жовтневого
району для виконання зобов'язань перед
ПАТ «Дніпрогаз». Дані платіжні
доручення не були повернуті відділу
освіти, що означає, що вони були
прийняті Казначейською службою
Жовтневого району до виконання. На
підставі викладеного, відповідач
стверджує, що ним було вжито усі
залежні від нього заходи для
недопущення господарського
правопорушення та виконання своїх
зобов'язань перед позивачем. На
підставі чого в задоволенні позовних
вимог слід відмовити.

Клопотання про здійснення технічної
фіксації не заявлялось.

07.10.2014р. у судовому засіданні
оголошувалась перерва до 03.11.2014р.

Відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, в
судовому засіданні 03.11.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників
сторін, оцінивши докази в їх
сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.01.2013р. між Публічним акціонерним
товариством "Дніпрогаз" (далі -
Виконавець, Позивач) та Відділом
освіти Жовтневої у місті
Дніпропетровську ради (далі - Замовник,
Відповідач) був укладений договір на
технічне обслуговування систем
газопостачання № 1602/03/142903 (далі -
Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору виконавець
приймає на себе зобов'язання по наданню
послуг з технічного обслуговування
(далі -ТО) газопроводів та споруд на них,
які належать замовнику та знаходяться
за адресою: Карла Маркса пр. б. 14, а
замовник приймає на себе зобов'язання
оплатити зазначені послуги в строки,
передбачені цим договором.

Згідно п. 2.1. Договору вартість послуг,
передбачених цим договором,
визначається цінами діючих кошторисів,
затверджених виконавцем і зазначених в
додатку №1, який є невід'ємною частиною
договору.

Вартість договору, згідно з додатком №1
до цього договору, складає 7 111,84 грн., в
тому числі ПДВ (20%) 1 185,31 грн. В
залежності від обсягу фактично наданих
послуг, що підтверджується
відповідними актами наданих послуг
вартість договору може коригуватися (п.
2.3. Договору).

Пунктом 2.4. Договору встановлено, що
надані послуги оплачуються замовником
щомісячно, до 5-го числа місяця
наступного за звітним, відповідно до
виставленого рахунку та актів наданих
послуг.

Відповідно до п. 9.1. Договору він
набирає чинності з дати його
підписання та діє до 31.12.2013р. Сторонами
досягнуто згоди про те, що в силу
положень частини 3 ст. 631 ЦК України,
умови цього договору застосовуються
до відносин, які склалися між сторонами
до дати його укладення, а саме з 01.01.2013р.

Якщо жодна зі сторін за місяць до
закінчення строку дії цього договору
не заявить про його розірвання, то його
дія продовжується на наступний
календарний рік. В разі, якщо сторони
укладають новий договір на технічне
обслуговування систем газопостачання
об'єкту, який зазначений у п. 1.1. цього
договору, цей договір втрачає свою
чинність (п. 9.2. Договору).

За період з квітня по грудень 2013р.
позивачем відповідачеві було надано
послуги на загальну суму 4 014,86 грн., що
підтверджується актами (а.с. 23-31).

Відповідач за надані послуги вчасно не
розрахувався, на підставі чого у нього
виникла заборгованість у сумі 4 014,86
грн., що і стало причиню звернення
позивача з позовом до суду.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
представників сторін, суд прийшов до
висновку про часткове задоволення
позову на підставі наступного.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу
України, господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Господарське зобов'язання виникає,
зокрема із господарського договору (ст.
174 Господарського кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Вищевказаний Договір за своїм змістом
є договором про надання послуг.

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного
кодексу України, одностороння відмова
вiд зобов'язання або одностороння змiна
його умов не допускається, якщо iнше не
встановлено договором або законом.
Зобов'язання має виконуватися належним
чином вiдповiдно до умов договору та
вимог цього Кодексу, iнших актiв
цивiльного законодавства. Якщо у
зобов'язаннi встановлений строк (термiн)
його виконання, то воно пiдлягає
виконанню у цей строк (термiн).

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

За умовами ст. 901 Цивільного кодексу
України за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Позивачем на адресу відповідача
направлялась претензія від 11.03.2014р. №
276/17-20, в якій він вимагав у 7 денний
термін оплатити суму боргу.

Відповідач надав докази оплати ним
суми основного боргу у розмірі 4 014,86
грн., що підтверджується платіжними
дорученнями №№ 3482, 3483, 3484, 3485, 3486, 3487, 3488,
3489, 3490 від 28.08.2014р. (а.с. 42-50) на загальну
суму 4 014,86 грн.

Оскільки, відповідач оплатив суму
основного боргу 28.08.2014р., а позивач
позов до суду подав 15.09.2014р., то в
частині стягнення суми основного боргу
у розмірі 4 014,86 грн. слід відмовити.

Крім основного боргу Позивач просить
стягнути з Відповідача пеню у сумі -
416,33 грн. за період з 06.09.2013р. по 29.08.2014р., 3
% річних - 112,59 грн. за період з 06.05.2013р. по
29.08.2014р. та інфляційні втрати - 511,88 грн.
за період з 06.05.2013р. по 29.08.2014р.

Пунктом 5.1. Договору встановлено, що при
порушенні замовником строків оплати,
передбачених п. 2.4. цього договору,
замовник сплачує пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
боргу за кожен день прострочення.
Відповідно до ст.. 625 Цивільного
кодексу України сума боргу підлягає
оплаті з урахуванням індексу інфляції.

Відповідно до частини першої статті 216
ГК України учасники господарських
відносин несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Частиною першою статті 230 ГК України
передбачено, що штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно з частиною 6 статті 231
Господарського кодексу України
штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Щодо пені за порушення грошових
зобов'язань застосовується припис
частини шостої статті 232 ГК України.
Даним приписом передбачено не позовну
давність, а період часу, за який
нараховується пеня і який не повинен
перевищувати шести місяців від дня,
коли відповідне зобов'язання мало бути
виконане; законом або укладеним
сторонами договором може бути
передбачено більшу або меншу
тривалість цього періоду. Його перебіг
починається з дня, наступного за
останнім днем, у який зобов'язання мало
бути виконане, і початок такого періоду
не може бути змінений за згодою сторін.
Необхідно також мати на увазі що умова
договору про оплату пені за кожний день
прострочення виконання зобов'язання не
може розцінюватися як установлення цим
договором іншого, ніж передбачений
частиною шостою статті 232 ГК України,
строк, за який нараховуються штрафні
санкції.

Під неустойкою (штрафом, пенею),
відповідно до статті 549 цього Кодексу,
розуміється грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Перевіривши розрахунок наданий
Позивачем, судом встановлено, що пеня
нарахована не вірно - за весь період
прострочення оплати - з 06.09.2013р. по
29.08.2014р.

Однак, суд зазначає, що відносно пені за
порушення грошових зобов'язань
застосовується припис частини шостої
статті 232 ГК України. Даним приписом
передбачено не позовну давність, а
період часу, за який нараховується пеня
і який не повинен перевищувати шести
місяців від дня, коли відповідне
зобов'язання мало бути виконане;
законом або укладеним сторонами
договором може бути передбачено більшу
або меншу тривалість цього періоду.
Його перебіг починається з дня,
наступного за останнім днем, у який
зобов'язання мало бути виконане, і
початок такого перебігу не може бути
змінений за згодою сторін. Необхідно
також мати на увазі, що умова п. 5.1.
договору про оплату пені за кожний день
прострочення виконання зобов'язання не
може розцінюватися як установлення цим
договором іншого, ніж передбачений
частиною шостою статті 232 ГК України,
строку, за який нараховуються штрафні
санкції.

З врахуванням викладеного розмір пені
слід розраховувати з 06.09.2013р. по 06.07.2014р.,
що становить 209,18 грн. та підлягає до
стягнення з Відповідача.

В частині стягнення 207,15 грн. пені слід
відмовити.

Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3% річних з простроченої суми.

Перевіривши розрахунок наданий
Позивачем, судом встановлено, що 3%
річних нараховані не вірно, тому їх
необхідно рахувати з 06.05.2013р. по 28.08.2014р.
та їх розмір становить 112,25 грн.

В частині стягнення 0,34 грн. 3% річних
слід відмовити.

Розрахунок інфляційних втрат
перевірено судом та встановлено що їх
необхідно рахувати з 06.05.2013р. по 28.08.2014р.
та вони становлять 548,50 грн., однак суд
не може вийти за межі позовних вимог, у
зв'язку з чим, стягненню підлягає сума,
заявлена до стягнення позивачем, а саме
511,88 грн.

Доводи відповідача щодо
безпідставності нарахування пені, суми
втрат від інфляції та трьох відсотків
річних відхиляються судом, оскільки
невиконання органом, що здійснює
казначейське обслуговування бюджетних
коштів відповідача за наявності
своєчасно пред'явлених цьому органу
платіжних доручень з боку відповідача,
не звільняє останнього від
відповідальності, встановленої
договором у вигляді пені та ст. 625
Цивільного кодексу України в частині
стягнення трьох відсотків річних та
втрат від інфляції.

Отже, з врахуванням викладеного,
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню з стягнення з відповідача
на користь позивача пені у сумі 209,18
грн., 3% річних - 112,25 грн. та інфляційних
втрат - 511,88 грн.

В іншій частині позовних вимог слід
відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий
збір слід покласти на сторони,
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись ст. 193 Господарського кодексу
України, ст.ст. 525, 526, 549, 610, 611
Цивільного кодексу України, ст.ст. 33, 43,
44, 49, 82-85, 87, 116 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Відділу освіти Жовтневої
районної у місті Дніпропетровську ради
(49005, м. Дніпропетровськ, вул.
Писаржевського, 7, ) на
користь Публічного акціонерного
товариства "Дніпрогаз" (49029, м.
Дніпропетровськ, вул. Володарського,
буд. 5, ) інфляційні
втрати у розмірі 511,88 грн. (п'ятсот
одинадцять грн. 88 коп.), пені у розмірі
209,18 грн. (двісті дев'ять грн. 18 коп.), 3%
річних у розмірі 112,25 грн. (сто
дванадцять грн. 25 коп.), витрати на
оплату судового збору у розмірі 301,14
грн. (триста одна грн. 14 коп.), про що
видати наказ.

В іншій частині позовних вимог слід
відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційної скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата підписання рішення, оформленого

відповідно до вимог ст. 84 ГПК України,

- 06.11.2014р.

Суддя Н.Г. Назаренко