ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2014 р.Справа № 922/3802/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання
Васильєва Л.О.

розглянувши справу

за позовом ТОВ "ТД "Марбел-Рогань", м.
Харків до ТОВ "Марбел - Рогань", м.
Харків , ТОВ фірма "Рогань" м. Харків
про стягнення коштів за участю
представників сторін:

позивача - Борзих В.В.

відповідача - Шипілова А.Ю.

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 року Товариство з
обмеженою відповідальністю "Торговий
дім "Марбел-Рогань" (далі - позивач)
звернулось до господарського суду
Харківської області з позовною заявою
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Марбел- "Рогань" (далі
- перший відповідач) та Товариства з
обмеженою відповідальністю "Фірма
"Рогань" (ділі - другий відповідач) у
якій просить суд стягнути з
відповідачів солідарно 565 942,62 грн.
заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на порушення першим
відповідачем договору поставки №01/2014
від 08.01.2014 року та другим відповідачем
договору поруки від 08.01.2014 року.

Ухвалою від 10.09.2014 року порушено
провадження по справ та призначено її
до розгляду у судовому засіданні на
22.09.2014 року.

У межах строків, визначених ст. 69 ГПК
України розгляд справи відкладався до
13.10.2014 року, до 20.10.2014 року, до 03.11.2014 року
для витребування додаткових
документів по справі.

У судовому засіданні 03.11.2014 року
оголошувалась перерва до 9:15 год. 04.11.2014
року.

У судовому засідання 04.11.2014 року
представник позивача підтримав
позовні вимоги у повному обсязі, просив
суд їх задовольнити.

Представник першого та другого
відповідача через канцелярію суду
надав документи для долучення їх до
матеріалів справи. У судовому
засіданні позовні вимоги визнав, проте,
посилаючись на скрутне фінансове
становище вказав на неможливість
виконання своїх зобов'язань по
договору.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
дослідивши матеріали справи, всебічно
та повно дослідивши надані учасниками
судового процесу докази і таким чином
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення, суд встановив наступне.

08.01.2014 року між ТОВ "ТД "Марбел-Рогань" та
ТОВ "Марбел-Рогань" укладено договір
поставки №01/2014 відповідно до умов
якого постачальник зобоваязався в
порядку та на умовах, визначених
договором, передати у зумовлені строки
у власність покупцеві поліграфічні
матеріали (товар), а покупець
зобов'язався в порядку та на умовах,
визначенихє договором, прийняти товар
та сплатити його вартість.

Договір підписано уповноваженими
представниками сторін та скріплено
печатками, а отже сторони досягли згоди
щодо його предмету та усіх істотних
умов.

За приписами статей 638, 639 ЦК України,
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір може бути укладений у будь-якій
формі, якщо вимоги щодо форми договору
не встановлені законом. Якщо сторони
домовилися укласти договір у певній
формі, він вважається укладеним з
моменту надання йому цієї форми, навіть
якщо законом ця форма для даного виду
договорів не вимагалася.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
передбачено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Стаття 193 Господарського кодексу
України передбачає, суб'єкти
господарювання та учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору.

Аналогічне положення закріплено в ст.
526 Цивільного кодексу України. Так,
зобов'язання повинно виконуватися
належним чином відповідно умовам
договору та вимогам цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
а у разі відсутності таких умов і вимог
- згідно звичаїв ділового обігу або
іншим вимогам, які звичайно ставляться.

За своєю правовою природою договір,
укладений між позивачем та
відповідачем, є договором поставки
продукції.

Положеннями ст. 265 ГК України
передбачено, що за договором поставки
одна сторона - постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій стороні
- покупцеві товар (товари), а покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар
(товари) і сплатити за нього певну
грошову суму. Договір поставки
укладається на розсуд сторін або
відповідно до державного замовлення.

Положення наведеної статті
кореспондуються з приписами п.п.1,2 ст. 712
ЦК України, згідно якої за договором
поставки продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України передбачено, за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

За умов п. 1 ст. 662 ЦК України продавець
зобов'язаний передати покупцеві товар,
визначений договором купівлі-продажу.

Стаття 692 ЦК України визначає обов'язок
Покупця оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Сторони передбачили умовами п.4.3.
названого договору, що оплата
продукції здійснюється покупцем, по
узгодженню з постачальником, одним із
способів: а) розрахунок за поставлену
продукцію здійснюється на умовах 10%
відстрочення платеду, строком на 30
календарних днів, починаючи з дня
фактичної поставки продукції належної
якості. При цьому покупець має право
сплатити грошові кошти у розмірі
вартості поставленої продукції, до
повного закінчення терміну
відстрочення платежу, а постачальник
зобовязаний прийняти таке виконання
покупцем умов договору; б) шляхом
перерахуванння покупцем грошових
коштів на поточний рахунок
постачальника на умовах часткової
передплати. Днем оплати продукції
вважається зарахування грошових
коштів на поточний рахунок
постачальника. Остаточний розрахунок
за поставлену продукцію здійснюється
покупцем протягом 30 банківських днів
від дати фактичної поставки, при цьому
покупець має право здійснити
остаточний розрахунок до повного
закінчення терміну відстрочення
платежу , а постачальник зобов'язаний
прийняти таке виконання покупцем; в)
взаємозаліком зустрічних однорідних
вимог; г) іншим способом, не забороненим
чинним законодавством.

Товар має бути поставлений
постачальником окремими партіями на
підставі попередніх заявок покупця на
протязі трьох календарних деів з
моменту отримання заявок покупця (п.
5.1.).

Поставка товару за даним договором
здійснюється постачальником на умовах
DDP - склад покупця, згідно правил
ІНКОТЕРМС в редакції 2010 року, з
урахуванням того, що поставка
здійснюється на території України.
Постачальник поставляє товар на склад
покупця, що знаходиться за адресою :
України, м.Харків, вул. Роганська, 159.
Транспортування товару, зазначеного в
п.1.1. цього договору здійснюється за
рахунок і засобами постачальника (п.
5.2.).

Так, на виконання умов договору,
позивачем передано покупцю: на
підставі рахунку на оплату №47 від 30
січня 2014 року та видаткової накладної
№45 від 30.01.2014 року товару на суму 319 389,58
грн., на підставі рахунку на оплату №50
від 31.01.2014 року та видаткової накладної
№48 від 31.01.2014 року товару на суму 246 572,94
грн. Загальна вартість поставленого
товару складає 565 942,62 грн.

Отже отриманий 30 січня 2014 року товар
покупець повинен був оплатити в
строкидо 01 березня 2014 року, а отриманий
31 01.20.14 року товар - до 02 березня 2014 року.

Означені видаткові накладні підписані
представником відповідача та
засвідчені печаткою на підтвердження
прийому товару.

Господарський суд приймає до уваги, що
покупцем при отриманні товару не
подавалося жодних заперечень щодо
неналежності виконання постачальником
прийнятих за Договором зобов'язань з
поставки товару.

Оскільки суду не надано доказів
незгоди відповідача щодо належності
виконання позивачем прийнятих на себе
згідно Договору зобов'язань, не надано
доказів відмови від цього товару та
прийняття його у встановленому
порядку, суд дійшов висновку, що свої
зобов'язання позивач виконав у
відповідності з умовами Договору.

Враховуючи невиконання відповідачем
умов договору, позивачем направлено
йому вимог про викоання зобовязань, на
яку останній відповів неможливістю
оплатити отриманий товар у звязку із
скрутним фінансовим становищем.

Крім того 08.01.2014 року між ТОВ "Фірма
"Рогань" та ТОВ "ТД "Марбел-Рогань"
укладено договір поруки, відповідно до
п. 1.1. якого поручитель зобовязався
відповідати перед кредитором за
виконання зобовязань ТОВ
"Марбел-Рогань", що виникли з договору
№01/2014 від 08.01.2014 року.

Пунктом 2.1. вказаного договору поруки
передбачено, що відповідно до
основного до7говору №01/2014 від 08.01.2014
року порукою забезпечується виплата
належних платежів ТОВ "ТД
"Марбел-Рогань, які зобов'язаний
здійснити боржник в силу основного
зобовязання. При цьому поручитель та
боржник несуть солідарну
відповідальнфість перед кредитором за
належне виконання боржником
забезпеченого основного зобов'язання
за договором позики в повному обсязі.

Враховуючи невиконання зобов'язань
боржником, ТОВ "ТД "Марбел-Рогань"
звернулося до поручителя з вимогою
сплатити грошові кошти у відповідності
до договору поруки, в свою чергу,
поручитель посилаючись на відсутність
розрахунків між контрагентами,
повідомив про неможливість виконання
своїх зобовязань.

Даний факт і став підставою для
звернення позивача до суду з позовною
заявою за захистом своїх порушених
прав.

Надаючи правову оцінку позовних вимог,
суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.712 ЦК України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені
особливості регулювання укладення та
виконання договорів поставки, у тому
числі договору поставки товару для
державних потреб.

Статтею 655 ЦК України передбачено, за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

За умов п. 1 ст. 662 ЦК України продавець
зобов'язаний передати покупцеві товар,
визначений договором купівлі-продажу.

Стаття 692 ЦК України визначає обов'язок
Покупця оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 525 Цивільного кодексу України
встановлює, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов`язання
(неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Стаття 193 Господарського кодексу
України передбачає, суб'єкти
господарювання та учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору.

Відповідно до ст. 553. ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. Порукою може
забезпечуватися виконання
зобов'язання частково або у повному
обсязі. Поручителем може бути одна
особа або кілька осіб.

Правові наслідки порушення
зобов'язання, забезпеченого порукою
визначені положеннями ст. 554 ЦК України,
згядно якої у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

В порушення умов договору, вимог
зазначених статей Цивільного та
Господарського кодексів України
відповідачі не оплатили поставлений
товар.

Станом на 17.09.2014 року розмір
простроченої основної заборгованості
відповідача перед позивачем складає 565
942,62 грн грн., що підтверджується
підписаним та скріпленим печатками
представників сторін Актом звірки
взаємних розрахунків (а.с. 36).

В силу ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. При цьому,
згідно ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Крім того, згідно статті 43
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

Тому, враховуючи наведені норми
законодавства, зазначена сума
основного боргу підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача, як
така, що доведена належними та
допустимими доказами.

Суд, вирішуючи питання розподілу
судових витрат, керується ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, відповідно до якої судовий
збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України,
ст.ст. 1, 4, 12, 22, 33-34, 38, 43, 47-49, 75, ч.1 п.1-1 ст.80,
ст. 82-85, Господарського процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з відповідачів:

з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Марбел-Рогань" (, вул.Роганська, буд 159,
м.Харків, 61172, р/р 6461 в ПАТ Східно
-Український Банк "Грант" в м.Харків, МФО
351607) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Марбел-Рогань" (, вул.
Роганська, буд 159, м.Харків, 61172, р/р
413 в ПАТ Східно -Український Банк
"Грант" в м.Харків, МФО 351607) -
заборгованість у сумі 282971,31 грн. та
судовий збір у сумі 5659,43 грн.;

з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фірма "Рогань" (, вул. Роганська, буд 159,
м.Харків, 61172, р/р 026 в ПАТ Східно
-Український Банк "Грант" в м.Харків, МФО
351607) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Марбел-Рогань" (,
вул.Роганська, буд 159, м.Харків, 61172, р/р
413 в ПАТ Східно -Український Банк
"Грант" в м.Харків, МФО 351607) -
заборгованість у сумі 282971,31 грн. та
судовий збір у сумі 5659,43 грн.

Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 06.11.2014 р.

Суддя Л.С. Лаврова