ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06.11.14р. Справа № 904/6097/14

За заявою: сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "СОЮЗ-3"

про відстрочку та розстрочку виконання
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 16.09.14 р.

У справі за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, смт. Панютино,
м. Лозова, Харківська область

до сільськогосподарського товариства
з обмеженою відповідальністю "СОЮЗ-3",
с.Январське, Покровський район,
Дніпропетровська область

про стягнення 104 662 грн. 40 грн.

Суддя Кармазіна Л.П.

Представники:

від позивача - представник не з'явився

від відповідача - представник не
з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
звернувся до господарського суду
Дніпропетровської області з позовом до
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю "СОЮЗ-3" про
стягнення 104 662 грн. 40 грн.

Рішенням господарського суду від
16.09.2014р. позов задоволено повністю.
Стягнуто з сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "СОЮЗ-3" (53623,
Дніпропетровська область, Покровський
район, с.Январське, вул. Центральна, 40-А)
на користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 ІНН НОМЕР_1) суму
основної заборгованості у розмірі 104 662
грн. 40 грн. та суму судового збору у
розмірі 2093 грн. 25 коп.

29.09.2014р. на примусове виконання рішення
господарського суду видано наказ.

27.10.2014р. до канцелярії господарського
суду надійшла заява
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю "СОЮЗ-3" про
розстрочку та відстрочку виконання
рішення господарського суду від
16.09.2014р., якою заявник просить суд
відстрочити на 1 рік до 30.12.2015 року та
розстрочити на 1 рік виконання рішення
господарського суду від 16.09.2014р. у
справі №904/6097/14.

Ухвалою господарського суду від
27.10.2014р. заяву прийнято та призначено до
розгляд у засіданні 06.11.14р.

06.11.2014р. представники позивача та
відповідача (заявника) в призначене
судове засідання не з'явились, про час
та місце проведення судового засідання
повідомлені належним чином.

Суд вважає, що сторони не скористались
своїм правом на участь у судовому
засіданні та вважає можливим
розглянути заяву за відсутності
представників сторін, оскільки останні
повідомлений про час та місце судового
засідання належним чином, матеріали
справи містять достатньо документів
необхідних для розгляду заяви про
відстрочку та розстрочку виконання
судового рішення, крім того, суд
обмежений десятиденним строком
розгляду зазначеної заяви відповідно
до положень ст.121 Господарського
процесуального кодексу України.

Дослідивши наявні матеріали справи,
оцінивши надані докази в їх сукупності,
суд дійшов до висновку, що заява про
відстрочку та розстрочку виконання
судового рішення задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного:

Стаття 115 Господарського
процесуального кодексу України
передбачає, що рішення, ухвали,
постанови господарського суду, що
набрали законної сили, є обов'язковими
на всій території України і
виконуються у порядку, встановленому
Законом України "Про виконавче
провадження".

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Господарського
процесуального кодексу України при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора і у
виняткових випадках, залежно від
обставин справи, може відстрочити або
розстрочити виконання рішення, ухвали,
постанови, змінити спосіб та порядок їх
виконання.

Розстрочка - виконання рішення
частками, встановленими господарським
судом, з певним інтервалом у часі.

Відстрочка або розстрочка виконання
рішення, ухвали, постанови, зміна
способу та порядку їх виконання
допускаються у виняткових випадках і
залежно від обставин справи.

Отже, господарський суд не зобов'язаний
задовольняти заяву про відстрочку або
розстрочку виконання рішення, ухвали,
постанови, зміну способу та порядку їх
виконання.

Підставою для відстрочки, розстрочки,
зміни способу та порядку виконання
рішення можуть бути конкретні
обставин, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
строк або встановленим господарським
судом способом. При цьому слід мати на
увазі, що згоди сторін на вжиття
заходів, передбачених ст. 121 ГПК
України, ця стаття не вимагає, і
господарський суд законодавчо не
обмежений будь-яким конкретними
термінами відстрочки чи розстрочки
виконання рішення. Проте, вирішуючи
питання про відстрочку чи розстрочку
виконання рішення, зміну способу і
порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи (пункт 2 із змінами, внесеними
згідно з Роз'яснення Вищого
арбітражного суду № 02-5/467 від 18.04.2001).

Виходячи із наведеного, законодавець,
у будь-якому випадку пов'язує
розстрочення виконання судового
рішення у судовому порядку з
об'єктивними, непереборними, іншими
словами - виключними обставинами, що
ускладнюють вчасне виконання судового
рішення.

Вирішуючи питання про відстрочку або
розстрочку виконання рішення, на
підставі ст. 121 ГПК України суд повинен
встановлювати матеріальні інтереси
обох сторін.

Слід також зазначити, що при вирішенні
питання про надання відстрочки та
розстрочки виконання рішення суд
враховує і негативні наслідки для
стягувача при затримці виконання
даного рішення суду, ступінь вини
боржника у виникненні спору та
наявність інфляційних процесів в
економіці держави.

Судом встановлено, що заява про
відстрочку та розстрочку виконання
судового рішення обґрунтована тим, що
відповідач перебуває у тяжкому
фінансовому становищі, що на даний час
виконати рішення є неможливим, з тих
підстав, що 28.08.2008р. між відповідачем та
ТОВ "СГ ЕКВІПМЕНТ ЛІЗИНГ Україна"
(надалі лізингодавець) було укладено
договір № F281, та 29.08.2008р. між
відповідачем та ТОВ "СГ ЕКВІПМЕНТ
ЛІЗИНГ Україна" (надалі лізингодавець)
було укладено договір № F280. Згідно
вищезазначених договорів відповідач
отримав сільськогосподарську техніку
у лізинг. Цією технікою відповідач
надавав сільськогосподарські послуги.
Також судом встановлено, що відповідач
в обґрунтування заяви посилається на
те, що до 28.02.2014 року контрагенти ТОВ
"Союз-3" в повному обсязі виконували
свої зобов'язання за договором в
частині оплати наданих послуг. Проте,
як вказує заявник, що у зв'язку з
тимчасово окупованою внаслідок
збройної агресії Російської Федерації,
території Автономної Республіки Крим,
належне виконання контрагентами своїх
зобов'язань за договором стало
неможливим, що ускладнює виконання
рішення - кредиторська заборгованість
відповідача складає 166 000 000,00 грн., також
відповідач зазначає, що мав намір
погасити заборгованість у повному
обсязі.

Дослідивши матеріали справи та заяви,
судом встановлено, що рішенням суду від
16.09.2014р., було стягнуто з відповідача
заборгованість за надані позивачем
послуги в період з червня по жовтень
2013р., а тому у відповідача була
можливість до лютого 2014 року належним
чином виконати свої зобов'язання за
договором, вчасно здійснити розрахунок
та уникнути судового розгляду справи.

Так, зокрема, відповідач не
посилається, а відтак і не надає
доказів про вчинення ним дій щодо хоча
б часткової сплати боргу, зміни способу
виконання судового рішення, укладення
мирової угоди з позивачем-стягувачем
на етапі виконавчого провадження, що є
одними із заходів врегулювання питання
стосовно погашення заборгованості. Не
надано боржником також і доказів на
підтвердження можливості виконати ним
боргові зобов'язання у період строку,
на який він просить відстрочити та
розстрочити виконання судового
рішення.

За таких обставин боржником не надано
доказів, які б свідчили про те, що його
скрутний фінансовий стан є винятковим
випадком і зазначені в заяві обставини
роблять неможливим або ускладнюють
виконання судового рішення.

Враховуючи вищевикладені
обставини і норми закону, суд дійшов
висновку про те, що боржник не надав
суду жодного доказу на підтвердження
наявності обставин, з якими закон
пов'язує можливість надання відстрочки
та/або розстрочки виконання рішення
суду у даній справі, відповідачем не
наведено жодного доказу на
підтвердження прийняття ним заходів,
які б свідчили про його бажання і
намагання виконати судове рішення, яке
в силу статті 115 Господарського
процесуального кодексу України є
обов'язковим на всій території України.

Суд звертає увагу, що позивач та
відповідач знаходяться в рівних
економічних умовах при здійсненні
своєї господарської діяльності.
Відстрочка тарозстрочка виконання
рішення суду призведе до надання
переваг відповідачу в порівнянні з
позивачем за відсутності для цього
підстав.

Зважаючи на встановлені обставини та
вимоги ст.121 ГПК України, господарський
суд приходить до висновку, що заявником
не доведено наявність виняткових
обставин, що ускладнюють виконання
рішення або виключають виконання
рішення, господарський суд не
знаходить підстав для задоволення
заяви про відстрочку та розстрочку
виконання рішення суду від 16.09.14р. по
справі №904/6097/14.

Керуючись ст. ст. 86, 121 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю "СОЮЗ-3" про
розстрочку та відстрочку виконання
рішення господарського суду від
16.09.2014р.

Суддя Л.П. Кармазіна