ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"27" жовтня 2014 р.Справа № 921/1190/14-г/14
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

Суддя Руденко О.В., розглянувши позовну
заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ларс" до учасника ТОВ
"Ларс" ОСОБА_1 про усунення перешкод в
управлінні ТОВ "Ларс" шляхом
зобов'язання ОСОБА_1 не чинити перешкод
Тирсі Миколі Павловичу у здійсненні
функцій директора ТОВ "Ларс" та
зобов'язання ОСОБА_1 повернути печатку
ТОВ "Ларс" його директору Тирсі Миколі
Павловичу, встановив наступне:

- порушення п.3 ст.57 ГПК України.

У відповідності до приписів
процесуального законодавства, при
зверненні із позовної заявою до
господарського суду, позивачем, поряд з
іншим, до останньої долучаються
документи, що підтверджують сплату
судового збору у встановлених порядку
і розмірі.

Згідно приписів ст.4 Закону України "Про
судовий збір", судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

При цьому, для позовних заяв
немайнового характеру, що подаються до
господарського суду ставка судового
збору становить - 1 розмір мінімальної
заробітної плати.

Статтею 8 Закону України "Про державний
бюджет України на 2014 рік" встановлено
мінімальну заробітну плату у місячному
розмірі з 1 січня 2014 року - 1218 грн.

Водночас, згідно роз'яснень, які
викладені у постанові Пленуму ВГСУ "
Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України" від
21.02.13р. №7, якщо в позовній заяві
об'єднано дві або більше вимог
немайнового характеру, пов'язаних між
собою підставами виникнення або
поданими доказами, судовий збір
сплачується окремо з кожної з таких
вимог.

Як вбачається із позовних матеріалів,
товариством заявлено декілька вимог
немайнового характеру, однак, судовий
збір сплачено лише в розмірі 1827 грн., що
в розумінні ст.57 ГПК України, не може
вважатись належним доказом сплати
судового збору у встановлених порядку
і розмірі.

Разом з тим, вимоги щодо форми та змісту
позовної заяви, яка подається до
господарського суду, встановлені ст.54
ГПК України.

Так, поряд з іншим, позовна заява
повинна містити виклад обставин, на
яких ґрунтуються позовні вимоги;
зазначення доказів, що підтверджують
позов; обґрунтований розрахунок сум, що
стягуються чи оспорюються;
законодавство, на підставі якого
подається позов (п.5 ст.54 ГПК України).

Отже, у позовній заяві, заявник
зобов'язаний зазначити як фактичні
обставини, якими він обґрунтовує свої
вимоги та які становлять предмет
доказування у справі, так і юридичні
підстави позову. Таким чином, у
позовній заяві повинні бути викладені
норми матеріального права, що
регулюють спірні матеріально-правові
відносини та порушені відповідачем, а
також відповідно до яких, на думку
позивача, слід вирішити спір.

При цьому, як вбачається із прохальної
частини позовної заяви, товариством
заявлено вимоги про усунення перешкод
в управлінні господарюючим суб'єктом
та зобов'язання повернути печатку,
однак, всупереч вище названих
процесуальних норм, у позовній заяві
відсутні посилання на корпоративне
законодавство, яке регламентує
правовідносини, що склалися між
сторонами, що в свою чергу унеможливлює
встановлення підвідомчості даного
спору та об'єктивності порушення
корпоративних прав позивача
неправомірними діями відповідача.

З огляду на наведене та враховуючи п.3.5.
постанови Пленуму ВГСУ "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" від
26.12.2011 року №18, недодержання вимог
статей 54, 56 та п.2 і 3 ч.1 ст.57 ГПК України
щодо форми, змісту і додатків до
позовної заяви тягне за собою наслідки,
передбачені ст.63 ГПК України.

Згідно п.4 ст.63 ГПК України, суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо не подано
доказів сплати судового збору у
встановлених порядку та розмірі.

Водночас суд звертає увагу заявника, що
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущених
порушень.

У відповідності до п.2. ч. 1 ст.7 Законом
України "Про судовий збір", у разі
повернення заяви або скарги, сплачена
сума судового збору повертається за
ухвалою суду.

На підставі викладеного, керуючись п.4
ст.63, ст.86 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву та додані до неї
документи, в тому числі оригінал
квитанції №N16TQ40038 від 26.09.2014р., разом на
46 арк., повернути заявнику - Товариству
з обмеженою відповідальністю "Ларс",
вул.Злуки,57/1, м.Тернопіль, код ЄДР 21139133) -
без розгляду.

2. Повернути Товариству з обмеженою
відповідальністю "Ларс", вул.Злуки,57/1,
м.Тернопіль, код ЄДР 21139133) з Державного
бюджету України судовий збір в сумі 1827
(одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн.
00 коп., сплачений згідно квитанції
№N16TQ40038 від 26.09.2014р.

Суддя
О.В. Руденко