м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 910/21974/14 30.10.14

За позовом Первинної профспілкової
організації Дочірнього підприємства

«Миколаївський
облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна
компанія

«Автомобілні дороги
України»

до Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача

Публічне акціонерне
товариство «Брокбізнесбанк»

про зобов'язання вчинити дії
щодо визнання кредитором та включення
до реєстру

акцептованих вимог
кредиторів у сумі 3 034,76 грн.

Суддя Сівакова
В.В.

Представники сторін:

від позивача не з'явився

від відповідача Костюков Д.І. - по
дов. № 09-8841/14 від 03.10.2014

від третьої особи Ханович К.В. - по
дов. № б/н від 22.08.2014

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста
Києва передані вимоги Первинної
профспілкової організації Дочірнього
підприємства «Миколаївський
облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна
компанія «Автомобілні дороги України»
про зобов'язання Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб вчинити дії щодо
визнання Первинної профспілкової
організації Дочірнього підприємства
«Миколаївський облавтодор» ВАТ
«Державна акціонерна компанія
«Автомобілні дороги України»
кредитором Публічного акціонерного
товариства «Брокбізнесбанк» шляхом
включення вимог позивача до реєстру
акцептованих вимог кредиторів.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 14.10.2014 порушено провадження у
справі № 910/21974/14, залучено до участі у
справі третьою особою, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача Публічне
акціонерне товариство
«Брокбізнесбанк», розгляд справи
призначено на 30.10.2014.

Позивач в судове засідання 30.10.2014 не
з'явився.

Від позивача 28.10.2014 на адресу суду
надійшло клопотання про відкладення
розгляду справи. Клопотання мотивовано
тим, що відповідно до ст. 28
Господарського процесуального кодексу
України справи юридичних осіб в
господарському суді ведуть їх органи.
Керівником позивача станом на час
розгляду справи є Екімов Віталій
Миколайович. Відповідно до наказу ДП
«Миколаївський облавтодор» № 38Ф від
30.04.2014 на підприємстві встановлено
режим роботи із розрахунку 70 відсотків
від норми робочого часу на конкретний
місяць. Згідно Графіку роботи
лабораторії на жовтень 2014 року, який є
додатком до вказаного наказу, 30.10.2014 для
керівника позивача є неробочим днем.
Просить визнати причину неможливості
представляти інтереси поважною та
відкласти розгляд справи.

Суд розглянувши подане клопотання
відмовляє в його задоволенні з огляду
на наступне

У відповідності до п. 3.9.2 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.
Господарський суд з урахуванням
обставин конкретної справи може
відхилити доводи учасника судового
процесу щодо відкладення розгляду
справи у зв'язку з відсутністю його
представника (з причин, пов'язаних з
відпусткою, хворобою, службовим
відрядженням, участю в іншому судовому
засіданні і т. п.). При цьому
господарський суд виходить з того, що у
відповідних випадках такий учасник
судового процесу не позбавлений права
і можливості забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні іншого представника згідно з
частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК.
Неможливість такої заміни
представника і неможливість розгляду
справи без участі представника
підлягає доведенню учасником судового
процесу на загальних підставах (статті
32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів
для оплати послуг представника не може
свідчити про поважність причини його
відсутності в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 28 Господарського
процесуального кодексу України
представниками юридичних осіб можуть
бути також інші особи, повноваження
яких підтверджуються довіреністю від
імені підприємства, організації.

Суд відзначає, що вихідний день у
керівника позивача не є підставою для
відкладення розгляду справи в
розумінні ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України,
оскільки в даному випадку позивач мав
можливість скористатись правилами ст.
28 Господарського процесуального
кодексу України та ст. 244 Цивільного
кодексу України.

Позивачем не надано належних та
допустимих доказів у розумінні ст. 34
Господарського процесуального кодексу
України, що підтверджують факт
відсутності у позивача, як юридичної
особи, можливості направити
представника у судове засідання.

З огляду на викладене, клопотання
відповідача про відкладення розгляду
справи задоволенню не підлягає.

Відповідачем в судовому засіданні
30.10.2014 подано клопотання про припинення
провадження у справі на підставі п. 1 ст.
80 Господарського процесуального
кодексу України, оскільки спір не
підлягає вирішенню в господарських
судах України.

Третьою особою в судовому засіданні
30.10.20914 подано пояснення на позовну
заяву, в яких зазначає, що позивач у
встановлений Законом України «Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб» строк звернувся до третьої особи
із заявою про включення його до реєстру
кредиторів вх. № 103-фіз від 17.06.2014 на
загальну суму 2 034,76 грн., що
підтверджується витягом з реєстру
кредиторів АТ «Брокбізнесбанк».
Основною метою Закону про систему
гарантування є захист інтересів
фізичних осіб - вкладників банку.
Задоволення позовної заяви по справі
призведе до того, що буде задоволено
кредиторську вимогу, яка внесена до
сьомої черги задоволення. Враховуючи
викладене просить в позові відмовити
повністю.

Суд розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
відповідача та третьої особи відзначає
наступне

Постановою Правління Національного
банку України № 107 від 28.02.2014 віднесено
Публічне акціонерне товариство
«Брокбізнесбанк» до категорії
неплатоспроможних, а рішенням
Виконавчої дирекції Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб
(далі - Фонд) № 9 від 28.02.2014 було
розпочато процедуру виведення
Публічного акціонерного товариства
«Брокбізнесбанк» з ринку та здійснення
в ньому тимчасової адміністрації з
03.03.2014 по 02.06.2014.

Крім того, постановою Правління
Національного банку України № 339 від
10.06.2014 було відкликано банківську
ліцензію та розпочато процедуру
ліквідації Публічного акціонерного
товариства «Брокбізнесбанк», в зв'язку
з чим виконавчою дирекцією Фонду було
прийнято рішення № 45 від 11.06.2014 про
початок здійснення процедури
ліквідації Відповідача, та призначено
уповноважену особу Фонду на
ліквідацію.

Відтак, станом на момент звернення
позивача з даним позовом до суду у
третьої особи було відкликано
банківську ліцензію та розпочато
процедуру ліквідації.

Згідно з ч. ч. 1 та 2 ст. 1 Закону України
«Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб» цим законом
встановлюються правові, фінансові та
організаційні засади функціонування
системи гарантування вкладів фізичних
осіб, повноваження Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб, порядок виплати
Фондом відшкодування за вкладами, а
також регулюються відносини між
Фондом, банками. Національним банком
України, визначаються повноваження та
функції Фонду щодо виведення
неплатоспроможних банків з ринку і
ліквідації банків. Метою цього Закону є
захист прав і законних інтересів
вкладників банків, зміцнення довіри до
банківської системи України,
стимулювання залучення коштів у
банківську систему України,
забезпечення ефективної процедури
виведення неплатоспроможних банків з
ринку та ліквідації банків.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 2 ст. Закону
України «Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб»
неплатоспроможний банк - банк, щодо
якого Національний банк України
прийняв рішення про віднесення до
категорії неплатоспроможних у порядку,
передбаченому Законом України «Про
банки і банківську діяльність».

Згідно з ч. 1 ст. 36 Закону України «Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб» з дня призначення уповноваженої
особи Фонду призупиняються всі
повноваження органів управління банку
(загальних зборів, спостережної ради і
правління (ради директорів) та органів
контролю (ревізійної комісії та
внутрішнього аудиту). Уповноважена
особа Фонду від імені Фонду набуває всі
повноваження органів управління банку
та органів контролю з дня початку
тимчасової адміністрації і до її
припинення.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону
України «Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб» під час
тимчасової адміністрації не
здійснюється, зокрема, задоволення
вимог вкладників та інших кредиторів
банку.

Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 37 Закону
України «Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб» обмеження,
встановлене пунктом 1 частини п'ятої
цієї статті, не поширюється на
зобов'язання банку щодо виплати коштів
за вкладами вкладників за договорами,
строк яких закінчився, та за договорами
банківського рахунку вкладників.
Зазначені виплати здійснюються в межах
суми відшкодування, що гарантується
Фондом.

Статтею 2 Закону України «Про банки і
банківську діяльність» передбачено, що
кредитор банку - юридична або фізична
особа, яка має документально
підтверджені вимоги до боржника щодо
його майнових зобов'язань.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про
банки та банківську діяльність»
банківські рахунки - рахунки, на яких
обліковуються власні кошти, вимоги,
зобов'язання банку стосовно його
клієнтів і контрагентів та які дають
можливість здійснювати переказ коштів
за допомогою банківських платіжних
інструментів.

Відповідно до п. 12 ч. 5 ст. 12 Закону
України «Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб» виконавча
дирекція Фонду має такі повноваження у
сфері виведення неплатоспроможних
банків з ринку, зокрема, визначає
порядок складання та затверджує реєстр
акцептованих вимог кредиторів.

Згідно ст. 49 Закону України «Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб» Уповноважена особа Фонду
припиняє приймання вимог кредиторів
після закінчення 30 днів з дня
опублікування відомостей про
ліквідацію банку. Будь-які вимоги, що
надійшли після закінчення цього
строку, вважаються погашеними, крім
вимог вкладників у межах гарантованої
Фондом суми відшкодування за вкладами.

Протягом 90 днів з дня опублікування
відомостей про ліквідацію банку
уповноважена особа складає реєстр
акцептованих вимог кредиторів
відповідно до вимог, встановлених
нормативно-правовими актами Фонду.

Матеріали справи свідчать, що позивач
звернувся до третьої особи із заявою
про включення його до реєстру
кредиторів вх. № 103-фіз від 17.06.2014 на
загальну суму 3 034,76 грн., у встановлений
Законом строк, що підтверджується
витягом з реєстру вимог кредиторів АТ
«Брокбізнесбанк».

Відповідно до ст. 13 Господарського
процесуального кодексу України
місцеві господарські суди розглядають
у першій інстанції усі справи,
підвідомчі господарським судам.

Статтею 12 Господарського
процесуального кодексу України
визначено перелік справ, що підвідомчі
господарським судам, а саме:

1) справи у спорах, що виникають при
укладанні, зміні, розірванні і
виконанні господарських договорів, у
тому числі щодо приватизації майна, та
з інших підстав, крім:

спорів про приватизацію державного
житлового фонду;

спорів, що виникають при погодженні
стандартів та технічних умов;

спорів про встановлення цін на
продукцію (товари), а також тарифів на
послуги (виконання робіт), якщо ці ціни
і тарифи відповідно до законодавства
не можуть бути встановлені за угодою
сторін;

спорів, що виникають із
публічно-правових відносин та
віднесені до компетенції
Конституційного Суду України та
адміністративних судів;

інших спорів, вирішення яких
відповідно до законів України та
міжнародних договорів України
віднесено до відання інших органів;

2) справи про банкрутство;

3) справи за заявами органів
Антимонопольного комітету України,
Рахункової палати з питань, віднесених
законодавчими актами до їх
компетенції;

4) справи, що виникають з корпоративних
відносин у спорах між юридичною особою
та її учасниками (засновниками,
акціонерами, членами), у тому числі
учасником, який вибув, а також між
учасниками (засновниками, акціонерами,
членами) юридичної особи, пов'язаними
із створенням, діяльністю, управлінням
та припиненням діяльності такої особи,
крім трудових спорів;

5) справи у спорах щодо обліку прав на
цінні папери;

6) справи у спорах, що виникають із
земельних відносин, в яких беруть
участь суб'єкти господарської
діяльності, за винятком тих, що
віднесено до компетенції
адміністративних судів;

7) справи у спорах з майновими вимогами
до боржника, стосовно якого порушено
справу про банкрутство, у тому числі
справи у спорах про визнання
недійсними будь-яких правочинів
(договорів), укладених боржником;
стягнення заробітної плати; поновлення
на роботі посадових та службових осіб
боржника, за винятком спорів,
пов'язаних із визначенням та сплатою
(стягненням) грошових зобов'язань
(податкового боргу), визначених
відповідно до Податкового кодексу
України, а також справ у спорах про
визнання недійсними правочинів
(договорів), якщо з відповідним позовом
звертається на виконання своїх
повноважень контролюючий орган,
визначений Податковим кодексом
України;

8) справи за заявами про затвердження
планів санації боржника до порушення
справи про банкрутство.

Відповідно до п. 25 постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
№ 8 від 20.05.2013 «Про окремі питання
юрисдикції адміністративних судів»
встановлено, що згідно з ч. 1 та 2 ст. 3
Закону України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб»
Фонд гарантування є установою, що
виконує спеціальні функції у сфері
гарантування вкладів фізичних осіб та
виведення неплатоспроможних банків з
ринку. Фонд є юридичною особою
публічного права.

Оскільки Фонд гарантування вкладів
фізичних осіб є державною
спеціалізованою установою, яка виконує
функції державного управління у сфері
гарантування вкладів фізичних осіб, то
спори, які виникають у цих
правовідносинах, є публічно-правовими
та підлягають розгляду за правилами
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Стаття 80 Господарського
процесуального кодексу України
містить вичерпний перелік підстав з
яких господарський суд припиняє
провадження у справі.

Припинення провадження у справі - це
форма завершення справи, яке зумовлене
передбаченими законом обставинами, які
повністю відкидають можливість
судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України суд припиняє провадження у
справі, якщо спір не підлягає вирішенню
в господарських судах України.

За таких обставин суд дійшов висновку
про те, що даний спір не підлягає
вирішенню в господарських судах
України, а відтак, провадження у справі
підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1
ст. 80 Господарського процесуального
кодексу України.

У відповідності до статті 7Закону
України «Про судовий збір» судовий
збір, сплачений позивачем, підлягає
поверненню.

Керуючись ст. 49, п. 1 ч. 1 ст. 80, ст. 86 ГПК
України, -

У Х В А Л И В:

1. Провадження у справі № 910/21974/14
припинити.

2. Повернути Первинній профспілковій
організації Дочірнього підприємства
«Миколаївський облавтодор» ВАТ
«Державна акціонерна компанія
«Автомобілні дороги України» (м.
Миколаїв, вул. Г.Петрової, 2-а, ) з Державного бюджету України
судовий збір в розмірі 1 218 (одна тисяча
двісті вісімнадцять) грн. 00 коп., що
перерахований платіжним дорученням № 2
від 01.09.2014.

Платіжне доручення № 2 від01.09.2014
залишити в матеріалах справи
Господарського суду міста Києва №
910/21974/14.

СуддяВ.В.Сівакова