Господарський суд Чернігівської
========================================================================
========================================================================
"05" листопада 2014 року
Справа № 927/1608/14
Господарський суд Чернігівської
області у складі судді Цимбал-Нарожної
М.П., розглянувши матеріали справи
за позовом: товариства з обмеженою
житлово-експлуатаційна контора"
корп.А, м.Н.-Сіверський, Чернігівська
до відповідача: Новгород-Сіверської
м.Н.-Сіверський,Чернігівська обл.;
про стягнення 3032,99грн.;
за участю представників сторін:
від позивача: ОСОБА_1, ( посвідчення
НОМЕР_1 від 13.05.2010р.)-адвокат;
від відповідача: не з'явився;
товариство з обмеженою
відповідальністю "Новгород-Сіверська
житлово-експлуатаційна контора"
звернулось до господарського суду
Чернігівської області з позовом до
Новгород-Сіверської міської ради про
стягнення 3032,99грн. заборгованості, з
яких: 2387,00грн. основного боргу за
договором підряду №б/н від 30.10.2014р.,
178,27грн. пені, 409,06грн. інфляційних та
58,66грн. 3% річних, а також позивач
просить стягнути з відповідача витрати
по сплаті судового збору та 1750,00грн.
витрат на послуги адвоката.
Ухвалою господарського суду
Чернігівської області від 13.10.2014р.
порушено провадження у справі та
призначено розгляд на 22.10.2014р., після
чого розгляд справи відкладався до
20.10.2014р. від відповідача надійшла заява
про відкладення розгляду справи у
зв'язку з неможливістю присутності
його представника в даному судовому
засіданні, яка була задоволена судом.
Однак, відповідач відзив на позов суду
не надав, повноважного представника в
судові засідання не направив, хоча був
належним чином повідомлений про час та
місце судових засідань, що
підтверджується поштовими
Суд перейшов до розгляду спору по суті
в судовому засіданні 05.11.2014р.
Рішення приймається за наявними у
справі матеріалами на підставі ст.75
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши подані позивачем
документи і матеріали, заслухавши
пояснення повноважного представника
позивача, дослідивши докази, які мають
юридичне значення для вирішення спору
по суті, господарський суд встановив
наступне:

Відповідно до ч. 1 статті 202 ЦК України,
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Частина 1 статті 626 ЦК України
передбачає, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

30.10.2013р. між Новгород-Сіверською
міською радою (далі-Замовник) та ТОВ
"Новгород-Сіверська ЖЕК"
(далі-Підрядник) укладено договір
підряду (далі -Договір).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно ч.1 статті 875 ЦК України, за
договором будівельного підряду
підрядник зобов'язується збудувати і
здати у встановлений строк об'єкт або
виконати інші будівельні роботи
відповідно до проектно-кошторисної
документації, а замовник
зобов'язується надати підрядникові
будівельний майданчик (фронт робіт),
передати затверджену
проектно-кошторисну документацію, якщо
цей обов'язок не покладається на
підрядника, прийняти об'єкт або
закінчені будівельні роботи та
оплатити їх.

Відповідно до п.1.1. Договору, Замовник
доручає, а Підрядник приймає на себе
виконання робіт по капітальному
ремонту будинку по вул.Матросова,12.
Договірна вартість виконуваних робіт
становить 2387грн.. Договірна вартість
складена у відповідності до "Правил
визначення вартості будівництва на
території України" (ДБН-Д.1.1.-2002), іншими
офіційними документами та
роз'ясненнями з ціноутворення в
будівництві.

За юридичною природою вказаний Договір
є договором будівельного підряду, а
тому до спірних правовідносин
застосовуються норми параграфу 3 глави
61 ЦК України.

Згідно п.2.1. Договору, Підрядник
зобов'язаний виконувати передбачені
цим Договором роботи у відповідності з
проектно-кошторисною документацією у
строки, узгоджені графіком виробництва
робіт, і здати їх Замовнику в порядку,
встановленому будівельними нормами і
правилами.

Відповідно до п.2.2. Договору, Підрядник
надає Замовнику по завершенні всіх
своїх робіт, оформлених згідно з чинним
нормативними актами і ТУ, виконавчу
документацію.

Відповідно до ст.877 ЦК України,
підрядник зобов'язаний здійснювати
будівництво та пов'язані з ним
будівельні роботи відповідно до
проектної документації, що визначає
обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які
ставляться до робіт та до кошторису, що
визначає ціну робіт.

Так, позивач виконав капітальний
ремонт будинку згідно до умов договору.

Позивачем надано суду наступні
документи: локальний кошторис №2-1-1 від
01.11.2013р., договірна ціна станом на
01.11.2013р., зведений кошторис станом на
01.11.2013р., довідка про вартість виконаних
будівельних робіт за листопад 2013р., які
підписані позивачем та відповідачем.

Відповідно до вимог статті 526 ЦК
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог ЦК України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідні положення також
визначаються у ч.1 статті 193 ГК України.

Згідно зі статтею 525 ЦК України та ч.7
статті 193 ГК України одностороння
відмова від зобов'язання не
допускається, крім випадку коли право
такої відмови встановлено договором
або законом.

Відповідно до ст.879 ЦК України, оплата
робіт провадиться після прийняття
замовником збудованого об'єкта
(виконаних робіт), якщо інший порядок
розрахунків не встановлений за
погодженням сторін.

Відповідно до п.2.3. Договору, акт
виконаних робіт форми №КБ-3 готує
Підрядник та передає для підписання
уповноваженому представнику Замовника
в строки не пізніше 24-25 числа звітного
місяця.

Відповідно до п.2.6. Договору, Замовник
підписує довідку про вартість
виконаних робіт №КБ-3 та акт №КБ-2в в
5-ти денний термін після передачі її
Підрядником і виробляє розрахунки за
виконані роботи.

Відповідно до п.3.1., 3.2. Договору,
Замовник зобов'язаний до початку робіт
перерахувати 30% авансового платежу на
розрахунковий рахунок Підрядника з
суми, вказаної в п.1.2. цього Договору;
розрахунки за виконані роботи
здійснюються сторонами на підставі
акту виконаних робіт форми №КБ-2в та
форми №КБ-3 по фактично виконаному
об'єму робіт, виходячи з кошторисних
норм витрат матеріальних і трудових
ресурсів та обґрунтованих цін на
матеріали.

Відповідно до п.3.5. Договору, остаточний
розрахунок за виконані роботи Замовник
здійснює 10-денний термін після
виконання робіт, передбачених пунктом
1.2. Договору і здачі Підрядником
виконавчої документації.

Сторонами складено та підписано
довідку про вартість виконаних
будівельних робіт за листопад 2013р. на
суму 2387,00грн.

Позивачем було складено акт приймання
виконаних будівельних робіт за
листопад 2013р. на суму 2387,00грн., який
підписаний повноважним представниками
позивача та відповідача та скріплений
печатками 03.12.2013р..

Таким чином, позивачем виконані умови
Договору, а саме виконано будівельні
роботи за Договором на суму 2387,00грн. та
передано відповідачу відповідну
документацію, що підтверджується
підписами відповідача на акті
приймання виконаних робіт та довідці
про вартість виконаних робіт.

Обов'язок щодо оплати робіт за
Договором відповідачем не виконаний,
що є порушенням ст. 525 ЦК України і ст.193
ГК України.

Відповідач не виконав свої
зобов'язання по Договору щодо оплати
виконаних позивачем будівельних робіт.

Станом на час вирішення спору
заборгованість відповідача перед
позивачем складає 2387,00грн..

Позивачем надано суду акт звірки
взаємних розрахунків, підписаний
позивачем та відповідачем станом на
01.08.2014р. на суму 2387,00грн.

Факт наявності заборгованості
відповідача перед позивачем в сумі
2387,00грн. належним чином доведений,
документально підтверджений, тому суд
дійшов висновку, що позовні вимоги в
частині стягнення 2387,00грн. основного
боргу визнаються судом обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України
передбачає, що боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 статті 230 ГК України
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно п.3 статті 549 ЦК України, пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Також, частиною 6 ст. 232 Господарського
кодексу України передбачено, що
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Відповідно до п. 4.2. Договору, у разі
порушень Замовником п.2.6. Договору він
сплачує пеню у розмірі 0,1% від
простроченої суми платежу за кожний
день прострочення.

Позивач просить стягнути на його
користь пеню в розмірі подвійної
ставки НБУ за період з 14.12.2013р. по
13.06.2014р. в сумі 178,27грн.

Нарахування пені за період з 14.12.2013р. по
13.06.2014р. в сумі 178,27грн. відповідає
вимогам норм матеріального права та
умовам Договору, отже такі вимоги
підлягають задоволенню.

Частина 2 статті 625 ЦК України
передбачає, що боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Позивачем заявлено до стягнення 3%
річних за період з 14.12.2012р. по 08.10.2014р. в
сумі 58,66грн. та інфляційних за період з
14.12.2012р. по 30.09.2014р. в сумі 409,06грн.

Нарахування 3%річних за період з 14.12.2012р.
по 08.10.2014р. в сумі 58,66грн. відповідає
вимогам норм матеріального права та
умовам Договору, отже такі вимоги
підлягають задоволенню.

За перерахунком суду інфляційні за
період з 14.12.2012р. по 30.09.2014р. складають
400,17грн., які підлягають задоволенню на
користь позивача.

В іншій частині заявлених до стягнення
інфляційних має бути відмовлено.

Позивач просить стягнути з відповідача
1750,00грн. витрат на послуги адвоката.

Відповідно до статті 44 ГПК України
судові витрати складаються з
державного мита, сум, що підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, призначеної господарським
судом, витрат, пов'язаних з оглядом та
дослідженням речових доказів у місці
їх знаходження, оплати послуг
перекладача, адвоката, витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу та інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи.

Статтею 59 Конституції України
встановлено, що кожен має право на
правову допомогу. У випадках,
передбачених законом, ця допомога
надається безоплатно. Кожен є вільним у
виборі захисника своїх прав. Для
забезпечення права на захист від
обвинувачення та надання правової
допомоги при вирішенні справ у судах та
інших державних органах в Україні діє
адвокатура.

Відповідно до ч. 3 статті 48 ГПК України
витрати, що підлягають сплаті за
послуги адвоката, визначаються у
порядку, встановленому Законом України
"Про адвокатуру".

Згідно статті 1 Закону України "Про
адвокатуру" адвокатура України є
добровільним професійним громадським
об'єднанням, покликаним згідно з
Конституцією України сприяти захисту
прав, свобод та представляти законні
інтереси громадян України, іноземних
громадян, осіб без громадянства,
юридичних осіб, подавати їм іншу
юридичну допомогу.

Частина 1 статті 12 Закону України "Про
адвокатуру" передбачає, що оплата праці
адвоката здійснюється на підставі
угоди між громадянином чи юридичною
особою і адвокатським об'єднанням чи
адвокатом.

В даному випадку договір укладено між
ТОВ "Н.-Сіверська ЖЕК" та адвокатом
ОСОБА_1.

В матеріалах справи наявні: договір
№б/н про надання правової допомоги від
27.08.2014р., акт здачі-приймання наданих
послуг від 29.08.2014р., квитанція до
прибуткового касового ордеру №35 від
29.08.2014р. на суму 1750,00грн., копія
свідоцтва про право на зайняття
адвокатською діяльністю НОМЕР_1 від
13.05.2010р..

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах", розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних справах, в яких така
компенсація виплачується стороні, на
користь якої ухвалено судове рішення,
іншою стороною, а в адміністративних
справах - суб'єктом владних
повноважень, не може перевищувати 40
відсотків встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

Відповідно до ст.8 Закону України "Про
державний бюджет на 2014рік", мінімальну
заробітну плату на 2014р. встановлено у
розмірі 1218 гривень, а отже 40% від 1218грн.
складає 487,20грн.

Враховуючи складність справи,
кількість витрачених адвокатом годин
на підготовку та подання даного позову,
участі в судових засіданнях, що в
загальній кількості складає 3 години,
суд дійшов висновку, що вимоги про
стягнення витрат на послуги адвоката є
обґрунтованими в сумі 1461,60грн. і такими,
що підлягають стягненню на користь
позивача.

Частиною 6 ст. 84 ГПК України
передбачено, що в резолютивній
частині рішення вказується про
розподіл господарських витрат між
сторонами, про повернення судового
збору з бюджету.

Відповідно ст.49 ГПК України, суми, які
підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, послуги
перекладача, адвоката та інші витрати,
пов'язані з розглядом справи,
покладаються: при задоволенні позову -
на відповідача; при відмові в позові -
на позивача; при частковому
задоволенні позову - на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Згідно статті 49 ГПК України та Закону
України „Про судовий збір" від 08.07.2011
року № 3674-VI, господарський суд вважає
за необхідне стягнути з відповідача на
користь позивача 1821,64грн. судового
збору.

Керуючись ст.ст. 49, ст.75, ст.82-85,
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Новгород-Сіверської
міської ради (16000,вул. К.Маркса,2,
м.Новгород-Сіверський, Чернігівська
обл., р/р 2172 в УДКСУ у
Н.-Сіверському р-ні, МФО 853592, ) на користь товариства з обмеженою
відповідальністю "Новгород-Сіверська
житлово-експлуатаційна контора" (16000,
вул. Чкалова,7а, м.Новгород-Сіверський,
Чернігівська обл., р/р 7596 в АТ
"Ощадбанк", МФО 353553, )
2387,00грн. основної заборгованості,
178,27грн. пені, 58,66грн. 3%річних, 400,17грн.
інфляційних, а всього 3024,10грн., а також
1821,64грн. судового збору та 1461,60грн.
витрат на послуги адвоката.

В іншій частині позову відмовити.

3. Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Суддя М.П.
Цимбал-Нарожна

Повний текст рішення підписано 10
листопада 2014 року

Суддя М.П.
Цимбал-Нарожна