ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2014 р.
Справа № 911/4286/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Лилака Т.Д., розглянувши
справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Харківський
авіаційний сільськогосподарський
комплекс», Харківська обл., м.
Первомайськийдо Приватного
підприємства «Соєва сфера», Київська
обл., с. Хоцькипро
стягнення 121 141,80 грн.,за участю
представників:

позивача:Сиченко С.В., довіреність №83
від 14.10.2014 року; відповідача:Радченко
В.А., довіреність б/н від 19.05.2014 року;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У жовтні 2014 року позивач звернувся до
господарського суду Київської області
з позовною заявою до відповідача про
стягнення 117 028,40 грн. основного боргу, 3
328,67 грн. пені, 397,07 грн. 3% річних та 387,66
грн. інфляційних витрат, а загалом 121
141,80 грн. у зв'язку з неналежним
виконанням останнім зобов'язань з
оплати наданих послуг за договором
№15/АБР на авіаційно-біологічні роботи
від 25.06.2014 року.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 07.10.2014 року порушено
провадження у справі та призначено до
розгляду на 16.10.2014 року.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 16.10.2014 року розгляд справи
було відкладено на 30.10.2014 року.

30.10.2014 року через канцелярію суду
відповідач подав відзив на позовну
заяву, в якому проти позову заперечував
та просив суд відмовити в задоволенні
позову.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні в матеріалах
справи докази, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні дані, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

25.06.2014 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Харківський
авіаційний сільськогосподарський
комплекс» (виконавець) та Приватним
підприємством «Соєва сфера» (замовник)
укладено договір №15/АБР на
авіаційно-біологічні роботи (далі -
договір), за умовами якого замовник
доручає, а виконавець бере на себе
зобов'язання з виконання робіт по
розселенню трихограми на полях
замовника, по посівах кукурудзи на
зерно.

Відповідно до п. 5.1. договору, акт
прийому-здачі виконаних робіт по
розселенню трихограми складається і
підписується в двосторонньому порядку
на підставі візуального спостереження
за якістю розселення трихограми під
час робіт, огляду трихограмниц на
наявність в них залишку трихограми
після закінчення робіт по розселенню
трихограми.

Згідно п. 5.2. договору, атом
прийому-здачі робіт визначається
фактично виконаний обсяг робіт,
вартість виконаних робіт і терміни їх
остаточної оплати.

Пунктом 6.2. договору, сторони
встановили наступний порядок
розрахунку:

- до початку робіт замовник за
узгодженням з виконавцем робить
передоплату за 10 днів до розселення
трихограми у розмірі 30% вартості
запланованого об'єму робіт за два
внесення;

- 20% протягом 2 днів після кожного
внесення після підписання актів
виконаних робіт;

- 25% суми, що залишилася, до 15 вересня 2014
р.;

- 25% суми, що залишилася (остаточний
розрахунок), до 15 жовтня 2014 р.;

Даний договір набуває чинності з
моменту його підписання
уповноваженими особами сторін
договору і діє до повного виконання
сторонами своїх зобов'язань (п. 12.1.
договору).

Доказів припинення договору в
установленому порядку суду не надано.

На виконання умов договору позивач
надав відповідачу послуг на загальну
суму 195 915,60 грн., що підтверджується
актом здачі-приймання виконаних робіт
по технічному завданню №2 з 28 липня 2014р.
по 29 липня 2014 р. на суму 97 957,80 грн. від
29.07.2014 року та актом здачі-приймання
виконаних робіт по технічному завданню
№1 з 13 липня 2014р. по 14 липня 2014 р. на суму
97 957,80 грн. від 15.08.2014 року, копії яких
містяться в матеріалах справи.

Проте, відповідач за отримані послуги
на суму 117 028,40 грн. не розрахувався і має
заборгованість перед позивачем у сумі
117 028,40 грн.

Доказів сплати відповідачем
зазначеної суми боргу суду не надано.

Отже, позивач виконав взяті на себе
зобов'язання з надання послуг за
договором, а відповідач не виконав
належним чином взяті на себе
зобов'язання з оплати отриманих послуг
та має перед позивачем заборгованість
у сумі 117 028,40 грн.

Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

За таких обставин, позовні вимоги про
стягнення з відповідача на користь
позивача боргу в сумі 117 028,40 грн. є
обґрунтованими, і тому підлягають
задоволенню.

Також, на суму боргу позивач нараховує
три відсотки річних у розмірі 397,07 грн.
та інфляційні витрати у розмірі 387,66
грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Враховуючи, що відповідач прострочив
виконання зобов'язання з оплати
наданих послуг за договором, з нього на
користь позивача на підставі ст. 625 ЦК
України підлягає стягненню 397,07 грн.
трьох відсотків річних та 387,66 грн.
інфляційних витрат, які нараховані
позивачем відповідно до вимог закону
та умов договору.

За порушення у сфері господарювання
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність шляхом застосування
до правопорушників господарських
санкцій на підставах і в порядку,
передбачених ГК України, іншими
законами та договором (частина друга
статті 193, частина перша статті 216 та
частина перша статті 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій
згідно з частиною другою статті 217 ГК
України є штрафні санкції, до яких
віднесено штраф та пеню (частина перша
статті 230 ГК України).

Розмір штрафних санкцій відповідно до
частини четвертої статті 231 ГК України
встановлюється законом, а в разі якщо
розмір штрафних санкцій законом не
визначено, санкції застосовуються в
передбаченому договором розмірі. При
цьому розмір санкцій може бути
встановлено договором у відсотковому
відношенні до суми невиконаної частини
зобов'язання або в певній, визначеній
грошовій сумі, або у відсотковому
відношенні до суми зобов'язання
незалежно від ступеня його виконання,
або у кратному розмірі до вартості
товарів (робіт, послуг).

Такий вид забезпечення виконання
зобов'язання як пеня та її розмір
встановлено частиною третьою статті 549
ЦК України, частиною шостою статті 231 ГК
України, статтями 1, 3 Закону України
«Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань» та
частиною шостою статті 232 ГК України.

Відповідно до п. 6.4. договору у випадку
порушення замовником термінів оплати
по розселенню трихограми, замовник
оплачує виконавцю штраф 0,3% від суми
боргу, за кожен день прострочення до
моменту остаточного погашення
заборгованості.

Суд зазначає, що у пункті 6.4. договору
№15/АБР на авіаційно-біологічні роботи
від 25.06.2014 року сторони встановили
неустойку у вигляді пені, а не штрафу,
як помилково вважає позивач, що в той же
час не впливає на обґрунтованість його
вимоги щодо стягнення передбаченої
договором санкції.

Враховуючи вищевикладені норми закону
та умови договору, позивачем у зв'язку з
простроченням виконання зобов'язання з
оплати отриманого товару нараховано 3
328,67 грн. пені відповідно до наданого
розрахунку, який відповідає вимогам
закону.

Таким чином, позов в частині стягнення
пені в розмірі 3 328,67 грн., які нараховано
позивачем відповідно до вимог чинного
законодавства та умов договору, у
зв'язку з простроченням відповідачем
виконання взятих на себе зобов'язань з
оплати поставленого товару за вказаним
договором є обґрунтованим, і тому
підлягає задоволенню.

Судовий збір у розмірі 2 422,89 грн.
відповідно до положень статті 49 ГПК
України підлягає стягненню з
відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
33, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства
«Соєва сфера» (08437, Київська обл., с.
Хоцьки, вул. Жовтнева, 23, код 34249519) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Харківський
авіаційний сільськогосподарський
комплекс» (64100, Харківська обл., м.
Первомайський, вул. Бугайченко, 25, кв. 18,
код 37646413) 117 028 (сто сімнадцять тисяч
двадцять вісім) грн. 40 коп., 397 (триста
дев'яносто сім) грн. 07 коп. 3% відсотків
річних, 387 (триста вісімдесят сім) грн. 66
коп. інфляційних витрат, 3 328 (три тисячі
триста двадцять вісім) грн. 67 коп. пені, 2
422 (дві тисячі чотириста двадцять дві)
грн. 89 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу
видати наказ.

Рішення набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 04.11.2014 р.

Суддя
Т.Д. Лилак