ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

0,2

07.11.14 № 910/24179/14. Суддя Селівон А.М.,
розглянувши матеріали позовної заяви
б/н від 30.10.14 р.

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

до Публічного акціонерного товариства
"ТЕРРА БАНК" в особі уповноваженої
особи Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб на здійснення тимчасової
адміністрації ОСОБА_2 (АДРЕСА_3)

про стягнення 24 086,80 грн

ВСТАНОВИВ:

Фізичною особою - підприємцем подано
позов до Публічного акціонерного
товариства «ТЕРРА БАНК» про стягнення
24086,80 грн., а саме 22 132,00 грн.
заборгованості з орендної плати та 1954,80
грн. відшкодування витрат на утримання
нежитлового приміщення за Договором
оренди нерухомого майна від 16.07.13 р., а
також 1827,00 грн. витрат зі сплати
судового збору.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 54 Господарського
процесуального кодексу України
позовна заява повинна містити виклад
обставин, на яких ґрунтуються позовні
вимоги; зазначення доказів, що
підтверджують позов; обґрунтований
розрахунок сум, що стягуються чи
оспорюються; законодавство, на
підставі якого подається позов.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України до позовної заяви додаються
документи, які підтверджують
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги.

Суд зазначає, що обґрунтованим є такий
розрахунок, з якого би вбачалося: коли
(дата), на підставі яких документів
(реквізити) та на яку суму виникали у
відповідача грошові зобов`язання; коли
(дата), на підставі яких документів
(реквізити) та на яку суму
здійснювалися відповідачем погашення
даних грошових зобов`язань; остаточна
суму боргу та строк, в який вона мала
бути сплачена.

Окрім того, обґрунтованим є такий
розрахунок, до якого додані первинні
бухгалтерські документи про
господарські операції, які засвідчують
суми, вказані в розрахунку щодо оплати
і суми фактично отриманої оплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення.

В матеріалах позовної заяви б/н від
30.10.14 р. позивачем зазначено про
укладення між сторонами Договору
оренди нерухомого майна від 16.07.13 р., а
також про наявність боргу з орендної
плати в сумі 22132,00 грн. та в сумі 1954,00 грн.
з відшкодування вартості комунальних
послуг.

Проте, судом встановлено, що в
матеріалах позовної заяви позивачем не
зазначено за яких конкретно обставин
та в який конкретний період виникла
заборгованість відповідача, відсутній
обґрунтований розрахунок суми боргу,
заявленого до стягнення з відповідача.
При цьому, в позовній заяві відсутні
посилання на конкретні обставини, з
якими пов'язується виникнення боргу у
заявленому до стягнення розмірі, та
виникнення обов'язку відповідача
сплатити позивачу відповідні грошові
кошти, зокрема, обставини щомісячного
визначення вартості комунальних
послуг та розміру їх відшкодування;
відсутнє також посилання на відповідні
первинні документи із зазначенням їх
номеру та дати складання.

Акт приймання - передачі об'єкту оренди
від 30.09.14 р., підписаний сторонами по
справі, копія якого наявна в позовних
матеріалах, не є первинним документом в
розумінні ст. 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні".

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо не вказано
обставин, на яких ґрунтується позовна
вимога, доказів, що підтверджують
викладені в заяві обставини,
обґрунтований розрахунок стягуваної
чи оспорюваної суми.

У відповідності до п.3.5 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 18 від 26.12.11 р. "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції"
недодержання вимог статей 54, 56 та
пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК
щодо форми, змісту і додатків до
позовної заяви тягне за собою наслідки,
передбачені статтею 63 ГПК.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позовна заява підлягає поверненню
без розгляду на підставі п. 3 ч.1 ст.63
Господарського процесуального кодексу
України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України
"Про судовий збір" сплачена сума
судового збору повертається за ухвалою
суду в разі, зокрема, повернення заяви.

З огляду на повернення позовної заяви
без розгляду судовий збір у сумі 1827,00
грн., сплачений позивачем квитанцією №
7 від 31.10.14 р., підлягає поверненню.

Позивачу роз'яснюється, що відповідно
до ч.3 ст.63 Господарського
процесуального кодексу України
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

Керуючись Законом України "Про судовий
бір", п. 3 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського
процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву і додані до неї документи
повернути позивачу без розгляду.

Повернути позивачу - Фізичній особі -
підприємцю ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, 39600,
реєстраційний номер облікової картки
фізичної особи - платника податків
НОМЕР_1) судовий збір в сумі 1827,00 грн.,
сплачений квитанцією № 7 від 31.10.14 р.,
відповідно до п.2. ч.1 ст.7 Закону України
"Про судовий збір" від 08.07.2011р.

Додаток: на 16 арк.

Дана ухвала набирає законної сили з 07
листопада 2014 року та є підставою для
повернення судового збору з Державного
бюджету України.

Для вирішення питання про повернення
судового збору заявник має звернутись
до органів Державної казначейської
служби України.

Суддя
А.М. Селівон