ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 року Справа № 910/4916/14 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого Остапенка
М.І.,суддів:Стратієнко Л.В., Кондратової
І.Д.розглянувши касаційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ем Ай Ай Ті"на
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 02.09.2014 рокуу
справі за позовомПриватного
акціонерного товариства
"Київстар"доТовариства з обмеженою
відповідальністю "Ем Ай Ай Ті"третя
особа:Фірма "Дексель Фарма
Ентерпрайзес Лтд." в особі
представництва "Дексель Фарма
Ентерпрайзес Лтд."простягнення коштів

В С Т А Н О В И
В:

у березні 2014 року ПАТ "Київстар"
звернулось до господарського суду з
позовом до ТОВ "Ем Ай Ай Ті" про
стягнення 942 577,58 грн. заборгованості,
яка виникла внаслідок порушення
відповідачем свої зобов`язань за
договором № 586/20112 від 04.11.2011 року, 6 748,54
грн. річних, 5 530,28 грн. на відшкодування
втрат від інфляції та 29 233,66 грн. пені, а
всього 984 090,06 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 05.05.2014 року до участі у справі у
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог залучено фірму
"Дексель Фарма Ентерпрайзес Лтд." в
особі її представництва на Україні, а
рішенням тогож суду від 05.06.2014 року
позов задоволено частково.
Постановлено стягнути з ТОВ "Ем Ай Ай
Ті" 930 754,91 грн. заборгованості, 29 134,20 грн.
пені, 5 530,28 грн. на відшкодування втрат
внаслідок інфляції та 6 723,28 грн. 3 %
річних, а в решті вимог відмовлено.

За наслідками перегляду справи в
апеляційному порядку, постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 02.09.2014 року
рішення господарського суду першої
інстанції залишено без змін.

Постановлені у справі судові рішення
оскаржені в касаційному порядку й
ухвалою Вищого господарського суду
України від 13.10.2014 року порушено
касаційне провадження у справі за
скаргою відповідача, у якій він
посилається на порушення судами норм
матеріального та процесуального права
і просить судові рішення скасувати,
справу направити на новий розгляд.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
матеріали справи та обговоривши
наведені у касаційній скарзі доводи,
колегія суддів не вбачає підстав для її
задоволення з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором
про надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов`язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов`язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлене договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України,
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов`язання, на вимогу
кредитора зобов`язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Частиною 1 ст. 230 ГК України встановлено,
що штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов`язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов`язання.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судами попередніх
інстанцій, взаємовідносини ПАТ
"Київстар"(Київстар) та ТОВ "Ем Ай Ай
Ті"(оператор) врегульовано договором №
586/2011 від 07.11.2011 року про взаємоз`єднання
мереж, за умовами якого сторони
зобов`язались здійснити
взаємоз`єднання мереж на умовах та у
терміни, що визначені в цьому договорі.
Технічні та організаційні умови
взаємоз`єднання мереж визначались в
окремих додатках до цього договору для
кожного міста, у якому здійснюється
взаємоз`єднання (п. п. 2.1., 2.2. договору).

Підпунктами 5.1., 5.2., 5.3. договору
встановлено, що розрахункові такси за
послуги, які надаються Оператору,
визначені у додатку Б до цього договру.
Щомісячно, до 10 числа місяця,
наступного за звітним періодом,
сторони виставляють одна одній, за
підписом уповноваженої особи, завірені
печаткою, рахунки за послуги, надані в
межах цього договору протягом звітного
періоду. Рахунки включають перелік
наданих протягом звітного періоду
послуг, а саме: загальну кількість
успішних з`єднань по кожному напрямку
для кожної точки взаємоз`єднання,
розрахункову таксу та суму оплати у
національній валюті України.

У п. 5.5. договору зазначено, що рахунки
кожної із сторін повинні бути оплачені
іншою стороною до останнього дня
місяця, наступного за звітним, шляхом
простого банківського переказу у
національній валюті України на
поточний рахунок кожної із сторін.

Поряд з цим у п. 8.3. договору сторони
передбачали і відповідальність кожної
із сторін у разі несвоєчасної або
неповної оплати рахунків у вигляді
пені в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ за кожен день прострочення,
встановивши що позовна давність до цих
вимог складає три роки.

Перевіряючи дотримання кожною із
сторін взятих на себе зобов`язань
судами встановлено, що на виконання
умов зазначеного договору, у період з
01.09.2013 року по 31.10.2013 року позивач надав
відповідачу послуги зв`язку на
загальну суму 942 577,58 грн., що
підтверджується відповідними звітами
про обсяги наданих послуг за період з
01.09.2013 року по 30.09.2013 року та з 01.10.2013 року
по 31.10.2013 року та витягом з
інформаційної системи ПАТ "Київстар".

Проте отримані послуги відповідач у
повному обсязі не сплатив, сплативши
рахунки № 1309/46004 від 30.09.2013 року та №
1310/46395 від 31.10.2013 року лише у сумі 11 822,67
грн., що підтверджується платіжними
дорученнями № 431 та № 432 від 13.05.2014 року,
і на час розгляду спору його
заборгованість складає 930 754,91 грн.

За таких обставин, коли відповідач
належним чином не виконав свої
зобов'язання щодо повної оплати
вартості наданих йому послуг,
незважаючи на визнання обсягу та
вартості наданих йому послуг у вересні
2013 року про що свідчить гарантійний
лист щодо їх оплати № 2498 від 02.12.2013 року,
та враховуючи безпідставність його
доводів щодо невідповідності послуг
умовам договору, оскільки нормативно
встановлені технічні вимоги до
маршрутизації трафіку в телефонній
мережі загального користування
України покладають на відповідача
обов`язок формувати на власному
вихідному вузлі комутації, до якого
підключено термінал абонента
сигнальну одиницю з початковим
адресним повідомленням ІАМ СКС-7 яке
обов`язково має містити достовірну
інформацію про категорію, вид адресу та
номери абонентів, код пункту
призначення сигнальної одиниці СКС-7
(DPC) та забороняють транзитному
оператору при маршрутизації трафіку
створювати, змінювати або блокувати
зміст повідомлення ІАМ, господарський
суд першої інстанції та апеляційний
господарський суд прийшли до
обґрунтованого висновку щодо
правомірності вимог позивача і з
урахуванням відповідальності
відповідача за порушення грошових
зобов'язань, передбачених п. 8.3.
договору, ч. 1 ст. 230 ГК України та ч. 2 ст.
625 ЦК України, правильно стягнули з
нього 930 754,9 грн. заборгованості, 29 134,20
грн. пені, 5 530,28 грн. на відшкодування
втрат внаслідок інфляції та 6 723,28 грн. 3
% річних, і підстав для зміни чи
скасування судових рішень, за
наведених у касаційній скарзі мотивів,
судова колегія не вбачає

Керуючись ст. ст. 1119, 11111 ГПК України,
Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу залишити без
задоволення, а постанову Київського
апеляційного господарського суду від
02.09.2014 року - без змін.

Головуючий
М.І. Остапенко

Судді
Л.В. Стратієнко

І.Д. Кондратова