ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"28" жовтня 2014 р.Справа № 921/1126/14-г/15
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської
області

у складі судді Галамай О.З.

розглянув заяву про забезпечення
позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Райффайзен Лізинг
Аваль", 04073, проспект Московський, 9,
корп. 5, м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мрія - Лізинг ", 48257,
с. Васильківці, Гусятинський район,
Тернопільська область

про витребування предмету лізингу

На розгляд Господарського суду
Тернопільської області Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Райффайзен Лізинг Аваль" подано позов
до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мрія - Лізинг " про
витребування предмету лізингу.

Ухвалою суду від 08.10.2014р. порушено
провадження у справі та призначено її
до розгляду в судовому засіданні на
28.10.2014 р.

17.10.2014р. позивач звернувся до суду із
заявою б/н від 16.10.2014 р. про забезпечення
позову шляхом заборони Товариству з
обмеженою відповідальністю "Мрія -
Лізинг" вчиняти будь-які дії щодо
розпорядження та користування майном
ТОВ "Райффайзен Лізинг Аваль", а саме:
ворошилка ротаційного типу навісна
марки CLAAS VOLTO 770 GUS, серійний номер 62705058,
2010 року випуску, в тому числі
здійснювати його транспортування,
розукомплектування, демонтаж,
змінювати його місцезнаходження,
відчужувати предмети лізингу,
передавати їх в найм, оренду,
користування, сублізинг третім особам.

Заявник в обґрунтування заяви про
забезпечення позову посилається на
ухилення лізингоодержувачем від
виконання зобов'язань за договором
фінансового лізингу №LC5566-07/11 від 18.07.2011
року та актами цивільного
законодавства та вважає, що така
поведінка останнього спричинена
скрутним фінансовим становищем, і, як
наслідок, можливе суттєве погіршення
технічного стану спірного об'єкту, його
демонтаж та незаконна реалізація, що
унеможливить в подальшому повернення
предмету лізингу його власнику.

Позивачем до матеріалів заяви про
забезпечення позову додано оголошення,
розміщене в мережі "Інтернет" на сайті
http://kiev.adiso.kiev.ua про те, що Агрохолдинг
"Мрія" (згідно інформації, що розміщена
на сайті Агрохолдингу "Мрія" (http://mriya.ua.ru)
ТОВ "Мрія - Лізинг" входить до складу
Агрохолдингу "Мрія") вживає заходів
щодо продажу широкого асортименту б/у
запчастин до комерційної
сільгосптехніки ведучих світових
виробників Європи і США різних
торгових марок.

Крім того, заявник вказує на
відсутність відповіді і відповідних
дій боржника на лист ТОВ "Райффайзен
Лізинг Аваль" за №1038-08/14 від 06.08.2014 року
щодо надання доступу до предмета
лізингу для його огляду.

Як підставу своїх вимог ТОВ "Райффайзен
Лізинг Аваль" також зазначає про
наявність в провадженні
господарського суду
Івано-Франківської області справи
№909/864/14 про стягнення з групи компаній,
які входять до складу Агрохолдингу
"Мрія" (в тому числі ТОВ "Мрія Лізинг")
заборгованості в сумі 27 302 081,72 доларів
США, в межах якої, з метою забезпечення
позову накладено арешт на рахунки
боржника, у зв'язку з чим відповідач не
здійснює обслуговування, технічний
огляд та ремонт техніки та не
забезпечує його охорони та зберігання.

З наданих позивачем матеріалів
вбачається, що:

18 липня 2011 року між ТОВ "Райффайзен
Лізинг Аваль" та ТОВ "Мрія Лізинг"
укладено договір фінансового лізингу
№LC5566-07/11, відповідно до якого
Лізингодавець (позивач) зобов'язувався
набути у свою власність майно та
передати його Лізингоодержувачу
(відповідачу) по акту
приймання-передачі на умовах
фінансового лізингу у тимчасове
володіння та користування, а
Лізингоодержувач (відповідач) брав на
себе зобов'язання сплачувати лізингові
платежі на умовах цього договору та
додатків до нього.

На виконання умов договору, по акту
приймання-передачі від 01 серпня 2011
року, ТОВ "Мрія Лізинг" отримало від ТОВ
"Райффайзен Лізинг Аваль" ворошилку
ротаційного типу навісної марки CLAAS
VOLTO 770 GUS, серійний номер 62705058, 2010 року
випуску.

В разі несплати лізингових платежів чи
ненадання інформації, зазначеної в
п.8.1.10 Загальних умов (Додаток №4 до
договору), після отримання письмового
запиту лізингодавця, більше 30
календарних днів, у п. 6 договору (п.п.6.1.2,
6.1.3, 6.2) сторони передбачили право
лізингодавця розірвати договір та
вимагати повернення предмета лізингу.

Направлене на адресу відповідача
повідомлення (вих. №1284-09/14 від 15 вересня
2014 року) про розірвання договору та
вимога повернути предмет лізингу,
залишені ТОВ "Мрія Лізинг" без
задоволення.

Такі дії лізингоодержувача стали
підставою для звернення лізингодавця
до суду з позовом про відновлення його
порушених прав.

Розглянувши заяву позивача про
забезпечення позову, оцінивши доводи,
наведені на її обґрунтування, суд
прийшов до висновку, що заява позивача
підлягає до задоволення частково, з
огляду на наступне.

Відповідно до ст. 66 ГПК України,
господарський суд за заявою сторони,
прокурора чи його заступника, який
подав позов, або з своєї ініціативи
має право вжити заходів до
забезпечення позову. Забезпечення
позову допускається в будь-якій
стадії провадження у справі, якщо
невжиття таких заходів може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення господарського суду.

Згідно з ч. 1 ст. 67 ГПК України, позов
забезпечується:

- накладанням арешту на майно або
грошові суми, що належать відповідачу;

- забороною відповідачеві вчиняти
певні дії;

- забороною іншим особам вчиняти дії, що
стосуються предмета спору;

- зупиненням стягнення на підставі
виконавчого документа або іншого
документа, за яким стягнення
здійснюється у безспірному порядку.

За змістом ч. 8 ст. 67 ГПК України,
наведений перелік є вичерпним, а
забезпечення позову заходами, не
передбаченими цим Кодексом не
допускається.

Питання про забезпечення позову може
вирішуватися господарським судом як
без проведення окремого судового
засідання, так і в засіданні з викликом
представників сторін, інших учасників
судового процесу із заслуховуванням їх
думки (постанова пленуму Вищого
господарського суду України № 16 від
26.12.2011 року "Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову").

Умовою застосування заходів до
забезпечення позову за вимогами
майнового характеру, відповідно до ч.1
п.3 постанови пленуму Вищого
господарського суду України № 16 від
26.12.2011 року "Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову", є достатньо обґрунтоване
припущення, що майно (в тому числі
грошові суми, цінні папери тощо), яке є у
відповідача на момент пред'явлення
позову до нього, може зникнути,
зменшитись за кількістю або
погіршитись за якістю на момент
виконання рішення. Отже, найдоцільніше
вирішувати питання забезпечення
позову на стадії попередньої
підготовки справи до розгляду (стаття 65
ГПК).

У вирішенні питання про забезпечення
позову, відповідно до ч.2 п.1.1
Інформаційного листа №01-8/2776 від 12.12.06р.,
господарський суд має здійснити
оцінку обґрунтованості доводів
заявника щодо необхідності вжиття
відповідних заходів з урахуванням
такого:

- розумності, обґрунтованості і
адекватності вимог заявника щодо
забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості
інтересів сторін, а також інших
учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним
заходом до забезпечення позову і
предметом позовної вимоги, зокрема, чи
спроможний такий захід забезпечити
фактичне виконання судового рішення
в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання
або невиконання рішення
господарського суду в разі невжиття
таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із
вжиттям таких заходів прав та
охоронюваних законом інтересів осіб,
що не є учасниками даного судового
процесу.

Відповідно до ч.2 п.3 постанови пленуму
Вищого господарського суду України №
16 від 26.12.2011 року "Про деякі питання
практики застосування заходів до
забезпечення позову", достатньо
обґрунтованим для забезпечення позову
є підтверджена доказами наявність
фактичних обставин, з якими
пов'язується застосування певного виду
забезпечення позову. Про такі
обставини може свідчити вчинення
відповідачем дій, спрямованих на
ухилення від виконання зобов'язання
після пред'явлення вимоги чи подання
позову до суду (зокрема реалізація
майна чи підготовчі дії до його
реалізації). Саме лише посилання в
заяві на потенційну можливість
ухилення відповідача від виконання
судового рішення без наведення
відповідного обґрунтування не є
достатньою підставою для задоволення
відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення
позову, що застосовується
господарським судом, визначається його
відповідністю вимогам, на забезпечення
яких він вживається. Оцінка такої
відповідності здійснюється
господарським судом, зокрема, з
урахуванням співвідношення прав
(інтересу), про захист яких просить
заявник, з вартістю майна, на яке
вимагається накладення арешту, або
майнових наслідків заборони
відповідачеві вчиняти певні дії.

Суд також приймає до уваги
рекомендації Вищого господарського
суду, викладені в постанові пленуму №
16 від 26 грудня 2011 року "Про деякі
питання практики застосування заходів
до забезпечення позову", згідно з якими
господарський суд не повинен вживати
таких заходів до забезпечення позову,
які фактично є тотожними задоволенню
заявлених позовних вимог, якщо при
цьому спір не вирішується по суті.

Одночасно, беручи до уваги приписи
перелічених норм, призначення заходів
забезпечення позову (запобігання
утруднення чи неможливості виконання
рішення в майбутньому), обставини даної
справи та заявлені у ній вимоги (про
витребування майна, що було передано у
тимчасове користування за договором
фінансового лізингу, шляхом його
вилучення у відповідача з наступною
його передачею позивачу), суд прийшов
до висновку, що невжиття заходів по
забезпеченню позову може утруднити
виконання судового рішення у випадку
задоволення позову.

Для недопущення цього, приналежно до
спірних правовідносин, слід
застосувати спосіб забезпечення
позову, передбачений ст.67 ГПК України у
вигляді заборони відповідачу вчиняти
певні дії щодо розпорядження предметом
лізингу, зокрема заборони
розукомплектовувати, демонтувати,
відчужувати, передавати в оренду, найм,
сублізинг третім особам.

Натомість транспортування,
користування та зміна
місцезнаходження не впливатиме на
здійснення відповідачем власної
підприємницької діяльності та умовам
договору фінансового лізингу. А
враховуючи особливості предмета
лізингу, таке використання не
призводитиме до погіршення стану
належного заявнику майна чи зниження
його вартості, так як усі витрати
пов'язані з експлуатацією, технічним
обслуговуванням та ремонтом, згідно
укладеної між учасниками судового
процесу угоди, покладено на
лізингоодержувача. Отже, заява про
встановлення такої заборони
задоволенню не підлягає (п.8 додатку №4
до договору фінансового лізингу
№LC5566-07/11 від 18.07.2011 року).

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст.1,2,4-3,12,33,34,43,66-67,86 ГПК України,
постановою Вищого господарського суду
України № 16 від 26.12.2011 року "Про деякі
питання практики застосування заходів
до забезпечення позову" суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю "Райффайзен Лізинг
Аваль" (04073, проспект Московський, 9,
корп. 5, м. Київ, ) про
вжиття заходів до забезпечення позову
у справі №921/1126/14-г/15 задоволити
частково.

2. Заборонити Товариству з обмеженою
відповідальністю "Мрія - Лізинг" (48257,
с.Васильківці Гусятинського району
Тернопільської області, ) вчиняти певні дії щодо предмету
лізингу: ворошилка ротаційного типу
навісна марки CLAAS VOLTO 770 GUS, серійний
номер 62705058, 2010 року випуску, а саме:
здійснювати його розукомплектування,
демонтаж, відчуження, передавати його в
оренду, найм, сублізинг третім особам.

3. В задоволенні решта частині заяви про
вжиття заходів до забезпечення позову -
відмовити.

4. Стягувачем у виконавчому провадженні
за даною ухвалою про забезпечення
позову є: Товариство з обмеженою
відповідальністю "Райффайзен Лізинг
Аваль", 04073, проспект Московський, 9,
корп. 5, м. Київ, .

5. Боржником у виконавчому провадженні
за даною ухвалою про забезпечення
позову є: Товариство з обмеженою
відповідальністю "Мрія - Лізинг",
с.Васильківці Гусятинського району
Тернопільської області, .

6.Ухвала господарського суду
Тернопільської області від 28.10.2014р. у
справі №921/1126/14-г/15 є виконавчим
документом, набирає законної сили з
моменту її прийняття з 28.10.2014р. та
підлягає негайному виконанню в
порядку , встановленому Законом
України "Про виконавче провадження". Ця
ухвала підлягає обов"язковому
виконанню на всій території України
з моменту її прийняття.

7. Строк пред'явлення ухвали до
виконання становить один рік - по 28.10.2015
року.

8. Оригінал ухвали надіслати стягувачу-
ТОВ "Райффайзен Лізинг Аваль", копію
ухвали- ТОВ "Мрія - Лізинг".

9. Ухвалу про забезпечення позову може
бути оскаржено в загальному порядку.
Оскарження ухвали про забезпечення
позову не зупиняє її виконання.

Суддя
Галамай О.З.