КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2014 р.
Справа№ 910/20566/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Калатай Н.Ф.

Пашкіної С.А.

при секретарі: Богатчук К.І.

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився

від відповідача - не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк" Актив-Банк" на ухвалу
Господарського суду міста Києва від
29.09.2014 року (суддя Ващенко Т.М.)

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Комерційний банк" Актив-

Банк"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія

"Арбімаркет"

про визнання договорів
нікчемними

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 29.09.2014 року по справі №910/20566/14
повернуто позовну заяву Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк" Актив-Банк" без розгляду, на
підставі п. 5 ч. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України.

Не погоджуючись з ухвалою, Публічне
акціонерне товариство "Комерційний
банк" Актив-Банк" звернулось до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
вищезазначену ухвалу та передати
справу на новий розгляд до
Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 30.10.2014 року
прийнято апеляційну скаргу до
провадження та призначено справу до
розгляду 10.11.2014 року.

В судове засідання 10.11.2014 року
представники позивача та відповідача
не з'явилися, про причини неявки суд не
повідомили.

Згідно зі ст. 77 ГПК України
господарський суд відкладає розгляд
справи, в межах строків, встановлених
статтею 69 цього Кодексу, коли за
якихось обставин спір не може бути
вирішено в даному засіданні.

Відповідно до п. 3.9. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", розпочинаючи
судовий розгляд, суддя має встановити,
чи повідомлені про час і місце цього
розгляду особи, які беруть участь у
справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі надіслано за належною адресою
(тобто повідомленою суду стороною, а в
разі ненадання суду відповідної
інформації - адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців), і
не повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Беручи до уваги, що представники
позивача та відповідача повідомлені
про час та місце судового розгляду
належним чином, а також, що неявка
представників сторін не перешкоджає
всебічному, повному та об'єктивному
розгляду всіх обставин справи, колегія
суддів приходить до висновку про
можливість розгляду апеляційної
скарги у відсутність представників
позивача та відповідача.

Відповідно до ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд, за наявними у справі
та додатково поданими доказами,
повторно розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги та
перевіряє законність та
обґрунтованість рішення
господарського суду у повному обсязі.

Статтею 99 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що в апеляційній
інстанції справи переглядаються за
правилами розгляду цих справ у першій
інстанції з урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.
Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Дослідивши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
проаналізувавши, на підставі
встановлених фактичних обставин
справи, правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, апеляційний
господарський суд встановив наступне.

Повертаючи позовну заяву Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк" Актив-Банк" без розгляду, місцевий
господарський суд зазначив, що
фактично підлягають вирішенню два
окремих спори між тими ж сторонами,
підставами яких є визнання нікчемними
двох різних господарських договорів,
що є порушенням правил об'єднання
позовних вимог, оскільки кожний з цих
договорів є окремою підставою позову.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком місцевого господарського
суду з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач просить визнати нікчемними
Договір від 01.09.2014 року про
відступлення права вимоги та зміни
сторони у зобов'язанні за: договором
про іпотечний кредит № 109.1.08/Д (С)-1 від
20.05.2008 року; договором поруки-1 від 20.05.2008
року, договором поруки-2 від 20.05.08 року,
іпотечним договором від 22.05.2007 року та
Договір про відступлення права за
іпотечним договором від 02.09.2014 року,
який забезпечує виконання умов
Договору про іпотечний кредит № 109.1.08/Д
(С)-1 від 20.05.2008 року.

Відповідно до ст. 58 ГПК України в одній
позовній заяві може бути об'єднано
кілька вимог, зв'язаних між собою
підставою виникнення або поданими
доказами.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 63 ГПК України
встановлено, що суддя повертає позовну
заяву і додані до неї документи без
розгляду, якщо порушено правила
поєднання вимог або об'єднано в одній
позовній заяві кілька вимог до одного
чи кількох відповідачів і сумісний
розгляд цих вимог перешкоджатиме
з'ясуванню прав і взаємовідносин
сторін чи суттєво утруднить вирішення
спору.

Місцевим господарським судом
встановлено, що для об'єктивного
вирішення спору необхідним є
встановлення обставин щодо підстав для
визнання нікчемними окремо кожного з
договорів, а також з'ясування чи
відповідають дійсності та
підтверджуються відповідними доказами
вимоги про визнання нікчемними кожного
з договорів.

Відповідно до ч. 3 пункту 3.6 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
міста Києва № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції", якщо
позивач порушив правила об'єднання
вимог або об'єднання цих вимог
перешкоджатиме з'ясуванню прав і
взаємовідносин сторін чи суттєво
утруднить вирішення спору, суддя має
право повернути позовну заяву (стаття 58
та пункт 5 частини першої статті 63 ГПК).

Твердження апелянта, що недійсність
відступлення права вимоги за основним
зобов'язанням спричиняє недійсність
відступлення права вимоги за іпотечним
договором є підставою для об'єднання
позовних вимог, колегією суддів
визнано безпідставними, оскільки
положення ч.2 ст. 548 Цивільного кодексу
України не підлягає до застосування до
пред'явлених позивачем вимог щодо
визнання нікчемними договору від 01.09.2014
року про відступлення права вимоги та
зміни сторони у зобов'язанні за:
договором про іпотечний кредит №
109.1.08/Д (С)-1 від 20.05.2008 року; договором
поруки-1 від 20.05.2008 року, договором
поруки-2 від 20.05.08 року, іпотечним
договором від 22.05.2007 року та договору
про відступлення права за іпотечним
договором від 02.09.2014 року, який
забезпечує виконання умов Договору про
іпотечний кредит №109.1.08/Д (С)-1 від 20.05.2008
року.

Враховуючи вищевикладене, зокрема,
порушення позивачем при зверненні з
даним позовом положення ч. 1 ст. 58 ГПК
України, а саме правила щодо об'єднання
позовних вимог, місцевий господарський
суд, дійшов до обґрунтованого висновку
про повернення позовної заяви без
розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 63 ГПК
України.

Відповідно до ч. 5 ст. 106 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційні скарги на ухвали місцевого
господарського суду розглядаються в
порядку, передбаченому для розгляду
апеляційних скарг на рішення місцевого
господарського суду.

Доводи викладені в апеляційній скарзі
не спростовують висновків суду першої
інстанції та не можуть бути підставою
для скасування ухвали.

Відповідно до п. 1 ст. 103 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційна інстанція за результатами
розгляду апеляційної скарги має право
залишити рішення місцевого
господарського суду без змін, а скаргу
без задоволення.

Статтями 33, 34, 43 ГПК України
передбачено, що судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності, сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний
господарський суд приходить до
висновку, що судом першої інстанції
повно, всебічно та об'єктивно з'ясовано
обставини справи, ухвала винесена
відповідно до норм матеріального та
процесуального права, в зв'язку з чим
відсутні підстави для задоволення
апеляційної скарги Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк" Актив-Банк" та скасування ухвали
Господарського суду міста Києва від
29.09.2014 року.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 49, 99, 101 - 103, 105,106 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк" Актив-Банк" залишити без
задоволення, а ухвалу Господарського
суду міста Києва від 29.09.2014 року по
справі №910/20566/14 - без змін.

Матеріали справи №910/20566/14 повернути до
Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України.

Головуючий суддя
Л.Г. Сітайло

Судді
Н.Ф. Калатай

С.А. Пашкіна

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 11.11.2014 року