м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 5011-12/9756-2012 03.11.14

За скаргоюПублічного акціонерного
товариства «ХДІ страхування»на дії1.
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві 2. Відділу державної виконавчої
служби Солом'янського районного
управління юстиції у м. Києвіу
справі№5011-12/9756-2012за позовомПублічного
акціонерного товариства «ХДІ
страхування»доПублічного
акціонерного товариства
«АВАНТ-БАНК»простягнення 5 047 472,18 грн.
та 100 456,37 доларів СШАГоловуючий суддя
Босий В.П.

Судді: Котков О.В.

Полякова К.В.

Представники сторін: від
позивача:Глущенко З.В. від позивача:не
з'явився від ВПВР:Махова Д.А. від
ВДВС:Пацюк К.І.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «ХДІ
страхування» звернулося до
господарського суду міста Києва з
позовом до Публічного акціонерного
товариства «АВАНТ-БАНК» про розірвання
договорів та стягнення 5 047 472,18 грн. та 100
456,37 доларів США.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 28.10.2013 р. позовні вимоги
задоволено повністю, стягнуто з
Публічного акціонерного товариства
«АВАНТ-БАНК» на користь Публічного
акціонерного товариства «ХДІ
страхування» 5 047 472,18 грн., 100 456,37 доларів
США та судовий збір у розмірі 64 380,00 грн.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 24.12.2013 р.
скасовано рішення господарського суду
міста Києва від 28.10.2013 р. у справі
№5011-12/9756-2012 в частині відмови у
прийнятті до розгляду позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
«ХДІ страхування» про стягнення 502 018,40
грн. пені, 30 233,62 грн. інфляційних
збитків, 191 341,55 грн. 3% річних, 10 020,01
доларів США пені та 3 811,31 доларів США 3%
річних, в цій частині позовні вимоги
задоволено, в іншій частині рішення
залишено без змін.

10.01.2014 р. на виконання постанови
Київського апеляційного
господарського суду від 24.12.2013 р. у
справі №5011-12/9756-2012 господарським судом
міста Києва було видано відповідні
накази.

06.08.2014 р. до канцелярії суду від
представника Публічного акціонерного
товариства «ХДІ страхування» надійшла
скарга (вх. №06-24/602/14) на дії Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві та Відділу державної
виконавчої служби Солом'янського
районного управління юстиції у м.
Києві, в якій позивач просить суд
визнати бездіяльність державних
виконавців щодо невиконання наказів
господарського суду міста Києва.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 11.08.2014 р. справу прийнято до
провадження колегією суддів, розгляд
справи призначено на 03.09.2014 р.

03.09.2014 р. від Відділу державної
виконавчої служби Солом'янського
районного управління юстиції у м. Києві
надійшли пояснення на скаргу, в яких
державний виконавець вказував на те, що
здійснення ним виконавчих дій
відбувалося виключно з дотриманням
вимог Закону України «Про виконавче
провадження».

Розгляд скарги неодноразово
відкладався з незалежних від суду
обставин.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 20.10.2014 р. розгляд скарги
відкладено на 03.11.2014 р. у зв'язку із
неявкою представників відповідача та
державних виконавців.

В судове засідання представник
позивача з'явилася, надала пояснення по
суті спору, подану скаргу на
бездіяльність державних виконавців
підтримала та просила задовольнити
повністю.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, вимоги ухвал
суду не виконав, про причини неявки суд
не повідомив, хоча про час та місце
розгляду справи був належним чином
повідомлений, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення №31357610.

Державні виконавці в судове засідання
з'явилися, на виконання вимог ухвал
суду надали документи та пояснення по
суті скарги, проти задоволення скарги
заперечували.

Відповідно до ст. 89 Господарського
процесуального кодексу України суддя
за заявою сторони чи державного
виконавця роз'яснює рішення, ухвалу, не
змінюючи при цьому їх змісту, а також за
заявою сторони або за своєю
ініціативою виправляє допущені в
рішенні, ухвалі описки чи арифметичні
помилки, не зачіпаючи суті рішення.

При виготовленні рішення
господарського суду міста Києва від
28.10.2013 р. було допущено технічну описку
в організаційно-правовій формі
позивача, а саме: замість «Публічне
акціонерне товариство» було вказано
«Приватне акціонерне товариство», що
вподальшому потягло за собою допущення
вказаної технічної описки під час
складання процесуальних документів у
даній справі.

Враховуючи викладене, на підставі ст. 89
Господарського процесуального кодексу
України, допущена технічна описка в
організаційно-правовій формі позивача,
яка не змінює змісту процесуальних
документів у даній справі та не зачіпає
їх суті, підлягає виправленню.

Розглянувши скаргу, заслухавши
пояснення представників сторін,
всебічно і повно з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтуються скарга,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
значення для їх розгляду,
господарський суд міста Києва
встановив наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначаються Законом України
«Про виконавче провадження».

Статтею 19 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено, що
державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа:

1) за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення;

2) за заявою прокурора у випадках
представництва інтересів громадянина
або держави в суді;

3) у разі якщо виконавчий лист надійшов
від суду на підставі ухвали про надання
дозволу на примусове виконання рішення
іноземного суду в порядку,
встановленому законом;

4) в інших передбачених законом
випадках.

Частиною 2 ст. 25 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження. У постанові державний
виконавець вказує про необхідність
боржнику самостійно виконати рішення
у строк до семи днів з моменту
винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

21.01.2014 р. державним виконавцем Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження ВП
№41545525 по виконанню наказу
господарського суду міста Києва від
10.01.2014 р. у справі №5011-12/9756-2012 про
стягнення з ПАТ «АВАНТ-БАНК» на користь
ПАТ «ХДІ страхування» грошових коштів
у розмірі 5 914 799,94 грн.

Крім того, 03.02.2014 р. державним
виконавцем Відділу державної
виконавчої служби Солом'янського
районного управління юстиції у м. Києві
відкрито виконавче провадження ВП
№41825655 по виконанню наказу
господарського суду міста Києва від
10.01.2014 р. у справі №5011-12/9756-2012 про
стягнення з ПАТ «АВАНТ-БАНК» на користь
ПАТ «ХДІ страхування» грошових коштів
у розмірі 701 399,09 грн. та 13 831,32 дол. США.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний провести
виконавчі дії з виконання рішення
протягом шести місяців з дня винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження, а з виконання рішення
немайнового характеру - у двомісячний
строк.

Відповідно до статті 55 Конституції
України, права і свободи людини і
громадянина захищаються судом. Кожному
гарантується право на оскарження в
суді рішень, дій чи бездіяльності
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, посадових і
службових осіб.

Згідно зі статтею 124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.

Статтею 13 Закону України «Про
судоустрій та статус суддів»
передбачено обов'язковість виконання
судових рішень, невиконання судових
рішень тягне за собою
відповідальність, установлену законом.

Відповідно до статті 115 Господарського
процесуального кодексу України,
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому Законом України
«Про виконавче провадження».

Згідно зі статтею 1 вказаного Закону,
завершальною стадією судового
провадження є виконавче провадження,
тобто сукупність дій органів і
посадових осіб, визначених у цьому
Законі, що спрямовані на примусове
виконання рішень судів.

Відповідно до статті 4 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець є представником влади і
здійснює примусове виконання судових
рішень, постановлених іменем України,
та рішень інших органів (посадових
осіб), виконання яких покладено на
державну виконавчу службу, у порядку,
передбаченому законом.

За змістом ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

При розгляді скарги судом встановлено,
що виконавчі дії з виконання рішення
державний виконавець повинен вчинити
протягом шести місяців з дня винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження, тобто до 21.06.2014 р. (за
виконавчим провадженням ВП №41545525) та
до 03.08.2014 р. (за виконавчим провадженням
№41825655).

В той же час, ст. 30 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено, що
строк здійснення виконавчого
провадження не включає час відкладення
провадження виконавчих дій або
зупинення виконавчого провадження на
період проведення експертизи чи оцінки
майна, виготовлення технічної
документації на майно, реалізації
майна боржника, час перебування
виконавчого документа на виконанні в
адміністрації підприємства, установи
чи організації, фізичної особи,
фізичної особи - підприємця, які
здійснюють відрахування із заробітної
плати (заробітку), пенсії та інших
доходів боржника.

За змістом ч. 4 ст. 39 Закону України «Про
виконавче провадження» протягом
строку, на який виконавче провадження
зупинено, виконавчі дії не провадяться.
Накладений державним виконавцем арешт
на майно боржника, у тому числі на кошти
на рахунках і вкладах боржника у банках
та інших фінансових установах, не
знімається. У період зупинення
виконавчого провадження державний
виконавець має право звертатися до
суду в порядку, встановленому цим
Законом, а також вживати заходів щодо
розшуку боржника (його майна) або
перевірки його майнового стану.

Як вбачається із матеріалів справи,
постановами від 30.04.2014 р. та 11.04.2014 р.
були зупинені виконавчі провадження
ВП№41545525 та ВП№41825655 на підставі п. 1 ч. 1
ст. 38 Закону України «Про виконавче
провадження».

Таким чином, під час зупинення
виконавчих проваджень ВП№41545525 та
ВП№41825655 на підставі приписів ст. 38
Закону України «Про виконавче
провадження», виконавчі дії правомірно
не проводилися державними виконавцями.

Більш того, постановами від 20.06.2014 р.
спірні виконавчі провадження були
приєднані до зведеного виконавчого
провадження ВП№43773091, про що державним
виконавцем Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві було
винесено відповідні постанови.

Частиною 2 статті 30 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено, що
строк здійснення зведеного
виконавчого провадження обчислюється
з моменту приєднання до такого
провадження останнього виконавчого
документа.

Тобто, на момент звернення позивача до
суду із даною скаргою строк здійснення
виконавчих дій, передбачений приписами
статті 30 Закону України «Про виконавче
провадження» не закінчився.

Крім того, станом на момент розгляду
даної скарги в судовому засіданні в
матеріалах справи наявні докази, що
після виведення виконавчих проваджень
ВП№41545525 та ВП№41825655 із зведеного
ВП№43773091, постановами державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві вони
знову були приєднані до зведеного
виконавчого провадження ВП№44902418.

З урахуванням викладеного суд
приходить до висновку, що як на момент
подання даної скарги до суду, так і а
момент її розгляду в судовому
засіданні строк для вчинення
виконавчих дій з виконання наказів
господарського суду м. Києва від 10.01.2014
р. у справі №5011-12/9756-2012 не сплинув, а
відтак твердження позивача про
бездіяльність державних виконавців є
передчасною, а відтак скарга позивача в
цій частині задоволенню не підлягає.

Також скаржником заявлено вимогу про
зобов'язання Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві вчинити
виконавчі дії щодо виконання наказів
господарського суду міста Києва від
10.01.2014 р. у справі №5011-12/9756-2012.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо є рішення
господарського суду або іншого органу,
який в межах своєї компетенції вирішив
господарський спір між тими ж
сторонами, про той же предмет і з тих же
підстав.

В абзаці другому пункту 3 постанови
Пленуму Верховного Суду України від
26.12.2003 р. № 14 «Про практику розгляду
судами скарг на рішення, дії або
бездіяльність органів і посадових осіб
державної виконавчої служби та
звернень учасників виконавчого
провадження» зазначено, що у разі
відсутності спеціальної норми щодо
вирішення певних питань, які виникають
при розгляді скарг на дії або
бездіяльність посадових осіб
державної виконавчої служби, до заяв
(скарг, подань) учасників виконавчого
провадження мають застосовуватися,
зокрема, положення ГПК, якими
врегульовано аналогічні питання, в
тому числі розділу XI ГПК (у якому
вміщено і статтю 80 цього Кодексу).

Як вбачається із матеріалів справи,
ухвалою господарського суду міста
Києва від 03.11.2014 р. судом було
задоволено скаргу ПАТ «ХДІ
Стархування», в тому числі, в частині
зобов'язання Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві вчинити
виконавчі дії щодо виконання наказів
господарського суду міста Києва від
10.01.2014 р. у справі №5011-12/9756-2012.

При цьому, за змістом п. 12 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 23.03.2012 р. №9 «Про судове
рішення» ухвали господарських судів
набирають законної сили в день їх
винесення, якщо інше не передбачено
законом (зокрема, частинами п'ятою та
шостою статті 122-11 ГПК).

За таких обставин, провадження з
розгляду скарги ПАТ «Хді страхування»
в частині зобов'язання Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві вчинити виконавчі дії щодо
виконання наказів господарського суду
міста Києва від 10.01.2014 р. у справі
№5011-12/9756-2012 підлягає припиненню,
оскільки існує рішення господарського
суду міста Києва (ухвала), яке набрало
законної сили, з вирішення
господарського спору між тими ж
сторонами, про той же предмет і з тих же
підстав.

На підставі викладеного та керуючись п.
2 ч. 1 ст. 80, ст.ст. 86, 89, 1212 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Виправити описку в
організаційно-правовій формі позивача
та по всіх процесуальних документах у
даній справі вважати правильною назву
«Публічне акціонерне товариство «ХДІ
страхування».

2. Припинити провадження з розгляду
скарги Публічного акціонерного
товариства «ХДІ страхування» про
зобов'язання Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві вчинити
виконавчі дії щодо виконання наказів
господарського суду міста Києва від
10.01.2014 р. у справі №5011-12/9756-2012.

3. В іншій частині в задоволенні скарги
Публічного акціонерного товариства
«ХДІ страхування» на дії Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві та Відділу державної
виконавчої служби Солом'янського
районного управління юстиції у м. Києві
відмовити.

Головуючий суддя
В.П. Босий

Судді
О.В. Котков

К.В. Полякова