РІШЕННЯ

"30" жовтня 2014 р.Справа № 921/1073/14-г/4

Господарський суд Тернопільської
області

у складі судді Бурди Н.М.

Розглянув справу

за позовом ТОВ "ОТП ЛІЗИНГ", вул.
Жилянська, 43, м. Київ

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "МРІЯ ЦЕНТР", вул.
Незалежності, 68А, с. Васильківці
Гусятинського району Тернопільської
області

про розірвання договору фінансового
лізингу № 482-L від 01.08.2012р. та
зобов'язання повернути предмет
лізингу.

За участю представників сторін:

позивача: уповноважений Бабаєвський
Д.О., довіреність № б/н від 02.10.14 р.

відповідача: не з'явився

Суть справи:

В розпочатому судовому засіданні
представнику позивача процесуальні
права та обов'язки, передбачені ст. ст.
20, 22, 81-1 ГПК України, роз'яснено.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ОТП ЛІЗИНГ", м. Київ
звернулося до господарського суду
Тернопільської області з позовною
заявою до відповідача - Товариства з
обмеженою відповідальністю "МРІЯ
ЦЕНТР", с. Васильківці Гусятинського
району про розірвання договору
фінансового лізингу № 482-L від 01.08.2012р.
та зобов'язання повернути предмет
лізингу.

Одночасно із позовною заявою
Товариством з обмеженою
відповідальністю "ОТП Лізинг", м. Київ, в
порядку ст.ст. 66, 67 ГПК України подано
заяву без номера та дати за вх. №17542 від
01.10.2014р. про вжиття заходів до
забезпечення позову.

Ухвалою господарського суду від
06.10.2014р. заяву №б/н від б/д за вх.№17542 від
01.10.2014р. Товариства з обмеженою
відповідальністю "ОТП Лізинг" (м. Київ,
Жилянська, 43, ідентифікаційний код
35912126) про вжиття заходів до
забезпечення позову у справі
№921/1073/14-г/4 задоволено частково:
заборонено Товариству з обмеженою
відповідальністю "Мрія Центр " (вул.
Незалежності, 68 а, с. Васильківці
Гусятинського району Тернопільської
області, ідентифікаційний код 14040434)
вчиняти будь-які дії щодо
розпорядження предметами лізингу.

Представник позивача у судових
засіданнях позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, згідно супровідного
листа подав додаткові доказів по
справі: витяги з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців про знаходження
позивача і відповідача у ньому станом
на 20.10.2014р., докази надіслання на адресу
відповідача повідомлення вих. №2356/08
від 01.08.2014р., довідку за №031/2-2009 від
28.10.2014р.

Відповідач витребуваних судом
документів не надав, участь
уповноваженого представника в судових
засіданнях не забезпечив, 30 жовтня 2014р.
вдруге подав клопотання б/н від 30.10.2014р.
про відкладення розгляду справи у
зв'язку із хворобою представника.

Представник позивача в судовому
засіданні, яке відбулося 30.10.2014р.,
просив відмовити у задоволенні
клопотання про відкладення розгляду
справи.

Суд, розглянувши клопотання
представника відповідача про
відкладення розгляду справи, його
відхилив, оскільки:

- відповідно до ст. 77 ГПК України
господарський суд відкладає в межах
строків, встановлених статтею 69 цього
Кодексу, розгляд справи, коли за
якихось обставин спір не може бути
вирішено в даному засіданні. При цьому
зі змісту норми даної статті
вбачається, що питання чи
перешкоджають певні обставини
розгляду справи, вирішується судом
залежно від конкретних обставин
справи;

- сторонам були забезпечені рівні умови
для надання необхідних доказів. Проте,
відповідачем не надано витребуваних
судом доказів та не зазначено у
поданому клопотанні про можливість їх
надання в майбутньому;

- Господарський процесуальний кодекс
України не містить вимог щодо
відповідальних осіб, які можуть
представляти інтереси сторін в
господарському суді. Надання
повноважень на представництво
інтересів сторони в процесі не
обмежено будь-яким певним колом осіб, а
тому неможливість явки в судове
засідання конкретного представника, не
є правовою підставою для відкладення
розгляду справи.

Також, враховуючи, що явка сторін не
визнавалася судом обов'язковою,
поданих доказів є достатньо для
вирішення спору по суті, брати участь в
судовому засіданні є правом сторони,
передбаченим ст. 22 ГПК України,
процесуальні документи надсилалися
судом за юридичною адресою відповідача
та були отримані останнім, про що
свідчать рекомендовані повідомлення
про вручення поштового відправлення з
відмітками про одержання, тому, з
урахуванням приписів ч. 1 ст. 64 ГПК
України, п. 3.9.1. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26 грудня 2011 року №18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", п. 2 Інформаційного
листа Вищого господарського суду
України №01-08/140 від 15.03.2010р. "Про деякі
питання запобігання зловживанню
процесуальними правами в
господарському судочинстві"
господарський суд вважає, що
відповідач повідомлений про дату, час
та місце розгляду справи, відтак,
справа розглядається за наявними у ній
документами згідно ст. 75 ГПК України.

У відповідності до ст.77 ГПК України, та
в межах строків передбачених ст. 69 ГПК
України, розгляд справи відкладався на
30.10.2014р. з підстав, викладених у
протоколі (формулярі) судових засідань
від 23.10.2014р. та ухвалі про відкладення
розгляду справи від 23.10.2014р.

Технічна фіксація (звукозапис)
судового процесу у відповідності до ст.
81-1 ГПК України не здійснювалась за
відсутності відповідного клопотання
представника позивача.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення та доводи
представника позивача, господарським
судом встановлено наступне:

- відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу
України цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки;

- 01 серпня 2012р. між Товариством з
обмеженою відповідальністю "ОТП
ЛІЗИНГ" (надалі - Лізингодавець) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "МРІЯ ЦЕНТР" укладено
договір фінансового лізингу №482-L
(надалі Договір), згідно з умовами якого
Лізинодавець на підставі договору
купівлі-продажу (поставки) (надалі
Договір купівлі-продажу)
зобов'язується набути у власність
Лізингодавця і передати на умовах
фінансового лізингу у тимчасове
володіння та користування майно
(надалі - Предмет лізингу), наведене у
специфікації (Додаток 1 до Договору)
(надалі - Специфікація), а
Лізингоодержувач зобов'язується
прийняти Предмет лізингу та сплачувати
лізингові платежі та інші платежі
згідно з умовами Договору (п. 1.1
Договору);

- строк користування
Лізингоодержувачем Предметом лізингу
складається з періодів (місяців)
лізингу згідно з Графіком сплати
лізингових платежів (Додаток 2 до
Договору) (надалі - Графік) та
починається з дати підписання
Сторонами акту приймання-передачі
Предмета лізингу (надалі - Акт
приймання-передачі) за формою,
встановленою Лізингодавцем (п. 1.2
Договору);

- загальна вартість Предмета лізингу на
момент укладення Договору
зазначається в Специфікації (Додаток 1)
до Договору (п. 1.7 Договору);

- приймання Лізингоодержувачем
Предмета лізингу в лізинг оформляється
шляхом складання Акту
приймання-передачі, що підтверджує
якість, комплектність, справність,
належний стан Предмета лізингу і
відповідність Предмета лізингу
техніко-економічним показникам,
встановленим Лізингоодержувачем
умовам і специфікаціям, та умовам
Договору. Акт приймання - передачі
підписується повноважними
представниками Сторін і скріплюється
печатками Сторін згідно з вимогами
законодавства України. Передача
Предмета лізингу Лізингоодержувачу у
володіння та користування у будь-якому
випадку відбувається не раніше дати
фактичного отримання Предмета лізингу
від відповідного Продавця Предмета
лізингу (п. 3.1 Договору);

- лізингові платежі складаються з
авансового лізингового платежу, який
включає суму, яка відшкодовує
(компенсує) частину вартості предмета
лізингу, а також чергових лізингових
платежів, кожен з яких включає: суму,
яка відшкодовує (компенсує) частину
вартості предмета лізингу та
винагороду Лізингодавця у зв'язку з
передачею у лізинг Предмета лізингу (п.
6.2. Договору);

- складові лізингових платежів, їх суми
та дати платежів визначені в Графіку
згідно з Додатком 2 до Договору, який є
його невід'ємною частиною (п. 6.3.
Договору);

- Лізингодавець може письмово
повідомляти Лізнгоодержувача про суми
лізингових платежів. Водночас,
неотримання таких рахунків
Відповідачем не звільняє його від
обов'язку сплачувати лізингові платежі
згідно з Договором (п.п. 6.11 - 6.12.
Договору);

- відповідно до п.п. 7.1.1. п.7.1. Договору
фінансового лізингу, якщо Відповідач
не сплатив лізинговий платіж або інші
платежі (частково або в повному обсязі)
за Договором та прострочення сплати
становить більше 30 (тридцяти)
календарних днів з дня настання строку
платежу, то така подія вважається
істотним порушенням умов Договору, що
надає можливості Лізингодавцю
розірвати договір та вимагати
погашення всієї заборгованості по
будь-яким платежам за Договором та
повернення Предмета лізингу (п.п. «а» п.
7.2. Договору);

- при цьому, зі змісту п.п. «д» п. 7.2. та п.
11.4 Договору вбачається, що у випадку
розірвання договору та повернення
предмету лізингу, усі раніше сплачені
лізингові платежі поверненню не
підлягають;

- згідно з п.п. «д» п. 4.17. Договору у разі
дострокового припинення дії Договору
та прийняття Позивачем рішення про
повернення або вилучення Предмета
лізингу, Відповідач зобов'язується
повернути Предмет лізингу з усіма його
складовими частинами, обладнання,
документи та інші приналежності,
отримані згідно з Актом
приймання-передачі, в придатному для
експлуатації стані;

Обов'язок Відповідача
(Лізингоодержувача) повернути Предмет
лізингу у випадку порушення
зобов'язання за Договором фінансового
лізингу передбачений і п. п. 1.З., 11.1.
Договору.

Відповідно до п. 11.1. Договору договір
може бути розірваний за письмовою
згодою Сторін та в односторонньому
порядку, передбаченому Договором. При
цьому Лізингоодержувач зобов'язаний
повернути Предмет лізингу протягом 10
(десяти) робочих днів з дня припинення
(розірвання) цього Договору будь-яким
чином та сплатити належні за Договором
платежі на дату припинення чи
розірвання Договору та на дату
повернення Предмета лізингу.

- у п.п. 11.2.2. п. 11.2. Договору Сторони
дійшли згоди про те, що він (Договір)
може бути достроково розірваний
Лізингодавцем в односторонньому
порядку шляхом направлення
відповідного письмового повідомлення
Лізингоодержувачу у випадку, якщо
Відповідач (Лізингоодержувач) не
сплатив лізинговий платіж (частково
або в повному обсязі) та прострочення
сплати становить більше 30 (тридцяти)
календарних днів з дня настання строку
платежу, встановленого в Договорі;

- документом, що підтверджує розірвання
Договору, є рекомендований або цінний
лист Лізингодавця. Договір вважається
розірваним з дати, зазначеної в такому
листі Лізингодавця (п. 11.4. Договору);

При цьому Сторони домовились, що
необхідним та достатнім доказом
надіслання письмового повідомлення
Сторонами одна одній є повідомлення
про відправлення з відміткою Сторони,
якій надсилалось повідомлення про
отримання, або відміткою поштовою
служби про відмову від прийняття
рекомендованого чи цінного листа або
закінчення терміну зберігання.
Рекомендовані (цінні) листи
надсилаються на адресу, зазначену в
цьому Договорі, або надану Стороною у
випадку зміни її місцезнаходження (п.
8.14. Договору).

Також Сторонами Договору 12.06.2013р. було
укладено Додаткову угоду до договору
фінансового лізингу № 482-L від 01.08.2012р.,
27.08.2012р. - Додаткову угоду №1, 27.08.2012р. -
Додаткову угоду №2 та Додаток 1 до
Додаткової угоди №2 від 27.08.2012р. , яким
внесено зміни у графік сплати
лізингових платежів.

На виконання умов Договору 27.08.2012р.
Сторонами підписано акт
приймання-передачі до договору
фінансового лізингу № 482-L , згідно з
умовами якого Лізингодавець передав, а
Лізингоодержувач отримав Предмет
лізингу, визначений у Специфікації, як
невід'ємному Додатку до Договору №1, а
саме:

- напівпричіп BODEX, виробництва компанії
BODEX, 2008 р.в., країна виробник - Польща, №
шасі SU90333GH8SBU1760; № шасі SU90333GH8SBU1736; № шасі
SU90333GH8SBU1741;№ шасі SU90333GH8SBU1742; № шасі
SU90333GH8SBU1735 - 5 шт.;

- напівпричіп-цистерна КОТТЕ STN 30, 2010
р.в., виробництва компанії Kotte Landtechnik,
країна виробник - Німеччина, № шасі
WKVDAN4; № шасі WKVDAN5 - 2 шт.;

- напівпричіп-цистерна КОТТЕ STN 30, 2010 р.
в., виробництва компанії Kotte Landtechnik,
Німеччина, № шасі WKVDAN1 - 1 шт.;

- напівпричіп-цистерна КОТТЕ STN 30,
2010 р.в., виробництва компанії Kotte Landtechnik,
Німеччина, № шасі WKVDAN6 - 1 шт.

Отже, Відповідач у встановленому
Договором фінансового лізингу порядку
підтвердив фактичне приймання
вищезазначеного Предмету лізингу в
стані та комплектності відповідно до
Специфікації, підтвердив право
власності Лізингодавця на Предмет
лізингу, а також факт набуття ним права
володіння та користування Предметом
лізингу.

Однак, матеріали справи свідчать, що
відповідач в порушення умов Договору
фінансового лізингу щодо порядку та
строків оплати лізингових платежів, за
період з 25 квітня 2014 року по 25 липень 2014
року не здійснив жодного платежу, у
зв'язку з чим станом на 03.09.2014р. виникла
заборгованість в сумі 390720 грн 81 коп.

01.08.2014р. позивачем в порядку,
передбаченому умовами договору
фінансового лізингу № 482-L від 01.08.2012р.,
на адресу відповідача надіслано
письмове повідомлення за №2356/08 про
розірвання з 10.08.2014р. даного договору
та вимогою повернути Предмет лізингу
позивачу протягом 10 робочих днів з дня
припинення (розірвання) Договору, а
також долученими до нього рахунками
№25251 від 22.04.2014р. №26598 від 21.05.2014р., №28337
від 23.06.2014р. щодо сплати прострочених
лізингових платежів, відповідь на яке
ТзОВ "МРІЯ ЦЕНТР" не надало,
заборгованість не погасило, предмет
лізингу не повернуло.

Таким чином, з вищевикладеного
вбачається, що у позасудовому порядку
досягти згоди щодо оплати лізингових
платежів сторонам не вдалося, що стало
підставою для звернення позивача до
господарського суду з позовом до ТзОВ "
МРІЯ ЦЕНТР " про розірвання договору
фінансового лізингу № 482-L від 01.08.2012р.
та зобов'язання повернути предмет
лізингу.

Оцінивши зібрані у справу докази та
дослідивши норми чинного
законодавства, що регулюють
розглядувані правовідносини, суд
прийшов до висновку, що позов підлягає
до задоволення, з огляду на таке:

- згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. ст. 11, 629
Цивільного кодексу України договір є
однією з підстав виникнення
зобов'язань та є обов'язковим для
виконання сторонами.

Статтею 1 Закону України "Про
фінансовий лізинг" від 16 грудня 1997 року
№ 723/97 (далі - Закон № 723/97) визначено, що
відносини, що виникають у зв'язку з
договором фінансового лізингу,
регулюються положеннями Цивільного
кодексу України про лізинг, найм
(оренду), купівлю-продаж, поставку з
урахуванням особливостей, що
встановлюються цим Законом.

Фінансовий лізинг (далі -
лізинг) - це вид цивільно-правових
відносин, що виникають із договору
фінансового лізингу. За договором
фінансового лізингу (далі - договір
лізингу) лізингодавець зобов'язується
набути у власність річ у продавця
(постачальника) відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов і передати
її у користування
лізингоодержувачу на визначений
строк не менше одного року за
встановлену плату (лізингові платежі).

Згідно зі статтею 11 Закону № 723/97
на лізингоодержувача покладено
обов'язок своєчасно сплачувати
лізингові платежі.

За приписами ст.ст. 525, 526
Цивільного кодексу України та ст. 193
Господарського кодексу України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору, вимог
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 16 Закону № 723/97
сплата лізингових платежів
здійснюється в порядку, встановленому
договором.

Так, долученими до справи
доказами, а саме: розрахунком розміру
простроченої заборгованості за період
з 25.04.2014р. по 25.07.2014р., довідкою
Святошинського відділення АТ "ОТП Банк"
за вих. №031/2-2009 від 28.10.2014р.,
підтверджується факт порушення
відповідачем строків сплати
лізингових платежів, передбачених
умовами договору фінансового лізингу
№ 482-L від 01.08.2012р. та Графіком сплати
лізингових платежів (як невід'ємного
Додатку №2 Договору).

У відповідності до п.п. 7.1.1. п.7.1.
Договору не сплата лізингових
платежів, якщо таке прострочення
сплати становить більше 30 (тридцяти)
календарних днів з дня настання строку
платежу, вважається істотним
порушенням умов Договору, що надає
можливості лізингодавцю розірвати
договір та вимагати повернення
Предмета лізингу (п. 7.2. Договору).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 651 ЦК
України зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом. Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

З наведених норм вбачається, що договір
може бути розірваний двома способами:
позасудовим та судовим.

Припинення правовідношення, як один із
способів захисту цивільних прав, може
бути пов'язаний з необхідністю змінити
чи припинити існуюче правовідношення,
наприклад, у зв'язку з порушенням його
однією зі сторін (ст. ст. 651, 652 ЦК
України). Зокрема, ця вимога може
міститись у позовній заяві про
розірвання договору у зв'язку з
невиконанням або неналежним його
виконанням іншою стороною.

Матеріали справи свідчать, що позивач
скористався наданим йому згідно з
умовами договору фінансового лізингу
№ 482-L від 01.08.2012р. правом на його
(договору) розірвання у позасудовому
порядку шляхом звернення до ТзОВ "Мрія
Центр" з письмовим повідомленням за
№2356/08 від 01.08.2014р. про розірвання з
10.08.2014р. даного договору та вимогою
повернути Предмет лізингу позивачу
протягом 10 робочих днів з дня
припинення (розірвання) Договору,
надісланою на адресу відповідача, а
саме: вул. Незалежності, буд. 68 А, с.
Васильківці, Гусятинський район,
Тернопільська область, що
підтверджується описом вкладення у
цінний лист Ф.107 від 03.08.2014р., повернутою
поштовим відділенням 17.09.2014р.
відправнику по причині: "По закінченню
терміну зберігання". З огляду на
зазначене, суд вважає, що лізингодавцем
дотримано вимоги п. п. 8.14 та 11.4 Договору,
які регулюють порядок надіслання
лізингодавцем вимоги про припинення
(розірвання) Договору.

Водночас, суд зазначає, що відмова
сторони від договору лізингу,
передбачена ст.ст. 7, 10 Закону України
"Про фінансовий лізинг", є правом, а не
обов'язком сторони, яке може бути
реалізоване в позасудовому порядку.
Наявність зазначеного права та його
використання не є перешкодою для
звернення сторони до суду з вимогою про
розірвання договору в судовому
порядку.

Крім того, відповідно до рішення
Конституційного Суду України від
09.07.2002р. № 15-рп/2002 право особи на
звернення до суду за вирішенням спору
не може бути обмежене законом, іншими
нормативно-правовими актами.
Встановлення законом або договором
досудового врегулювання спору за
волевиявленням суб`єктів
правовідносин не є обмеженням
юрисдикції судів і права на судовий
захист.

З урахуванням викладеного, суд дійшов
висновку про те, що у зв'язку із
систематичною несплатою лізингових
платежів в розмірі та у спосіб,
визначених у договорі фінансового
лізингу № 482-L від 01.08.2012р., укладеному
між Товариством з обмеженою
відповідальністю "ОТП ЛІЗИНГ" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "МРІЯ ЦЕНТР",
відповідач істотно порушував умови
Договору, а тому вимога про його
розірвання є обґрунтованою,
підтверджується матеріалами справи та
підлягає до задоволення.

Похідна вимога позивача про
витребування у відповідача майна також
підлягає задоволенню, виходячи з
приписів ст. 10 Закону України "Про
фінансовий лізинг" та ст. 651, 653
Цивільного кодексу України, якими
передбачено право вимагати повернення
предмета лізингу в разі невиконання
(прострочення виконання) грошових
зобов'язань лізингоодержувачем за
договором лізингу та його розірвання.

Судовий збір згідно ст. 49 ГПК України та
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
21.02.2013р. №7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України" (в
редакції від 10.07.2014р.) покладається на
відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський
суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Розірвати договір фінансового
лізингу №482-L від 01.08.2012р., укладений між
Товариством з обмеженою
відповідальністю "ОТП ЛІЗИНГ" , вул.
Жилянська, 43, м. Київ, ідент. код 35912126 та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "МРІЯ ЦЕНТР", вул.
Незалежності, 68А, с. Васильківці
Гусятинського району Тернопільської
області , ідент. код 14040434.

3. Зобов'язати Товариство з обмеженою
відповідальністю "МРІЯ ЦЕНТР", вул.
Незалежності, 68А, с. Васильківці
Гусятинського району Тернопільської
області , ідент. код 14040434 повернути
Товариству з обмеженою
відповідальністю "ОТП ЛІЗИНГ" , вул.
Жилянська, 43, м. Київ, ідент. код 35912126
предмет лізингу, а саме:

- напівпричіп BODEX, виробництва компанії
BODEX, 2008 р.в., країна виробник - Польща, №
шасі SU90333GH8SBU1760; № шасі SU90333GH8SBU1736; № шасі
SU90333GH8SBU1741;№ шасі SU90333GH8SBU1742; № шасі
SU90333GH8SBU1735 - 5 шт.;

- напівпричіп-цистерна КОТТЕ STN 30, 2010
р.в., виробництва компанії Kotte Landtechnik,
країна виробник - Німеччина, № шасі
WKVDAN4; № шасі WKVDAN5 - 2 шт.;

- напівпричіп-цистерна КОТТЕ STN 30, 2010 р.
в., виробництва компанії Kotte Landtechnik,
Німеччина, № шасі WKVDAN1 - 1 шт.;

- напівпричіп-цистерна КОТТЕ STN 30,
2010 р.в., виробництва компанії Kotte Landtechnik,
Німеччина, № шасі WKVDAN6 - 1 шт.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "МРІЯ ЦЕНТР", вул.
Незалежності, 68А, с. Васильківці
Гусятинського району Тернопільської
області , ідент. код 14040434 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ОТП ЛІЗИНГ" , вул.
Жилянська, 43, м. Київ, ідент. код 35912126 - 74
298 (сімдесят чотири тисячі двісті
дев'яносто вісім) грн 00 коп. в
повернення сплаченого судового збору.

Наказ видати після вступу рішення у
законну силу.

На рішення господарського суду, яке не
набрало законної сили, сторони у
справі, прокурор, треті особи, особи,
які не брали участь у справі, якщо
господарський суд вирішив питання про
їх права та обов'язки, мають право
подати апеляційну скаргу через
місцевий господарський суд, який
розглянув справу.

Повне рішення складено 06.11.2014р.

Суддя
Н.М. Бурда