м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

Справа № 910/14215/14 03.11.14

За позовомПриватного підприємства
«СЕБ-Фармація»доТовариства з
обмеженою відповідальністю
«Житло-Буд»за участю третіх осіб, які
не заявляють самостійних вимог на
предмет спору, на сторонівідповідача1.
Київського національного університету
культури і мистецтв 2. Департаменту
економіки та інвестицій виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) 3. Департаменту
містобудування та архітектури
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації)простягнення 1,00
грн.Головуючий суддя Босий В.П.

Судді: Івченко А.М.

Селівон А.М.

Представники сторін: позивача:не
з'явивсявідповідача:Воробій І.В.від
третьої особи 1:не з'явивсявід третьої
особи 2:не з'явивсявід третьої особи 3:не
з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство «СЕБ-Фармація»
звернулося до господарського суду
міста Києва з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Житло-Буд» про стягнення 204 603,83
грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у
зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем зобов'язань за договором
купівлі-продажу майнових прав №29-Щ/НП
від 14.02.2013 р., позивачем заявлено вимогу
про стягнення з нього вартості
будівельних робіт, матеріалів,
обладнання у розмірі 120 453,83 грн., а також
зайво сплачені кошти за додаткову
площу у розмірі 84 150,00 грн.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 17.07.2014 р. порушено провадження
у справі та призначено її до розгляду
на 11.08.2014 р.

11.08.2014 р. представником позивача до
канцелярії суду подано заяву про
збільшення розміру позовних вимог №180,
в якій позивач просив суд додатково до
позовних вимог стягнути з відповідача
вартість витрат з придбання
електростанції у розмірі 6 662,93 грн., а
також витрат на бензин у розмірі 1 396,41
грн., які він поніс у зв'язку з
відключенням електроенергії у
нежитловому приміщенні позивача. Крім
того, позивач просив суд зобов'язати
відповідача підключити самовільно
відключене електропостачання.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 11.08.2014 р. залучено до участі у
справі в якості третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача -
Київський національний університет
культури і мистецтв, Департамент
економіки та інвестицій виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) та Департамент
містобудування та архітектури
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації), розгляд справи
відкладено на 03.09.2014 р.

03.09.2014 р. від представника позивача
надійшла заява про збільшення розміру
позовних вимог, в якій позивач просив
суд окрім раніше заявлених витрат
стягнути з відповідача додатково
витрати на бензин у розмірі 800,74 грн.,
витрати на придбання та монтаж
протипожежних дверей у розмірі 21 108,00
грн., вартість міні електростанції у
розмірі 10 980,00 грн., а також вартість
послуг адвоката у розмірі 10 000,00 грн.
Крім того, позивач просив суд
зобов'язати відповідача поновити
електропостачання нежитлового
приміщення за адресою: м. Київ, вул.
Щорса, 36, прим. 2-б, а також знести
перегородки, встановлені в двох дверях
у такому приміщенні.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 03.09.2014 р. розгляд справи
відкладено на 29.09.2014 р.

24.09.2014 р. представником позивача до
господарського суду міста Києва подано
заяву про забезпечення позову, в якій
позивач просив суд вжити заходи до
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на належні відповідачу грошові
кошти в межах суми стягнення у розмірі
255 551,91 грн.

Приписами ст. 66 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що господарський суд за
заявою сторони має право вжити заходів
до забезпечення позову. Забезпечення
позову допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

Відповідно до п. 1 постанови пленуму
Вищого господарського суду України,
від 26.12.2011, № 16 «Про деякі питання
практики застосування заходів до
забезпечення позову» особа, яка подала
заяву про забезпечення позову, повинна
обґрунтувати причини звернення із
заявою про забезпечення позову. З цією
метою та з урахуванням загальних вимог,
передбачених статтею 33 ГПК,
обов'язковим є подання доказів
наявності фактичних обставин, з якими
пов'язується застосування певного
заходу до забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для
забезпечення позову є підтверджена
доказами наявність фактичних обставин,
з якими пов'язується застосування
певного виду забезпечення позову. Про
такі обставини може свідчити вчинення
відповідачем дій, спрямованих на
ухилення від виконання зобов'язання
після пред'явлення вимоги чи подання
позову до суду (реалізація майна чи
підготовчі дії до його реалізації,
витрачання коштів не для здійснення
розрахунків з позивачем, укладення
договорів поруки чи застави за
наявності невиконаного спірного
зобов'язання тощо).

Згідно п. 3 вказаної Постанови, умовою
застосування заходів до забезпечення
позову за вимогами майнового характеру
є достатньо обґрунтоване припущення,
що майно (в тому числі грошові суми,
цінні папери тощо), яке є у відповідача
на момент пред'явлення позову до нього,
може зникнути, зменшитись за кількістю
або погіршитись за якістю на момент
виконання рішення.

Отже, питання задоволення заяви
сторони у справі про застосування
заходів до забезпечення позову
вирішується судом в кожному
конкретному випадку виходячи з
характеру обставин справи, що
дозволяють зробити припущення про
утруднення чи унеможливлення
виконання рішення суду у випадку
невжиття заходів забезпечення позову.

В той же час, в порушення
вищезазначених вимог процесуального
законодавства клопотання позивача про
вжиття заходів до забезпечення позову,
не містить мотивів та посилань на
докази, на підставі яких суд може дійти
висновку щодо розумності,
обґрунтованості і адекватності вимог
заявника стосовно забезпечення позову
та імовірність утруднення виконання
рішення господарського суду в разі
невжиття таких заходів.

З урахуванням вищевикладеного, суд
приходить до висновку, про
недоведеність поданої заяви, а тому
відмовляє в її задоволенні.

26.09.2014 р. представником позивача до
канцелярії суду подано заяву про
уточнення позовних вимог, в якій
позивач просив суд додатково до
заявлених позовних вимог стягнути з
відповідача вартість проведення
електротехнічної експертизи у розмірі
2 500,00 грн., а також зобов'язати
відповідача вчинити необхідні дії для
присвоєння поштової адреси будівлі по
вул. Щорса, 36 в м. Києві.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 29.09.2014 р. вирішено здійснювати
розгляд справи № 910/14215/14 колегіально у
складі трьох суддів.

Розпорядженням в.о. Голови
господарського суду міста Києва від
29.09.2014 р. для здійснення колегіального
розгляду справи визначено наступних
суддів: Босий В.П. (головуючий), судді
Бойко Р.В., Івченко А.М.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 29.09.2014 р. справу прийнято до
провадження колегією суддів та
призначено її до розгляду на 15.10.2014 р.

15.10.2014 р. від представника позивача
надійшла заява про зменшення розміру
позовних вимог, в якій позивач просив
суд зменшити позовні вимоги та
стягнути з відповідача грошові кошти у
розмірі 1,00 грн. Вказана заява
приймається суд та подальший розгляд
здійснюється з її урахуванням та
формуванням нової ціни позову.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 15.10.2014 р. розгляд справи
відкладено на 03.11.2014 р. у зв'язку із
неявкою в судове засідання
представників сторін та третіх осіб.

Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 03.11.2014 р. справу
передано для розгляду колегії суддів у
складі: Босий В.П. (головуючий), судді
Селівон А.М., Івченко А.М., у зв'язку з із
закінченням строку повноважень у судді
Бойко Р.В.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 03.11.2014 р. справу прийнято до
провадження колегією суддів.

В судове засідання представники
позивача та третіх осіб не з'явилися,
про причини неявки суд не повідомили,
хоча про час та місце розгляду справи
були належним чином повідомлені, що
підтверджується платіжними
дорученнями №31356907, №31356893, № 31356885 та
№31356877 відповідно.

Представник відповідача в судове
засідання з'явилася, надала пояснення
по суті спору.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України
сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Судом визнано обов'язковою явку
позивача, що знайшло своє відображення
в ухвалах суду від 03.09.2014 р., 29.09.2014 р. та
15.10.2014 р.

Згідно із ч. 1 ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд відкладає в межах
строків, встановлених статтею 69 цього
кодексу, розгляд справи, коли за
якихось обставин спір не може бути
вирішено в даному засіданні. Такими
обставинами, зокрема, є: нез'явлення в
засідання представників сторін, інших
учасників судового процесу; неподання
витребуваних доказів.

Неявка представника позивача в судові
засідання перешкоджає з'ясуванню судом
всіх обставин справи, всебічному та
об'єктивному дослідженню
правомірності позовних вимог по справі
та прийняттю правильного і
обґрунтованого рішення в межах
встановлених процесуальних строків.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 81
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд залишає
позов без розгляду, якщо позивач без
поважних причин не подав витребувані
господарським судом матеріали,
необхідні для вирішення спору, або
представник позивача не з'явився на
виклик у засідання господарського суду
і його нез'явлення перешкоджає
вирішенню спору.

Згідно із абз. 1 п. 3.9.3 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 р. №18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» у разі нез'явлення
без поважних причин або без
повідомлення причин в засідання
господарського суду представника
позивача, якщо його присутність було
визнано обов'язковою, суддя вправі
притягти позивача до відповідальності,
встановленої п. 5 ст. 83 Господарського
процесуального кодексу України, або
залишити позов без розгляду (п. 5 ст. 81
Господарського процесуального кодексу
України), або вжити обох цих заходів
одночасно, а також винести окрему
ухвалу, як це передбачено ч. 1 ст. 90
Господарського процесуального кодексу
України.

З огляду на викладене, у зв'язку з тим,
що позивач без поважних причин втретє
не направив свого представника в
засідання господарського суду, що
перешкоджає його вирішенню, позов
підлягає залишенню без розгляду на
підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського
процесуального кодексу України.

Залишення позовної заяви без розгляду
не перешкоджає повторному зверненню з
нею до господарського суду в
загальному порядку.

Стосовно повернення на користь
позивача суми судового збору суд
відзначає наступне.

Частиною 2 ст. 44 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що розмір судового збору,
порядок його сплати, повернення і
звільнення від сплати встановлюються
законом.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про
судовий збір» ставки судового збору
встановлюються у таких розмірах за
подання до господарського суду
позовної заяви майнового характеру 2
відсотки ціни позову, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат.

Розмір судового збору, який сплатив
позивач за подачу позовної заяви
становить 6 710,24 грн., в той час як
виходячи з формування нової ціни
позову повинен був сплатити 1 827,00 грн.
(мінімальний розмір судового збору за
подання заяви майнового характеру).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону
України «Про судовий збір» сплачена
сума судового збору повертається за
ухвалою суду в разі зменшення розміру
позовних вимог або внесення судового
збору в більшому розмірі, ніж
встановлено законом.

За таких обставин, підставою для
повернення сплаченого судового збору є
зменшення розміру позовних вимог, а
тому судовий збір у розмірі 4 883,24 грн.
підлягає поверненню позивачу з
Державного бюджету України.

Керуючись ч. 2 ст. 44, п. 5 ч. 1 ст. 81, ст. 86
Господарського процесуального кодексу
України, п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про
судовий збір», господарський суд міста
Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Позов Приватного підприємства
«СЕБ-Фармація» залишити без розгляду.

2. Повернути Приватному підприємству
«СЕБ-Фармація» (02090, м. Київ, вул.
Академіка Бутлерова, 2;
ідентифікаційний код 21577761) з
Державного бюджету України 4 883 (чотири
тисячі вісімсот вісімдесят три) грн. 24
коп. судового збору, сплаченого за
платіжними дорученнями №21185 від 06.06.2014
р., №21484 від 24.07.2014 р., №21527 від 29.07.2014 р. та
№21801 від 02.09.2014 р., що знаходяться в
матеріалах справи №910/14215/14 (2014 р.)
господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя
В.П. Босий

Судді
А.М. Івченко

А.М. Селівон