м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 910/19815/14 20.10.14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Енергомашкомплект"

до 1) Державної служби
інтелектуальної власності України

2) Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Енергомашкомплект-Донбас"

про визнання недійсним
свідоцтва України на знак для товарів
та послуг

Суддя Гумега О.В.

Представники:

від позивача: Преснякова І.В. за
довіреністю б/н від 26.09.2014 р.

від відповідача-1: Саламов О. В. за
довіреністю № 2-8/3902 від 23.05.2013 р.

від відповідача-2: Рудницька О. І. за
довіреністю б/н від 11.03.2014 р.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Енергомашкомплект"
(позивач) звернулось до Господарського
суду міста Києва з позовом до Державної
служби інтелектуальної власності
України (відповідач-1), Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Енергомашкомплект-Донбас"
(відповідач-2) про визнання недійсним
свідоцтва України № 165433 на знак для
товарів та послуг.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 19.09.2014 р. порушено провадження
у справі № 910/19815/14 та призначено
розгляд справи на 06.10.2014 р. об 11:20 год.

30.09.2014 р. через відділ діловодства суду
від представника відповідача-2
надійшло клопотання про направлення
процесуальних документів за вказаною
адресою.

03.10.2014 р. через відділ діловодства суду
від представника відповідача-2
надійшло клопотання про відкладення
розгляду справи та надання більш
тривалого строку для підготовки
відзиву та виконання вимог ухвали суду
від 19.09.2014 р.

В судове засідання, призначене на 06.10.2014
р., представники позивача та
відповідача-1 з'явилися.

Представник відповідача-2 в судове
засідання 06.10.2014 р. не з'явився, вимоги
ухвали суду від 19.09.2014 р. не виконав, про
час та місце судового розгляду був
повідомлений належним чином.

Представник позивача в судовому
засіданні, призначеному на 06.10.2014 р.,
подав клопотання про призначення
судової експертизи у сфері
інтелектуальної власності щодо
свідоцтва України № 165433 на знак для
товарів та послуг.

Клопотання залучене до матеріалів
справи та передане до відділу
діловодства суду для реєстрації.

Представник позивача в судовому
засіданні, призначеному на 06.10.2014 р.,
подав письмові пояснення на виконання
вимог ухвали суду від 19.09.2014 р. На
підтвердження правової позиції,
викладеної у поясненнях, позивач надав
суду докази, які просив долучити до
матеріалів справи.

Пояснення разом з доданими до них
документами залучені судом до
матеріалів справи та передані до
відділу діловодства суду для
реєстрації.

Представник відповідача-1 в судовому
засіданні, призначеному на 06.10.2014 р.,
подав клопотання про долучення виписки
з Державного реєстру свідоцтв України
на знаки для товарів і послуг відносно
свідоцтва № 165433 станом на 01.10.2014 р. та
копій матеріалів заявки № m201115431 до
матеріалів справи.

Клопотання судом задоволене та
передане до відділу діловодства суду
для реєстрації.

В судовому засіданні, призначеному на
06.10.2014 р., здійснювався розгляд
клопотання відповідача-2 про
відкладення розгляду справи, поданого
03.10.2014 р. через відділ діловодства суду.

Клопотання судом відхилено як
безпідставне.

Представник позивача в судовому
засіданні, призначеному на 01.09.2014 р.,
надав усні пояснення по суті заявлених
позовних вимог, позов підтримав з
урахуванням пояснень, поданих 06.10.2014 р.
в судовому засіданні.

Представник відповідача-1 в судовому
засіданні 06.10.2014 р. заперечував проти
заявлених позовних вимог та просив суд
відмовити позивачу в задоволенні
позову.

Відповідно до ст. 41 ГПК України, для
роз'яснення питань, що виникають при
вирішенні господарського спору і
потребують спеціальних знань,
господарський суд призначає судову
експертизу. Учасники судового процесу
мають право пропонувати
господарському суду питання, які мають
бути роз'яснені судовим експертом.

За таких обставин, суд прийшов до
висновку про необхідність призначення
у справі судової експертизи та
забезпечити сторонам можливість
надати суду питання, які, на їх думку,
необхідно поставити на вирішення
судового експерта.

Відповідно до п. 1, 2 ч.1 ст. 77 ГПК України
господарський суд відкладає в межах
строків, встановлених ст. 69 ГПК України,
розгляд справи у разі нез'явлення в
засідання представників сторін та
неподання витребуваних доказів. Про
відкладення розгляду справи
виноситься ухвала, в якій вказуються
час і місце проведення наступного
засідання.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 77 ГПК
України та необхідність призначення у
справі судової експертизи, суд дійшов
висновку про неможливість вирішення
справи по суті в судовому засіданні,
призначеному на 06.10.2014 р.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 06.10.14 року відкладено розгляд
справи на 20.10.2014 о 12:50 год. та надано
можливість сторонам запропонувати
суду перелік питань, які, на їх думку,
необхідно поставити на вирішення
судового експерта.

20.10.2014 року позивач через відділ
діловодства суду звернувся до суду з
заявою про забезпечення позову.

20.10.2014 року відповідач-2 через відділ
діловодства суду надав письмові
пояснення на виконання вимог ухвали
Господарського суду міста Києва від
19.09.2014 року.

20.10.2014 року відповідач-2 через відділ
діловодства суду звернувся до суду з
клопотанням щодо питань, які
необхідно поставити на вирішення
судового експерта.

20.10.2014 року відповідач-2 через відділ
діловодства суду надав відзив на
позовну заяву.

В судове засідання, призначене на
20.10.2014 року, з'явилися представники
сторін.

В судовому засіданні, призначеному
на 20.10.2014 року, письмові пояснення та
відзив, подані відповідачем-2 через
відділ діловодства суду, долучені до
матеріалів справи.

В судовому засіданні, призначеному
на 20.10.2014 року, позивач звернувся до
суду з заявою про долучення доказів
до матеріалів справи. Заява позивача
судом задоволена та передана до
відділу суду для реєстрації.

В судовому засіданні, призначеному
на 20.10.2014 року, позивач звернувся до
суду з заявою, в якій позивач
уточнив перелік питань, які, на його
думку, необхідно поставити на
вирішення судового експерта. Заява
позивача передана до відділу суду
для реєстрації.

В судовому засіданні, призначеному
на 20.10.2014 року, відповідач-1 звернувся
до суду з клопотанням, в якому
запропонував перелік питань, які, на
його думку, необхідно поставити на
вирішення судового експерта.
Клопотання позивача судом задоволено
та передано до відділу суду для
реєстрації.

В судовому засіданні, призначеному
на 20.10.2014 року, здійснювався розгляд
справи по суті.

Позивач підтримав позовні вимоги
повністю.

Відповідач-1 надав пояснення, в яких
вказав на необхідність призначення у
справі судової експертизи.

Відповідач-2 проти задоволення
позовних вимог заперечував.

В судовому засіданні, призначеному
на 20.10.2014 року, здійснювався розгляд
заяви позивача про забезпечення
позову, поданої 20.10.2014 року через
відділ діловодства суду.

Заяву про забезпечення позову
позивач обґрунтовує тим, що
відповідно до статті 66 ГПК України,
господарський суд за заявою сторони,
прокурора або з власної ініціативи має
право вжити передбачених статтею 67
цього Кодексу заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

Відповідно до заяви про забезпечення
позову позивач просить заборонити
відповідачу-1 (Державній службі
інтелектуальної власності України)
до набрання рішенням суду законної
сили вносити до Державного реєстру
свідоцтв України на знаки для
товарів і послуг зміни, пов'язані з
відмовою повністю або частково від
свідоцтва України № 165433 на знак для
товарів і послуг, оскільки вчинення
відповідачем-2 (Товариством з обмеженою
відповідальністю
"Енергомашкомплект-Донбас") будь-яких
дій, що передбачені законодавством
України для власника свідоцтва на
знак для товарів і послуг, і подальша
реєстрація таких дій відповідачем-1,
може утруднити або зробити
неможливим виконання рішення у цій
справі.

Відповідач-1 просив вирішити заяву
про забезпечення позову на розсуд
суду.

Відповідач-2 проти вжиття заходів до
забезпечення позову не заперечував.

Як роз'яснено у п. 1 постанови пленуму
Вищого господарського суду України
від 26 грудня 2011 року № 16 "Про деякі
питання практики застосування заходів
до забезпечення позову" (із змінами,
внесеними постановою пленуму Вищого
господарського суду України від 16.01.2013
р. № 2) (надалі - постанова пленуму ВГСУ
від 26.12.2011 р. № 16), відповідно до статті 66
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК) заходи до
забезпечення позову застосовуються
господарським судом за заявою сторони,
прокурора або з ініціативи
господарського суду як гарантія
реального виконання рішення суду.

Там же зазначено, що особа, яка подала
заяву про забезпечення позову, повинна
обґрунтувати причини звернення із
заявою про забезпечення позову. З цією
метою та з урахуванням загальних вимог,
передбачених статтею 33 ГПК,
обов'язковим є подання доказів
наявності фактичних обставин, з якими
пов'язується застосування певного
заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення
позову господарський суд має здійснити
оцінку обґрунтованості доводів
заявника щодо необхідності вжиття
відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і
адекватності вимог заявника щодо
забезпечення позову;

забезпечення збалансованості
інтересів сторін, а також інших
учасників судового процесу;

наявності зв'язку між конкретним
заходом до забезпечення позову і
предметом позовної вимоги, зокрема, чи
спроможний такий захід забезпечити
фактичне виконання судового рішення в
разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або
невиконання рішення господарського
суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв'язку із
вжиттям таких заходів прав та
охоронюваних законом інтересів осіб,
що не є учасниками даного судового
процесу.

Забезпечення позову як засіб
запобігання можливим порушенням
майнових прав чи охоронюваних законом
інтересів юридичної або фізичної особи
може застосовуватись як за основним,
так і за зустрічним позовом на
будь-якій стадії процесу, включаючи
перегляд рішення, ухвали, постанови
(далі - рішення) в апеляційному або у
касаційному порядку (п. 2 Постанови
Пленуму ВГСУ).

Судом встановлено, що позивач
належними доказами обґрунтував
причини свого звернення із заявою про
забезпечення позову.

При цьому судом враховано
співвідношення права (інтересу), про
захист яких просить позивач, та
наслідків вжиття заходів до
забезпечення позову.

Судом також враховано пов'язаність
заходу забезпечення позову з його
предметом, ймовірність утруднення або
унеможливлення виконання рішення суду
у разі задоволення позову та невжиття
заходу забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши
докази, наявні в матеріалах позовної
заяви і доданих до неї документах, суд
прийшов до висновку про наявність
достатніх правових підстав для вжиття
господарським судом заходів до
забезпечення позову у вигляді заборони
відповідачу-1 Державній службі
інтелектуальної власності України
до набрання рішенням суду законної
сили вносити до Державного реєстру
свідоцтв України на знаки для
товарів і послуг зміни, пов'язані з
відмовою повністю або частково від
свідоцтва України № 165433 на знак для
товарів і послуг, у зв'язку з чим
заява позивача про забезпечення
позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 66, 67, 86 Господарського
процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю "Енергомашкомплект"
про забезпечення позову задовольнити.

2. Вжити заходи забезпечення позову
шляхом заборони відповідачу-1 -
Державній службі інтелектуальної
власності України (03035, м. Київ, вул.
Урицького, 45; ідентифікаційний код
37552556) до набрання рішенням суду
законної сили вносити до Державного
реєстру свідоцтв України на знаки
для товарів і послуг зміни,
пов'язані з відмовою повністю або
частково від свідоцтва України № 165433
на знак для товарів і послуг.

3. Дана ухвала Господарського суду
міста Києва від 20.10.2014 р. у справі №
910/19815/14 є виконавчим документом,
набирає чинності з моменту її
прийняття, тобто з 20.10.2014 р., та
підлягає негайному виконанню в
порядку, встановленому Законом України
"Про виконавче провадження". Дана
ухвала підлягає обов'язковому
виконанню на всій території України з
моменту її винесення.

4. Строк пред'явлення даної ухвали
Господарського суду міста Києва від
20.10.2014 р. у справі № 910/19815/14 до
виконання становить один рік, тобто
до 20.10.2015 р.

5. Стягувачем у виконавчому провадженні
за ухвалою Господарського суду міста
Києва від 20.10.2014 р. у справі № 910/19815/14 є
позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Енергомашкомплект"
(04071, м. Київ, вул. Почайнинська, буд. 25/49,
оф. 74; ідентифікаційний код 32556755).

6. Боржником у виконавчому провадженні
за ухвалою Господарського суду міста
Києва від 20.10.2014 р. у справі № 910/19815/14 є
відповідач-1 - Державна служба
інтелектуальної власності України
(03035, м. Київ, вул. Урицького, 45;
ідентифікаційний код 37552556).

7. Ухвала може бути оскаржена в
порядку, встановленому Господарським
процесуальним кодексом України.
Оскарження даної ухвали не зупиняє
її виконання.

Суддя
Гумега О.В.