ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

30.10.14 № 910/23696/14. Суддя Якименко М.М.,
розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю "Альфавін Секюрітіз"

до ОСОБА_1

про зобов'язання не чинити перешкоди
(позовна заява третьої особи, яка
заявляє самостійні вимогами на
предсмет спору у справі №910/19725/14)

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо позовну заяву підписано особою,
яка не має права її підписувати, або
особою, посадове становище якої не
вказано.

У відповідності до ч. 1 ст. 54 ГПК України,
позовна заява подається до
господарського суду в письмовій формі
і підписується повноважною посадовою
особою позивача або його
представником, прокурором,
громадянином-суб'єктом
підприємницької діяльності або його
представником.

Юридична особа відповідно до ст. 92 ЦК
України набуває цивільних прав та
обов'язків і здійснює їх через свої
органи, які діють відповідно до
установчих документів і закону. Отже,
від імені юридичної особи позовну
заяву підписує повноважна посадова
особа, повноваження якої ґрунтуються
на установчих документах чи приписах
закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ГПК України
справи юридичних осіб у господарському
суді ведуть їх органи, що діють у межах
повноважень, наданих їм законодавством
та установчими документами, через
свого представника.

Керівники підприємств та організацій,
інші особи, повноваження яких
визначені законодавством або
установчими документами, надають
господарському суду документи, що
посвідчують їх посадове становище (ч. 2
ст. 28 Господарського процесуального
кодексу України).

Таким чином, право на представництво
юридичної особи пов'язане з наявністю
акта органу управління юридичної
особи, котрим ця юридична особа наділяє
посадову особу повноваженнями вчиняти
певні юридичні дії.

Керівник підприємств та організацій,
інші особи, повноваження яких
визначено законодавством або
установчими документами, подають
господарському суду документи, що
посвідчують їхнє посадове становище.
Повноваження керівників юридичних
осіб підтверджується:

а) документами, що посвідчують їхнє
посадове чи службове становище. До
таких документів відносять накази (чи
інші аналогічні документи) про
призначення на посаду, протоколи
зборів про обрання на посаду;

б) установчими документами юридичної
особи, в яких містяться повноваження
посадових чи службових осіб, що беруть
участь у справі як представники цих
осіб.

З поданої позовної заяви вбачається, що
її підписано представником позивача
ОСОБА_2, натомість серед документів,
доданих до позовної заяви, відсутні
докази, які б станом день подання
позову до суду підтверджували посадове
становище ОСОБА_2 як керівника
(директора) позивача, як-то: наказ про
призначення на посаду, протокол зборів
про обрання на посаду, установчі
документи юридичної особи, довідка з
ЄДРПОУ, виписка з Єдиного державного
реєстру юридичних та фізичних
осіб-підприємців, де було б зазначено
керівника тощо.

Виходячи із зазначеного, суд не може
дійти однозначного висновку, що
позовна заява підписана особою, яка має
право її підписувати.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо у
позовній заяві не вказано обставин, на
яких ґрунтується позовна вимога,
доказів, що підтверджують викладені в
заяві обставини, обґрунтований
розрахунок стягуваної чи оспорюваної
суми

Як вбачається з матеріалів позовної
заяви, позивач вважає що ОСОБА_1 чинить
перешкоди ТОВ "Альфавін Секюрітіз" у
здійсненні господарської діяльності
(отримання дивідентів).

Однак, в супереч п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України
позивачем не подано будь-яких доказів
на обґрунтування свої позовних вимог,
про те що ОСОБА_1 чинить перешкоди
Приватному акціонерному товариству
"Страхова компанія "ЕККО" у здійсненні
господарської діяльності. Зокрема суд
зазначає що позовні вимоги позивача
ґрунтуються на припущеннях і не можуть
розглядатися судом в якості належних
та допустимих доказів на підтвердження
позовних вимог.

Відповідно до п. 1.5. Постанови Пленуму
Вищого Господарського Суду України
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" від 26 грудня 2011 року
№18, вступ у справу третьої особи, яка
має самостійні вимоги на предмет спору,
можливий тільки на підставі її
позовної заяви, що повинна відповідати
вимогам статей 54 - 57 ГПК, а не за
клопотанням сторін, прокурора або з
ініціативи господарського суду (стаття
26 ГПК). Питання про прийняття такої
заяви, відмову в її прийнятті або про її
повернення вирішується на загальних
підставах згідно зі статтями 61 - 63 ГПК.
Зокрема, дійшовши висновку про те, що у
відповідній заяві не зазначено
обставин, на яких ґрунтується вимога
третьої особи, та/або доказів, що
підтверджують ці обставини, суд
повертає заяву на підставі пункту 3
частини першої статті 63 названого
Кодексу. Якщо ж така третя особа
звертається з позовом, вимоги за яким
не є тотожними вимогам за первісним
позовом (наприклад, про визнання
недійсним договору, тоді як первісний
позов стосується стягнення
заборгованості за тим же договором),
позов третьої особи може бути
повернуто на підставі пункту 5 частини
першої статті 63 ГПК, оскільки третя
особа може бути допущена до участі у
справі лише тоді, коли її самостійна
вимога стосується предмета спору між
позивачем і відповідачем у справі.

Зазначені обставини є підставою для
повернення позивачу позовної заяви та
доданих до неї документів без розгляду
згідно п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо не подано
доказів сплати судового збору у
встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України
до позовної заяви додаються документи,
що підтверджують сплату судового збору
у встановленому порядку і розмірі.

У зв'язку з прийняттям Верховною Радою
України Закону України "Про судовий
збір", який набрав чинності з 01.11.2011
року, за подання позовних заяв
справляється судовий збір, розмір
ставок якого визначено в статті 4
згаданого Закону.

Згідно ст. 4 Закону України "Про судовий
збір", судовий збір справляється у
відповідному розмірі від мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі.

Згідно п.п. 2 п. 2 ст. 4 Закону України "Про
судовий збір", за подання до
господарського суду позовної заяви
майнового характеру справляється
судовий збір у розмірі 2 відсотки ціни
позову, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат, а із позовних заяв
немайнового характеру - 1 розмір
мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік"
установити у 2014 році мінімальну
заробітну плату: у місячному розмірі: з
1 січня - 1218 гривень.

Таким чином, розмір судового збору (з
01.01.2014 року) за розгляд в господарському
суді позовних заяв немайнового
характеру - 1 розмір мінімальної
заробітної плати, тобто 1218,00 грн., а за
розгляд в господарському суді позовних
заяв майнового характеру 2 відсотки
ціни позову, але не менше 1 827, 00 грн. та
не більше 73 080,00 грн.

Однак, як вбачається з матеріалів
поданої позовної заяви позивачем не
подано доказів того що судовий збір у
встановленому порядку та розмірі було
сплачено.

Зазначені обставини є підставою для
повернення позивачу позовної заяви та
доданих до неї документів без розгляду
згідно п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Повернення позовної заяви без розгляду
не перешкоджає повторному зверненню з
нею до господарського суду в
загальному порядку, після усунення
вказаних недоліків.

Керуючись пунктами 1, 3, 4 ч. 1 ст. 63 ГПК
України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву з доданими до неї
документами повернути позивачеві без
розгляду.

Суддя
Якименко М.М.