РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2014 р.
Справа № 918/1355/14

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючий суддя
Павлюк І. Ю.

суддя
Олексюк Г.Є. ,

суддя
Сініцина Л.М.

при секретарі
Ільчук Н.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Грабовський В.А. -
представник за довіреністю від 31.03.2014р.

Овдійчук О.О. -
представник за довіреністю від 23.09.2014р.

від відповідача: Янчук В.В.-
представник за довіреністю від 11.09.2014р.
№12

Камінський Р.І. -
представник за довіреністю від 22.10.2014р.
№50

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Рівненського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Агробуд-Рівне"

на ухвалу господарського суду
Рівненської області

від 22.09.14 р. у справі № 918/1355/14 (суддя
Марач В.В.)

за позовом Рівненської обласної
асоціації по сільському будівництву
"Рівнеагробуд"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агробуд-Рівне"

про визнати недійсними зміни до
статуту

Відповідно до ст.77 ГПК України в
судовому засіданні 22.10.2014р.
оголошувалась перерва до 03.11.2014р..

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Рівненської області від 22.09.2014р. у
справі №918/1355/14 вжито заходи до
забезпечення позову Рівненської
обласної асоціації по сільському
будівництву "Рівнеагробуд" та
накладено арешт на частку в розмірі
99,64%, що складає 848549,00грн. в статутному
капіталі ТОВ "Агробуд-Рівне", яка
належить Товариству з обмеженою
відповідальністю "Агробуд-Рівне".

Не погоджуючись з винесеною ухвалою,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Агробуд-Рівне"
звернулося до суду з апеляційною
скаргою, в якій просить оскаржену
ухвалу скасувати.

Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник
зазначає, зокрема, наступне:

- вважає, що ухвалу місцевого
господарського суду прийнято з
порушенням норм чинного законодавства;

- вказує, що вжиті оскаржуваною ухвалою
від 22.09.2014р. господарського суду
Рівненської області у справі №918/1355/14
заходи до забезпечення позову
полягають у накладенні арешту на
частку в розмірі 99,64%, що складає
848549,00грн. в статутному капіталі ТОВ
"Агробуд-Рівне", яка належить ТОВ
"Агробуд-Рівне", при цьому невжиття їх,
на думку суду, може мати наслідком
неможливість виконання судового
рішення, однак місцевим господарським
судом не враховано того, що при
вирішенні даного питання останній
повинен був здійснити оцінку
обґрунтованості доводів заявника щодо
необхідності вжиття відповідного
заходу з урахуванням наявності зв'язку
між конкретним заходом до забезпечення
позову і предметом позовної вимоги,
зокрема, чи спроможний такий захід
забезпечити фактичне виконання
судового рішення в разі задоволення
позову, а також визначити, чи залежить
обраний спосіб забезпечення від суті
позовної вимоги, тобто чи є він
відповідним, врахувати, що заборона на
вчинення дій може стосуватися лише
предмета спору;

- зазначає, що перехід частки у розмірі
99,64%, що складає 848549,00грн., відбувся не
шляхом викладення Статуту у новій
редакції, а на підставі договору
купівлі-продажу частки статутного
капіталу, укладеного між Рівненською
обласною асоціацією по сільському
будівництву "Рівнеагробуд" та ТОВ
"Агробуд-Рівне", який був посвідчений
07.03.2014р. приватним нотаріусом
Рівненського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 та зареєстрований в
реєстрі за №171.

- також, вказує, що укладенню договору
купівлі-продажу частки статутного
капіталу передувало рішення правління
Рівненської обласної асоціації по
сільському будівництву "Рівнеагробуд"
про продаж частки Рівненської обласної
асоціації по сільському будівництву
"Рівнеагробуд" в статутному капіталі
ТОВ "Агробуд-Рівне" в розмірі 99,64%, що
складає 848549,00грн., за ціною 848549,00грн., що
оформлене протоколом №8 від 04.03.2014р.;

- покликається на рішення
господарського суду Рівненської
області від 14.05.2014р. у справі №918/433/14,
залишеним без змін постановою Вищого
господарського суду України від
20.08.2014р., яким відмовлено у задоволенні
позову Спільного підприємства
"Степанський агробуд" до Рівненської
обласної асоціації по сільському
будівництву "Рівнеагробуд" за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача ТОВ "Рівнеагробуд"
про визнання недійсним рішення
правління Рівненської обласної
асоціації по сільському будівництву
"Агробуд-Рівне", що оформлені
протоколом №8 від 04.03.2014р. та яким
встановлено, що оспорювані рішення
правління Рівненської обласної
асоціації по сільському будівництву
"Рівнеагробуд" віднесені Статутом до
компетенції зазначеного органу
управління і прийняті легітимним
складом за наявності необхідної
кількості голосів.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 09.10.2014р.
апеляційну скаргу прийнято до
провадження та призначено її розгляд
на 22.10.2014р.

Згідно розпорядженням керівника
апарату Рівненського апеляційного
господарського суду від 20.10.2014р. №01-07/171,
у зв'язку із перебуванням у відпустці
22.10.2014р. головуючого судді
(судді-доповідача) Гудак А.В., проведено
повторний автоматичний розподіл
справи №918/1355/14.

Відповідно до автоматичного розподілу
справи №918/1355/14 визначено колегію у
складі суддів: головуючий суддя Павлюк
І.Ю., суддя Олексюк Г.Є., суддя Сініцина
Л.М..

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 20.10.2014р.
апеляційну скаргу прийнято до
провадження колегією суддів у новому
складі.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 03.11.2014р.
виправлено опису допущену при
виготовленні ухвали Рівненського
апеляційного господарського суду від
20.10.2014р. у справі №918/1355/14.

Рівненська обласна асоціація по
сільському будівництву "Рівнеагробуд"
в письмовому відзиві від 22.10.2014р. та
його представники в судовому засіданні
заперечили проти доводів та вимог
апеляційної скарги. Вважають ухвалу
господарського суду Рівненської
області від 22.09.2014р. у справі №918/1355/14
законною та обґрунтованою, а тому
просять залишити її без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши пояснення представників
сторін, обговоривши доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
перевіривши повноту з'ясування та
доведеність всіх обставин, що мають
значення для справи, відповідність
висновків, викладених в ухвалі
місцевого господарського суду,
обставинам справи, правильність
застосування господарським судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права при винесенні
оскарженої ухвали, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
Рівненська обласна асоціація по
сільському будівництву "Рівнеагробуд"
звернулася в господарський суд з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агробуд-Рівне", в
якому просить визнати недійсними зміни
до статуту ТОВ "Агробуд-Рівне" шляхом
викладення статуту ТОВ "Агробуд-Рівне"
у новій редакції, затверджені рішенням
загальних зборів учасників від 07.03.2014р.,
оформленим протоколом №1/13 від 07.03.2014р.,
зареєстровані 11.03.2014р. державним
реєстратором Реєстраційної служби
Рівненського міського управління
юстиції Рівненської області за
№4000065.

Ухвалою суду від 22.09.2014р. позовну заяву
прийнято до розгляду та порушено
провадження у справі №918/1355/14.

Водночас, при поданні позовної заяви
Рівненською обласною асоціацією по
сільському будівництву "Рівнеагробуд"
додано заяву, в якій остання просить
вжити заходи до забезпечення позову
шляхом накладення арешту на частку в
розмірі 99,64%, що складає 848549,00грн. в
статутному капіталі ТОВ
"Агробуд-Рівне", яка належить
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Агробуд-Рівне".

На обґрунтування вказаної вище заяви
позивач покликається на те, що невжиття
заходів до забезпечення позову може
утруднити відновлення порушеного
права власності Рівненської обласної
асоціації по сільському будівництву
"Рівнеагробуд" на вказану частку чи її
частину, і відновлення його прав, як
учасника ТОВ "Агробуд-Рівне", який у
разі відчуження вказаної частки буде
змушений в судовому порядку
витребувати частку у третіх осіб або
інших учасників, що в свою чергу може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення господарського
суду.

Як вже зазначалося, ухвалою
господарського суду Рівненської
області від 22.09.2014р. у справі №918/1355/14
вжито заходи до забезпечення позову
Рівненської обласної асоціації по
сільському будівництву "Рівнеагробуд"
та накладено арешт на частку в розмірі
99,64%, що складає 848549,00грн. в статутному
капіталі ТОВ "Агробуд-Рівне", яка
належить Товариству з обмеженою
відповідальністю "Агробуд-Рівне".

Колегія суддів апеляційного
господарського суду погоджується з
висновком суду першої інстанції з
огляду на таке.

Забезпечення позову, за своєю правовою
природою, є засобом запобігання
можливим порушенням майнових прав чи
охоронюваних законом інтересів
держави, територіальних громад,
юридичних або фізичних осіб.

Згідно статті 66 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд за заявою сторони,
прокурора чи його заступника, який
подав позов, або з своєї ініціативи має
право вжити передбачених статтею 67
цього Кодексу заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

Стаття 67 ГПК України визначає, що позов
забезпечується, зокрема,
забезпечується: накладанням арешту на
майно або грошові суми, що належать
відповідачеві; забороною
відповідачеві вчиняти певні дії;
забороною іншим особам вчиняти дії, що
стосуються предмета спору.

Вжиття заходів до забезпечення позову
має на меті запобігти утрудненню чи
неможливості виконання рішення
господарського суду, прийнятого за
результатами розгляду справи.

Право вжиття тих чи інших заходів
належить суду, який виходить із
предмету спору, конкретних обставин
справи та пропозицій заявника.

Відповідно п.1 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування заходів
до забезпечення позову" №16 від 26.12.2011р.
особа, яка подала заяву про
забезпечення позову, повинна
обґрунтувати причини звернення із
заявою про забезпечення позову. З цією
метою та з урахуванням загальних вимог,
передбачених статтею 33 ГПК,
обов'язковим є подання доказів
наявності фактичних обставин, з якими
пов'язується застосування певного
заходу до забезпечення позову. У
вирішенні питання про забезпечення
позову господарський суд має здійснити
оцінку обґрунтованості доводів
заявника щодо необхідності вжиття
відповідних заходів з урахуванням:
розумності, обґрунтованості і
адекватності вимог заявника щодо
забезпечення позову; забезпечення
збалансованості інтересів сторін, а
також інших учасників судового
процесу; наявності зв'язку між
конкретним заходом до забезпечення
позову і предметом позовної вимоги,
зокрема, чи спроможний такий захід
забезпечити фактичне виконання
судового рішення в разі задоволення
позову; імовірності утруднення
виконання або невиконання рішення
господарського суду в разі невжиття
таких заходів; запобігання порушенню у
зв'язку із вжиттям таких заходів прав
та охоронюваних законом інтересів
осіб, що не є учасниками даного
судового процесу.

Пунктом 3 зазначеної постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
передбачено, що достатньо
обґрунтованим для забезпечення позову
є підтверджена доказами наявність
фактичних обставин, з якими
пов'язується застосування певного виду
забезпечення позову. Про такі
обставини може свідчити вчинення
відповідачем дій, спрямованих на
ухилення від виконання зобов'язання
після пред'явлення вимоги чи подання
позову до суду (реалізація майна чи
підготовчі дії до його реалізації,
витрачання коштів не для здійснення
розрахунків з позивачем, укладення
договорів поруки чи застави за
наявності невиконаного спірного
зобов'язання тощо). Саме лише посилання
в заяві на потенційну можливість
ухилення відповідача від виконання
судового рішення без наведення
відповідного обґрунтування не є
достатньою підставою для задоволення
відповідної заяви. Адекватність заходу
до забезпечення позову, що
застосовується господарським судом,
визначається його відповідністю
вимогам, на забезпечення яких він
вживається. Оцінка такої відповідності
здійснюється господарським судом,
зокрема, з урахуванням співвідношення
прав (інтересу), про захист яких просить
заявник, з вартістю майна, на яке
вимагається накладення арешту, або
майнових наслідків заборони
відповідачеві вчиняти певні дії.

Відповідно до п.п.43 - 47 постанови
Пленуму Верховного Суду України "Про
практику розгляду судами
корпоративних спорів" від 24.10.2008 р. №13
заходи до забезпечення позову можуть
вживатися лише за умов, визначених
статтею 66 ГПК України: якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду. Перелік заходів
до забезпечення позову, встановлений
статтею 67 ГПК України, є вичерпним.

При вирішенні питання про забезпечення
позову господарські суди повинні
оцінювати обґрунтованість доводів
заявника щодо необхідності вжиття
відповідних заходів з урахуванням
таких умов:

- наявність зв'язку між конкретним
заходом до забезпечення позову і
предметом позовної вимоги;

- імовірність ускладнення виконання
або невиконання судового рішення у
разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із
вжиттям таких заходів прав та
охоронюваних законом інтересів осіб,
які не є учасниками вказаного судового
розгляду.

Заходи до забезпечення позову повинні
бути співмірними із заявленими
позивачем вимогами. Співмірність
передбачає співвідношення
господарським судом негативних
наслідків від вжиття заходів до
забезпечення позову з тими негативними
наслідками, які можуть настати в
результаті невжиття цих заходів, з
урахуванням відповідності права чи
законного інтересу, за захистом яких
заявник звертається до суду, вартості
майна, на яке він заявляє клопотання
накласти арешт, чи майнових наслідків
заборони відповідачу здійснювати
певні дії.

Заходи до забезпечення позову можуть
бути вжиті судом лише в межах предмета
позову та не повинні порушувати прав
інших акціонерів (учасників)
товариства, зокрема шляхом заборони
вчиняти дії лише щодо того пакета
акцій, який безпосередньо пов'язаний із
предметом спору.

Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного
Суду України № 9 від 22.12.2006р.,
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

При встановленні зазначеної
відповідності слід враховувати, що
вжиті заходи не повинні перешкоджати
господарській діяльності юридичної
особи або фізичної особи, яка здійснює
таку діяльність і зареєстрована
відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має брати до уваги інтереси
не тільки позивача, а й інших осіб,
права яких можуть бути порушені у
зв'язку із застосуванням відповідних
заходів.

За приписами ст.ст.317 та 319 Цивільного
кодексу України, власник володіє,
користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд. Власник має
право вчиняти щодо свого майна будь-які
дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 Господарського
кодексу України, корпоративні права -
це права особи, частка якої
визначається у статутному капіталі
(майні) господарської організації, що
включають правомочності на участь цієї
особи в управлінні господарською
організацією, отримання певної частки
прибутку (дивідендів) даної
організації та активів у разі
ліквідації останньої відповідно до
закону, а також інші правомочності,
передбачені законом та статутними
документами.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали,
вжиті судом заходи полягають у
накладенні арешту на частку в розмірі
99,64%, що складає 848549,00грн. в статутному
капіталі ТОВ "Агробуд-Рівне", яка
належить Товариству з обмеженою
відповідальністю "Агробуд-Рівне"
оскільки невжиття їх, на думку суду,
може мати наслідком неможливість
виконання судового рішення.

Господарським судом Рівненської
області встановлено, що предметом
спору у даній справі є
матеріально-правова вимога про
визнання недійсними змін до статуту
ТОВ "Агробуд-Рівне", а саме: викладення
статуту Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агробуд-Рівне" у
новій редакції, затверджені рішенням
загальних зборів учасників від 07.03.2014р.,
оформленим протоколом №1/13 від 07.03.2014р.,
зареєстровані 11.03.2014р. державним
реєстратором Реєстраційної служби
Рівненського міського управління
юстиції Рівненської області за
№4000065.

Як свідчать матеріали оскарження
ухвали господарського суду
Рівненської області від 22.09.2014р. у даній
справі, перехід права власності на
частку у статутному капіталі ТОВ
"Агробуд-Рівне", що становить 99,64% його
статутного капіталу та дорівнює
848549,00грн., від Рівненської обласної
асоціації по сільському будівництву
"Рівнеагробуд" до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Агробуд-Рівне" відбулося на підставі
договору купівлі-продажу частки
статутного капіталу від 07.03.2014р., який
укладено між Рівненською обласною
асоціацією по сільському будівництву
"Рівнеагробуд" (продавець) та ТОВ
"Агробуд-Рівне" (покупець), що
посвідчено 07.03.2014р. приватним
нотаріусом Рівненського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 та
зареєстровано в реєстрі за №171, на
виконання рішення правління
Рівненськї обласної асоціацієї по
сільському будівництву "Рівнеагробуд"
про відчудження частки останньої в
статутному капіталі ТОВ
"Агробуд-Рівне", оформлене протоколом
№8 від 04.03.2014р., законність якого
встановлено рішенням господарського
суду Рівненської області від 14.05.2014р. у
справі №918/433/14, залишеним без змін
постановою Вищого господарського суду
України від 20.08.2014р..

При цьому, місцевим господарським
судом при винесенні оскарженої ухвали
враховано, що ТОВ "Агробуд-Рівне", до
вирішення спору по суті не позбавлений
права вчиняти стосовно спірної частки
у розмірі 99,64%, що складає 848549,00грн. в
статутному капіталі ТОВ
"Агробуд-Рівне", будь-які дії, які не
суперечать закону в тому числі і її
відчуження третім особам.

Поряд з цим, колегія суддів
погоджується з висновком
господарського суду про те, що
відчуження відповідачем вище
зазначеної частки утруднить виконання
рішення або зробить його неможливим,
оскільки позивач оскаржує в судовому
порядку саме правомірність її (частки)
переходу від Рівненської обласної
асоціації по сільському будівництву
"Рівнеагробуд" до ТОВ "Агробуд-Рівне"
шляхом викладення Статуту у новій
редакції, а тому в разі можливого
задоволення позову може бути
встановлена неправомірність
зазначеного переходу і відсутність
оскаржуваної частки у відповідача на
момент винесення рішення не дозволить
в повній мірі захистити порушені права
та охоронювані інтереси позивача в
разі їх встановлення судом.

Відтак, у місцевого господарського
суду були достатні підстави для
задоволення заяви позивача та вжиття
заходів забезпечення позову, оскільки
вони співвідносяться з предметом
позову, тобто, відповідають вимогам,
заявленим у позові, на забезпечення
яких вони вживаються.

Крім того, такі заходи забезпечення
позову не порушують прав інших
учасників, оскільки арешт накладено
саме на частку в статутному капіталі,
яка на час розгляду справи перебуває у
власності саме відповідача.

З огляду на викладене, місцевий
господарський суд дійшов правильного
висновку, що заява Рівненської
обласної асоціації по сільському
будівництву "Рівнеагробуд" про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на частку в розмірі 99,64%, що
складає 848549,00грн. в статутному капіталі
ТОВ "Агробуд-Рівне", яка належить
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Агробуд-Рівне" є
обґрунтованою, а тому підлягає
задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що ухвала
господарського суду Рівненської
області від 22.09.2014р. у справі №918/1355/14
винесена з повним з'ясуванням всіх
обставин, що мають значення для справи,
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а тому відсутні
підстави для її скасування.

Керуючись ст.ст.101, 103, 105, 106
Господарського процесуального кодексу
України, Рівненський апеляційний
господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу господарського суду
Рівненської області від 22.09.2014р. у
справі №918/1355/14 залишити без змін, а
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Агробуд-Рівне" - без задоволення.

2. Матеріали оскарження ухвали
господарського суду Рівненської
області від 22.09.2014р. у справі №918/1355/14
повернути до господарського суду
Рівненської області.

Головуючий суддя
Павлюк І. Ю.

Суддя
Олексюк Г.Є.

Суддя
Сініцина Л.М.