ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2014 р.
Справа № 920/1310/13

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Фоміна В.О., суддя Крестьянінов
О.О., суддя Шевель О.В.

при секретарі Деркач Ю.О.

сторони не з`явились

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Сумах (вх.
№ 3492 С/2-6) на ухвалу господарського суду
Сумської області від 02.10.14 року у справі
№920/1310/13

за заявою Голови ліквідаційної комісії
ПАТ "Сумська пересувна механізована
колона №57" Іваненко Н.О., м. Суми

до ПАТ "Сумська пересувна механізована
колона №57", м. Суми

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Сумської
області від 02.10.2014 року у справі №920/1310/13
(суддя Соп`яненко О.Ю.) у задоволенні
заяви № 18163/11-11 від 29.08.2014 року УПФУ в м.
Сумах про визнання поточних
кредиторських вимог на суму 2247,65 грн. до
боржника відмовлено.

Управління Пенсійного фонду України в
м. Сумах з ухвалою суду першої
інстанції не погодилась, звернулась до
Харківського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
ухвалу господарського суду Сумської
області від 02.10.2014р. по справі №920/1310/13,
прийняти нове рішення, яким
задовольнити заяву УПФУ в м. Сумах про
визнання поточних кредиторських вимог
до боржника на суму 2247,65 грн. з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за серпень 2014р.

Скарга обґрунтована тим, що законом
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" та
Інструкцією не передбачено припинення
нарахування заборгованості на виплату
та доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, в період, коли щодо
боржника відкрита ліквідаційна
процедура. Як зазначає апелянт, у
відповідності з цими нормами, які є
обов'язковими для виконання та
спеціальними у регулюванні
правовідносин, що виникають між
органом Пенсійного фонду та платником,
не передбачають припинення
нарахування фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах в
період, коли щодо боржника відкрита
ліквідаційна процедура. Відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій працівникам
підприємства здійснюється до внесення
запису до ЄДРПОУ про державну
реєстрацію припинення юридичної особи.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 29.10.2014 року
апеляційну скаргу прийнято до
провадження та призначено її розгляд
на 11.11.2014 року, згідно розпорядження
Секретаря другої судової палати у
наступному складі колегії суддів:
головуючий Фоміна В.О., суддя
Крестьянінов О.О., суддя Шутенко І.А.

10.11.2014р. розпорядженням Секретаря
другої судової палати, у зв'язку з
відпусткою судді Шутенко І.А., для
розгляду даної справи сформовано
колегію суддів у наступному складі:
головуючий суддя Фоміна В.О., суддя
Крестьянінов О.О., суддя Шевель О.О.

10.11.2014 року листом (вх. №10156) апелянт
повідомив суд щодо неможливості бути
присутнім у судовому засіданні 11.11.2014р.

10.11.2014 року від ліквідатора боржника
надійшов відзив на апеляційну скаргу
(вх. №10180), в якому він просить залишити
без змін ухвалу господарського суду
Сумської області від 02.10.2014р. у справі
№920/1310/13, апеляційну скаргу пенсійного
фонду залишити без задоволення.

У судове засідання представники сторін
не з'явились.

Дослідивши матеріали справи, а також
викладені в апеляційній скарзі доводи,
колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду
встановила наступне.

Ухвалою господарського суду Сумської
області від 05.08.2013р. порушено
провадження у справі про банкрутство
ПАТ "Сумська пересувна механізована
колона №57", м. Суми на підставі ст. 11, 12
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", в редакції
від 21.12.2011р. №4212.

Постановою господарського суд
Сумської області від 02.10.2014 року ПАТ
"Сумська пересувна механізована колона
№57", м. Суми визнано банкрутом, відкрито
ліквідаційну процедуру, ліквідатором
банкрута призначено голову
ліквідаційної комісії банкрута
Іваненко Н.О.

В серпні 2014 року до господарського суду
Сумської області надійшла заява №
18163/11-11 від 29.08.2014р. УПФУ в м. Суми про
визнання кредиторських вимог на суму
2247,65 грн.

Вказані вимоги складаються з боргу по
сплаті відшкодування фактичних витрат
та виплату та доставку пільгових
пенсій за серпень 2014р.

Місцевий господарський суд приймаючи
оскаржувану ухвалу дійшов висновку, що
вимоги УПФУ в м. Суми не підлягають
задоволенню, оскільки не мають
характеру поточних та виникли після
прийняття постанови про визнання
боржника банкрутом.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Статтею 1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
визначено поняття кредитора - це
юридична або фізична особа, яка має у
встановленому порядку підтверджені
документами вимоги щодо грошових
зобов'язань до боржника, щодо виплати
заборгованості із заробітної плати
працівникам боржника, а також органи
державної податкової служби та інші
державні органи, які здійснюють
контроль за правильністю та
своєчасністю справляння єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів).
Конкурсні кредитори - кредитори за
вимогами до боржника, які виникли до
порушення провадження у справі про
банкрутство. До конкурсних кредиторів
відносяться також кредитори, вимоги
яких до боржника виникли внаслідок
правонаступництва за умови виникнення
таких вимог до порушення провадження у
справі про банкрутство. Поточні
кредитори - кредитори за вимогами до
боржника, які виникли після порушення
провадження у справі про банкрутство, у
процедурах банкрутства боржника.

Відповідно до абз. 3 п. 1 ст. 38 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (у редакції
Закону України від 22.12.2011 № 4112-УІ) з дня
прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом та відкриття ліквідаційної
процедури у банкрута не виникає жодних
додаткових зобов'язань (у тому числі зі
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів)), крім витрат, безпосередньо
пов'язаних із здійсненням
ліквідаційної процедури.

Відповідно до абз. 8 п. 1 ст. 38 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (у редакції
Закону України від 22.12.2011 № 4112-УІ)
вимоги за зобов'язаннями боржника,
визнаного банкрутом, що виникли під час
проведення процедур банкрутства,
можуть пред'являтися тільки в межах
ліквідаційної процедури протягом двох
місяців з дня офіційного оприлюднення
повідомлення про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури. Зазначений строк є
граничним і поновленню не підлягає.

Як вбачається з розрахунку поточних
кредиторських вимог УПФУ
заборгованість складається із
заборгованості по сплаті фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій за
віком, призначених на пільгових умовах,
згідно Сп-2 до управління Пенсійного
фонду України в м.Сумах за липень 2014р. у
розмірі 2247,65 грн.

Колегія суддів зазначає, враховуючи, що
Публічне акціонерне товариство
"Сумська пересувна механізована колона
№ 57" визнано банкрутом постановою
господарського суду Сумської області
від 02.09.2013р., Управління Пенсійного
фонду України в м. Сумах звернулось з
заявою (№18163/11-11 від 29.08.2014р.) про
визнання поточних кредиторських вимог
у розмірі 2247,65 грн. по сплаті боргу по
відшкодуванню пільгових пенсій за
списком № 2 за серпень 2014 року, тобто
витратами, які виникли після визнання
боржника банкрутом, дані вимоги
управління ПФУ не мають характеру
поточних у розумінні ст.1 Закону,
оскільки були заявлені після введення
ліквідаційної процедури, під час якої
не виникає будь-яких нових зобов'язань,
тому дані вимоги є необґрунтованими та
нараховані УПФУ неправомірно, а відтак
висновок місцевого господарського
суду про відмову у визнанні цих вимог є
правомірним та обґрунтованим.

Така правова позиція викладена і в
постанові Верховного Суду України у
справі №5021/321/12 від 13.05.2014р.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та
іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до статті 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до статті 43 Господарського
процесуального кодексу України
Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

На підставі викладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга є необґрунтованою і не може бути
підставою для скасування оскаржуваної
ухвали по даній справі, тому ухвалу
господарського суду Сумської області
від 02.10.14р. у справі № 920/1310/13 слід
залишити без змін, а апеляційну скаргу
- без задоволення.

Керуючись статтями 91, 99, 101, 102, 105, 106
Господарського процесуального кодексу
України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Сумах
залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Сумської
області від 02.10.14р. у справі № 920/1310/13
залишити без змін.

Повний текст постанови складено
13.11.2014р.

Головуючий суддя
В.О. Фоміна

Суддя
О.О. Крестьянінов

Суддя
О.В. Шевель