ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2014 року
Справа № 925/1671/14

Господарський суд Черкаської області в
складі головуючого судді Грачова В.М.,
при секретарі Лавріненку С.І., за участю
представників сторін: позивача -
Пироженка А.О. за посадою (директор),
Ткаченка Т.О. за довіреністю,
відповідача - не з'явились, у відкритому
судовому засіданні, в приміщенні суду в
м. Черкаси, розглянувши справу за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро Альянс 2010" до
товариства з обмеженою
відповідальністю
"Сільськогосподарське підприємство
"Валява" про стягнення 289 525 грн. 37 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - товариство з обмеженою
відповідальністю "Агро Альянс 2010"
звернувся в господарський суд з
позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю
"Сільськогосподарське підприємство
"Валява" (далі - відповідач) про
стягнення, на підставі договору
купівлі-продажу товарів № 1401 від 02.01.2014
року (далі - договір), 236 700 грн. 00 коп.
основного боргу з оплати за
поставлений товар, 22 937 грн. 19 коп. пені
за прострочення виконання грошового
зобов'язання, 3 560 грн. 22 коп. 3% річних та
26327 грн. 96 коп. інфляційних втрат, що
разом складає 289525 грн. 37 коп., та
відшкодування понесених судових
витрат.

У судовому засіданні представники
позивача позов з підстав, викладених в
позовній заяві, підтримали і просили
суд його задовольнити.

Відповідач письмовий відзив на позов
не подав, проти позову не заперечував,
явку представника в засідання суду не
забезпечив, хоч про дату, час і місце
розгляду справи належним чином був
повідомлений, що підтверджується
поштовим повідомленням про вручення
ухвали суду.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 77 ГПК
України у випадку нез'явлення в
засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, основною умовою
для якого є не відсутність у судовому
засіданні представників сторін, а
неможливість вирішення спору у
відповідному судовому засіданні.

Застосовуючи, згідно з частиною 1
статті 4 ГПК України, статті 17 Закону
України "Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини", при розгляді справи
частину 1 статті 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод,
суд зазначає, що право особи на
справедливий і публічний розгляд його
справи упродовж розумного строку
кореспондується обов'язок
добросовісно користуватися наданими
законом процесуальними правами,
утримуватись від дій, що зумовлюють
затягування судового процесу, та
вживати надані процесуальним законом
заходи для скорочення періоду судового
провадження (пункт 35 рішення
Європейського суду з прав людини у
справі "Юніон Еліментарія Сандерс
проти Іспанії"("Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" від
07.07.1989).

Враховуючи, що наявні матеріали справи
є достатніми для всебічного, повного і
об'єктивного розгляду справи, суд,
відповідно до ст. 75 ГПК України, визнав
за можливе розглянути справу у
відсутності представника відповідача
за наявними в ній матеріалами.

Згідно ст.85 ГПК України у судовому
засіданні оголошені вступна та
резолютивна частини рішення.

Заслухавши пояснення представників
позивача, дослідивши наявні в справі
письмові докази та оцінивши їх у
сукупності, суд позов задовольняє
повністю з наступних підстав.

02.01.2014 року позивач - товариство з
обмеженою відповідальністю "Агро
Альянс 2010", як продавець, та відповідач -
товариства з обмеженою
відповідальністю
"Сільськогосподарське підприємство
"Валява", як покупець, уклали договір
купівлі-продажу товарів № 1401 (а.с.11-12).
За умовами договору продавець
зобов'язався передати на умовах даного
договору у власність покупця товар, а
покупець зобов'язався сплатити його
повну вартість та прийняти товар.

У пункті 2 розділу "Предмет договору"
сторони домовились, що найменування,
кількість, асортимент, ціна товару, що
постачається, визначається рахунками
та видатковими накладними, які є
невід'ємною частиною даного договору.

Згідно з розділом "Продавець
зобов'язаний", продавець зобов'язаний, у
тому числі, передати товар покупцю по
кількості, якості, асортименту та
комплектності згідно умов даного
договору, що визначені у видаткових
накладних, які підписуються
працівниками покупця та продавця, що
мають повноваження та відповідний
освітньо-кваліфікаційний рівень для
виявлення можливих недоліків товару.

Покупець зобов'язаний, у тому числі,
прийняти товар та сплатити його
вартість.

Згідно з розділом "Ціна та вартість
товару" покупець сплачує 100% від
вартості товару протягом 35
банківського дня з моменту отримання
товару шляхом перерахування коштів на
поточний рахунок продавця. Оплата є
такою, що відбулася, з моменту
надходження відповідних коштів на
поточний рахунок продавця в повному
обсязі.

Пунктом 6 розділу "Відповідальність
сторін" сторони погодили, що у випадку
несвоєчасного виконання покупцем
грошових зобов'язань за цим Договором,
покупець сплачує пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання, або передає у
власність продавцю, свою продукцію,
вартість якої буде оцінено в 50%
ринкової вартості на день розрахунку.

02.01.2014 року сторонами укладено Додаток
№ 01 до Договору, у якому визначено
специфікацію товару та його вартість,
також вказано, що замовлення, зроблене
згідно листа замовника, що складають
більше 20 тон, доставляються декількома
партіями, доставка послідуючої партії
товару здійснюється при 100% оплаті
попередньої партії (а.с.12 зворот).

По видатковій накладній № РН-0000002 від
15.01.2014 року позивач передав відповідачу
товар на загальну суму 236700 грн. (з ПДВ), у
тому числі: престартер для поросят
"Бобас" № 5016 в кількості 10000 кг на суму
81500 грн. (без ПДВ) та Аміномакс премікс
для поросят гровер № 5317 в кількості 10000
кг на суму 115750 грн. (без ПДВ) (а.с.13). Також
на вказаний товар позивачем видано
податкову накладну № 2 від 15.01.2014 року
(а.с.14).

15.01.2014 року сторонами складено Акт
приймання-передачі, згідно якого
позивач передав, а відповідач прийняв
товар загальною вартістю 236700 грн. Акт
підписаний керівниками позивача та
відповідача, підписи яких скріплені
печатками підприємств (а.с.15).

02.07.2014 року позивач направив
відповідачу претензію за вих.№ 1 у якій
вказав на несплату товару по договору
та наявність заборгованості в сумі 236700
грн., яку просив сплатити в місячний
строк з моменту отримання даної
претензії (а.с.16).

Відповідач отримав претензію 06.07.2014
року, що підтверджується поштовим
повідомленням про вручення (а.с.17),
однак на претензію не відповів,
заборгованість не сплатив.

18.10.2014 року позивач, на виконання вимог
ухвали суду від 25.09.2014 року, направив
відповідачу для підписання акт
звіряння розрахунків. Відповідач
підписаний примірний акту звіряння
позивачу не повернув (а.с.40-46).

Вищеназвані документи долучені до
матеріалів справи в якості письмових
доказів.

З урахуванням викладеного суд вважає,
що спірні зобов'язальні відносини
виникли між сторонами на підставі
договору купівлі-продажу товарів №1401
від 02.01.2014 року. Договір є укладеним,
виконаний позивачем в частині поставки
товару, вимоги позивача ґрунтуються на
правах і обов'язках сторін цього
договору.

За змістом ст.ст. 173, 174, 193, 202
Господарського кодексу України (далі -
ГК України), ст.ст. 11, 509, 525, 526, 599
Цивільного кодексу України (далі - ЦК
України), угода (договір) є підставою
для виникнення цивільних прав та
обов'язків (зобов'язань), зобов'язання
повинні виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться,
одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається,
припиняється на підставах,
встановлених договором або законом,
зокрема належним виконанням.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає
договір як домовленість двох або
більше сторін, що спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 265 ГК України за
договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Наявність і розмір невиконаного
спірного грошового зобов'язання в
розмірі 236700 грн. 00 коп. позивачем
обґрунтовані та підтверджені наданими
документами, відповідачем допустимими
доказами не спростовані, тому ця
заборгованість підлягає стягненню в
судовому порядку.

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Відповідно до ст.ст. 611, ч. 1 625 ЦК України,
216 ГК України, неможливість виконання
зобов'язання не звільняє сторони від
обов'язку виконати зобов'язання в
натурі, порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3% річних від простроченої суми,
якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Вимога позивача про стягнення 3560 грн. 22
коп. 3% річних та 26327 грн. 96 коп.
інфляційних втрат відповідає ч. 2 ст. 625
ЦК України, їх розрахунок судом
перевірений і визнаний вірним.

Крім того, позивачем заявлена вимога
про стягнення з відповідача за
порушення строків виконання грошового
зобов'язання суми пені.

Виконання зобов'язання, згідно зі ст. ч.
1 546 ЦК України, може забезпечуватися
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком.
Неустойкою (штрафом, пенею), згідно з ч. 1
ст. 549 ЦК України, є грошова сума або
інше майно, які боржник повинен
передати кредиторові у разі порушення
боржником зобов'язання.

Згідно приписів ч. 6 ст. 232 ГК України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Вимога позивача про стягнення 22937 грн. 19
коп. пені, передбачена розділом
"Відповідальність сторін" договору,
відповідає приписам ст.ст. 216, 217, 218, ч. 1
230, ч. 6 232 ГК України, ст.ст. 546, 549 ЦК
України, ст.ст. 1, 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"», її
розрахунок судом перевірений, визнаний
вірним, тому вимога позивача в цій
частині є такою, що також підлягає
задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 33, 34, 43 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
обставини справи повинні
підтверджуватись лише належними і
допустимими доказами, господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Судом, відповідно до ст. 22 ГПК України,
було запропоновано сторонам подати
докази в обґрунтування позову і
заперечень проти нього, брати участь в
засіданнях суду, вони своїми правами
скористались на свій розсуд, подали всі
наявні у них докази і на їх підставі
судом прийнято рішення у справі.

З урахуванням викладеного, відповідно
до умов договору, обставин справи та
вимог законодавства суд вважає, що
відповідач не виконав договірні
зобов'язання щодо порядку розрахунків
за поставлену продукцію, прострочив їх
оплату, тому позовні вимоги про
стягнення 236 700 грн. 00 коп. основного
боргу з оплати за поставлений товар, 22
937 грн. 19 коп. пені за прострочення
виконання грошового зобов'язання, 3 560
грн. 22 коп. 3% річних та 26327 грн. 96 коп.
інфляційних втрат, судом визнаються
обґрунтованими, доведеними і
задовольняються повністю.

На підставі статті 49 ГПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню понесені
позивачем судові витрати - сплачений
судовий збір в розмірі 5790 грн. 51 коп..

Керуючись ст.ст. 49, 82-84 ГПК України,
господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю
«Сільськогосподарське підприємство
«Валява», місцезнаходження: 19520,
Черкаська область, Городищеннський
район, село Валява, вул. Жовтнева, буд. 5,
ідентифікаційний код 35870914 на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро Альянс 2010",
місцезнаходження: 09100, Київська
область, м.Біла Церква, вул.Січневого
прориву, буд.95, ідентифікаційний код
20617493 - 236 700 грн. 00 коп. основного боргу з
оплати за поставлений товар, 22 937 грн. 19
коп. пені за прострочення виконання
грошового зобов'язання, 3560 грн. 22 коп. 3%
річних та 26327 грн. 96 коп. інфляційних
втрат та 5790 грн. 51 коп. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до
Київського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Черкаської області
протягом десяти днів з дня підписання.

Повний текст рішення складено і
підписано 10.11.2014 року.

Суддя
В.М. Грачов