ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

"20" жовтня 2014 р.
Справа № 911/2786/13

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДАЛМАХ НУЦУ», с.
Білогородка, Києво-Святошинський район

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сплав МВ», с.
Білогородка, Києво-Святошинський район

про стягнення 60 573,60 грн.

Головуючий суддя - Щоткін О.В.,

Суддя Бацуца В.М.,

Суддя Подоляк Ю.В.

За участю представників сторін:

позивач - Єлтишева С.Л.- предст., дов. б/н
від 01.07.2013р.;

відповідач - Кірічевська О.І. предст.,
дов. №51 від 17.06.2013р.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської
області звернулось Товариство з
обмеженою відповідальністю «ДАЛМАХ
НУЦУ» (позивач) з позовом до Товариства
з обмеженою відповідальністю «Сплав
МВ» (відповідач) про стягнення 60 573,60
грн. збитків завданих внаслідок пожежі.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог, позивач посилається на те, що в
результаті пожежі, яка сталася на
території відповідача, було знищено та
пошкоджено майно позивача, яке
знаходилось в орендованому приміщенні.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 30.09.2013р. справу №911/2786/13 було
прийнято до провадження колегією у
складі суддів: суддя О.В. Щоткін -
головуючий, судді - Ю.В. Подоляк та В.М.
Бацуца.

Відповідач проти задоволення позовних
вимог заперечує та зазначає, що вони є
безпідставними.

Відповідно до частини 2 статті 82
Господарського процесуального кодексу
України, рішення приймається судом за
результатами оцінки доказів, поданих
сторонами та іншими учасниками
господарського процесу, а також
доказів, які були витребувані
господарським судом, у нарадчій
кімнаті.

Відповідно до ч. 1 статті 85 ГПК України,
прийняте рішення оголошується
господарським судом у судовому
засіданні після закінчення розгляду
справи.

Враховуючи те, що дослідження доказів,
яких достатньо для повного, всебічного
та об'єктивного розгляду спору
закінчено, колегія суддів керуючись
нормами статті 85 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні 20.10.2014р. оголосила
вступну та резолютивну частину
рішення.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши наявні в ній докази,
оцінивши їх в сукупності та заслухавши
пояснення присутніх в судовому
засіданні представників позивача та
відповідача, суд,-

ВСТАНОВИВ:

31 серпня 2011 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю «ДАЛМАХ
НУЦУ» (позивач) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Сплав МВ»
(відповідач) був укладений договір
оренди нерухомого індивідуально
визначеного майна № 410.

Відповідно до п. 1.2. Договору, об'єкт
оренди складається з: опалюваного
приміщення площею 15,5 кв. м., яке
знаходиться на мансардному поверсі
адмінбудівлі літер «А»; металева
споруда № 1 розрахунковою площею 181,1
кв.м., навіс розрахунковою площею 95,8
кв.м., навіс розрахунковою площею 124,8
кв.м.

13 травня 2013р. на території відповідача
сталась пожежа, що підтверджується
Довідкою Державної служби України з
надзвичайних ситуацій від 08.07.2013р. та
актом про пожежу від 21.05.2013р.

За словами позивача, в результаті
пожежі, було знищено та пошкоджено
майно позивача, яке знаходилось в
орендованому приміщенні, а саме:
Мінвата ROCKMIN 50 мм (112 упаковок) та
Мінвата ROCKTON 100 мм (119 упаковок).

Оскільки, подальше використання
пошкодженого майна не було можливим,
Наказом № 02 від 31.05.2013р. дане майно було
списано з балансу підприємства, про що
було складено Акт списання № СпТ-000001
від 31.05.2013р. на суму 60 573,60 грн.

17 травня 2013р. позивачем було направлено
відповідачу претензію про
відшкодування завданої шкоди.

На зазначену претензію позивачем була
отримана відповідь від 22.05.2013р. вих. №43,
в якій зазначалось, що вимоги є
необґрунтованими та такими що не
підлягають задоволенню.

У зв'язку з вищевикладеним позивач був
змушений звернутись з позовом до суду
за захистом свого порушеного права.

Розглянувши матеріали справи та
оцінивши наявні докази в сукупності,
суд прийшов до висновку, що позовні
вимоги є обґрунтованими з огляду на
наступне.

Збитки - це об'єктивне зменшення
будь-яких майнових благ сторони, що
обмежує його інтереси як учасника
певних господарських відносин і
проявляється у його витратах, втраті
або пошкодженні майна, а також не
одержаних ним доходів, які б він
одержав, якби зобов'язання було
виконано боржником.

Отже, зменшення майнових благ
внаслідок неправомірних дій наступає
об'єктивно, тобто незалежно від
волевиявлення сторони, як наслідок
невиконання зобов'язань.

Відшкодування збитків, як окремий
спосіб захисту, визначений п. 8 ч. 2 ст. 16
Цивільного кодексу України та
категорія яких розкривається в
приписах ст. 22 Цивільного кодексу
України, передбачає як спеціальний
предмет доказування, так і може
стосуватись лише випадків завдання
матеріальної шкоди.

Загальні підстави цивільно-правової
відповідальності за завдану майнову
шкоду передбачені ст. 1166 Цивільного
кодексу України, згідно якої для
настання відповідальності необхідна
наявність складу правопорушення, а
саме: наявність шкоди; протиправна
поведінка заподіювача шкоди; причинний
зв'язок між шкодою та протиправною
поведінкою заподіювача; вина.

Перераховані підстави визнаються
загальними, оскільки їх наявність
необхідна для всіх випадків
відшкодування шкоди, якщо інше не
передбачено законом.

Для застосування такої міри
відповідальності, як стягнення
збитків, потрібна наявність усіх
елементів складу цивільного
правопорушення, а саме: протиправної
поведінки, збитків, причинного зв'язку
між протиправною поведінкою боржника
та збитками, вини. За відсутності хоча б
одного з цих елементів
цивільно-правова відповідальність не
настає.

Обов'язковою умовою покладення
відповідальності має бути
безпосередній причинний зв'язок між
неправомірними діями і збитками.
Збитки є наслідком, а невиконання
зобов'язань причиною. Відсутність хоча
б одного з елементів складу
правопорушення звільняє боржника від
відповідальності за невиконання або
неналежне виконання зобов'язань
(виключає його відповідальність).

Києво-Святошинським районним відділом
ГУ ДСНС у Київській області
зареєстровано факт виникнення пожежі
на території ТОВ «Сплав МВ», що
підтверджується актом про пожежу від
21.05.2013р. та довідкою № 47 від 08.07.2013р., які
наявні у матеріалах справи.

Згідно акту про пожежу від 21.05.2013р., який
було складено комісією у складі
інспектора Києво-Святошинського РВ ГУ
Держтехногенбезпеки у Київській
області, директора ТОВ «ДАЛМАХ НУЦУ» та
заступника директора ТОВ «Сплав МВ», в
результаті пожежі, яка сталася 13.05.2013р.
на території відповідача, вогнем було
знищено майно ТОВ «ДАЛМАХ НУЦУ», а саме:
мінвату «Роквул» на площі 4 кв.м.,
пошкоджено тимчасовий навіс на площі 20
кв.м., мінвату «Рокмін 50 мм» - 112
упаковок, мінвату «Роктон 100 мм» - 119
упаковок. Орієнтовна вартість збитків,
відповідно до даного акту склала 64 000,00
грн.

Матеріали справи містять висновок
експертного дослідження № 2/3-ПТ від
03.07.2013р., з якого вбачається, що
осередком пожежі стала територія поза
межами об'єкту оренди ТОВ «ДАЛМАХ
НУЦУ», а саме відкрита територія
відповідача між резервуарами № 1 та №
2., а причиною виникнення пожежі є
недотримання на території ТОВ «Сплав
МВ» правил пожежної безпеки.

Відповідач, в свою чергу стверджує, що
позивачем не надані суду належні та
допустимі докази того, що саме дії
відповідача були протиправними, і що
між діями відповідача та шкодою,
спричиненою позивачу внаслідок пожежі
є безпосередній причинний зв'язок.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2.2 Правил пожежної
безпеки в Україні, затверджених
наказом Міністерства України з питань
надзвичайних ситуацій № 126 від 19.10.2004 р.
(далі - Правила), забезпечення пожежної
безпеки підприємств, установ,
організацій (далі - підприємств)
покладається на їх керівників та
уповноважених керівниками осіб, якщо
інше не передбачено відповідним
договором.

Пунктом 2.4 Правил визначено, що
обов'язки сторін щодо забезпечення
пожежної безпеки орендованого майна
повинні бути визначені у договорі
оренди.

Сторони у Договорі пунктом 3.1.1.
визначили, що позивач зобов'язаний
здійснювати експлуатацію та установку
свого та існуючого на об'єкті оренди
обладнання відповідно до
протипожежних, санітарних та інших
обов'язкових норм і правил, а також
власними силами за власні кошти
належно здійснювати ремонт і
обслуговування обладнання, приладів,
телефонних та комп'ютерних
комунікацій, електромереж, мереж
теплопостачання, водопостачання,
водовідведення та пожежогасіння.

Згідно з п. 3.1.1. Договору, орендар
зобов'язаний забезпечити пожежну
безпеку об'єкту оренди та
користуватися ним у відповідності до
протипожежних норм, санітарних правил,
норм екологічної безпеки, а також не
допускати куріння всередині приміщень
та дотримуватись санітарних норм і
правил охорони праці на об'єкті оренди
протягом строку дії договору.

Однак, як вбачається з висновку № 2/3-ПТ
від 03.07.2013р., осередком пожежі стала
територія поза межами об'єкту оренди
ТОВ «ДАЛМАХ НУЦУ», а саме відкрита
територія відповідача між
резервуарами № 1 та № 2, від якої, в
подальшому, відбулось розповсюдження
пожежі по сухому трав'янистому настилу
до зовнішньої сторони лівої стіни
складського приміщення відкритого
типу, в якому зберігалось майно
позивача.

Крім того, у даному висновку зазначено,
що на території відповідача виявлені
скупчення горючого сміття, що у свою
чергу є порушенням п.п. 4.1.1. та 4.1.2.
«Правил пожежної безпеки в Україні»,
затверджених Наказом МНС №126 від
19.10.2004р. Порушення даних правил, на
думку експерта, і призвело до
виникнення пожежі.

Пунктом 4.1.1. Правил встановлено, що
територія підприємств, ділянок, що
межують з житловими будинками, дачними
та іншими будівлями, протипожежні
розриви між будинками, спорудами,
майданчиками для зберігання
матеріалів, устаткування тощо повинні
постійно утримуватися в чистоті та
систематично очищатися від сміття,
відходів виробництва, тари, опалого
листя, котрі необхідно регулярно
видаляти (вивозити) у спеціально
відведені місця».

Відповідно до п. 4.1.2. Правил, на
території населених пунктів та
підприємств забороняється
влаштовувати звалища горючих відходів.

Оскільки, на території відповідача
встановлений протипожежний режим,
який, за висновком експерта, не було
дотримано, відповідальність за пожежу
має нести відповідач.

Враховуючи вищезазначене, суд прийшов
до висновку, що відповідач зобов'язаний
відшкодувати збитки завдані позивачу
внаслідок пожежі.

У відзиві на позов та додаткових
поясненнях, які містяться в матеріалах
справи, відповідач суму збитків не
визнає та зазначає, що продукція (товар,
що згорів) дійсно втратила товарний
вигляд, однак згідно Сертифікату
відповідності, виданого Державною
системою сертифікації УкрСЕПРО
Держаного комітету України з питань
технічного регулювання та споживчої
політики, мінеральна вата ROCKMIN 50 мм та
ROCKTON 100 мм володіє властивостями
найвищої реакції на вогонь, таким
чином, на думку відповідача, викладені
в позовній заяві обставини є
необґрунтованими, оскільки після
пожежі, яка сталась на території ТОВ
«Сплав МВ» мінеральна вата не втратила
своїх властивостей, а тому могла
використовуватись за своїм цільовим
призначенням, у зв'язку з чим списання
вказаного товару з балансу ТОВ «ДАЛМАХ
НУЦУ» та пред'явлення позову про
стягнення збитків в розмірі
пошкодженого товару є безпідставним.

З метою з'ясування питання чи була
пошкоджена при пожежі Мінвата ROCKMIN 50 мм
та Мінвата ROCKTON 100 мм та чи можливо її
використовувати в подальшому за
цільовим призначенням після пожежі,
ухвалою від 11.11.2013р. було призначено
судову товарознавчу експертизу.

Відповідно до висновку товарознавчої
експертизи № СЕ-1-6-194/13 від 10.03.2014р.,
подальше використання Мінвати ROCKMIN 50 мм
(565 шт.) та Мінвати ROCKTON 100 мм (1014 шт.) є
неможливим.

Як було зазначено вище, позивачем
заявлено до стягнення 60 573,60 грн.
збитків. В якості доказу розміру
завданих збитків, позивачем було
надано Акт списання № СпТ-000001 від
31.05.2013р.

З даного акту вбачається, що позивачем
було списано 1209,600 кв.м мінеральної вати
ROCKMIN 50 мм загальною вартістю 27 216,00 грн.
та 406,800 кв.м мінеральної вати ROCKTON 100 мм
загальною вартістю 33 357,60 грн.

В своїх письмових поясненнях
відповідач не погоджувався з сумою
збитків, яка заявлена до стягнення
позивачем та зазначав, що вона є значно
завищена.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 19.05.2014р., з метою з'ясування
вартості пошкодженої вати, у справі
№911/2786/13 було призначено судову
експертизу.

Відповідно до висновку товарознавчої
експертизи № 7437/14-53, об'єм пошкодженої
Мінвати ROCKMIN 50мм складає 339, кв.м.,
Мінвати ROCKTON 100 мм - 608,40 кв.м., а середня
ринкова вартість 1 кв. м Мінвати ROCKMIN 50
мм становить 21,00 грн., Мінвати ROCKTON 100 мм -
75,00 грн. З огляду на це, загальна сума
збитків складає (339*21=7119)+(608,40*75=45630) =52 749,00
грн.

За наведених обставин, доводи позивача
викладені в позовній заяві
господарський суд вважає
переконливими, оскільки наявні в
матеріалах справи докази та
встановлені на їх підставі обставини
справи підтверджують сукупність
необхідних складових для притягнення
відповідача до відповідальності, і
відповідно для задоволення позовних
вимог.

Проте, у зв'язку з тим, що позивачем
заявлено до стягнення з відповідача 60
573,60 грн. збитків завданих внаслідок
пожежі, а відповідно до висновку
товарознавчої експертизи, вартість
пошкодженого майна складає 52 749,00 грн.,
позовні вимоги підлягають задоволенню
частково у розмірі 52 749,00 грн.

Щодо розподілу 12 795,50 грн. судових
витрат, які складаються з 1720,50 грн.
судового збору, 8000,00 грн. витрат за
проведення судової товарознавчої
експертизи та 3075,00 грн. витрат за
проведення судової бухгалтерської
експертизи, то, на підставі ст. 49 ГПК
України, вони покладаються на сторін
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Враховуючи вищезазначене, керуючись
статтею 129 Конституції України,
статтями 44, 49, 82-85, Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд,

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сплав МВ» (08140,
Київська область, Києво-Святошинський
район, с. Білогородка, вул. Шевченка,
162-А, ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДАЛМАХ НУЦУ» (08140,
Київська область, Києво-Святошинський
район, с. Білогородка, вул. Щорса, 98, ) - 52 749 (п'ятдесят дві тисячі
сімсот сорок дев'ять) грн. 00 коп. збитків
та 11 142 (одинадцять тисяч сто сорок дві)
грн. 75 коп. судових витрат.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Дата підписання повного тексту
рішення:13.11.2014р.

Головуючий суддя
О.В. Щоткін

Суддя
Бацуца В.М.

Суддя
Подоляк Ю.В.