ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.11.14р. Справа № 904/7516/14

За позовом Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"ПРОВІДНА", м. Київ

до Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "ДНІПРОІНМЕД", м.
Дніпропетровськ

про стягнення 24 556,37 грн.

Суддя Золотарьова Я.С.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Миколайчук С.В. -
представник (№ б/н від 15.09.2014)

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія "ПРОВІДНА"
звернулось до господарського суду
Дніпропетровської області із позовом
до Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "ДНІПРОІНМЕД" про
стягнення страхового відшкодування в
порядку регресу у розмірі 24 556,37 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на положення Закону
України "Про страхування", згідно з
якими до страховика, який виплатив
страхове відшкодування за договором
майнового страхування, в межах
фактичних затрат переходить право
вимоги, яке страхувальник або інша
особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 30.09.2014
порушено провадження у справі та
призначено до розгляду у судовому
засіданні на 20.10.2014.

20.10.2014 у судовому засіданні оголошено
перерву до 10.11.2014.

21.10.2014 представник відповідача надав
відзив, в якому просить суд відмовити у
задоволенні позову, у зв'язку з тим, що
винуватець дорожньо-транспортної
пригоди повідомив відповідача про
настання дорожньо-транспортної
пригоди лише 22.07.2013, тобто більш ніж
через рік після ДТП та відповідно до
полісу № АВ/6206426 сума франшизи
становить 1 000,00 грн., тому сума
страхового відшкодування має бути
зменшено на суму франшизи.

Позивач у судові засідання 10.11.2014,
призначене для розгляду справи, явку
свого повноважного представника не
забезпечив. 04.11.2014 надіслав до
господарського суду Дніпропетровської
області заяву, в якій просить суд
проводи розгляд справи без участі
представника.

У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору (пункт 3.9.2
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 року "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції").

Згідно зі статтею 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 10.11.2014 було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників
сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

24.05.2012 на бул. Шевченка, 17 в м. Донецьку
мала місце дорожньо-транспортна
пригода за участю автобуса ПАЗ-32054
реєстраційний номер НОМЕР_1 під
керуванням ОСОБА_2 та автомобіля
Volkswagen реєстраційний номер НОМЕР_2 під
керуванням ОСОБА_3, що підтверджується
довідкою ДАІ МВС (а.с.18).

Відповідно до довідки ДАІ МВС № 9011561
дорожньо-транспортна пригода сталась з
вини ОСОБА_2, який керуючи автобусом
ПАЗ-32054 реєстраційний номер НОМЕР_1
порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього
руху, внаслідок чого відбулося
зіткнення з застрахованим автомобілем
(а.с.19-20).

Постановою Гірницького районного суду
м. Макіївки Донецької області від
27.08.2012 по справі №3/0510/871/12 встановлено,
що в діях ОСОБА_2 є склад
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.124 Кодексу України про
адміністративні правопорушення (а.с.21).

ОСОБА_3 було застраховано
цивільно-правову відповідальність за
шкоду, завдану пошкодженням, знищенням
або втратою автомобіля Volkswagen
реєстраційний номер НОМЕР_2 у
Приватному акціонерному товаристві
"ПРОВІДНА", що підтверджується
договором добровільного страхування
наземного транспорту № 06/0642891/1012/11 від
08.09.2011 (а.с.11).

25.05.2012 ФОП ОСОБА_4 на замовлення ПАТ
"ПРОВІДНА" було проведено товарознавче
дослідження, за результатами якого
складено звіт про оцінку, згідно якого
вартість відновлювального ремонту з
врахуванням зносу, завданого внаслідок
ДТП власнику автомобіля Volkswagen
реєстраційний номер НОМЕР_2 становить
27 645,42 грн. (а.с.22).

Відповідно до страхового акту № 1
0501/06/4629/79083 від 01.06.2012 (а.с.43) та
розрахунку матеріального збитку (а.с.42),
суму страхового відшкодування було
визначено в розмірі 25 066,37 грн.

ОСОБА_3 24.05.2012 подав заяву № 0501/06/4629 про
факт настання події до Приватного
акціонерного товариства "ПРОВІДНА", з
якої вбачається, що спосіб виплати
страхового відшкодування: по
калькуляції складеній незалежним
експертом та на рахунок СТО (а.с.16).

Відповідно до рахунку-фактури ТОВ
"Тріол-Авто" № 725 від 25.05.2012 сума ремонту
автомобіля Volkswagen реєстраційний номер
НОМЕР_2 становить 25 066,37 грн. (а.с.35).

На виконання умов договору
добровільного страхування наземного
транспорту № 06/0642891/1012/11 від 08.09.2011
позивач здійснив виплату страхового
відшкодування в розмірі 25 066,37 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 0027561 від 05.06.2012 (а.с.44).

Як вбачається з матеріалів справи,
цивільно-правова відповідальність
пов'язана з експлуатацією автобуса
ПАЗ-32054 реєстраційний номер НОМЕР_1 була
застрахована в ПрАТ "СК "Дніпроінмед"
відповідно полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АВ/6206426, що
підтверджується витягом з Центральної
бази даних МТСБУ (а.с.7).

Позивач надіслав на адресу відповідача
претензію про відшкодування шкоди,
завданої внаслідок ДТП в порядку
регресу, до якої були додані всі
документи, передбачені пунктом 35.2
статті 35 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" (а.с.45).

Відповідач відповідь на вимогу не
надав, суму відшкодованої шкоди,
завданої внаслідок ДТП в порядку
регресу у сумі 24 556,37 грн. не сплатив, що
і є причиною виникнення спору.

Приймаючи рішення, господарський суд
виходив з наступного.

Відносини у сфері страхування
регулюються Цивільним кодексом
України, Законом України "Про
страхування".

Також, Закон України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" регулює
відносини у сфері обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів і спрямований на
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та майну
потерпілих при експлуатації наземних
транспортних засобів на території
України.

Відповідно до частини 1 статті 16 Закону
України "Про страхування" договір
страхування - це письмова угода між
страхувальником і страховиком, згідно
з якою страховик бере на себе
зобов'язання у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату страхувальнику або іншій
особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору.

Статтею 6 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що страховим
випадком є подія, внаслідок якої
заподіяна шкода третім особам під час
дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу і внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором.

Статтею 979 Цивільного кодексу України
встановлено, що за договором
страхування одна сторона (страховик)
зобов'язується у разі настання певної
події (страхового випадку) виплатити
другій стороні (страхувальникові) або
іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Статтею 990 Цивільного кодексу України,
що кореспондується з частиною 1 статті
25 Закону України "Про страхування"
передбачено, що здійснення страхових
виплат і виплата страхового
відшкодування проводиться страховиком
згідно з договором страхування на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника або третіх осіб,
визначених умовами страхування) і
страхового акта (аварійного
сертифіката), який складається
страховиком або уповноваженою ним
особою (аварійним комісаром) у формі, що
визначається страховиком.

Відповідно до статті 27 Закону України
"Про страхування", що кореспондується
зі статтею 993 Цивільного кодексу
України, до страховика, який виплатив
страхове відшкодування за договором
майнового страхування, в межах
фактичних затрат переходить право
вимоги, яке страхувальник або інша
особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Статтею 9 Закону України "Про
страхування" передбачено, що франшиза -
це частина збитків, що не
відшкодовується страховиком згідно з
договором страхування.

Частиною 1 статті 1191 Цивільного кодексу
України встановлено, що особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" розмір франшизи при
відшкодуванні шкоди, заподіяної майну
потерпілих, встановлюється при
укладанні договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності і не може
перевищувати 2 відсотки від страхової
суми, в межах якого відшкодовується
збиток, заподіяний майну потерпілих.
Страхове відшкодування завжди
зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
підпункту.

Відповідно до пункту 38.1.1 статті 38
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" страховик після
виплати страхового відшкодування має
право подати регресний позов до
страхувальника або водія
забезпеченого транспортного засобу,
який спричинив дорожньо-транспортну
пригоду.

Статтею 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством.

Позивач, керуючись ст. 993 Цивільного
кодексу України та ст. 27 Закону України
"Про страхування", з урахуванням
франшизи в сумі 510,00 грн., просить суд
стягнути з відповідача 24 556,37 грн.
страхового відшкодування в порядку
регресу.

З матеріалів справи вбачається, що
особою, винною у скоєнні ДТП, наслідком
якого стало пошкодження майна
застрахованої позивачем особи, а, отже,
і особою, винною у завданні збитків є
ОСОБА_2, цивільно-правова
відповідальність якого застрахована у
відповідача.

Таким чином, з аналізу вищезазначених
правових норм вбачається, що позивач
після виплати застрахованій ним особі
страхового відшкодування, може
звернутися з відповідною вимогою
стягнення сплаченого страхового
відшкодування в порядку регресу саме
до страховика за наявності певних
підстав.

Правила відшкодування шкоди
заподіяної третій особі встановлені
ст. 22 Закону України "Про обовязкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів", згідно п. 22.1 якої
при настанні страхового випадку
страховик відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна в результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Проте, відповідач, який є страховиком
винної особи у скоєнні ДТП не
здійснював виплати страхового
відшкодування безпосередньо
потерпілому, який отримав таке
страхове відшкодування за договором
добровільного страхування наземного
транспорту № 06/0642891/1012/11 від 08.09.2011 від
позивача.

Враховуючи викладене, господарський
суд дійшов висновку про те, що позовні
вимоги є обґрунтованими і такими, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Суд не приймає до уваги заперечення
відповідача про те, що відповідно до
полісу № АВ/6206426 сума франшизи
становить 1 000,00 грн., тому сума
страхового відшкодування має бути
зменшена на суму франшизи, з огляду на
наступне.

Відповідно частини 2 статті 4-3
Господарського процесуального кодексу
України сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, обґрунтовують
свої вимоги і заперечення поданими
суду доказами.

Статтею 33 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (стаття 34 Господарського
процесуального кодексу України).

У судовому засіданні 10.11.2014 представник
відповідача усно заявив, що не може
надати ані оригінал, ані копію полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/6206426, де зазначено, що
франшиза становить 1 000,00 грн.

Таким чином, відповідач не довів ті
обставини, на які він посилався як на
підставу своїх заперечень.

Відповідно до вимог статті 49
Господарського процесуального кодексу
України, при задоволені позову судові
витрати у справі покладаються на
відповідача.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 82 - 85, 115 -
117 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Дніпроінмед» (49005, м. Дніпропетровськ,
вул. Сімферопольська, 21, офіс 307;
ідентифікаційний код 21870998) на користь
Приватного акціонерного товариства
«ПРОВІДНА» (03049, м. Київ, просп.
Повітрофлотський, 25; ідентифікаційний
код 23510137) суму страхового
відшкодування в порядку регресу у
розмірі 24 556,37 грн. та 1 827,00 грн. судовий
збір, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
через господарський суд
Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги,
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено 12.11.2014

Суддя Я.С. Золотарьова