ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2014 р.
Справа № 911/3886/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Зайця Д.Г., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства «УкрСиббанк», м. Харків

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
Київська область, м. Фастів

про стягнення 62556,97 дол. США (еквівалент
733047,08 грн.)

секретар судового засідання Колісник
Ю.І.

за участю представників:

від позивача: Олонова Я.В. (довіреність
№33-21/32266 від 17 вересня 2014 року);

від відповідача: ОСОБА_3 (довіреність
№1379 від 13 жовтня 2014 року).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство
«УкрСиббанк» (далі - позивач)
звернулось до господарського суду
Київської області з позовом до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі
- відповідач) про стягнення 62556,97 дол.
США (еквівалент 733047,08 грн.).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивач відповідно до умов кредитного
договору від 12 вересня 2008 року за
№0 надав відповідачу кредит в
розмірі 40000,00 дол. США на умовах сплати
процентів за користування кредитом з
терміном остаточного повернення
кредитних коштів 12 вересня 2013 року. В
порушення умов кредитного договору від
12 вересня 2008 року за №0 відповідач
заборгованість по кредиту та проценти
за користування кредитними коштами в
порядку, розмірі та строки, визначені
договором, у повному обсязі не сплатив,
у зв'язку з чим позивач просить
стягнути з відповідача заборгованість
за договором від 12 вересня 2008 року за
№0 в сумі 62556,97 дол. США (еквівалент
733047,08 грн.), яка складається з 26009,41 дол.
США (еквівалент 304780,14 грн.)
заборгованості за кредитом, 25349,41 дол.
США (еквівалент 297046,21 грн.)
заборгованості з процентів за
користування кредитом, 6267,64 дол. США
(еквівалент 73444,66 грн.) пені за
несвоєчасне погашення заборгованості
за кредитом та 4930,51 дол. США (еквівалент
57776,07 грн.) пені за несвоєчасне
погашення заборгованості по процентам.

Провадження у справі порушено
відповідно до ухвали господарського
суду Київської області від 12 вересня 2014
року та призначено справу до розгляду
на 24 вересня 2014 року.

Відповідно до ухвали суду від 24 вересня
2014 року розгляд справи на підставі ст. 77
Господарського процесуального кодексу
України відкладено на 14 жовтня 2014 року.

У судовому засіданні 14 жовтня 2014 року
на підставі ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України
оголошено перерву до 5 листопада 2014
року.

Представник відповідача в усних та
письмових поясненнях, проти позову
заперечував.

5 листопада 2014 року відповідно до ч. 2 ст.
85 ГПК України у судовому засіданні
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

Заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, дослідивши
наявні в матеріалах справи докази,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні дані, на яких ґрунтується
позов, об'єктивно оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

12 вересня 2008 року між Публічним
акціонерним товариством «УкрСиббанк»
(за договором - банк) та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (за
договором - позичальник) укладено
кредитний договір за №0.

Згідно пункту 1.1 договору банк
зобов'язується надати позичальнику, а
позичальник зобов'язується прийняти,
належним чином використовувати і
повернути банку кредит (грошові кошти)
в іноземній валюті в сумі 40000,00 (сорок
тисяч) доларів США. Вказана сума
кредиту дорівнює еквіваленту 194092,00 грн.
за курсом Національного банку України
на день укладення цього договору.

Відповідно до пункту 1.2.1 кредитного
договору надання кредиту здійснюється
у наступний термін: 12 вересня 2008 року.

Пунктом 1.2.2 кредитного договору
встановлено, що позичальник у
будь-якому випадку зобов'язаний
повернути кредит у повному обсязі в
терміни, встановлені графіком
погашення кредиту (додаток №1 до
договору). Позичальник зобов'язується
повернути основну суму кредиту та
сплачувати плату за користування
кредитом у вигляді процентів, комісій,
а також сплатити штрафні санкції та
здійснити інші грошові платежі згідно
умов договору.

Згідно пунктів 1.3.1 та 1.3.2 кредитного
договору за користування кредитними
коштами за цим договором
встановлюється процентна ставка в
розмірі 16% річних, якщо не встановлена
інша ставка згідно умов цього договору.
За користування кредитними коштами
понад встановлений договором термін
встановлюється процентна ставка у
подвійному розмірі від ставки, що діє
для строкової ставки суми основного
боргу на дату виникнення такого
прострочення.

Відповідно до пункту 1.3.4 договору
нарахування процентів за цим договором
здійснюється щомісяця, в останній
робочий день поточного місяця, методом
«факт/360». Період нарахування процентів
згідно умов цього договору починається
з дня фактичного надання кредитних
коштів і закінчується останнім
календарним днем поточного місяця.

Пунктом 7.1 кредитного договору
передбачено, що за порушення
позичальником термінів повернення
кредиту та/або процентів за кредит
та/або комісій, встановлених договором,
банк має право вимагати від
позичальника, а позичальник при цьому
зобов'язаний сплатити банку додатково
до плати за кредит пеню з розрахунку 24%
(процентів) річних від суми
простроченої заборгованості (суми
кредиту та/або процентів по кредиту
та/або комісій), розрахованої за кожен
день прострочення платежу, включаючи
день сплати заборгованості, за методом
«факт/360», але в будь-якому випадку
такий розмір пені не може перевищувати
розмір, встановлений чинним
законодавством України.

12 вересня 2008 року між банком та
позичальником підписано додаток №1 до
договору, яким встановлено графік
погашення кредиту (том 1, а.с. 15), згідно
якого, позичальник зобов'язаний
остаточно погасити кредит 12 вересня 2013
року.

Позивач належним чином виконав взяті
на себе зобов'язання за договором щодо
надання відповідачу кредитних коштів в
розмірі 40000,00 доларів США, що
підтверджується наявним у матеріалах
справи меморіальним ордером №
від 12 вересня 2008 року.

Однак, відповідач у встановлений
договором термін, а саме, 12 вересня 2013
року кредит та у повному розмірі не
погасив, проценти за користування
кредитом не сплатив, в результаті чого,
за ним утворилась заборгованість у
розмірі 26009,41 дол. США (еквівалент 304780,14
грн.) заборгованості за кредитом, 25349,41
дол. США (еквівалент 297046,21 грн.)
заборгованості з процентів за
користування кредитом.

Судом оглянуто оригінали документів,
залучених до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України.

Згідно приписів статей 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору, вимог ЦК
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України
передбачено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

У відповідності до ч. 1 ст. 1054 Цивільного
кодексу України за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного
кодексу України позикодавець має право
на одержання від позичальника
процентів від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюються договором. Якщо
договором не встановлений розмір
процентів, їх розмір визначається на
рівні облікової ставки Національного
банку України.

Частиною 2 ст. 10561 Цивільного кодексу
України передбачено, що розмір
процентів, тип процентної ставки
(фіксована або змінювана) та порядок їх
сплати за кредитним договором
визначаються в договорі залежно від
кредитного ризику, наданого
забезпечення, попиту і пропозицій, які
склалися на кредитному ринку, строку
користування кредитом, розміру
облікової ставки та інших факторів.

Статтею 1049 Цивільного кодексу України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором. Якщо договором
не встановлений строк повернення
позики або цей строк визначений
моментом пред'явлення вимоги, позика
має бути повернена позичальником
протягом тридцяти днів від дня
пред'явлення позикодавцем вимоги про
це, якщо інше не встановлено договором.

Станом на день прийняття рішення у
справі заборгованість за кредитним
договором, що складається з
заборгованості за кредитом у розмірі
26009,41 дол. США (еквівалент 304780,14 грн.) та
заборгованості за процентами у розмірі
25349,41 дол. США (еквівалент 297046,21 грн.)
залишилась непогашеною. Зазначений
факт відповідачем не спростовано.
Розмір заборгованості відповідає
фактичним обставинам справи, тому
позовна вимога про стягнення з
відповідача заборгованості за
кредитним договором, що складається з
заборгованості за кредитом у розмірі
26009,41 дол. США (еквівалент 304780,14 грн.) та
заборгованості за процентами у розмірі
25349,41 дол. США (еквівалент 297046,21 грн.)
підлягає задоволенню.

Частиною 1 ст. 230 Господарського кодексу
України передбачено, що штрафними
санкціями у Господарському кодексі
України визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6 ст. 231 Господарського
кодексу України штрафні санкції за
порушення грошових зобов'язань
встановлюються у відсотках, розмір
яких визначається обліковою ставкою
Національного банку України, за увесь
час користування чужими коштами, якщо
інший розмір відсотків не передбачено
законом або договором.

Відповідно до п. 6 статті 232
Господарського кодексу України,
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Як вже зазначалось, пунктом 7.1
кредитного договору встановлено, що за
порушення позичальником термінів
повернення кредиту та/або процентів за
кредит та/або комісій, встановлених
договором, банк має право вимагати від
позичальника, а позичальник при цьому
зобов'язаний сплатити банку додатково
до плати за кредит пеню з розрахунку 24%
(процентів) річних від суми
простроченої заборгованості (суми
кредиту та/або процентів по кредиту
та/або комісій), розрахованої за кожен
день прострочення платежу, включаючи
день сплати заборгованості, за методом
«факт/360», але в будь-якому випадку
такий розмір пені не може перевищувати
розмір, встановлений чинним
законодавством України.

Однак, з дослідженого судом розрахунку
пені, доданого позивачем до позовної
заяви вбачається, що позивач здійснив
нарахування пені понад строк,
встановлений п. 6 статті 232
Господарського кодексу України.

Таким чином, суд вважає за необхідне
здійснити власний розрахунок пені, з
урахуванням положень п. 6 статті 232
Господарського кодексу України.

Крім того, відповідно до пункту 2.9
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17
грудня 2013 року за №14 «Про деякі питання
практики застосування законодавства
про відповідальність за порушення
грошових зобов'язань» за приписом
статті 3 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань» та
частини другої статті 343 ГК України
розмір пені за прострочку платежу не
може перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня. Якщо в укладеному сторонами
договорі зазначено вищий розмір пені,
ніж передбачений у цій нормі,
застосуванню підлягає пеня в розмірі
згаданої подвійної облікової ставки.

Як вбачається з розрахунку пені,
здійсненного позивачем, останнім
застосовано відсоткову ставку,
встановлену пунктом 7.1 договору у
розмірі 24%, яка перевищує подвійну
облікову ставку Національного банку
України.

Здійснивши перерахунок пені, суд
дійшов висновку, що позовна вимога в
частині стягнення з відповідача 6267,64
дол. США (еквівалент 73444,66 грн.) пені за
несвоєчасне погашення заборгованості
за кредитом та 4930,51 дол. США (еквівалент
57776,07 грн.) пені за несвоєчасне
погашення заборгованості по процентам
підлягає частковому задоволенню, а
саме, до стягнення з відповідача
підлягає 1653,84 дол. США ((еквівалент 19379,85
грн.) курс НБУ станом на 16.07.2014 - 11,718072
грн. за 1 дол. США)) пені за несвоєчасне
погашення заборгованості за кредитом
та 2822,06 дол. США ((еквівалент 33069,05 грн.)
курс НБУ станом на 16.07.2014 - 11,718072 грн. за 1
дол. США)) пені за несвоєчасне погашення
заборгованості по процентам.

Відповідно до п. 19 інформаційного листа
Вищого господарського суду України
№01-08/369 від 29 червня 2010 року «Про деякі
питання, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів України у 2009 році щодо
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України»
господарський суд може прийняти
рішення про стягнення з відповідача
суми заборгованості саме в іноземній
валюті у спорах, пов'язаних із
здійсненням валютних операцій у
випадках і в порядку, встановлених
законом (частина друга статті 192,
частина третя статті 533 Цивільного
кодексу України, Декрет Кабінету
Міністрів України від 19 лютого 1993 року
№15-93 «Про систему валютного
регулювання і валютного контролю»). При
цьому, законом прямо не передбачено
обов'язку господарського суду
зазначати в резолютивній частині
рішення про стягнення заборгованості в
іноземній валюті еквівалент такої суми
в гривнях. Якщо ж у відповідних
випадках позивач просить зазначити в
резолютивній частині судового рішення
зі спору, пов'язаного зі стягненням
суми заборгованості в іноземній
валюті, також і гривневий еквівалент
(за офіційним курсом Національного
банку України) або лише гривневий
еквівалент, то суд з урахуванням
конкретних обставин справи може
задовольнити будь-яке з таких
клопотань.

Таким чином, позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст.ст. 44, 49
ГПК України покладаються на
відповідача пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити
частково.

2. Стягнути з Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код
НОМЕР_1) на користь Публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
(61050, Харківська область, м. Харків, пр.
Московський, 60, код 09807750) - 26009 (двадцять
шість тисяч дев'ять) дол. США 41 центів
(еквівалент 304780,14 грн.) заборгованості
за кредитом, 25349 (двадцять п'ять тисяч
триста сорок дев'ять) доларів США 41
центів (еквівалент 297046,21 грн.)
заборгованості за процентами, 1653 (одна
тисяча шістсот п'ятдесят три) дол. США 84
центів (еквівалент 19379,85 грн.) пені за
несвоєчасне погашення заборгованості
за кредитом, 2822 (дві тисячі вісімсот
двадцять два) дол. США 6 центів
(еквівалент 33069,05 грн.) пені за
несвоєчасне погашення заборгованості
по процентам та 13085 (тринадцять тисяч
вісімдесят п'ять) грн. 51 коп. судового
збору.

3. В іншій частині позовних вимог
відмовити.

4. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено - 7 листопада 2014
року

Суддя
Д.Г. Заєць