ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2014 р.
Справа № 911/4366/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс",

м. Київ

до 1) Товариства з обмеженою
відповідальністю "ПК Трейдсервісгруп",
Київська обл.,

с. Мархалівка

2) Сільськогосподарське товариство з
обмеженою відповідальністю імені
Устименка, Черкаська обл., с. Крутьки

про стягнення 19 765 грн. 82 коп.

Суддя - Мальована Л.Я.

Представники:

позивач - Грищенко О.М. (дов. № б/н від
25.03.2013 року);

відповідачів - не з'явилися.

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення 19 765 грн. 82 коп.
заборгованості, з яких просить
стягнути: солідарно з ТОВ «ПК
Трейдсервісгруп» та
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Ім.
Устименка» 300 грн. 00 коп. 3 % за договором
поруки № 07-08-2014-8 від 07.08.2014 року, а також
з Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Ім.
Устименка» 3 511 грн. 88 коп. 3 % річних, 15 953
грн. 94 коп. інфляційних втрат в зв'язку з
несвоєчасним виконанням рішень
господарського суду Київської області
від 05.02.2013 року у справі № 6/138-12 та від
25.07.2013 року у справі № 911/2412/13, 1 900 грн. 00
коп. - витрат по договору про надання
адвокатських послуг № 29-8/08-14 від 29.08.2014
року.

Представники відповідачів в засідання
суду не з'явились, хоча про місце і час
розгляду справи були належним чином
повідомлені судом, відзиву на позов
суду не надали.

Враховуючи те, що нез'явлення
представника відповідача не
перешкоджає розгляду справи по суті, а
матеріали справи є достатніми для
вирішення спору в даному судовому
засіданні, суд вважає за можливе
розглянути позов у відсутності
представника відповідача, згідно
статті 75 Господарського
процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд встановив:

Рішенням Господарського суду
Київської області від 05 лютого 2013 року
у справі № 6/138-12 позовні вимоги ТОВ
«Компанія «НІКО-ТАЙС»» задоволено.

21 лютого 2013 року на виконання Рішення
Господарського суду Київської області
від 05 лютого 2013 року у справі № 6/138-12
було видано наказ.

Рішенням Господарського суду
Київської області у справі № 911/2412/13 від
25 липня 2013 року, позовні вимоги ТОВ
«Компанія «НІКО-ТАЙС»» до ТОВ «ПК
ТРЕЙДСЕРВІСГРУП» та СТОВ імені
УСТИМЕНКА про стягнення суми
задоволено.

03 вересня 2013 року на виконання Рішення
Господарського суду Київської області
у справі №911/2412/13 від 25 липня 2013 року
було видано наказ .

Зобов'язання СТОВ імені УСТИМЕНКА
згідно Рішення Господарського суду
Київської області від 05 лютого 2013 року
у справі №6/138-12 та рішення
Господарського суду Київської області
у справі № 911/2412/13 від 25 липня 2013 року не
виконано.

Таким чином, ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС»»
є належним кредитором по відношенню до
СТОВ імені УСТИМЕНКА щодо стягнення
заборгованості за рішенням
Господарського суду Київської області
від 05 лютого 2013 року у справі №6/138-12 та
рішення Господарського суду Київської
області у справі №911/2412/13 від 25 липня 2013
року, які вступили в законну силу.

Відповідно до змісту ст. 115
Господарсько-процесуального кодексу
України, рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України.

Згідно із ч. 2 ст. 35
Господарсько-процесуального кодексу
України, факти, встановлені рішенням
господарського суду (іншого органу,
який вирішує господарські спори) під
час розгляду однієї справи, не
доводяться знову при вирішенні інших
спорів, в яких беруть участь ті самі
сторони.

У відповідності до ст. 509 Цивільного
кодексу України, ст. 173 Господарського
кодексу України, в силу господарського
зобов'язання, яке виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання, один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Грошове зобов'язання - це зобов'язання
боржника заплатити кредиторові певну
грошову суму відповідно до
цивільно-правового договору та на
інших підставах, передбачених
цивільним законодавством України.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 11
Цивільного кодексу України цивільні
права та обов'язки виникають з дій осіб,
що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Частиною 5 ст. 11 Цивільного кодексу
України визначено, що у випадках,
встановлених актами цивільного
законодавства, цивільні права та
обов'язки можуть виникати з рішення
суду.

Аналогічна правова позиція зазначена у
Постанові Верховного Суду України від
05.12.2011 №16/164(2010), і згідно з приписами
ст.111-28 ГПК України є обов'язковою для
всіх судів України.

Відповідно до п. 7.1 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 14
від 17.12.2013 «Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань» у разі коли
судовим рішенням з боржника стягнуто
суму неустойки (штрафу, пені), то
правова природа відповідної
заборгованості саме як неустойки у
зв'язку з прийняттям такого рішення
залишається незмінною, і тому на неї в
силу припису частини другої статті 550
ЦК України проценти не нараховуються,
інфляційні ж нарахування та
нарахування трьох процентів річних на
цю заборгованість можуть
здійснюватися на загальних підставах
відповідно до частини другої статті 625
названого Кодексу з дня, наступного за
днем набрання законної сили
відповідним судовим рішенням.

Однак, при цьому слід мати на увазі, що
визначаючи правову природу грошового
зобов'язання, необхідно, перш за все
виходити з правил ч. 1 ст. 509 ЦК України,
відповідно до яких зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Отож, заборгованість Відповідача-2 щодо
виконання грошового зобов'язання на
підставі Рішення Господарського суду
Київської області по справі від 05
лютого 2013 року у справі № 6/138-12, яке
вступило в закону силу (за виключенням
суми боргу 170 565,85 грн.) становить 59 165
грн. 09 коп.

Прострочення виконання даного
грошового зобов'язання почалось із
наступного дня після вступу Рішення
Господарського суду Київської області
по справі від 05 лютого 2013 року у справі
№ 6/138-12 в закону силу - 17 лютого 2013 року.

Заборгованість Відповідача-2 щодо
виконання грошового зобов'язання на
підставі Рішення Господарського суду
Київської області у справі № 911/2412/13 від
25 липня 2013 року, котре вступило в закону
силу становить 54 502 грн. 23 коп.

Прострочення виконання даного
грошового зобов'язання почалось із
наступного дня після вступу Рішення
Господарського суду Київської області
у справі № 911/2412/13 від 25 липня 2013 року в
закону силу - 13 серпня 2013 року.

У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, згідно
ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з врахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

За відсутності інших підстав
припинення зобов'язання, передбачених
договором або законом, зобов'язання
припиняється його виконанням,
проведеним належним чином, що
визначено ст. 599 Цивільного кодексу
України.

Отже, якщо судове рішення про стягнення
з боржника коштів фактично не виконано,
кредитор вправі вимагати стягнення з
нього в судовому порядку сум
інфляційних нарахувань та процентів
річних аж до повного виконання
зобов'язання. Дана правова позиція
зазначена у Постанові Верховного Суду
України від 12.09.2011 року у справі
№6/433-42/183.

Позивач просить суд стягнути з
відповідача 15 953 грн. 94 коп. інфляційних
втрат та 3 811 грн. 88 коп. 3 % річних.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань, які виникли в зв'язку із
несвоєчасним виконанням Рішення
Господарського суду Київської області
від 05 лютого 2013 року у справі №6/138-12 та
Рішення Господарського суду Київської
області у справі №911/2412/13 від 25 липня 2013
року між ТОВ «Компанія НІКО-ТАЙС»»
(Кредитор) та ТОВ «ПК ТРЕЙДСЕРВІСГРУП»
(Поручитель) було укладено Договір
поруки №07-08-2014-8, за умовами якого
Поручитель поручається перед
Кредитором за виконання обов'язку
Сільськогосподарським товариством з
обмеженою відповідальністю імені
Устименка щодо виконання грошового
зобов'язання щодо сплати розміру 3%
річних у зв'язку із неналежним,
несвоєчасним та неповним виконанням
Боржником грошового зобов'язання
згідно рішення суду, передбаченою ст. 2
цього Договору (далі - «основний
договір»). - пункт 1.1. Договору.

Відповідно до п. 2.1. Договору поруки, під
основним договором в цьому Договорі
розуміють Рішення Господарського суду
Київської області від 05 лютого 2013 року
у справі №6/138-12 та Рішення
Господарського суду Київської області
у справі № 911/2412/13 від 25 липня 2013 року.

У розділах 3 та 4 Договору поруки
Поручителем та кредитором погоджено
обсяг відповідальності Поручителя та
розмір поруки: пункт 3.1. -
відповідальність Поручителя перед
Кредитором обмежується сплатою суми 3%
річних у розмірі 300 грн. 00 коп.; пунктом
4.1. договору поруки передбачено, що у
разі порушення (невиконання чи
неналежного виконання) Боржником
обов'язку за основною угодою, Кредитор
вправі звернутися із вимогою про
виконання як до Боржника, так і до
Поручителя, які несуть солідарну
відповідальність перед Кредитором.
Згідно ст. 554 Цивільного кодексу
України, у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя. Особи,
які спільно дали поруку, відповідають
перед кредитором солідарно, якщо інше
не встановлено договором поруки.

Позивач додатково звернувся до
Відповідача-1 із вимогою вих. № 18-8/08 від
18 серпня 2014 року, котра була одержана
Відповідачем-1 20 серпня 2014 року, проте
залишена без відповіді та виконання.

Відповідно до змісту ст. 543 Цивільного
кодексу України у разі солідарного
обов'язку боржників (солідарних
боржників) кредитор має право вимагати
виконання обов'язку частково або в
повному обсязі як від усіх боржників
разом, так і від будь-кого з них окремо.
Солідарні боржники залишаються
зобов'язаними доти, доки їхній
обов'язок не буде виконаний у повному
обсязі.

Враховуючи те, що ні відповідач-2 в
повному обсязі, ні відповідач-1, не
сплатили заборгованість, що виникла у
зв'язку із несвоєчасним виконанням
Рішення Господарського суду Київської
області від 05 лютого 2013 року у справі №
6/138-12 та Рішення Господарського суду
Київської області у справі № 911/2412/13 від
25 липня 2013 року, позивач звернувся до
господарського суду з даним позовом.

Крім того, позивач просить покласти на
відповідача витрати, пов'язані з
оплатою послуг адвоката в розмірі 1 900
грн. 00 коп.

На підтвердження своїх вимог в цій
частині позивачем надано суду, зокрема,
договір про надання адвокатських
послуг № 29-8/08-14 від 29.08.2014 року, акт
прийому-передачі документів від 29.08.2014
року, акт здачі приймання виконаних
робіт щодо надання адвокатських послуг
від 25.09.2014 року, копію свідоцтва про
право на зайняття адвокатською
діяльністю № 3888 від 29.10.2009 року та
посвідчення адвоката від 29.10.2009 року,
платіжне доручення № 686 від 06.10.2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Господарського
процесуального кодексу України, судові
витрати складаються з судового збору,
сум, що підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 5 ст. 49 ГПК України, суми, які
підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, послуг
перекладача, адвоката та інші витрати,
пов'язані з розглядом справи,
покладаються при задоволенні позову -
на відповідача.

Вирішуючи питання про розподіл витрат,
які підлягають сплаті за послуги
адвоката, господарський суд має
враховувати, що розмір відшкодування
названих витрат не повинен бути не
співрозмірним, тобто явно завищеним
(Інформаційний лист Вищого
господарського суду України № 01-8/155 від
13.02.2002р.).

Пунктом 12 роз'яснень президії Вищого
арбітражного суду України «Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України» № 02-05/78 від 04.03.1998р.
передбачено, що вирішуючи питання про
розподіл судових витрат, господарський
суд має враховувати, що розмір
відшкодування названих витрат, крім
державного мита, не повинен бути
неспіврозмірним, тобто явно завищеним;
за таких обставин суд з урахуванням
обставин конкретної справи, зокрема,
ціни позову, може обмежити цей розмір з
огляду на розумну необхідність судових
витрат для даної справи.

При вирішенні питань, пов'язаних з
оплатою послуг адвоката, слід також
враховувати викладене в абзаці
третьому пункту 11 Інформаційного листа
Вищого господарського суду України №
01-8/973 «Про деякі питання практики
застосування у вирішенні спорів
окремих норм процесуального права» №
01-8/973 від 14.12.2007р., за яким у визначенні
розумно необхідного розміру сум, які
підлягають сплаті за послуги адвоката,
можуть братися до уваги, зокрема: час,
який міг би витратити на підготовку
матеріалів кваліфікований фахівець;
вартість оплати відповідних послуг
адвокатів, яка склалася в країні або в
регіоні; тривалість розгляду і
складність справи тощо.

Дослідивши матеріали справи та
визначаючи роль адвоката Грищенка О.М.
у всебічному, повному та об'єктивному
розгляді справи № 911/4366/14, суд вважає
заявлену суму витрат на послуги
адвоката в розмірі 1 900, 00 грн.
співрозмірною з ціною позову,
обґрунтованою та правомірною.

Отже, позовні вимоги підлягають
задоволенню повністю, витрати по
сплаті судового збору покладаються на
відповідача.

Керуючись ст. 230 ГК України, ст.ст. 514, 525,
526, 625 ЦК України, ст. ст. 44, 49, ст.ст. 82-85
ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю імені
Устименка (19932, Черкаська обл.,
Чорнобаївський район, с. Крутьки, код
03793679) та Товариства з обмеженою
відповідальністю «ПК Трейсервісгруп»
(08633, Київська обл., Васильківський
район, с. Мархалівка, вул.
Комсомольська, 22, код 38267861) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«Ніко-Тайс» (03187, м. Київ, вул. Академіка
Заболотного, буд. 38, оф. 23, код 38039872) - 3 00
(триста) грн. 00 коп. 3% річних.

Стягнути з Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю імені Устименка (19932,
Черкаська обл., Чорнобаївський район, с.
Крутьки, код 03793679) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«Ніко-Тайс» (03187, м. Київ, вул. Академіка
Заболотного, буд. 38, оф. 23, код 38039872) - 3 511
(три тисячі п'ятсот одинадцять) грн. 88
коп. 3 % річних, 15 953 (п'ятнадцять тисяч
дев'ятсот п'ятдесят три) грн.. 94 коп.
інфляційних втрат.

Стягнути солідарно з
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю імені
Устименка (19932, Черкаська обл.,
Чорнобаївський район, с. Крутьки, код
03793679) та Товариства з обмеженою
відповідальністю «ПК Трейсервісгруп»
(08633, Київська обл., Васильківський
район, с. Мархалівка, вул.
Комсомольська, 22, код 38267861) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«Ніко-Тайс» (03187, м. Київ, вул. Академіка
Заболотного, буд. 38, оф. 23, код 38039872) - 1 900
(одна тисяча дев'ятсот) грн. 00 коп.
адвокатських витрат та 1 827 (одну тисячу
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.
судового збору.

Наказ видати після вступу рішення в
законну силу.

Суддя
Мальована Л.Я.