ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
16 тел. 235-24-26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2014 р.
Справа № 911/4399/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Лутак Т.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Тельбі»до
Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Укрхарчпродсервіс»про стягнення 504 000,
00 грн.за участю представників:

від позивача: Закрасняна Р.Р.

від відповідача: Соломатін К.В.

суть спору:

Позивач звернувся до господарського
суду з позовом про стягнення з
відповідача 504 000, 00 грн. заборгованості
за договором № УХПС1/02/09/13 оренди
транспортних засобів від 02.09.2013.

В обґрунтування позовних вимог,
позивач посилається на невиконання
відповідачем своїх договірних
зобов'язань щодо сплати орендної плати
за користування транспортними
засобами.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 14.10.2014 порушено провадження
у даній справі та призначено її розгляд
у судовому засіданні на 06.11.2014.

Присутній у судовому засіданні 06.11.2014
представник позивача надав суду
документи по справі (вх. № 24711/14 від
06.11.2014), підтримав заявлені позовні
вимоги та просив суд їх задовольнити з
підстав викладених у позові.

Представник відповідача у судовому
засіданні 06.11.2014 надав суду відзив на
позовну заяву б/н від 06.11.2014 (вх. № 24712/14
від 06.11.2014), у якому визнає позовні
вимоги повністю та вважає їх
обґрунтованими.

У судовому засіданні 06.11.2014, відповідно
до ч. 2 ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, присутніх у судовому засіданні,
дослідивши докази та оцінивши їх в
сукупності, суд

встановив:

02.09.2013 між сторонами укладено договір №
УХПС1/02/09/13 оренди транспортних засобів,
за умовами якого позивач зобов'язався
передати, а відповідач - прийняти в
тимчасове платне користування строком
на 12 (дванадцять) місяців транспортні
засоби згідно визначеного переліку.

Відповідно до п. 1.1.1 договору
транспортні засоби є власністю
позивача і зареєстровані за ним
відповідно до діючого законодавства
України.

Згідно з п. 1.1.3 договору строком оренди
(користування) транспортними засобами,
які передаються у користування
відповідачу, вважається проміжок часу,
визначений у п. 1.1 цього договору, який
відповідно до ст. 253 Цивільного кодексу
відраховується з дня, наступного за
днем підписання цього договору та акту
прийому-передачі.

Пунктом 2.1.1 договору передбачено, що
позивач зобов'язався в 3-денний строк з
моменту підписання цього договору
передати транспортні засоби
відповідачу на підставі акту
прийому-передачі.

Відповідно до п. 2.2.8 договору
відповідач зобов'язався своєчасно і в
повному обсязі вносити плату за
користування транспортними засобами.

Згідно з п. 3.1 договору за користування
транспортними засобами відповідач
вносить щомісячну плату в розмірі 84 000,
00 (вісімдесят чотири тисячі) грн. 00 коп.,
крім того ПДВ - 16 800 (шістнадцять тисяч
вісімсот) грн. 00 коп., разом з ПДВ 100 800
(сто тисяч вісімсот) грн. 00 коп.

Пунктом 3.2 договору передбачено, що
внесення плати здійснюється
щомісячними платежами, до 15 числа
кожного місяця за користування
транспортними засобами в попередньому
місяці.

Відповідно до п. 3.3 договору сума
місячної плати сплачується
безготівковими платежами на
розрахунковий рахунок позивача.

Згідно з п. 6.1 договору цей договір
вважається укладеним і набирає
чинності з моменту його підписання
сторонами та скріплення печатками
сторін.

Пунктом 6.2 договору передбачено, що
строк цього договору починає свій
перебіг у момент, визначений у п. 6.1
цього договору, та діє протягом 12
місяців.

Відповідно до п. 6.3 договору закінчення
строку цього договору не звільняє
сторін від відповідальності за його
порушення, яке мало місце під час дії
цього договору.

На виконання умов договору № УХПС1/02/09/13
оренди транспортних засобів від 02.09.2013
позивач передав, а відповідач прийняв в
оренду транспортні засоби, про що
сторони склали акт прийому-передачі
від 02.09.2013, який підписаний
повноважними представниками сторін,
скріплений печатками та копія якого
долучена до матеріалів справи.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач у період з січня 2014 року по
травень 2014 року (включно) користувався
транспортними засобами на умовах
оренди, що підтверджується наступними
актами здачі-прийняття робіт (надання
послуг): актом № ОУ-0000014 здачі-прийняття
робіт (надання робіт) від 31.01.2014 на суму
100 800, 00 грн., актом № ОУ-0000334
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
від 28.02.2014 на суму 100 800, 00 грн., актом №
ОУ-0000356 здачі-прийняття робіт (надання
послуг) від 31.03.2014 на суму 100 800, 00 грн.,
актом № ОУ-0000397 здачі-прийняття робіт
(надання послуг) від 30.04.2014 на суму 100 800,
00 грн. та актом № ОУ-0000435
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
від 30.05.2014 на суму 100 800, 00 грн., які були
підписані в двосторонньому порядку та
скріплені печатками сторін.

Разом з тим, з матеріалів справи
вбачається, що позивачем виставлялися
відповідачу рахунки-фактури на сплату
орендної плати, а саме: рахунок-фактура
№ СчФ-000015 від 03.01.2014 на суму 100 800, 00 грн.,
рахунок-фактура № СчФ-002468 від 03.02.2014 на
суму 100 800, 00 грн., рахунок-фактура №
СчФ-002496 від 03.03.2014 на суму 100 800, 00 грн.,
рахунок-фактура № СчФ-002523 від 01.04.2014 на
100 800, 00 грн. та рахунок-фактура № СчФ-002575
від 01.05.2014 на суму 100 800, 00 грн. Загальна
суму за зазначеними рахунками з січня
2014 року по травень 2014 року (включно)
становить 504 000, 00 грн.

Проте, в порушення своїх договірних
зобов'язань, відповідач за
вищезазначеними актами
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
та рахунками-фактури не розрахувався,
орендної плати за користування
транспортними засобами за період з
січня 2014 року по травень 2014 року не
сплатив, що і стало підставою для
звернення останнього з даним позовом
до суду.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на повному, всебічному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з наступних підстав.

Як встановлено ч. 1 ст. 283 Господарського
кодексу України за договором оренди
одна сторона (орендодавець) передає
другій стороні (орендареві) за плату на
певний строк у користування майно для
здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу
України за договором найму (оренди)
наймодавець передає або зобов'язується
передати наймачеві майно у
користування за плату на певний строк.

Згідно з ч. 3 ст. 285 Господарського
кодексу України орендар зобов'язаний
своєчасно і в повному обсязі
сплачувати орендну плату.

Орендна плата - це фіксований платіж,
який орендар сплачує орендодавцю
незалежно від наслідків своєї
господарської діяльності. Строки
внесення орендної плати визначаються в
договорі (ст. 286 Господарського кодексу
України).

Відповідно до ст. 762 Цивільного кодексу
України за користування майном з
наймача справляється плата, розмір
якої встановлюється договором найму.
Плата за користування майном вноситься
щомісячно, якщо інше не встановлено
договором.

Згідно з ст. 798 Цивільного кодексу
України предметом договору найму
транспортного засобу можуть бути
повітряні, морські, річкові судна, а
також наземні самохідні транспортні
засоби тощо.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного
кодексу України, є обов'язковим для
виконання сторонами.

Статтею 173 Господарського кодексу
України передбачено, що один суб'єкт
господарського зобов'язання повинен
вчинити певну дію на користь іншого
суб'єкта, а інший суб'єкт має право
вимагати від зобов'язаної сторони
виконання її обов'язку.

Стаття 193 Господарського кодексу
України встановлює, що кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 7 ст. 193 Господарського
кодексу України не допускаються
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Статтею 253 Цивільного кодексу України
передбачено, що перебіг строку
починається з наступного дня після
відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Жодних доказів виконання відповідачем
грошового зобов'язання по сплаті
орендної плати позивачу за договором №
УХПС1/02/09/13 оренди транспортних засобів
від 02.09.2013 суду не надано.

Разом з тим, відповідач у своєму
відзиві на позовну заяву б/н від 06.11.2014
(вх. № 24712/14 від 06.11.2014) та в усному
порядку у судовому засіданні визнав
позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ч. 5 ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України
відповідач має право визнати позов
повністю або частково.

У разі визнання відповідачем позову
суд приймає рішення про задоволення
позову за умови, що дії відповідача не
суперечать законодавству або не
порушують прав і охоронюваних законом
інтересів інших осіб (ст. 78
Господарського процесуального кодексу
України).

З огляду на вищевикладене та
враховуючи, що строк виконання
грошового зобов'язання настав, борг
відповідача перед позивачем на час
прийняття рішення не погашений,
сторонами не оспорюється, його розмір
підтверджується наявними матеріалами
справи, суд дійшов висновку, що позовні
вимоги про стягнення з відповідача
орендної плати за період з січня 2014 по
травень 2014 (включно) у розмірі 504 000, 00
грн. за договором № УХПС1/02/09/13 оренди
транспортних засобів від 02.09.2013 є
доведеними, обґрунтованими,
підтверджені належними доказами і
підлягають задоволенню.

Судовий збір, відповідно приписів ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, покладається судом на
відповідача.

Керуючись статями 33, 49, 75, 78, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю «Тельбі»
задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрхарчпродсервіс»
(07512, Київська область, Баришівський
район, село Рудницьке, вулиця Церковна,
будинок 3-А, ідентифікаційний код - 38467912)
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Тельбі» (03164, місто
Київ, вулиця Генерала Наумова, будинок
23-Б, ідентифікаційний код - 31779534) 504 000
(п'ятсот чотири тисячі) грн. 00 коп.
заборгованості по орендній платі та 10
080 (десять тисяч вісімдесят) грн. 00 коп.
судового збору.

3. Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Дане рішення набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги відповідно до ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України та може бути оскаржене в
порядку, передбаченому чинним
законодавством України.

Повне рішення складено: 10.11.2014.

Суддя
Т.В. Лутак