ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 року Справа № 910/6504/14

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів :

головуючого суддіОвечкіна
В.Е.,суддівКорнілової Ж.О., Цвігун
В.Л.,розглянув касаційну скаргу ПАТ
"Страхова компанія "Арсенал
Страхування"на постановувід 11.08.2014 р.
Київського апеляційного
господарського суду у справі№910/6504/14
господарського суду м. Києваза
позовомПАТ "Страхова компанія
"Провідна"доПАТ "Страхова компанія
"Арсенал Страхування"простягнення 8
500,00 грн.за участю представників:

позивача: Різупов Р.С., дов. від 09.12.2013
№13/3061;

відповідача: Євсеєва І.П., дов. від 12.05.2014
№120514-01/с;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва
від 29.05.2014 (суддя В. Пінчук), залишеним
без змін постановою Київського
апеляційного господарського суду від
11.08.2014 (судді Р. Федорчук, О. Лобань, А.
Майданевич) позов задоволено частково,
стягнуто з ПАТ "Страхова компанія
"Арсенал Страхування" на користь ПАТ
"Страхова компанія "Провідна" 7500 грн.
страхового відшкодування. В іншій
частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятими у справі
судовими актами, ПАТ "Страхова компанія
"Арсенал Страхування"- відповідач у
справі, - звернулося із касаційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення господарського суду м. Києва
від 29.05.2014, прийняти нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позову ПАТ
"Страхова компанія "Провідна". Вважає,
що судами неправильно застосовано ст.22
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів".

Ознайомившись з матеріалами та
обставинами справи на предмет надання
їм попередніми судовими інстанціями
належної юридичної оцінки та повноти
встановлення обставин, дотримання норм
матеріального та процесуального права,
згідно з вимогами ст.1115 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з наступних підстав.

Відповідно ст.1117 Господарського
процесуального кодексу України,
переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція на
підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє
застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального та
процесуального права. Касаційна
інстанція не має права встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не
були встановлені у рішенні або
постанові господарського суду чи
відхилені ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими,
збирати нові докази або додатково
перевіряти докази.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступне.

12.02.2013 року в місті Запоріжжі трапилась
дорожньо-транспортна пригода,
внаслідок якої відбулося зіткнення
автомобіля "ЗАЗ" (д.н. НОМЕР_1), під
керуванням водія ОСОБА_6 та автомобіля
"ДЕУ" (д.н. НОМЕР_2), під керуванням водія
ОСОБА_7.

Внаслідок ДТП були завдані механічні
пошкодження автомобілю "ЗАЗ", який був
застрахований у позивача, згідно
договору добровільного страхування
наземного транспортного засобу
№06/0643767/0802/12 від 06.08.2012 року.

Дорожньо-транспортна пригода
відбулася з вини водія автомобіля "ДЕУ"
- ОСОБА_7, що підтверджується постановою
Шевченківського районного суду міста
Києва від 22.02.2013 року №336/1371/13-п.

Згідно рахунку-фактури №22-П від 21.02.2013
року, вартість відновлювального
ремонту пошкодженого внаслідок ДТП
автомобіля "ЗАЗ" становить 22 704,00 грн.

На виконання умов договору
добровільного страхування наземного
транспортного засобу №06/0643767/0802/12 від
06.08.2012 року, на підставі заяви
страхувальника, рахунку-фактури №22-П
від 21.02.2013 року, розрахунку суми
страхового відшкодування, а також на
підставі страхового акту №0801/06/2642/S від
16.07.2013 року ПАТ "Страхова компанія
"Провідна" виплатило страхувальнику
страхове відшкодування в розмірі 8 500,00
грн., що підтверджується платіжним
дорученням від 12.08.2013 року.

Цивільно-правова відповідальність
власника автомобіля "ДЕУ" за шкоду,
завдану майну третіх осіб під час ДТП,
згідно полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів №АЕ/1016633
застрахована у відповідача (ПАТ
"Страхова компанія "Арсенал
Страхування").

Судами встановлено, що до позивача у
межах фактичних витрат і суми
страхового відшкодування потерпілій
особі перейшло право зворотної вимоги
до особи, відповідальної за цими
вимогами.

Такою особою, в даному випадку, є винна
у скоєнні ДТП водій автомобіля "ДЕУ" -
ОСОБА_7, однак, у разі якщо її
цивільно-правова відповідальність
перед третіми особами застрахована у
певного страховика, то останній стає
відповідальною особою, адже, внаслідок
укладення договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів страховик в межах
страхової суми несе відповідальність
за шкоду, завдану застрахованою ним
особою, тобто, бере на себе
відповідальність за свого
страхувальника, що виникає внаслідок
заподіяння шкоди джерелом підвищеної
небезпеки, оскільки застрахував такий
страховий ризик, як відповідальність
за шкоду, заподіяну джерелом
підвищеної небезпеки.

Суди дійшли висновку про задоволення
позову щодо стягнення 7 500,00 грн. (8 500,00 - 1
000,00 грн. франшизи) страхового
відшкодування, яке передбачено полісом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №АЕ/1016633.

Переглядаючи оскаржувані судові акти у
касаційному порядку колегія суддів
зазначає наступне.

Пунктом 3 ч.2 ст. 11 ЦК України
передбачено, що завдання майнової
(матеріальної) та моральної шкоди іншій
особі є підставою виникнення цивільних
прав і обов'язків.

Відповідно до ст.993 ЦК України до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, мас
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток. Ця норма кореспондується з
положенням ст. 27 ЗУ "Про страхування".

Пунктом 37.4 ст. 37 ЗУ "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників
транспортних засобів" (у редакції,
чинній на момент виплати страхового
відшкодування) передбачено право
страховика у разі настання страхового
випадку здійснювати виплату
страхового відшкодування
безпосередньо потерпілим або
погодженим із ними підприємствам,
установам та організаціям, що надають
послуги, пов'язані з відшкодуванням
збитків.

Таким чином, за встановлених
попередніми судовими інстанціями
обставин справи, особою,
відповідальною за завдані ОСОБА_7
збитки, відповідно до положень Закону,
у межах, передбачених договором
обов'язкового страхування цивільної
відповідальності, є саме ПАТ "Страхова
компанія "Арсенал Страхування".

Статтею 38 Закону (у редакції, чинній на
момент виплати страхового
відшкодування) передбачено право
страховика після виплати страхового
відшкодування подати регресний позов.

Колегія суддів погоджується з
висновком судів про те, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних витрат
переходить право регресу, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки (постанови Верховного Суду
України від 07.11.2011 у справі №48/562, від
30.01.2012 у справі №23/106, від 12.03.2012 у справі
№53/128, від 27.03.2012 у справі №58/168, від
28.08.2012 у справі №23/279, від 28.08.2012 у справі
№5023/4833/11, від 26.09.2012 у справі №4/17-3520-2011).

Водночас, апеляційним судом, в
порушення вимог ст. 104 ГПК України, не
спростовано, з посиланням на норми
чинного законодавства, доводи
відповідача про те, що страховик
відшкодовує лише оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди майну
третьої особи (ст. 22.1 ЗУ "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів"). Отже, і розмір
регресного відшкодування здійснюється
лише в межах цією суми.

Також, апеляційним судом залишено поза
увагою доводи позивача щодо того, що
страховик має право здійснювати
виплати без проведення експертизи (у
тому числі шляхом перерахування коштів
особам, які надають послуги з ремонту
пошкодженого майна), якщо за
результатами проведеного ним огляду
пошкодженого майна страховик і
потерпілий досягли згоди про розмір та
спосіб здійснення страхового
відшкодування і не наполягають на
проведенні оцінки, експертизи
пошкодженого майна (ст. 36 ЗУ "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів").

Апеляційним судом не з'ясовано, чи була
погоджена сума страхової виплати
позивачем як страховиком та ТОВ "Фірма
Трік" як страхувальником та у який
спосіб. Ним не досліджено, чи
передбачено умовами договору таке
погодження розміру страхової виплати.

Колегія суддів дійшла висновку про те,
що саме апеляційним судом допущено
порушення норм процесуального
законодавства, а саме: ст.ст. 43,104 ГПК
України. Ним не спростовано доводи
апелянта, про необхідність проведення
оцінки завданих матеріальних збитків з
посиланням на норми чинного
законодавства. Ним не з'ясовано правову
природу розміру страхового
відшкодування, чи погоджувався він між
страховиком і страхувальником.

На підставі викладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що справа
розглянута апеляційним судом
поверхнево, без з'ясування обставин і
дослідження доказів, що мають суттєве
значення для правильного вирішення
спору. Ним не застосовано норми права,
що регулюють спірні правовідносини
сторін.

Порушення норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права згідно зі ст.11110
ГПК України є підставою для скасування
прийнятої у справі постанови та
направлення справи на новий розгляд до
апеляційного суду.

При повторному розгляді, з'ясувати всі
обставини справи, що зазначені вище,
ретельно дослідити докази, наявні в
матеріалах справи. Винести законну,
обґрунтовану постанову суду.

Керуючись ст.ст. 1115 - 11112 Господарського
процесуального кодексу України, - Вищий
господарський суд України -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ПАТ "Страхова
компанія "Арсенал Страхування"
задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 11.08.2014 у справі
№910/6504/14 - скасувати.

Справу направити на новий розгляд до
Київського апеляційного
господарського суду.

Головуючий, суддяВ. Овечкін Судді:Ж.
Корнілова В. Цвігун