ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.10.14р. Справа № 904/7250/14

За позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, м. Дніпродзержинськ
Дніпропетровської області

до Приватного підприємства
"Дніпропромсервіс", м. Дніпродзержинськ
Дніпропетровської області

про стягнення 85 003, 04 грн.

Суддя Бєлік В.Г.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, паспорт НОМЕР_1
виданий Міським відділом міліції
Дніпровського РВ Дніпродзержинського
МУ УМВС України в Дніпропетровській
області 07.06.1996 року; ОСОБА_2, довіреність
№ 1987 від 16.08.2012 року, представник.

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
звернулась до господарського суду
Дніпропетровської області з позовом до
Приватного підприємства
"Дніпропромсервіс" про стягнення
заборгованості у загальному розмірі
85 003, 04грн., який складається з сум: 81
003, 04 грн. - основний борг, 4 000,00 грн. -
збитки, спричинені несвоєчасним
виконанням договору поставки від
26.08.2011р.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
відповідно до укладеного між Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1
(постачальник) та Приватним
підприємством "Дніпропромсервіс"
(покупець) договору № 19 від 26.08.2011р.,
позивачем в обумовлені договором
строки поставлено відповідачу товар на
загальну суму 81 003, 04 грн. Відповідачем
прийнято товар, але у встановлений
договором термін оплату за поставлений
товар не здійснено у зв'язку з чим,
позивач просить стягнути з відповідача
крім основного боргу збитки,
спричинені несвоєчасним виконанням
договору поставки від 26.08.2011р. у розмірі
4 000,00 грн., а також судовий збір.

Представник відповідача в дане судове
засідання не з'явився, про час і місце
судового засідання повідомлений судом
належним чином за адресою зазначеною в
позовній заяві, що підтверджено
поштовим повідомленням.

Клопотання про відкладення розгляду
справи у зв'язку з неможливістю участі
у справі представника відповідача до
суду не надходило.

Неприбуття у судове засідання
представника відповідача за
викладених обставин не є перешкодою
для розгляду справи.

Суд вважає за можливе розглянути дану
справу по суті за наявними в ній
матеріалами відповідно до ст.75
Господарського процесуального кодексу
України.

За згодою представника позивача в
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення
відповідно до ч.2 ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В :

Між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
(постачальник) та Приватним
підприємством "Дніпропромсервіс"
(покупець) укладений договір № 19 від
26.08.2011р.

Згідно п.1.1. договору постачальник
зобов'язується поставити, а покупець
прийняти й оплатити товар в
асортименті, кількості і за ціною,
зазначеними в рахунках та накладних, що
є невід'ємною частиною даного договору.

За своєю правовою суттю даний договір є
договором поставки.

Відповідно до ч.2 ст. 265 ГК України
договір поставки укладається на розсуд
сторін або відповідно до державного
замовлення.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 712 ЦК
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Як вбачається з наданої до матеріалів
справи видаткової накладної № ДВ-0000021
від 26.08.2011р. (а.с.13), позивач поставив
відповідачу товар на загальну суму 81 003,
04 грн.

Товар був прийнятий відповідачем без
будь-яких зауважень в повному обсязі,
без претензій, що підтверджено
підписом повноважного представника
відповідача у видатковій накладній та
довіреністю на отримання
товаро-матеріальних цінностей, виданих
на ім'я ОСОБА_3 (а.с.15).

Згідно ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору, одностороння відмова від
виконання зобов'язання не
допускається.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином у відповідності із
законом, іншими правовими актами,
договором. Кожна сторона повинна
прийняти усі міри, необхідні для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси іншої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.1 ст. 692 ЦК України покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Відповідно до п.3.1., 3.2., 3.4. договору
покупець здійснює попередню оплату у
розмірі 50% від вартості товару на
підставі рахунку постачальника, а
залишок у розмірі 50% - протягом 3 днів з
дати отримання товару. Оплата
здійснюється в безготівковій формі
шляхом перерахування грошових коштів
на поточний рахунок постачальника.
Датою оплати вважається дата
перерахування грошових коштів на
рахунок постачальника. За згодою
сторін розрахунок за товар може бути
здійснений в іншій формі і порядку, що
не суперечить діючому законодавству
України.

За поставлений товар позивачем
пред'явлено для оплати відповідачу
рахунок-фактуру № ДВ-00015 від 26.08.2011р. на
суму 81 003,04 грн. (а.с.12).

З моменту отримання товару
відповідачем не здіснено жодного
платежу. На момент вирішення спору
розмір основного боргу відповідача за
спірними відносинами не змінився
складає 81 003,04 грн.

Відповідно до ст. 257 ЦК України
загальний строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу, встановлений тривалістю у
три роки.

Частиною 3 статті 267 ЦК України
встановлено, що позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення.

Оскільки в даному випадку від сторін,
зокрема, від відповідача, такої заяви
про застосування до спірних відносин
строку давності не надходило, суд
вважає, що порушене право позивача
підлягає захисту.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Враховуючи відсутність в матеріалах
справи доказів оплати отриманого
товару в період з моменту отримання
товару до дати слухання справи, з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню основний борг у
розмірі 81 003,04 грн.

Крім основного боргу, позивач просить
стягнути з відповідача на підставі
договору № 29-29082014 від 29.08.2014р.,
укладеного між Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (замовник) та
Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2
(виконавець) вартість додаткових
робіт, наданих інформаційно -
консультаційних послуг по наданню
юридичної помощі у розмірі 4 000,00 грн.,
сплачені спеціалісту в області права у
зв'язку з невиконанням господарського
зобов'язання відповідачем.

Зазначену суму позивач просить
стягнути як збитки.

Відповідно до частин 1, 2, 4 ст. 623 ЦК
України боржник, який порушив
зобов'язання, має відшкодувати
кредиторові завдані цим збитки. Розмір
збитків, завданих порушенням
зобов'язання, доказується кредитором.
При визначенні неодержаних доходів
(упущеної вигоди) враховуються заходи,
вжиті кредитором щодо їх одержання.

За вимогами ст. 224 Господарського
кодексу України учасник господарських
відносин, який порушив господарське
зобов'язання або установлені вимоги
щодо здійснення господарської
діяльності, повинен відшкодувати
завдані цим збитки суб'єкта права або
законні інтереси якого порушено. Під
збитками розуміються витрати, зроблені
управленою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також
неодержані нею доходи, якби управлена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

Для застосування такої міри
відповідальності, як стягнення
збитків, потрібна наявність усіх
елементів складу цивільного
правопорушення:

1)протиправної поведінки;

2)збитків;

3)причинного зв'язку між протиправною
поведінкою боржника та збитками;

4)вини.

За відсутності хоча б одного з цих
елементів цивільна відповідальність
не настає.

Відповідно до ст.225 Господарського
кодексу України, до складу збитків, що
підлягають відшкодуванню особою, яка
допустила господарське
правопорушення, включаються: вартість
втраченого, пошкодженого або знищеного
майна, визначена відповідно до вимог
законодавства; додаткові витрати
(штрафні санкції, сплачені іншим
суб'єктам, вартість додаткових робіт,
додатково витрачених матеріалів тощо),
понесені стороною, яка зазнала збитків
внаслідок порушення зобов'язання
другою стороною;

Виходячи з даних правових норм,
вартість додаткових робіт, наданих
позивачу інформаційно-консультаційних
послуг по наданню юридичної допомоги
не є обов'язковими витратами,
необхідними для відновлення свого
порушенного права, тому не знаходяться
у причинному зв'язку між протиправною
поведінкою боржника та збитками.

Відтак, витрати позивача в зв'язку з
отриманням юридичної допомоги у
розмірі 4 000,00 грн., сплачені
спеціалісту в області права не можна
віднести до складу збитків, внаслідок
чого правові підстави для настання для
відповідача негативних наслідків, в
тому числі у вигляді відшкодування
позивачеві збитків, відсутні.

Таким чином, позовні вимоги позивача
підлягають частковому задоволенню у
розмірі 81 003, 04 грн. - основного боргу.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати
стягуються з відповідача пропорційно
розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства
"Дніпропромсервіс" (51928, м.
Дніпродзержинськ Дніпропетровської
області, пр. Дружби Народів, буд. 61А, кв.
94, ) на користь Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2) 81 003, 04
грн. - основного боргу, 1 741,03 грн. -
судового збору.

Видати наказ.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до ст.84
ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено

28.10.2014р.

Суддя В.Г. Бєлік