м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
позовом Державного підприємства
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Техойл"
про зобов'язання виконати
умови договору та стягнення 14 631,93 грн.
За зустрічним позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю "Техойл"
до Державного підприємства
про розірвання договору
Суддя Лиськов М.О.
від позивача за первісним позовом:
Литвищенко М.Є, за довіреністю від
від відповідача за первісним позовом:
Камінська А.А. за довіреністю від
В судовому засіданні 27.10.2014 відповідно
до положень ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, було
оголошено вступну та резолютивну
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
26.08.2014 до канцелярії Господарського
суду м. Києва надійшла позовна заява №
22-08/1-ю від 22.08.2014 Державного
підприємства "Вугілля України" (надалі -
позивач) до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Техойл" (надалі -
відповідач) про зобов'язання виконати
умови договору та стягнення 14 631,93 грн.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 28.08.2014 прийнято позовну заяву
до розгляду та порушено провадження по
призначено на 10.09.2014.
В судове засідання, призначене на
10.09.2014, з'явився представник позивача за
первісним позовом та надав документи
на виконання вимог ухвали суду про
порушення провадження у справі, які
долучені судом до матеріалів справи.
В судове засідання, призначене на
10.09.2014, представник відповідача за
первісним позовом з'явився та подав
клопотання про відкладення розгляду
справи, яке задоволено судом.
10.09.2014 в судовому засіданні оголошено
перерву до 01.10.2014.
30.09.2014 представник відповідача за
первісним позовом через канцелярію
суду подав клопотання про відкладення
розгляду справи.
В судове засідання, призначене на
01.10.2014, з'явився представник позивача за
первісним позовом та підтримав позовні
вимоги в повному обсязі.
В судове засідання, призначене на
01.10.2014, представник відповідача за
первісним позовом з'явився та просив
відкласти розгляд справи.
01.10.2014 в судовому засіданні оголошено
перерву до 13.10.2014.
В судове засідання, призначене на
13.10.2014, з'явився представник позивача за
первісним позовом та підтримав позовні
вимоги в повному обсязі.
В судове засідання, призначене на
13.10.2014, представник відповідача за
первісним позовом з'явився та просив
відкласти розгляд справи.
13.10.2014 через канцелярію суду
відповідачем за первісним позовом було
подано зустрічну позовну заяву.
Вказана заява прийнята судом до
В судовому засіданні 13.10.2014 оголошено
перерву на 27.10.2014.
В судове засідання, призначене на
27.10.2014, з'явились представники сторін та
надали пояснення по суті справи.
У судових засіданнях складалися
протоколи згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
Клопотання щодо фіксації судового
процесу учасниками процесу не
заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд
справи здійснювався без застосуванням
засобів технічної фіксації судового
процесу у відповідності до статті 811
Господарського процесуального кодексу
Зважаючи на достатність в матеріалах
справи доказів, необхідних для повного
та об'єктивного вирішення справи,
розгляд справи відбувся з урахуванням
положень ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України за
наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд, -
28.03.2013 між Державним підприємством
«Вугілля України» (надалі - Позивач за
первісним позовом, Покупець) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Техойл» (надалі -
Відповідач за первісним позовом,
Продавець) укладено Договір поставки
нафтопродукту № Н-1 (надалі - Договір),
відповідно до якого ТОВ «Техойл»
зобов'язується при наданні Покупцем
(його Довіреною особою) Бланків-дозволу
передати Товар Покупцю (його Довіреній
особі) на АЗС, а саме: здійснити
заправку автотранспорту Покупця на
АЗС, перелік яких передається Покупцю
при закупівлі бланків, а Покупець
зобов'язується прийняти та оплатити
Товар в порядку і на умовах, визначених
цим договором. Товаром за Договором є
За своєю правовою природою
правовідносини, що виникли між
сторонами є договором поставки.
Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
Згідно з ч. 1 ст. 673 Цивільного кодексу
України продавець повинен передати
покупцеві товар, якість якого
відповідає умовам договору
Покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 названого
Відповідно до п. 6.1.4 Покупець
зобов'язаний сплатити вартість Товару
на умовах цього Договору.
Відповідно до п. 4.3 Договору Покупець
протягом 3-х банківських днів з дати,
вказаної рахунку-фактурі, здійснює 100 %
передоплату Товару в сумі та повному
об'ємі і за вартістю, визначеною у
рахунку-фактурі, в безготівковому
порядку шляхом перерахування грошових
коштів на поточний рахунок Продавця.
Передача бланків-дозволу Покупцю та
відпуск Товару здійснюється тільки
після надходження на розрахунковий
рахунок Продавця грошової суми в
повному обсязі, зазначеної в
Відповідно до п. 4.8 Договору перехід
права власності на Товар від Продавця
до Покупця відбувається в момент
отримання Товару з АЗС, зазначених у
переліку, який передається Покупцю при
закупівлі бланків-дозволу.
Судом встановлено, що на виконання п. 4.3
Договору позивач за первісним позовом
сплатило відповідачеві коштів за Товар
об'ємом 60 000 літрів (бензин А - 95),
виходячи з розрахунку за 1 літр бензину
А - 95 = 11, 29 грн. з ПДВ, на загальну суму 677
400, 00 грн. з ПДВ, та отримало Бланки -
дозволу на 60 000 л. бензину А - 95,
встановленої Продавцем форми, що
дозволяє його пред'явнику отримати
Товар на АЗС на весь об'єм.
Станом 24.04.2014 ДП «Вугілля України»
отримало товар та використало
Бланків-дозволу в обсязі 51 900 літрів
бензину А - 95 на загальну вартість 585 951,
Починаючи з третьої декади квітня 2014
року та до дати подання позовної заяви
ДП «Вугілля України» не мало змоги
використати бланки - дозволу
встановленої Продавцем форми в
кількості 810 шт. номіналом одного
бланку - дозволу 10 л. на об'єм 8100 літрів
бензину А - 95 загальною вартістю 91 449, 00
Листом №2040-04/14 від 24.04.2014 ТОВ «Техойл»
повідомило про неможливість
здійснення заправки автотранспорту ДП
«Вугілля України» по бланках-дозволу
встановленого зразка.
Фактично після цього, відповідач за
первісним позовом у односторонньому
порядку припинив поставку пального за
бланками-дозволу, внаслідок цього ДП
«Вугілля України» було позбавлене
права отримати оплачений товар що є
порушенням п. 6.2.1 та п.6.2.2 Договору.
В порушення п. 6.2.4 Договору Продавцем не
вжито жодних заходів по забезпеченню
Покупця отриманням товару, що
Суд не може погодиться, з твердження
відповідача за первісним позовом,
вказаний лист не може розцінюватись, як
відмова від виконання взятого на себе
зобов'язання, у зв'язку з тим, що зі
змісту наказного листа вбачається, що
відповідач просить повернути йому
бланки, а останній гарантує повернути
здійснену оплату позивачем за
Таким чином суд приходить до висновку,
що відповідач за первісним позовом
неналежно виконував взяті на себе
зобов'язання за Договором.
Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу
України встановлено, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
У відповідності до ст. 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог -відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Статтею 193
Господарського кодексу України
передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином та відповідно до закону,
інших правових актів, договору.
Статтею 193 Господарського кодексу
України передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання -відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.
Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного
кодексу України, є обов'язковим для
виконання сторонами.
Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
(ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).
З урахуванням наведених положень
укладеного сторонами Договору,
виходячи з факту не отримання товару
покупцем позовні вимоги щодо
зобов'язання виконати відповідачем за
первісним позовом умови Договору № Н-1
від 28.03.2013 підлягають задоволенню.
Окрім того позивач просить стягнути з
відповідача 14 631,93 штрафних санкцій , а
саме пеню встановлених в п. 2 ч. 2 ст. 231
Господарського кодексу України.
Відповідно до ст. 230 Господарського
кодексу України, штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного
кодексу України боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного
кодексу України пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.
Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського
кодексу України, штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.
Відповідно до п.2 ч. 2 ст. 231
Господарського кодексу України у разі
якщо порушено господарське
зобов'язання, в якому хоча б одна
сторона є суб'єктом господарювання, що
належить до державного сектора
економіки, або порушення пов'язане з
виконанням державного контракту, або
виконання зобов'язання фінансується за
рахунок Державного бюджету України чи
за рахунок державного кредиту, штрафні
санкції застосовуються, якщо інше не
передбачено законом чи договором, у
таких розмірах за порушення строків
виконання зобов'язання стягується пеня
у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів
(робіт, послуг), з яких допущено
прострочення виконання за кожний день
прострочення, а за прострочення понад
тридцять днів додатково стягується
штраф у розмірі семи відсотків
Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги позивача підлягають
задоволенню повністю.
Щодо зустрічного позову, виходячи з
підстав позову, позивач наполягає
визнанні Договору розірваним з огляду
на істотну зміну обставин, які
полягають в зміні ринкової ситуації,
різкому підвищенні курсу долара, що
значно збільшило договірну ціну та
направленням позивачем відповідачу
листа щодо розірвання Договору.
Пунктом 10.2 Договору визначено, що може
бути розірваний за письмовою згодою
Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу
України врегульовано, що зміна або
розірвання договору допускається лише
за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом. У
разі односторонньої відмови від
договору у повному обсязі або частково,
якщо право на таку відмову встановлено
договором або законом, договір є
відповідно розірваним або зміненим.
У статті 652 Цивільного кодексу України
конкретизовано, що у разі істотної
зміни обставин, якими сторони
керувалися при укладенні договору,
договір може бути змінений або
розірваний за згодою сторін, якщо інше
не встановлено договором або не
випливає із суті зобов'язання.
Зміна обставин є істотною, якщо вони
змінилися настільки, що, якби сторони
могли це передбачити, вони не уклали б
договір або уклали б його на інших
умовах. Якщо сторони не досягли згоди
щодо приведення договору у
відповідність з обставинами, які
істотно змінились, або щодо його
розірвання, договір може бути
розірваний, а з підстав, встановлених
частиною четвертою цієї статті, -
змінений за рішенням суду на вимогу
заінтересованої сторони за наявності
одночасно таких умов: 1) в момент
укладення договору сторони виходили з
того, що така зміна обставин не настане;
2) зміна обставин зумовлена причинами,
які заінтересована сторона не могла
усунути після їх виникнення при всій
турботливості та обачності, які від неї
вимагалися; 3) виконання договору
порушило б співвідношення майнових
інтересів сторін і позбавило б
заінтересовану сторону того, на що вона
розраховувала при укладенні договору;
4) із суті договору або звичаїв ділового
обороту не випливає, що ризик зміни
обставин несе заінтересована сторона.
Між тим, судом, з аналізу матеріалів
справи не встановлено: ні підстави
дострокового розірвання Договору,
визначені самим Договором, ні
наявність чотирьох умов, необхідних
для розірвання Договору у
встановленому законом порядку,
передбачених ст. 652 Цивільного кодексу
України, а тому, позовні вимоги про
визнання договору розірваним є
необґрунтованими та не відповідають
нормам чинного законодавства.
За таких обставин, в задоволенні
позовних вимог Товариства з обмеженою
відповідальністю "Техойл" - відмовити
Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача за
Виходячи з вищенаведеного та керуючись
ст. ст. 4, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -
1. Первісний позов задовольнити
2. Зобов'язати Товариство з обмеженою
вулиця Предславинська, будинок 34-Б;
ідентифікаційний код: 34527663) виконати
умови Договору № Н-1 від 28.03.2013 шляхом
передачі Державного підприємства
Богдана Хмельницького, будинок 4;
ідентифікаційний код: 32709929) сплачений
товар (бензин А-95) в кількості 8 100
3. Стягнути з Товариство з обмеженою
вулиця Предславинська, будинок 34-Б;
ідентифікаційний код: 34527663) з
будь-якого рахунку виявленого
державним виконавцем під час виконання
рішення користь Державного
підприємства "Вугілля України" (01601, м.
Київ, вулиця Богдана Хмельницького,
будинок 4; ідентифікаційний код: 32709929) 14
631 (чотирнадцять тисяч шістсот тридцять
одна) грн. 93 коп. - штрафні санкції та 3 045
(три тисячі сорок п'ять) грн. 00 коп. -
судового збору за подання позовної
заяви.

4. В задоволенні зустрічного позову
відмовити.

5. Після набрання рішенням законної
сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено 31.10.2014

Суддя
М.О. Лиськов