КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2014 р. Справа№ 910/7322/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Синиці О.Ф.

Шевченка Е.О.

За участю секретаря судового засідання
Ворони В.В.

представників сторін:

від позивача - Хмарук Н.І., дов. №
62/1-192 від 17.06.2014 р.;

від відповідача - Залевський К.С.,
дов. б/н від 12.05.2014 р.

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Українська

інвестиційно-інжинірингова компанія»

на рішення Господарського суду
міста Києва

від 08.07.2014 року

у справі № 910/7322/14 (суддя
Головатюк Л.Д.)

за позовом Комунального
підприємства «Шляхово-експлуатаційне

управління по
ремонту та утриманню автомобільних

шляхів та споруд на
них Дніпровського району» міста

Києва

до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Українська

інвестиційно-інжинірингова компанія»

про стягнення 231 241,27 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 08.07.2014 року по справі № 910/7322/14
позов задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Українська
інвестиційно-інжинірингова компанія»
на користь Комунального підприємства
«Шляхово-експлуатаційне управління по
ремонту та утриманню автомобільних
шляхів та споруд на них Дніпровського
району» м. Києва основний борг в
розмірі 221 750,31 грн., 3% річних в розмірі
22,23 грн., пеню в сумі 9 468,73 грн. та судовий
збір у розмірі 4 624,83 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Українська
інвестиційно-інжинірингова компанія»
звернулося до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення
Господарського суду міста Києва від
08.07.2014 року по справі № 910/7322/14 скасувати
та прийняти нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 21.08.2014 року по
справі № 910/7322/14 апеляційну скаргу було
прийнято та призначено до розгляду на
29.09.2014 року.

02.09.2014 року через Відділ
документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду від Комунального
підприємства «Шляхово-експлуатаційне
управління по ремонту та утриманню
автомобільних шляхів та споруд на них
Дніпровського району» міста Києва
надійшов відзив на апеляційну скаргу, у
якому позивач просить апеляційну
скаргу залишити без задоволення, а
оскаржуване судове рішення - без змін.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 29.09.2014 року
розгляд справи відкладено на 21.10.2014
року.

Вимоги та доводи апеляційної скарги
мотивовані тим, що судом першої
інстанції було неповно з'ясовано
обставини, які мають значення для
справи, а також невірно застосовано
норми матеріального і процесуального
права, що призвело до прийняття
невірного рішення по суті спору.

Представник Товариства з обмеженою
відповідальністю «Українська
інвестиційно-інжинірингова компанія»
у поясненнях, наданих у судовому
засіданні, підтримав доводи, викладені
в апеляційній скарзі, просив суд
рішення Господарського суду міста
Києва від 08.07.2014 року по справі № 910/7322/14
скасувати та прийняти нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Представник Комунального підприємства
«Шляхово-експлуатаційне управління по
ремонту та утриманню автомобільних
шляхів та споруд на них Дніпровського
району» міста Києва у поясненнях,
наданих у судовому засіданні,
заперечував проти доводів апелянта,
викладених в апеляційній скарзі,
просив суд відмовити в задоволенні
скарги та залишити без змін
оскаржуване судове рішення місцевого
господарського суду як таке, що
прийняте з повним, всебічним та
об'єктивним з'ясуванням обставин, які
мають значення для справи, а також з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
заслухавши пояснення представників
сторін, перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія встановила
наступне.

17.01.2013 року між Комунальним
підприємством «Шляхово-експлуатаційне
управління по ремонту та утриманню
автомобільних шляхів та споруд на них
Дніпровського району» (далі - позивач,
підрядник, КП ШЕУ Дніпровського р-ну) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Українська
інвестиційно-інжинірингова компанія»
(далі - відповідач, замовник, ТОВ
«Українська
інвестиційно-інжинірингова компанія»)
укладено договір підряду № 3 (далі -
Договір підряду № 3).

За умовами Договору підряду № 3
підрядник (позивач) власними силами та
засобами зобов'язується виконати
роботи з благоустрою території на
об'єкті «III черга - Бізнес-центр з
надбудованими офісними приміщеннями
та вбудованими приміщеннями
підземного паркінгу на перетині
проспекту П. Тичини та Дніпровської
набережної у Дніпровському районі м.
Києва».

Пунктами 2.1-2.2 Договору підряду № 3
встановлено, що вартість робіт по
даному договору визначається
динамічною договірною ціною
відповідно з ДБНД. 1.1.1-2000 з доповненням
№ 3 зміни 2 та становить 371 942,35 грн.
згідно додатку № 1 до договору, у тому
числі ПДВ - 61 990,39 грн. Впродовж терміну
дії договору вартість робіт може
змінюватися в залежності від зміни
переліку, обсягів робіт, подорожчання
матеріалів та енергоресурсів. Усі
зміни зазначаються у кошторисній
документації, що оформляється, як
додаток до цього договору.

Відповідно до п. 3.1 Договору підряду № 3
замовник перераховує перед початком
робіт аванс в обсязі 80 % від загальної
вартості робіт на придбання матеріалів
та замовлення технологічного
транспорту та механізмів, необхідних
для виконання робіт.

18.01.2013 року на рахунок позивача було
надіслано 303 992,00 грн., як авансовий
платіж для початку виконання робіт
позивачем, згідно договірних
зобов'язань.

07.06.2013 року між КП ШЕУ Дніпровського
р-ну та ТОВ «Українська
інвестиційно-інжинірингова компанія»
було укладено договір підряду № 8Б/13
(далі - Договір підряду № 8Б/13).

За умовами Договору підряду № 8Б/13
позивач власними силами та засобами
зобов'язується виконати роботи з
благоустрою території, а саме:
улаштування проїзду, улаштування
покриттів тротуарів з тротуарної
плитки, відновлення покриття існуючого
тротуару на об'єкті «III черга -
Бізнес-центр з надбудованими офісними
приміщеннями та вбудованими
приміщеннями підземного паркінгу на
перетині проспекту П. Тичини та
Дніпровської набережної у
Дніпровському районі м. Києва». Роботи
виконуються із матеріалів замовника,
або по погодженій із замовником ціні,
деякі матеріали можуть бути придбані
та завезені на об'єкт підрядником за
рахунок авансових платежів замовника.

Відповідно до п. 2.1 Договору підряду №
8Б/13 вартість робіт, а також матеріалів
замовника, що передаються для
виконання вказаного договору,
визначається динамічною договірною
ціною відповідно до ДБН Д.1.1.1-2000 з
доповненнями № 3 зміни № 2 та становить
4 319 556 грн.

Відповідно до п. 3.1 Договору підряду №
8Б/13 перед початком робіт замовник
перераховує загалом 700 000 грн. авансу.
Розрахунки проводяться на підставі
підписаних актів виконаних робіт КБ-2в
за виконані обсяги щомісячно протягом
10 днів після їх підписання.

20.06.2013 року на рахунок позивача було
надіслано 700 000,00грн., 11.09.2013 року - 50 000,00
грн., 12.09.2013 року - 122 475,00 грн., загальна
вартість наданого авансу за 2013 рік
становить - 1 176 467,02 грн.

Відповідно до п. 4.3 ч. 4 Договору підряду
№ 8Б/13 замовник своєчасно надає
матеріали для виконання робіт за цим
договором згідно акту
приймання-передачі матеріалів.

Позивач у поясненнях зазначив, що акти
прийому-передачі матеріалів були
надані підряднику після проведення
всіх обсягів робіт, тому, що були
зроблені на фактично прийняті обсяги
робіт в кінці кожного звітного періоду
на основі форми Кб-2в та відомості
ресурсів.

Акти прийому-передачі форми Кб-2в були
складені уповноваженими особами
відповідача, тому відходів/залишків
після проведення підрядних робіт не
могло бути. Доказів зворотнього суду
надано не було.

Як вбачається з матеріалів справи, всі
матеріали, які були надані позивачу для
виконання робіт, знаходилися на об'єкті
відповідача, зафіксовані в актах
прийому-передачі матеріалів, підписані
двома сторонами та скріплені печатками
підприємств. Відповідач передав
матеріали для виконання робіт без
своєчасного їх оформлення, це
вважається порушенням п. 4.3. та п. 7.2.1
Договору підряду № 8Б/13 зі сторони
відповідача.

Відповідно до п. 4.4 Договору підряду №
8Б/13 замовник зобов'язаний прийняти від
підрядника закінчені види робіт та
виконати розрахунки по ним в повному
обсязі.

На підтвердження того, що відповідач не
виконує п. 4.4 про прийняття обсягів
закінчених видів робіт являються листи
позивача до відповідача від 25.04.2013 року
№ 62/1-172 та від 18.09.2013 року № 62/1-349 (а.с.
131-132).

Згідно з п. 6.3 Договору підряду № 8Б/13
роботи вважаються виконаними після
підписання обома сторонами акту
виконаних робіт за ф. Кб-2в.

Пунктом 6.4 Договору підряду № 8Б/13
передбачено, що замовник протягом 3-х
днів з дня отримання акту за ф. Кб-2в
повинен підписати акт або направити
мотивовану відмову від приймання
робіт.

Відповідач підписав акти і не направив
мотивовану відмову від приймання
робіт, а отже, у подальшому, згідно з
приписами ст. 853 Цивільного кодексу
Укарїни, відповідач не має права
відмовлятись або хоча б стверджувати,
що роботи були зроблені неналежним
чином та не проводити кінцеві
розрахунки з позивачем.

Відповідно до п. 6.7 Договору підряду №
8Б/13 замовник має право вимагати
безоплатного виправлення недоліків в
установлений строк, якщо підрядник
відступив від умов договору, чим
погіршив роботу, або допустив інші
недоліки в роботі. Такі недоліки
оформляються замовником у вигляді
двостороннього акта, в якому
зазначається мотивований перелік
недоліків робіт та надається
замовником підряднику.

Матеріали справи не містять акту щодо
виявлених недоліків у роботі або
відступів від умов договору з боку
позивача.

Як вбачається з матеріалів, для
виконання робіт, позивачу було надано
матеріали цільового використання

За Договором підряду № 3 від 17.01.2013 року
та № 8Б/13 від 07.06.2013 року позивачем було
надано відповідачу матеріали для
виконання робіт, згідно актів
прийому-передачі матеріалів цільового
використання, на загальну суму 2 436 048,46
грн., а саме:

- за Договором підряду № 3, згідно акту:

- № УІ-0002411 від 30.09.2013 року на суму 95
392,57 грн. (а.с. 111);

- за Договором підряду № 8Б/13, згідно
акту:

- № УІ-0002410 від 30.09.2013 року на суму 1
575 178,12 грн. (а.с.112);

- № УІ-0002557 від 21.10.2013 року на суму
652 915,20 грн. (а.с. 113);

- № У1-0002595 від 04.11.2013 року на суму 112
562,57 грн. (а.с. 114).

Згідно актів приймання виконаних
будівельних робіт КБ-2в, складених та
підписаних сторонами протягом вересня
- листопада 2013 року загальна вартість
матеріалів та робіт склала 3 835 539,45 грн.
(матеріали - 2 739 051,77 грн., роботи - 1 398 217,33
грн.), а саме:

- за Договором підряду № 3 за листопада
2013 року 397 167,79 грн. (матеріали - 95 432,14
грн., роботи - 301 735,65 грн.) (а.с. 16-19);

- за Договором підряду № 8Б/13

- за вересень 2013 року 2 324 356,75 грн.
(матеріали - 1 405 705,04 грн., роботи - 918 651,71
грн.) (а.с. 22-25);

- за листопада 2013 року 321 883,70 грн.
(матеріали 131 248,64 грн., роботи - 190 635,06
грн.(а.с. 26-29);

- за листопада 2013 року 792 125,21 грн.
(матеріали - 804 930,30 грн., роботи - «-12 805,09
грн.») (а.с. 30-35).

Матеріалами справи підтверджується
авансування відповідачем робіт за
Договором підряду № 3 від 17.01.2013 року та
№ 8Б/13 від 07.06.2013 року загалом на суму 1 176
467 грн. (а.с. 37), а саме:

- 18.01.2013 року на суму 303 992,00 грн.
(Договір підряду № 3);

- 20.06.2013 року на суму 700 000,00 грн.
(Договір підряду № 8Б/13);

- 11.09.2013 року на суму 50 000,00 грн.
(Договір підряду № 8Б/13);

- 12.09.2013 року на суму 122 475,00 грн.
(Договір підряду № 8Б/13).

З урахуванням того, що відповідач
оплатив частково виконані позивачем
роботи, останній звернувся до суду з
вимогою про стягнення на його користь
221 750,31 грн. заборгованості, а також 22,23
грн. 3% річних та 9 468,73 грн. пені за
прострочення грошового зобов'язання.

Відповідно до ст.ст. 11, 629 Цивільного
кодексу України договір є однією з
підстав виникнення зобов'язань та є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

За приписами ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України та ст. 193
Господарського кодексу України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
- п. 1 ст. 530 ЦК України.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Умовами договорів передбачено, що
замовник надає власні матеріали для їх
виконання, а виконані підрядником
роботи зобов'язується оплатити з
урахуванням авансів.

Оскільки Договорами підряду № 3 від
17.01.2013 року та № 8Б/13 від 07.06.2013 року
встановлено динамічну ціну, то
вартість робіт є орієнтовною і може не
відповідати в загальному як
обов'язкова.

Крім того, вказаними договорами
передбачено, що виконання робіт
підтверджується актами форми КБ-2в, які
мають бути оплачені після їх
підписання.

Згідно ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу
України передання робіт підрядником і
прийняття їх замовником оформляється
актом, підписаним обома сторонами. У
разі відмови однієї із сторін від
підписання акта про це вказується в
акті і він підписується другою
стороною.

Належним доказом, що підтверджує факт
виконання підрядних робіт та їх
вартість, відповідно до спільного
наказу Державного комітету статистики
України та Державного комітету України
з будівництва та архітектури від 21.06.2002
року № 237/5 «Про затвердження типових
форм первинних документів з обліку в
будівництві», є акти форм № КБ-2в і КБ-3.

Вказані акти підписані та скріплені
печатками сторін без жодних
застережень.

За таких обставин, при розрахунках
необхідно враховувати дані, які
зазначені в актах за формою КБ-2в.

Як вбачається з актів приймання
виконаних будівельних робіт КБ-2в,
позивачем за Договорами підряду № 3 від
17.01.2013 року та № 8Б/13 від 07.06.2013 року
виконані роботи на суму 1 398 217,33 грн.

Відповідно до довідки про розрахунки
між сторонами, виконані роботи
оплачені відповідачем на суму 1 176 467
грн.

Таким чином, у відповідача як замовника
виникла заборгованість перед
позивачем у сумі 221 750,33 грн.

Проте, позивач просить стягнути з
відповідача 221 750,31 грн., але згідно
актів приймання виконаних будівельних
робіт КБ-2в та доказів оплати робіт,
матеріалами справи підтверджується
заборгованість відповідача за
виконані роботи саме у розмірі 221 750,33
грн.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 83 ГПК України, за
відсутності клопотання
заінтересованої сторони, суд не може
виходити за межі позовних вимог.

За таких обставин, суд обґрунтовано
виходив з розрахунку заборгованості
вказаному в позові у сумі 221 750,31 грн.

Враховуючи загальну вартість
виконаних робіт, згідно актів форми
КБ-2в, та часткову їх оплату
відповідачем, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про задоволення позовних
вимог у цій частині та стягнення з
відповідача на користь позивача 221 750,31
грн. заборгованості.

Крім того, позивач нарахував та просить
стягнути з відповідача 9 468,73 грн. пені
за прострочення грошового зобов'язання

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу
України боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Приписами ст. 549 Цивільного кодексу
України передбачено, що неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

У відповідності до ст. 230
Господарського кодексу України,
передбачено, зокрема, що штрафними
санкціями у цьому Кодексі визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Статтею 1 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
встановлено, що платники грошових
коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочу
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені, передбачений статтею 1
цього Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня, що передбачено ст. 3 даного Закону.

Частиною 6 ст. 232 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 7.2 Договору підряду № 3
від 17.01.2013 року та п. 8.2 Договору підряду
№ 8Б/13 від 07.06.2013 року за несвоєчасну
оплату виконаних робіт понад 5
банківських днів замовник сплачує
підряднику пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми
несплаченого платежу за кожен день
прострочки.

Враховуючи наявність заборгованості,
провівши повторний арифметичний
розрахунок, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, про задоволення позовних
вимог в цій частині та стягнення з
відповідача на користь позивача пені у
сумі 9 468,73 грн. З цією сумою суд
погоджується, так як позивачем вона
розрахована арифметично вірно.

Стосовно вимог позивача щодо стягнення
з відповідача 3 % річних в розмірі 22,23
грн. колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Колегія суддів, провівши повторний
арифметичний розрахунок, погоджується
з висновком суду першої інстанції, про
стягнення з відповідача на користь
позивача 22,23 грн. інфляційних втрат.

Стосовно посилання апелянта на те, що
позивач зобов'язаний був надавати
відповідачу раз на місяць до 30 числа
поточного місяця акт відходів/залишків
матеріалів, отриманих від замовника, що
відповідає умовам п. 7.3 Договору
підряду № 8Б/13 від 07.06.2013 року, колегія
суддів зазначає наступне.

Пунктом 7.4 Договору підряду № 8Б/13 від
07.06.2013 року встановлено, що у разі
невиконання підрядником п. 7.3 договору,
замовник має право не приймати роботи
за актом форми КБ-2в та не проводити
розрахунки за виконані роботи, до
моменту виконання підрядником умов п.
7.3 договору.

Тикам чином, у відповідача є право не
підписувати акти форми КБ-2в та не
оплачувати роботи, у випадку
невиконання позивачем п. 7.3 Договору
підряду № 8Б/13.

Проте, як встановлено вище, факт
виконання підрядних робіт
підтверджується актами форми № КБ-2в,
які підписані та скріплені печатками
сторін без жодних застережень.

У вказаних актах зазначено вартість
матеріалів та робіт, які використані
при їх виконанні.

Як встановлено вище, згідно з п. 6.3
Договору підряду № 8Б/13 роботи
вважаються виконаними після
підписання обома сторонами акту
виконаних робіт за ф. Кб-2в.

Пунктом 6.4 Договору підряду № 8Б/13
передбачено, що замовник протягом 3-х
днів з дня отримання акту за ф. Кб-2в
повинен підписати акт або направити
мотивовану відмову від приймання
робіт.

Відповідно до п. 6.7 Договору підряду №
8Б/13 замовник має право вимагати
безоплатного виправлення недоліків в
установлений строк, якщо підрядник
відступив від умов договору, чим
погіршив роботу, або допустив інші
недоліки в роботі. Такі недоліки
оформляються замовником у вигляді
двостороннього акта, в якому
зазначається мотивований перелік
недоліків робіт та надається
замовником підряднику.

Приписами ст. 853 Цивільного кодексу
України передбачено, що замовник
зобов'язаний прийняти роботу, виконану
підрядником відповідно до договору
підряду, оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви,
він втрачає право у подальшому
посилатися на ці відступи від умов
договору або недоліки у виконаній
роботі.

Замовник, який прийняв роботу без
перевірки, позбавляється права
посилатися на недоліки роботи, які
могли бути встановлені при звичайному
способі її прийняття (явні недоліки).

Якщо після прийняття роботи замовник
виявив відступи від умов договору
підряду або інші недоліки, які не могли
бути встановлені при звичайному
способі її прийняття (приховані
недоліки), у тому числі такі, що були
умисно приховані підрядником, він
зобов'язаний негайно повідомити про це
підрядника.

Матеріали справи не містять акту щодо
виявлених недоліків у роботі або
відступів від умов договору з боку
позивача.

Крім того, доказів, які підтверджують
залишки матеріалів у підрядника після
виконаних ним робіт, у зв'язку з чим
йому необхідно було б складати акти
відходів/залишків матеріалів,
матеріали справи не містять.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку про необґрунтованість
посилань апелянта.

З огляду на вказане, судова колегія
погоджується з висновком місцевого
господарського суду про задоволення
позовних вимог.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини справи, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Обставини, викладені Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Українська
інвестиційно-інжинірингова компанія»
в апеляційній скарзі, не знайшли
підтвердження під час розгляду даної
справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
рішення Господарського суду міста
Києва від 08.07.2014 року по справі № 910/7322/14
прийнято з повним та всебічним
дослідженням обставин, які мають
значення для справи, а також з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, у зв'язку з чим
апеляційна скарга Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Українська
інвестиційно-інжинірингова компанія»
задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні
апеляційної скарги, відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, витрати по сплаті судового
збору за її подання і розгляд
покладаються на Товариство з обмеженою
відповідальністю «Українська
інвестиційно-інжинірингова компанія»
(апелянта).

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-103, 105 ГПК
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Українська
інвестиційно-інжинірингова компанія»
залишити без задоволення, а рішення
Господарського суду міста Києва від
08.07.2014 року по справі № 910/7322/14 залишити
без змін.

2. Матеріали справи № 910/7322/14
повернути до Господарського суду міста
Києва.

3. Постанова набирає законної сили
з моменту її прийняття і може бути
оскаржена до Вищого господарського
суду України протягом двадцяти днів з
дня її прийняття.

Головуючий суддя
Б.О. Ткаченко

Судді
О.Ф. Синиця

Е.О. Шевченко

Повний текст рішення складено 24.10.2014
року.