ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.11.2014 Справа № 920/1796/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Українська аграрна
і хімічна компанія», м. Київ

до відповідача Державного
підприємства «Охтирський комбінат
хлібопродуктів» Державного агентства
резерву України, м. Охтирка, Сумська
область

про стягнення 40 490 грн. 85 коп.

СУДДЯ
Резніченко О.Ю.

За участю представників сторін:

Від позивача: не з'явився.

Від відповідача: Семенченко П.О.,
довіреність №314 від 25.09.2014р.

Суть спору: позивач просить суд
стягнути з відповідача 40 490 грн. 85 коп.
штрафних санкцій, а саме: 34 990 грн. 84 коп.
інфляційних витрат та 5 500 грн. 01 коп. - 3%
річних.

Позивач в дане судове засідання не
з'явився, надіслав заяву в якій
зазначив, що позовні вимоги підтримує в
повному обсязі та просить суд
розглядати справу без його участі за
наявними матеріалами в справі.

Представник відповідача в даному
судовому засіданні усно пояснив, що не
заперечує проти існування
заборгованості, але на даний час
погасити заборгованість не має коштів.

Згідно ст. 75 ГПК України справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
надані докази, суд встановив:

Господарським суду Сумської області
було винесено рішення від 25.02.2014р. по
справі №920/52/14 (суддя Зражевський Ю.О.)
про стягнення з Державного
підприємства «Охтирський комбінат
хлібопродуктів» Державного агентства
резерву України (відповідача) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Українська аграрна
і хімічна компанія» (позивач) 255 407 грн.
62 коп. заборгованості, а сааме: 190 668 грн.
31 коп. боргу, 10 335 грн. 73 - 3% річних по
договором №юр1/2302-10 від 23.02.2010р.; 36 302
грн. 60 коп. боргу, 937 грн. 53 коп. - 3% річних
за договором №40 від 20.09.2011р.; 11 974 грн. 11
коп. боргу, 181 грн. 35 коп. - 3% річних за
договором №юр 3/27-08 від 30.08.2011р.; 5 007 грн.
99 коп. судового збору. Вказане судове
рішення набрало законної сили 11.03.2014р.

18.03.2014р. старшим державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Охтирського міськрайонного управління
юстиції Очкуренко В.М. винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження №42543010.

Оскільки, відповідач свої зобов'язання
не виконав, тому у зв'язку з
невиконанням судового рішення від
25.02.2014р. по справі 920/52/14, позивач
вимушений звернутися до суду про
стягнення інфляційних витрат в сумі 34
990 грн. 84 коп. за період лютий 2014р. -
жовтень 2014р. та 3 % річних в сумі 5 500 грн.
01 коп. за період лютий 2014р. - жовтень 2014р.

Відповідно до п. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
на лежним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутно сті конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Частиною 1 ст. 202 Господарського кодексу
України передбачено, що господарське
зобов'язання припиняється в тому числі:
виконанням, проведеним належним чином.

Належним виконанням зобов'язання є
виконання, прийняте кредитором, у
результаті якого припиняються права та
обов'язки сторін зобов'язання.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу
України визначено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми.

Наявність судового рішення про
задоволення вимог кредитора, яке не
виконано боржником, не припиняє
зобов'язальних правовідносин сторін
договору, не звільняє боржника від
відповідальності за невиконання
грошового зобов'язання та не позбавляє
кредитора права на отримання сум,
передбачених частиною другою статті 625
ЦК України.

За змістом статей 598-609 Цивільного
кодексу України рішення суду про
стягнення боргу не є підставою для
припинення грошового зобов'язання.

Таким чином, наявність судового
рішення про задоволення вимог
кредитора, яке не виконано боржником,
не припиняє зобов'язальних
правовідносин сторін договору, не
звільняє боржника від
відповідальності за невиконання
грошового зобов'язання та не позбавляє
кредитора права на отримання сум,
передбачених частиною другою статті 625
ЦК України.

Тому, позивач має право вимагати сплату
боргу з урахуванням індексу інфляції
та процентів річних, оскільки це є
способом захисту його майнового права
та інтересу, суть яких полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
позивача від знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів
та отриманні компенсації (плати) від
відповідача за користування
утримуваними ним грошовими коштами,
належними до сплати позивачу.

Відповідачем не подано ні доказів
сплати боргу, ні аргументованих
заперечень проти вимог позивача,
позовні вимоги визнані в повному
обсязі, тому позовні вимоги щодо
стягнення 34 990 грн. 84 коп. інфляційних
витрат та 5 500 грн. 01 коп. - 3% річних суд
вважає обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню на підставі ст.
ст. 193, 202 Господарського кодексу
України, ст.ст. 598-609, 625 Цивільного
кодексу України.

Згідно ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати
по сплаті судового збору понесені
позивачем покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного
підприємства «Охтирський комбінат
хлібопродуктів» Державного агентства
резерву України (42700, Сумська область, м.
Охтирка, вул. Червоноармійська, буд. 11,
код 00956031) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Українська аграрна і хімічна
компанія» (01021, м. Київ, вул. Шовковична,
13/2, кв. 118, код 33597703) 34 990 грн. 84 коп.
інфляційних витрат, 5 500 грн. 01 коп. - 3%
річних та 1 827 грн. 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено 11.11.2014р.

СУДДЯ
О.Ю. Резніченко