КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2014 р. Справа№ 925/809/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шаптали Є.Ю.

суддів: Самсіна Р.І.

Куксова В.В.

при секретарі судового засідання
Д'якова Ю.Ю.

за участю представників:

від апелянта: Сєров Є.Ю. за дов. №10-94-6/д
від 19.02.2014.

від позивача: не з'явився.

розглянувши апеляційну скаргу
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю ім.
Шевченка

на рішення господарського суду
Черкаської області від 29.07.2014.

у справі № 925/809/14 (суддя Грачов В.М.)

за позовом Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю ім. Шевченка

до відповідача 1: Публічного
акціонерного товариства "По
газопостачанню та газифікації
"Черкасигаз"

до відповідача 2: Товариства з
обмеженою відповідальністю "Газова
компанія "Енергоресурс"

про визнання акта недійсним та
стягнення 679 805,28 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду
Черкаської області від 29.07.2014 у справі
№ 925/809/14 за позовом
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю ім.
Шевченка до відповідача 1: Публічного
акціонерного товариства "По
газопостачанню та газифікації
"Черкасигаз" до відповідача 2:
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Газова компанія
"Енергоресурс" про визнання акта
недійсним та стягнення 679 805,28 грн. в
частині вимог про визнання акта
недійсним припинено, в задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням,
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю ім.
Шевченка звернулось до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
оскаржуване рішення скасувати та
прийняти нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
місцевим господарським судом в частині
вимог про визнання акта недійсним
припинено, в задоволенні решти
позовних вимог відмовлено через
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи, недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які місцевий господарський суд визнав
встановленими, невідповідність
висновків, викладених у рішенні суду,
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального чи процесуального права.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями апеляційну скаргу
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю ім.
Шевченка передано на розгляд колегії
суддів Київського апеляційного
господарського суду у складі:
головуючий суддя Шаптала Є.Ю, судді
Скрипка І.М., Самсін Р.І.

Розпорядженням заступника голови
Київського апеляційного
господарського суду від 19.08.2014,
враховуючи перебування суддів Скрипки
І.М. та Самсіна Р.І. у відпустці,
керуючись ст.ст. 4-6, ст. 69 Господарського
процесуального кодексу України, п.3.1.7.,
3.1.12. Положення про автоматизовану
систему документообігу суду,
затвердженого рішенням Ради суддів
України від 26.11.2010 № 30, згідно п.2.1., 2.2.,
2.9. Порядку формування колегії суддів,
розподілу справ та визначення
коефіцієнтів навантаження на суддів,
затвердженого рішенням зборів суддів
Київського апеляційного
господарського суду від 03.06.2014, для
розгляду даної апеляційної скарги
сформовано колегію суддів у складі:
головуючий суддя Шаптала Є.Ю., судді
Корсакова Г.В., Куксов В.В.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 19.08.2014 у складі
суддів: головуючий суддя Шаптала Є.Ю.,
судді Корсакова Г.В., Куксов В.В.,
прийнято апеляційну скаргу
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю ім.
Шевченка до розгляду та порушено
апеляційне провадження. Розгляд справи
призначено на 01.10.2014.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 01.10.2014
продовжено строк розгляду справи та
відкладено на 29.10.2014.

Розпорядженням заступника голови
Київського апеляційного
господарського суду від 29.10.2014,
враховуючи перебування судді
Корсакової Г.В. на навчанні, керуючись
ст.ст. 4-6, ст. 69 Господарського
процесуального кодексу України, п. 3.1.12.
Положення про автоматизовану систему
документообігу суду, затвердженого
рішенням Ради суддів України від 26.11.2010
№ 30, згідно п.2.2., 2.6. Порядку формування
колегії суддів, розподілу справ та
визначення коефіцієнтів навантаження
на суддів, затвердженого рішенням
зборів суддів Київського апеляційного
господарського суду від 16.10.2014, для
розгляду даної апеляційної скарги
сформовано колегію суддів у складі:
головуючий суддя Шаптала Є.Ю., судді
Самсін Р.І., Куксов В.В.

В судовому засіданні 29.10.2014 представник
апелянта підтримав доводи викладені в
апеляційній скарзі, просив скасувати
рішення Господарського суду
Черкаської області від 29.07.2014 у справі
925/809/14 та прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

В судовому засіданні 29.10.2014 представник
відповідача 1 заперечив проти доводів
викладених в апеляційній скарзі,
просив рішення Господарського суду
Черкаської області від 29.07.2014 у справі
925/809/14 залишити без змін а апеляційну
скаргу без задоволення

В судове засідання 29.10.2014 відповідач 2
свого представника не направив, про
день, час та місце проведення судового
засідання був повідомлений належним
чином, причини неявки суду не
повідомлені.

Згідно із п.3.9.2 Постанови № 18 від
26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського
суду України "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у випадку нез'явлення
в засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Дослідивши матеріали справи, які
містять докази повідомлення всіх
учасників судового процесу про дату,
час та місце судового засідання, з
метою дотримання процесуальних
строків вирішення спору, судова
колегія вважає можливим розглянути
справу за відсутності представника
відповідача 2 за наявними у справі
матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши
правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
оцінивши наявні у справі докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, Київський
апеляційний господарський суд вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, а рішення місцевого
господарського суду має бути скасовано
часктово, виходячи із наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
29.12.2012 Відкрите акціонерне товариство
"По газопостачанню та газифікації
"Черкасигаз", як постачальник, та
Сільськогосподарське товариство з
обмеженою відповідальністю ім.
Шевченка, як споживач, уклали договір №
09/17810/П-13 на постачання природного газу
за регульованим тарифом, за умовами
якого постачальник зобов'язався
постачати природний газ споживачу в
обсягах і порядку, передбачених
договором для забезпечення потреб
споживача, а споживач - оплачувати
постачальнику вартість газу і наданих
послуг у розмірах, строках, порядку та
на умовах, передбачених договором.

В той же день, 29.12.2012 відкрите
акціонерне товариство "По
газопостачанню та газифікації
"Черкасигаз", як газорозподільне
підприємство, та сільськогосподарське
товариство з обмеженою
відповідальністю ім. Шевченка, як
замовник, уклали договір № 09/17810/Т-13 на
розподіл природного газу, за умовами
якого газорозподільне підприємство
зобов'язалось надати замовнику послугу
з транспортування природного газу
газорозподільними мережами до межі
балансової належності об'єктів
замовника або його споживачів (далі -
пункт призначення, а замовник
зобов'язався сплатити
газорозподільному підприємству
вартість послуги з транспортування
природного газу ГРМ у розмірі, строки
та порядку, передбачені умовами
договору.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Газова компанія
"Енергоресурс", як постачальник, та
сільськогосподарське товариство з
обмеженою відповідальністю ім.
Шевченка, як покупець 31.12.2012 уклали
договір № ЕР10-0869СТ на постачання
природного газу, за умовами якого
постачальник зобов'язався передати, а
покупець - прийняти і оплатити на
умовах цього договору природний газ
постачальника.

Згідно з договорами № 09/17810/П-13 від
29.12.2012 і № ЕР10-0869СТ від 31.12.2012
відповідачі-1 і 2 зобов'язались
постачати природний газ позивачу, а за
договором № 09/17810/Т-13 від 29.12.2012
відповідач-1 зобов'язався надати
позивачу послуги транспортування
цього газу.

Як вбачається із добового звіту про
газоспоживання за 01.05.2013 і місячного
звіту про газоспоживання Канівської
філії позивача за травень, протягом
травня 2013 на підприємстві позивача
мали місце неодноразові короткочасні
аварійні ситуації комерційного вузла
обліку газу.

З матеріалів справи слідує, що 15.05.2013
працівниками відповідача-1 і позивача
здійснено перевірку вузла обліку газу
підприємства позивача - його
Канівської філії і встановили, що вузол
обліку даного підприємства не
обраховує спожитий газ у зв'язку з
непрацездвтністю ЗВТ вузла обліку
газу. За наслідками перевірки складено
акт № 342Р від 15.05.2013.

Разом з тим, 21.05.2013 працівниками
відповідача-1 і позивача здійснено
повторну перевірку вузла обліку газу
підприємства позивача - його
Канівської філії і складено акт № 264К. В
акті працівниками відповідача-1
зафіксовано усунення недоліків роботи
ЗВТ вузла обліку газу та, зокрема,
зазначено, що з моменту виходу з ладу
ЗВТ до усунення несправності облік
газу буде проводитись згідно з п. 5.13.
Правил обліку природного газу,
затверджених наказом Міністерства
палива та енергетики України 27.12.2005 за
№ 618. Працівниками позивача в акті
зазначено, що моментом виходу із ладу
ЗВТ прийнято вважати термін з 15 по 21
травня 2013.

Як вбачається з матеріалів справи,
01.06.2013 представником відповідача-1
складено акт, згідно з яким позивачу
донараховано, відповідно до п. 5.13.2.
Правил обліку природного газу,
затверджених наказом Міністерства
палива та енергетики України 27.12.2005 за
№ 618, з 1 по 21 травня 2013 природного газу в
кількості 154 414,44 нм3. Представником
позивача акт не підписаний, керівником
позивача не затверджений.

Згідно з актом приймання-передачі
природного газу від 31.05.2013, відповідач-1,
як газорозподільне підприємство,
безперебійно протранспортувало за
договором № 09/17810/Т-13 від 29.12.2012 158058 нм3
природного газу, а саме: 93450 нм3 за
договором поставки ТОВ "Газова
компанія "Енергоресурс" № ЕР10-0869СТ від
31.12.2012 року; 64608 нм3 за договором
поставки ВАТ "Черкасигаз" № 09/17810/П-13 від
29.12.2012 року. Акт представниками
позивача не підписано.

Відповідачем 1 на оплату поставленого в
травні 2013 природного газу і його
транспортування виставлено рахунки №
399 і № 400 від 31.05.2013, відповідно, на суми
303 651,14 грн. і 12 010,20 грн., відповідачем-2 на
оплату поставленого газу виставлено
рахунок № 506 від 31.05.2013 на суму 40 369,24 грн.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем і відповідачем-2 підписаний
акт приймання-передачі об'ємів
природного газу за травень 2013 в
кількості 93,450 тис. м. куб. на суму 401 369,24
грн.

У відповідності до платіжних доручень,
наявних в матеріалах справи, позивачем
оплачено рахунки відповідачів-1 і 2.

Як вбачається із листа НКР від 03.07.2013 №
4387/17/47-13, на думку НКРЕ, перерахунок
обсягу споживання природного газу
позивачем повинен здійснюватись за
період з 15.05 по 21.05.2013, у зв'язку з чим
було рекомендовано ВАТ "Черкасигаз"
переглянути здійснений перерахунок
обсягу споживання для Канівської філії
позивача.

Як слідує з поданого позивачем до суду
першої інстанції обґрунтування,
максимально можлива витрата
природного газу при стандартних умовах
(по яким повинно сплачуватись за
спожитий газ) у проміжок часу від 1 до
21.05.2013 року складає 4 276,885 м3.

04.06.2013 за вих. № 90, 25.07.2013 за вих. № 119
позивач звертався з претензією до
відповідача-1 про здійснення, з
урахуванням висновку НКРЕ від 03.07.2013,
про перерахунок спожитого позивачем
природного газу в травні 2013 тільки за
період з 15 по 21.05.2013 та направлення
переплачених коштів на оплату газу в
наступних періодах.

У відповідності до листів від 14.06.2013 №
2214/41, від 01.08.2013 № 2867/22 відповідач-1
претензії позивача не визнав і в їх
задоволенні відмовив.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи
Публічне акціонерне товариство "По
газопостачанню та газифікації
"Черкасигаз" є правонаступником всіх
прав та обов'язків Державного
підприємства по газопостачанню та
газифікації "Черкасигаз", його назва
змінена разом зі зміною
організаційно-правової форми.

Виходячи з вищевикладеного, спірні
правовідносини сторін виникли із
договорів про постачання природного
газу за регульованим тарифом № 09/17810/П-13
від 29.12.2012, про розподіл природного газу
№ 09/17810/Т-13 від 29.12.2012, укладених
позивачем і відповідачем-1, договору
про постачання природного газу №
ЕР10-0869СТ від 31.12.2012, укладеного
позивачем і відповідачем-2, вимоги
позивача і заперечення відповідачів
витікають із прав і обов'язків сторін
за цим договором.

Відповідно до ст. 11 ч. ч. 1, 2 п. 1, ст. 16 ч. 2
п. п. 2, 8 Цивільного кодексу України,
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки; підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини; способами захисту цивільних
прав та інтересів можуть бути, зокрема,
визнання правочину недійсним,
відшкодування збитків та інші способи
відшкодування майнової шкоди.

Згідно з ст. 20 ч. 2 Господарського
кодексу України право кожного суб'єкта
господарювання на захист своїх прав і
законних інтересів шляхом, зокрема,
визнання повністю або частково
недійсними актів інших суб'єктів, що
суперечать законодавству, ущемляють
права та законні інтереси суб'єкта
господарювання або споживача,
відшкодування збитків. Порядок захисту
прав суб'єктів господарювання та
споживачів визначається цим Кодексом,
іншими законами.

Як встановлено ст. ст. 13 і 14 Цивільного
кодексу України відповідно, межі
здійснення цивільних прав та загальні
засади виконання цивільних обов'язків.
Зокрема, і цивільні права і цивільні
обов'язки здійснюються (виконуються) в
межах, встановлених договором або
актом цивільного законодавства.

Спірні правовідносини сторін за
правовою природою віднесені до
договірних зобов'язань купівлі-продажу
і послуг, загальні положення про
купівлю продаж, як окремий вид
зобов'язань, визначені параграфом 1
глави 54 Цивільного кодексу України, про
послуги - главою 63 Цивільного кодексу
України, загальні положення про
правочини визначені розділом IV книги 1
даного кодексу, про зобов'язання і
договір - розділами І і ІІ книги 5
Цивільного кодексу України, главами 19,
20 Господарського кодексу України,
правові наслідки порушення
зобов'язання, відповідальність за
порушення зобов'язання - главою 51
Цивільного кодексу України, розділом V
м України.

Крім того, спірні правовідносини
сторін перебувають у сфері регулювання
спеціальних нормативних актів -
Законів України "Про засади
функціонування ринку природного газу",
"Про забезпечення комерційного обліку
природного газу", "Правил обліку
природного газу під час його
транспортування газорозподільними
мережами, постачання та споживання",
затверджених наказом Міністерства
палива та енергетики України 27.12.2005 №
618, зареєстрованим в Міністерстві
юстиції України 26.01.2006 за N 67/11941, "Правил
користування природним газом для
юридичних осіб", затверджених
постановою Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
енергетики від 13.09.2012 N 1181,
зареєстрованою в Міністерстві юстиції
України 11.10.2012 за N 1715/22027.

Водночас, у відповідності до п. 3.2., п. 2.3.
додотку № 3 договору № 09/17810/П-13 від
29.12.2012, п. 4.2., п. 2.3. додатку № 4 № 09/17810/Т-13
від 29.12.2012, сторони домовились, що облік
обсягів газу, що постачається і
транспортується, здійснюється у
відповідності до "Правил обліку
природного газу під час його
транспортування газорозподільними
мережами, постачання та споживання"
(далі - Правила), затверджених наказом
Міністерства палива та енергетики
України 27.12.2005 № 618, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 26.01.2006 за N
67/11941.

В своїй обґрунтуваннях позивач
зазначає, що за обставин, які склались,
перерахуноки об'єму
протранспортованого газу мав би
здійснюватись відповідачем-1
відповідно до абзацу третього пункту
5.13.2 Правил, згідно з яким, у разі
аварійних ситуацій, перелік яких
надано у пункті 8.2 цих Правил і які
зареєстровані у роздрукованих звітах
обчислювачів та обчислювачів
коректорів, перерахунки здійснюються
згідно з підпунктом 5.13.2 цих Правил, за
період з моменту виникнення аварійної
ситуації до моменту її усунення.
Пунктом 5.13.2. Правил встановлено, якщо
власником комерційного вузла обліку
газу є споживач, перерахунки об'єму
протранспортованого газу за період
відсутності (несправності) ЗВТ
здійснюються обліковою організацією
за проектною номінальною потужністю
неопломбованого газового обладнання з
урахуванням кількості годин роботи
газового обладнання споживача.

У відповідності до розрахунків
позивача, за таких умов сума переплати
за неспожитий та не протранспортований
газ за травень 2013, при умові
донарахування спожитого газу за
проектною номінальною потужністю
неопломбованого газового обладнання в
період з 15 по 21 травня 2013 становила б
(262497,7+195353,23) 457850,93 грн., із яких
відповідачу-1 - 262 497,7 грн., відповідачу-2 -
195 353,23 грн.

Однак, відповідно до встановлених
обставин справи місцевим
господарським судом та апеляційним
господарським судом, аварійний період
тривав з 1 по 21 травня 2013, факт
несправності ЗВТ зафіксовано актом №
342Р від 15.05.2013, який і слугував підставою
для проведення перерахунку об'ємів
спожитого позивачем газу в травні 2013
року за період з 1 по 21 число.

Відповідно до п. 5.13.1. абз. 1 і 2 Правил,
перерахунки об'єму
протранспортованого газу проводяться
за період відсутності (несправності)
ЗВТ, починаючи з дати проведення
останньої перевірки комерційного
вузла обліку газу або з дати зняття ЗВТ
до моменту встановлення повірених ЗВТ,
з урахуванням кількості годин роботи
газового обладнання споживача. У разі,
якщо такі перевірки не проводились або
немає актів про зняття ЗВТ, перерахунки
проводяться за період, починаючи з
контрактної доби поточного
календарного місяця або з моменту
пуску газу після планових та інших
відключень у поточному місяці, які
здійснювались спільно з обліковою
організацією.

Згідно з п. 5.13.2. Правил, якщо власником
комерційного вузла обліку газу є
споживач, перерахунки об'єму
протранспортованого газу за період
відсутності (несправності) ЗВТ
здійснюються обліковою організацією
за проектною номінальною потужністю
неопломбованого газового обладнання з
урахуванням кількості годин роботи
газового обладнання споживача.

Апеляційний господарський суд
погоджується з висновком місцевого
господарського суду про те, що
перерахунок об'ємів спожитого
позивачем газу відповідачем-1
здійснено з дотриманням умов договорів
про постачання природного газу за
регульованим тарифом № 09/17810/П-13 від
29.12.2012, про розподіл природного газу №
09/17810/Т-13 від 29.12.2012, укладених позивачем
і відповідачем-1, вимог "Правил обліку
природного газу під час його
транспортування газорозподільними
мережами, постачання та споживання"
(далі - Правила), затверджених наказом
Міністерства палива та енергетики
України 27.12.2005 № 618, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 26.01.2006 за N
67/11941, зокрема, розділів 5 (пункт 5.13.), 8
(пункт 8.2), 12 (пункти 12.8., 12.10.), а тому суд
першої інстанції та суд апеляційної
інстанції визнає його правомірним, а
позов необґрунтованим, безпідставним і
таким, що задоволенню в частині
стягнення безпідставно набутих коштів
не підлягає.

Судом першої інстанції в частині
визнання акту від 01.06.2013 недійсним,
припинено провадження на підставі п. 1
ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального
кодексу у зв'язку з тим, що спір щодо
даної вимоги позивача не підлягає
вирішенню в господарських судах
України.

Проте, суд першої інстанції дійшов
хибного висновку щодо припинення
провадження в частині вимог щодо
визнання акту від 01.06.2013 недійсним,
виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 20 Господарського
кодексу України серед актів, визнання
незаконними яких передбачено ст. 16
Цивільного кодексу України, як спосіб
захисту прав і законних інтересів
суб'єктів господарювання та споживачів
встановлює, що права та законні
інтереси зазначених суб'єктів
захищаються, зокрема, шляхом визнання
повністю або частково недійсними актів
інших суб'єктів, що суперечать
законодавству, ущемляють права та
законні інтереси суб'єкта
господарювання або споживача.

Відтак, за змістом вказаної норми,
господарські суди розглядають на
загальних підставах справи у спорах
про визнання недійсними актів,
прийнятих іншими органами, у тому
числі, актів господарських товариств,
які відповідно до закону чи установчих
документів мають обов'язковий характер
для учасників правовідносин, що
виникають чи припиняються з прийняттям
такого акту.

Оскаржений акт від 01.06.2013, на підставі
якого позивачу донараховано
природного газу з 1 по 21 травня 2013 в
кількості 154 414,44 нм3, за своїми ознаками
до таких актів не відноситься, оскільки
не носить характеру обов'язкових до
виконання ненормативних актів, а є лише
фіксацією порушення, яке було виявлено
при проведенні перевірки дотримання
Правил обліку природного газу.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу
України встановлено, що кожна особа має
право звернутися до суду за захистом
свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу.

Статтею 16 Цивільного кодексу України
та ст. 20 Господарського кодексу України
визначено переліки способів захисту
порушених прав.

Предметом позову може бути
матеріально-правова чи немайнова
вимога позивача до відповідача,
відносно якої суд повинен прийняти
рішення. Предметом позову не можуть
бути обставини, які виступають
доказами у справі, зокрема, підписання
актів приймання-передачі, оскільки
такі акти підтверджують наявність або
відсутність юридичних фактів, які
входять до підстав позову. Захист
майнового або немайнового права чи
законного інтересу відбувається
шляхом прийняття судом рішення про
примусове виконання відповідачем
певних дій або зобов'язання утриматись
від їх вчинення.

Відповідно до абз. 3 п.п. 4.4. п. 4 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 №18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції»
встановлено, що припинення провадження
у справі на підставі ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України можливе в разі, коли предмет
спору існував на момент виникнення
останнього та припинив існування в
процесі розгляду справи. Якщо ж він був
відсутній і до порушення провадження у
справі, то зазначена обставина тягне за
собою відмову в позові, а не припинення
провадження у справі.

Таким чином, враховуючи положення ст. 16
Цивільного кодексу України та ст. 20
Господарського кодексу України,
колегія суддів апеляційної інстанції
не погоджується з висновком суду
першої інстанції про припинення
провадження у справі в частині
визнання акту від 01.06.2013 на підставі
якого позивачу донараховано
природного газу з 1 по 21 травня 2013 в
кількості 154 414,44 нм3 недійсним, оскільки
дана вимога суперечить встановленим
діючим законодавством способам
захисту цивільних прав.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно частини 2 ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Отже, враховуючи наведене, колегія
суддів апеляційного господарського
суду дійшла висновку про те, що рішення
Господарського суду Черкаської
області від 29.07.2014 у справі № 925/809/14
підлягає частковому скасуванню в
частині припинення провадження.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю ім.
Шевченка на рішення Господарського
суду Черкаської області від 29.07.2014. у
справі № 925/809/14 - залишити без
задоволення.

2. Рішення Господарського суду
Черкаської області від 29.07.2014 у справі
№ 925/809/14 скасувати в частині припинення
провадження.

3. В цій частині прийняти нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позову.

4. В іншій частині рішення
Господарського суду Черкаської
області від 29.07.2014 у справі № 925/809/14
залишити без змін.

5. Справу № 925/809/14 повернути до
Господарського суду Черкаської
області.

Постанова апеляційного господарського
суду набирає законної сили з дня її
прийняття.

Постанову апеляційного господарського
суду може бути оскаржено до Вищого
господарського суду України у порядку
та строки, передбачені Господарським
процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя
Є.Ю. Шаптала

Судді
Р.І. Самсін

В.В. Куксов