ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2014 р.Справа № 922/1806/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання
Воронько В.В.

розглянувши справу

за позовом Приватне акціонерне
товариство "Страхова компанія "АХА
Страхування", м. Київ до Товариства з
додатковою відповідальністю
"Міжнародна страхова компанія", м.
Харків про стягнення 5567,94 грн. за
участю представників:

позивача - не з'явився,

відповідача - Коваленко А.О.,
довіреність №599 від 14.05.14р.,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія "АХА Страхування"
звернулося до господарського суду
Харківської області з позовом про
стягнення з Товариства з додатковою
відповідальністю "Міжнародна страхова
компанія" матеріальних збитків в
порядку регресу у розмірі 5567,94грн. Свої
вимоги позивач обґрунтовує тим, що
31.05.2013р. між ним та ОСОБА_2
(Страхувальник) укладено договір
добровільного страхування наземного
транспорту № 141621Га/13х/мск (надалі -
Договір), згідно якого AT "СК "АХА
Страхування" взяло на себе зобов'язання
компенсувати будь-яке пошкодження або
знищення автомобіля марки "Volkswagen", д/н
НОМЕР_1, його окремих частин чи
додаткового обладнання внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди (надалі -
ДТП).

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 21.05.2014 року по
справі № 922/1806/14 була призначена судова
авто товарознавча експертиза,
проведення якої було доручено ХНДІСЕ
ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса.
Провадження у справі було зупинено.

20.10.2014 року до господарського суду від
ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса
надійшов висновок судової авто
товарознавчої експертизи № 6459 від
07.10.2014 року разом з матеріалами справи
№ 922/1608/14.

Ухвалою суду від 22.10.14р. провадження у
справі № 922/1806/14 поновлено та
призначено справу до розгляду в
судовому засіданні.

04.11.14р. представник відповідача надав
письмові пояснення по справі, в яких
зазначив, що відповідно до висновків
судової авто товарознавчої експертизи
№6459 від 07.10.2014 року вартість
відновлювального ремонту
транспортного засобу VW Раssat, д.н.з.
НОМЕР_1 складає 1626 грн. 30 коп. Та сама
вартість відновлювального ремонту
визначена висновком експертного авто
товарознавчого дослідження N91663 від
17.03.2014 року. Виходячи з вищевказаної
вартості ремонтних робіт, враховуючи
розмір безумовної франшизи в 1000 грн.,
передбаченої полісом АС/0010811 від 20.02.13
року, Позивачу вже було виплачене
страхове відшкодування в розмірі 626
грн. 30 коп., що підтверджується
страховим актом №6969 від 23.04.14 року та не
заперечується Позивачем. Отже,
Відповідач виконав перед Позивачем
регресне зобов'язання щодо
відшкодування виплаченого страхового
відшкодування в повному обсязі і
підстав щодо будь яких доплат не
вбачається. А також зазначив, що ТДВ
«Міжнародна СК» було сплачено вартість
судової авто товарознавчої експертизи
в розмірі 984 грн. 00коп., що
підтверджується платіжним дорученням
банку (надається). Відповідно положень
ст. 49 ГПК України при відмові у
задоволенні позову, витрати щодо
проведення судових експертиз
покладаються на Позивача.

Представник позивача в судове
засідання 05.11.14р. не з`явився, але 06.11.14р.
надав клопотання про розгляд справи за
відсутності представника позивача, у
зв`язку з неможливістю його явки у
судове засідання.

Суд, розглянувши вищевказане
клопотання, вважає за можливе його
задовольнити, як таке, що не суперечить
чинному законодавству та розглядати
справу без участі представника
позивача.

Представник відповідача в судовому
засіданні 05.11.14р. проти позову
заперечував, просив суд в задоволенні
позову відмовити, судові витрати у тому
числі і витрати на судову експертизу
покласти на позивача.

Враховуючи те, що норми ст. 65 ГПК
України, щодо обов`язку господарського
суду витребувати у сторін документи і
матеріали, що необхідні для вирішення
спору, кореспондуються з диспозитивним
правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3
ст. 129 Конституції України визначає
одним з принципів судочинства свободу
в наданні сторонами суду своїх доказів
і у доведенні перед судом їх
переконливості, суд вважає, що
господарським судом, в межах наданих
ним повноважень, створені належні
умови для надання сторонами доказів та
здійснені всі необхідні дії щодо
витребування додаткових доказів, та
вважає за можливе розглянути справу за
наявними у ній та додатково поданими на
вимогу суду матеріалами та
документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та
всебічно дослідивши обставини та
докази на їх підтвердження, вислухавши
уповноважених представників сторін,
судом встановлено наступне.

31.05.2013 р. між АТ "СК "АХА Страхування" та
ОСОБА_2 укладено договір добровільного
страхування наземного транспорту №
141621Га/13х/мск, згідно якого АТ "СК "АХА
Страхування" взяло на себе зобов'язання
компенсувати будь-яке пошкодження або
знищення автомобіля марки Volkswagen, д/н
НОМЕР_1, його окремих частин чи
додаткового обладнання внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди.

07.09.2013р. в м. Харкові, сталася ДТП за
участю транспортних засобів Volkswagen, д/н
НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_4, та "Daewoo", д/н
НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_5,
цивільно-правова відповідальність
якого застрахована в ТДВ "Міжнародна
СК" згідно полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АС/0010811 (Далі -
Поліс ОСЦПВ).

У результаті даної ДТП було пошкоджено
застрахований у АТ "СК "АХА
Страхування", транспортний засіб Volkswagen,
д/н НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2 (далі -
Страхувальник) на праві приватної
власності.

Відповідно до умов Договору, на
підставі страхового акту
№1.001.13.12878/VESК034250 від 27.09.2013р. та зібраних
документів було розраховано та
виплачено Страхувальнику страхове
відшкодування у розмірі 7194,24 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 61 219 від 30.09.2013 р.

Таким чином Позивач виконав свої
зобов'язання перед Страхувальником
згідно умов Договору.

Відповідно до інформаційної відомості
АІПС N9 9262986 про учасників ДТП та
Постанови судді Московського
районного суду м. Харкова від 03.10.2013р.,
зазначена дорожньо-транспортна
пригода сталася внаслідок порушення
Правил дорожнього руху України, водієм
автомобіля "Daewoo", д/н НОМЕР_2, ОСОБА_5.

Згідно до ст. 993 Цивільного кодексу
України та ст. 27 Закону України "Про
страхування" до страхової компанії, яка
здійснила виплату страхового
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
Страхувальник мав до особи,
відповідальної за заподіяні збитки.

На підставі зазначеного до Позивача
перейшло право регресної вимоги до
ОСОБА_5, але оскільки цивільна правова
відповідальність останнього була
застрахована, то Відповідач, на
виконання вимог Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" повинен надати ОСОБА_5
страховий захист та відшкодувати
завдані ним в результаті ДТП збитки.

Відповідно до умов полісу ОСЦПВ №
АС/0010811 розмір франшизи становить 1 000,00
грн. Отже, сума зобов'язання, що має бути
сплачена Відповідачем становить 6 194,24
грн. (7 194,24 грн. - 1000,00 грн. = 6 194,24 грн.)

Задля врегулювання спору в досудовому
порядку відповідно до вимог
Господарсько процесуального кодексу
України Відповідачу було направлено
регресну вимогу вих. № ЛВ2007 від 10.01.2014 р.
з проханням виплатити страхове
відшкодування на користь Позивача.

Дорожньо-транспортна пригода, яка мала
місце 07.09.2013р. в м. Харкові, була визнана
Відповідачем, страховим випадком.
23.04.2014р. ТДВ "Міжнародна СК" було
сплачено на користь Позивача страхове
відшкодування у розмірі 626,30 грн.

На думку позивача, до нього перейшло
право зворотної вимоги (регресу) до
Відповідача, як до особи
відповідальної за відшкодування
заподіяних збитків на суму 5 567,94 грн. (6
194,24 - 626,30 = 5 567,94), що і стало підставою
для звернення до суду з відповідною
позовною заявою.

Надаючи правову кваліфікацію доказам,
які надані сторонами та викладеним
обставинам з урахуванням фактичних та
правових підстав позовних вимог і
заперечень проти них суд виходить з
наступного.

За загальним положенням цивільного
законодавства, зобов'язання виникають
з підстав, зазначених у статті 11
Цивільного кодексу України. За
приписами частини 2 цієї статті
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема є договір та інші
правочини та юридичні факти. Підставою
виникнення цивільних прав та
обов'язків є дії осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також дії, що не передбачені цими
актами, але за аналогією породжують
цивільні права та обов'язки.

Відповідно до ч.1 ст.1191 Цивільного
Кодексу України, особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Відповідно до ч.1 ст. 22 Закону України
"Про обов`язкове страхування цивільно -
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів", у разі
настання страхового випадку страховик
у межах страхових сум, зазначених у
страховому полісі, відшкодовує у
встановленому цим Законом порядку
оцінену шкоду, заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про
обов`язкове страхування цивільно -
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів", у
зв`язку з пошкодженням транспортного
засобу відшкодовуються витрати,
пов`язані з відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством.

Відповідно до ст. 9 Закону України „Про
страхування" та ст. 12 Закону України
„Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" страхове відшкодування завжди
зменшується на суму франшизи, крім
випадків відшкодування шкоди, завданої
життю та/або здоров'ю потерпілих.

Позивач в обґрунтування заявлених
позовних вимог надав калькуляцію-
висновок №1.001.13.1 від 26.09.2013 року (а.с. №
36-38).

Проте, суд не може прийняти даний
висновок, як належний доказ завданої
матеріальної шкоди, оскільки він не
містить підпису особи, яка зробила
калькуляцію та найменування
організації, яка проводила розрахунок
завданої шкоди, а тому не може бути
належним доказом у розумінні ст. 34 ГПК
України.

Також, позивач в обґрунтування
позовних вимог, посилається на
рахунок-фактуру ТОВ "Автомобільний дом
"СОЛЛІ ПЛЮС" №АД-16512 від 23.09.2013 року,
згідно якого, вартість
відновлювального ремонту автомобіля
складає 8669,24 грн. (аркуш справи № 39).

Проте, суд не приймає такий доказ за
належний, оскільки з даного рахунку не
вбачається переліку робіт, які були
проведені ТОВ "Автомобільний дом "СОЛЛІ
ПЛЮС", крім того, не зазначена сама
марка автомобіля та державний номер
автомобіля, який підлягав ремонту.

Як свідчать матеріали справи,
відповідачем було надано висновок
експертного автотоварознавчого
дослідження №1663 від 17.03.2014 року
Харківського науково - дослідного
інституту судових експертиз ім. Засл.
проф. М.С. Бокаріуса, відповідно до
якого розмір вартості
відновлювального ремонту, з
урахуванням коефіцієнту фізичного
зносу складових, пошкодженого під час
ДТП автомобіля Volkswagen, д/н НОМЕР_1,
складає 1626,30 грн.

В даному випадку належним доказом
розміру спричиненої шкоди власнику
автомобіля Volkswagen, д/н НОМЕР_1, є висновок
експертного автотоварознавчого
дослідження Харківського науково -
дослідного інституту судових
експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса,
наданий відповідачем, оскільки даний
інститут судових експертиз внесений до
Державного реєстру суб'єктів оціночної
діяльності затвердженого наказом
Фонду державного майн а України від
25.05.2004 № 995, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від 10.06.2004
№ 715/9314 та має сертифікат суб'єкта
оціночної діяльності № 13210/12 від 13-04-2012.

У зв`язку з викладеним, суд дійшов
висновку, що обґрунтований розмір
страхового відшкодування становить
1626,30 грн.

Згідно зі ст.43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України:
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

В силу вимог ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Враховуючи те, що відповідачем було
сплачено позивачу суму страхового
відшкодування в розмірі 626,30 грн., за
вирахуванням франшизи 1000,00грн.,
підстави для стягнення з відповідача
додатково 5567,94 грн. матеріальних
збитків відсутні, як не доведених
матеріалами справи.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України.
У спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав судовий
збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються: при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Таким чином, судові витрати за
проведення судової автотоварознавчої
експертизи та витрати по сплаті
судового збору покладаються на
позивача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
положеннями ст.ст. 9, 27 Закону України
„Про страхування", ст.ст. 12, 22, 29 „Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", ст. 993, 1191 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 22, 32, 34, 43, 44-49, 82-85 ГПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити
повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "АХА
Страхування" (04070, м. Київ, вул.
Іллінська, 8, р/р 0300, банк АКІБ
"Укрсиббанк", м. Харків, МФО 351005, ) на користь Товариства з
додатковою відповідальністю
"Міжнародна страхова компанія" (61023, м.
Харків, вул. Мироносицька, буд. 99 літера
А-3, ) витрати по сплаті
судової експертизи в сумі 984,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 10.11.2014 р.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення
десятиденного строку для оскарження.
Зазначений строк обчислюється з дня
підписання повного тексту рішення.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя Л.В. Шарко