ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" жовтня 2014 р.
Справа № 920/1268/14

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Черленяк М.І., суддя Ільїн О.В. ,
суддя Хачатрян В.С.

при секретарі Деппа-Крівіч А.О.,

за участю представників:

позивача - Лебець О.Ф. .( довіреність №
10-19/17-Д153 від 26.006.2014року)

відповідача - Панова Л.П.( довіреність №
562/д від 28.11.2013року),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу відповідача (вх. №2734
С/1-12) на рішення господарського суду
Сумської області від 21.08.2014 року у
справі №920/1268/14

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Сумиобленерго" в особі
філії "Охтирський район електричних
мереж", м. Охтирка, Сумська область

до Публічного акціонерного товариства
"Укрнафта" в особі
Нафтогазовидобувного управління
"Охтирканафтогаз", м. Охтирка, Сумська
область

про стягнення 5745,29 грн.

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2014 року позивач звернувся до
господарського суду Сумської області з
позовом про стягнення з відповідача
5745,29 грн. заборгованості за двократну
вартість різниці фактично спожитої та
договірної величини електричної
потужності.

Рішенням господарського суду Сумської
області від 21 серпня 2014 року у справі
№920/1268/14 (суддя Резніченко О.Ю.) позов
задоволено частково. Стягнуто з
Публічного акціонерного товариства
"Укрнафта" в особі
Нафтогазовидобувного управління
"Охтирканафтогаз" на користь
Публічного акціонерного товариства
"Сумиобленерго" в особі філії
"Охтирський район електричних мереж" 5203
грн. 69 коп. заборгованості, 1654 грн. 77 коп.
судового збору. В іншій частині позову -
відмовлено.

Відповідач з рішенням місцевого
господарського суду не погодився та
подав до Харківського апеляційного
господарського суду апеляційну скаргу,
в якій просить рішення господарського
суду Сумської області від 21 серпня 2014
року у справі №920/1268/14 скасувати та
прийняти нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги
відповідач посилається на те, що
рішення суду першої інстанції прийнято
з порушенням норм матеріального та
процесуального права, а висновки
викладені в рішенні не відповідають
обставинам справи. Також відповідач
вказує, що позивач безпідставно
відмовив у проведенні коригування
договірних величин споживання
електричної енергії за січень 2014 року,
чим штучно створив умови для
застосування відповідальності,
передбаченої ст.. 26 ЗУ «Про
електроенергетику».

В судовому засіданні представник
відповідача підтримав апеляційну
скаргу повному обсязі.

Позивач письмового відзиву на
апеляційну скаргу не надав.

В судовому засіданні представник
позивача просив рішення залишити без
змін а апеляційну скаргу без
задоволення. Посилаючись на її
необґрунтованість. Представник
позивача пояснив, що застосування до
відповідача двократну вартість
різниці фактично спожитої та
договірної величини електричної
потужності здійснено відповідно до
договору та законодавства.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення присутніх у
судовому засіданні представників
позивача та відповідача а також
дослідивши доводи апеляційної скарги в
межах вимог, передбачених ст. 101
Господарського процесуального кодексу
України, перевіривши повноту
встановлення судом першої інстанції
обставин справи та доказів на їх
підтвердження, а також правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду
дійшла висновку про відсутність
підстав для задоволення апеляційної
скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи
16.04.2004 року між сторонами було укладено
договір про постачання електричної
енергії № 37 (надалі - Договір), в
подальшому до Договору укладались
додаткові угоди.

Відповідно до Розділу 1 Договору
позивач зобов'язується постачати
електроенергію, а відповідач
оплачувати її вартість та здійснювати
інші платежі згідно з умовами цього
Договору та додатками до нього, що є
його невід'ємними частинами.

Згідно до Розділу 5 та п. 2.2.2 Договору
відповідач зобов'язується
дотримуватися режиму споживання
електричної енергії.

Розрахунки за договором
енергопостачання здійснюються на
підставі цін (тарифів), встановлених
відповідно до закону.

Відповідно до п. 2 Договору сторони
зобов'язались керуватись Правилами
користування електричної енергією, які
затверджені постановою Національної
комісії регулювання електроенергетики
України від 31.07.1996 року № 28 із змінами
до них (надалі - Правила).

Відповідно до п. 4.3 Правил користування
електричною енергією граничні
величини споживання електричної
потужності для споживачів
визначаються постачальником
електричної енергії у порядку
зазначеному у договорі, а згідно до п. 4.4
вищезазначених Правил споживач має
право протягом розрахункового періоду
звернутись до постачальника
електричної енергії із заявою щодо
коригування договірної величини
споживання електричної енергії.

У разі коригування за заявою споживача
договірної величини споживання обсягу
електричної енергії здійснюється
відповідне коригування договірної
граничної величини споживання
електричної потужності.

Згідно до п. 4.1 Правил користування
електричною енергією споживач
зобов'язаний не перевищувати граничну
величину споживання електричної
потужності, доведену цьому споживачу
відповідно до умов Договору.

Відповідно до п. 4.8 Правил користування
електричною енергією та п. 7.8 Договору
контроль за дотриманням установлених
режимів електроспоживання
здійснюється постачальником
електричної енергії за регульованим
тарифом, а результати контрольних
вимірювань фактичної електричної
потужності оформлюється актом.

Відповідно до п. 1 додатку № 8 до
Договору повідомлення про граничні
величини споживання потужності і
введення графіків обмеження
споживання електричної енергії та
потужності є невід'ємною частиною
Договору та надаються споживачу
постачальником письмово, телеграмою,
телефонограмою або через засоби
масової інформації, в односторонньому
порядку.

Електрична енергія, відповідно до
Договору, постачається на об'єкти
відповідача, а саме: № 23-26 ПС
"Промислова" 35/6 кВ с. Бугрувате.

В додатку № 6 до Договору встановлена
потужність для вищезазначеного об'єкту
- 6000 кВт/год.

Відповідно до додатку № 8 до Договору
відповідача під розпис було
повідомлено про встановлені граничні
величини споживання електричної
потужності.

Повідомленням № 90-09/3251 від 10.12.2013 року
відповідачу були доведені граничні
величини споживання електричної
потужності на розрахунковий період
січня місяця 2014 року в години максимум
навантаження енергосистеми для об'єкта
Бугріватське родовище - 6000 кВт/год.

За допомогою атестованої
автоматизованої системи обліку
електроенергії, 21.01.14 року по
Бугруватському родовищу була
зафіксована найбільша фактична
величина потужності в розмірі 6212,16
кВт/год., про що складено акт контролю
електричної потужності № 2763 та
додаток № 1 до акту № 2763 від 21.01.2014 року.

Позивач вважає, що договірна
потужність становила 6000 кВт/год., то
перевищення договірної величини
електричної потужності за період з
01.01.2014 року по 31.01.2014 року, становить 212,16
кВт/год..

Відповідно до пп. 4.2, 4.2.2 Договору за
перевищення договірних величин
споживання електричної енергії та
потужності, визначених згідно з
вимогами розділу 5 цього Договору,
споживач сплачує постачальнику
двократну вартість різниці фактично
спожитої та договірної величини.

Відповідачу, відповідно до п. 6 додатку
№ 4 до Договору, був виставлений
рахунок № 89/12/4969 від 19.02.2014 року на суму
5745 грн. 29 коп., який позивач отримав і
відповідно до п. 9 вищезазначеного
додатку повинен був оплатити протягом
10 операційних днів з дня отримання.

Відповідно до ст. 275 Господарського
кодексу України за договором
енергопостачання енергопостачальне
підприємство (енергопостачальник)
відпускає електричну енергію, пару,
гарячу і перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Згідно до ст. 26 Закону України "Про
електроенергетику" передбачено, що у
випадку перевищення договірної
величини потужності споживачі
сплачують енергопостачальником
двократну вартість різниці між
найбільшою величиною потужності, що
зафіксована протягом розрахункового
періоду, та договірною величиною
потужності.

Оскільки відповідач встановлений
позивачем рахунок на оплату боргу не
сплатив це стало підставою для
звернення позивача з позовом до
господарського суду.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, щодо
часткового задоволення позовних вимог
з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач звернувся до позивача з
заявою, в якій просив позивача
скоригувати договірну величину
споживання електричної енергії на
січень місяць 2014 року, по об'єкту
Охтирського району - "ГПП-35/6
Промислова", до 4700 тис. кВт. год.

Позивач, листом № 36/936 від 25.01.2014 року,
погодив договірну величину споживання
електричної енергії на січень 2014 року,
а саме збільшив її до 4478,88 тис. кВт.

Згідно Договору, у разі коригування за
заявою споживача договірної величини
споживання обсягу електричної енергії
здійснюється відповідне коригування
договірної граничної величини
споживання електричної потужності.

Збільшена договірна величина
споживання електроенергії 4478,88 тис.
кВт/год. відповідає потужності 6020
кВт/год.

Отже позивач погодив відповідачу
граничну величину договірної
потужності на січень 2014 року у обсязі
6020 кВт/год.

Проте, позивач зазначає, що оскільки,
договірна потужність становила 6000
кВт/год., то перевищення договірної
величини електричної потужності за
період з 01.01.2014 року по 31.01.2014 року,
становить 212,16 кВт, а тому нараховує
двократну вартість різниці виходячи з
вищезазначеного перевищення.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, оскільки сторони узгодили
розмір граничної величини, а саме
встановили на січень 2014 року граничну
величину договірної потужності до
розміру 6020 кВт/год., то, враховуючи акт
контролю електричної потужності, то
судом правомірно здійснено
перерахунок боргу виходячи з
перевищення граничної величини на 192,16
кВт/год., тобто з урахуванням 20кВт/год.
збільшеної за згодою сторін величини
потужності, та відповідно до
встановленою постановою НКРЕ від
11.06.1999р. №784 тарифу за 1 кВт перевищення
договірної величини потужності у
розмірі 13,54 грн.

Погоджуючись з судом першої інстанції ,
апеляційний суд дійшов висновку, що
підлягає задоволенню стягнення суми в
розмірі 5203 грн. 69 коп., оскільки вона є
правомірною та обґрунтованою.

В задоволенні позову в частині
стягнення 541 грн. 60 коп. боргу суд
відмовляє.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
відповідача є необґрунтованою,
безпідставною і підлягає залишенню без
задоволення, оскільки відповідач не
довів ті обставини, на які він
посилався в апеляційній скарзі, як на
підставу для скасування рішення суду
першої інстанції.

При цьому колегія суддів не може
погодитися із висновками відповідача,
покладеними ним в обгрунтування
апеляційної скарги. При розгляді
справи не знайшло підтвердження
здійснення коригування договірних
величин споживання електричної
енергії за січень 2014 року, в кількості
4538,4 тис. кВт год. (або 6100 кВт потужності).
Коригування на таку кількість
потужності не відбулося в порядку,
встановленому договором. Позивач
підтвердив договірну величину 4478,88 тис.
кВт год. або 6020 кВт.

Колегія суддів, з урахуванням
зазначеного дійшла висновку, що суд
першої інстанції прийняв оскаржуване
рішення законно, обґрунтовано, з
урахуванням матеріалів справи та у
відповідності до діючого
законодавства, тому рішення
господарського суду Сумської області
від 21 серпня 2014 року у справі №920/1268/14
підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 33,43,85,101, пунктом 1
статті 103, статтями 105, Господарського
процесуального кодексу України судова
колегія Харківського апеляційного
господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Сумської
області від 21 серпня 2014 року у справі
№920/1268/14 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з
дня її прийняття і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
господарського суду України через
Харківський апеляційний господарський
суд.

Повний текст постанови складено 28.10.14

Головуючий суддя
Черленяк М.І.

Суддя
Ільїн О.В.

Суддя
Хачатрян В.С.