КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2014 р. Справа№ 910/3152/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Отрюха Б.В.

Тищенко А.І.

За участі представників:

від позивача: Чередніченко Є.М. - за дов.

від відповідача: Козубенко О.Г. - за дов.

розглянувши апеляційну скаргу
Комунального підприємства
електромереж зовнішнього освітлення
міста Києва «Київміськсвітло»

на рішення Господарського суду міста
Києва від 26.05.2014

у справі № 910/3152/14 (суддя Балац С.В.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Софіт-Люкс»

до Комунального
підприємства електромереж зовнішнього
освітлення міста Києва
«Київміськсвітло»

про стягнення 1 100 782, 56 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Софіт-Люкс» (далі,
позивач) звернулось до Господарського
суду міста Києва з позовом до
Комунального підприємства
електромереж зовнішнього освітлення
міста Києва «Київміськсвітло» (далі,
відповідач або КП «Київміськсвітло»)
про стягнення з останнього
заборгованості в сумі 1 100 782,56 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
позивачем на підставі Договору від
04.06.2013 № 04/06-1 про закупівлю товарів за
державні кошти поставлено, а
відповідачем отримано, але не оплачено
товар вартістю 1 100 782,56 грн.

Рішенням Господарського суду
міста Києва від 26.05.2014 у справі №
910/3152/14 позов задоволено повністю.
Присуджено до стягнення з Комунального
підприємства електромереж зовнішнього
освітлення міста Києва
«Київміськсвітло» на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Софіт-Люкс»
заборгованість в сумі 1 100 782,56 грн. 56
коп.; витрати по сплаті судового збору в
сумі 22 015 грн. 65 коп.

При прийнятті оскаржуваного рішення
місцевий господарський суд дійшов до
висновку про наявність у відповідача
заборгованості перед позивачем за
поставлений останнім товар згідно
укладеного між сторонами спору
договору у вказаній позивачем сумі.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, Комунальне підприємство
електромереж зовнішнього освітлення
міста Києва «Київміськсвітло»
звернулось до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, у якій просить скасувати
рішення Господарського суду міста
Києва від 26.05.2014 у справі № 910/3152/14 та
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити у повному
обсязі.

Апеляційна скарга відповідача
мотивована тим, що рішення суду є
необґрунтованим та незаконним, а тому
підлягає скасуванню.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на те, що
ним зобов'язання за Договором № 04/06-1
від 04.06.2013 не порушено та зазначає, що
сторони вказаного Договору в пункті 4.5.
погодили окремий порядок розрахунків у
зв'язку із затримкою бюджетного
фінансування по зареєстрованим в
Головному управлінні Державної
казначейської служби України у місті
Києві фінансовим зобов'язанням з
оплати поставлених товарів ТОВ
«Софіт-Люкс». З огляду на це, скаржник
зазначає, що судом не було прийнято до
уваги, що укладений між сторонами
Договір № 04/06-1 від 04.06.2013 має особливий,
відмінний від приватно-правових
відносин, порядок виконання в частині
здійснення оплати за поставлений за
Договором товар, який регулюється
бюджетним законодавством, а тому, за
умови затримки бюджетного
фінансування, яка мала місце у даному
випадку, у суду були відсутні підстави
для задоволення позовних вимог
позивача.

Водночас, скаржник зазначив, що з метою
вирішення питання щодо виконання
відповідачем своїх зобов'язань,
позивачу було запропоновано підписати
додаткову угоду до Договору про
пролонгацію виконання зобов'язань з
оплати поставлених товарів, без
укладення якої, як вважає відповідач,
неможливо виконати зобов'язання щодо
оплати поставленого товару за спірним
договором.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями апеляційну скаргу у
справі № 910/3152/14 передано на розгляд
судової колегії Київського
апеляційного господарського суду у
складі головуючого судді
Михальської Ю.Б., суддів: Отрюха Б.В.,
Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 08.07.2014 у справі
№ 910/3152/14 апеляційну скаргу
Комунального підприємства
електромереж зовнішнього освітлення
міста Києва «Київміськсвітло» було
прийнято до провадження, розгляд
справи призначено на 02.09.2014.

Розпорядженнями Секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 02.09.2014,
враховуючи перебування головуючого
судді Михальської Ю.Б. у відпустці, для
розгляду апеляційної скарги у справі №
910/3152/14 сформовано колегію суддів у
складі: головуючий суддя Отрюх
Б.В., судді: Тищенко А.І., Федорчук Р.В.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 02.09.2014 у справі
№ 910/3152/14 апеляційну скаргу
Комунального підприємства
електромереж зовнішнього освітлення
міста Києва «Київміськсвітло»
прийнято до провадження у наступному
складі колегії суддів: головуючий
суддя Отрюх Б.В. (доповідач у справі),
судді: Тищенко А.І., Федорчук Р.В., справу
вирішено розглядати у судовому
засіданні, призначеному на 02.09.2014.

21.07.2014 представник позивача подав через
відділ документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду відзив на
апеляційну скаргу, у якому просив
залишити апеляційну скаргу
Комунального підприємства
електромереж зовнішнього освітлення
міста Києва «Київміськсвітло» без
задоволення, а рішення Господарського
суду міста Києва від 26.05.2014 у справі №
910/3152/14 без змін.

28.07.2014 від представника позивача через
відділ документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду надійшло
клопотання про долучення до матеріалів
справи додаткових документів. Вказані
документи були оглянуті колегією
суддів у судовому засіданні 02.09.2014 та
долучені до матеріалів справи.

02.09.2014 представник відповідача подав
через відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду клопотання про
відкладення розгляду справи,
мотивоване неможливістю відповідача
забезпечити представлення своїх
інтересів на судовому засіданні
внаслідок тимчасової непрацездатності
(захворювання) юрисконсульта
юридичного відділу.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 02.09.2014 розгляд
справи відкладено на 23.09.2014.

У зв'язку з виходом із відпустки
головуючого судді Михальської Ю.Б.
розпорядженням Секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 23.09.2014 вирішено
здійснити розгляд справи №
910/3152/14 у наступному складі колегії
суддів: головуючий суддя: Михальська
Ю.Б., судді: Отрюх Б.В., Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 23.09.2014 у справі
№ 910/3152/14 апеляційну скаргу
Комунального підприємства
електромереж зовнішнього освітлення
міста Києва «Київміськсвітло»
прийнято до провадження у наступному
складі колегії суддів: головуючий
суддя Михальська Ю.Б., судді: Отрюх Б.В.,
Тищенко А.І., справу вирішено
розглядати у судовому засіданні,
призначеному на 23.09.2014.

22.09.2014 представник відповідача подав
через відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду клопотання про
відкладення розгляду справи та
зупинення провадження у справі.

Обґрунтовуючи зазначені клопотання,
відповідач зазначає, що ним у вересні
2014 року встановлені приховані недоліки
в товарі, поставленому позивачем за
Договором про закупівлю товарів за
державні кошти № 04/06-1 від 04.06.2013, оплата
якого є предметом спору у даній справі.
З огляду на виявлені недоліки,
відповідач звернувся до
Господарського суду міста Києва з
позовом про розірвання Договору про
закупівлю товарів за державні кошти
№ 04/06-1 від 04.06.2013 (копія позовної заяви з
відміткою Господарського суду міста
Києва про її одержання від 22.09.2014 додана
до клопотання).

Враховуючи вищезазначене, відповідач
просив суд відкласти розгляд справи
для отримання ухвали Господарського
суду міста Києва про порушення
провадження у справі за позовною
заявою КП «Київміськсвітло» до ТОВ
«Софіт-Люкс» про розірвання Договору
про закупівлю товарів за державні
кошти № 04/06-1 від 04.06.2013 та зупинити
розгляд справи № 910/3152/14 до
завершення розгляду справи за позовом
КП «Київміськсвітло» до ТОВ
«Софіт-Люкс» про розірвання Договору
про закупівлю товарів за державні
кошти № 04/06-1 від 04.06.2013 після отримання
ухвали Господарського суду міста Києва
про порушення провадження у цій справі.

23.09.2014 представником відповідача через
відділ документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду подано клопотання
про прийняття додаткових доказів з
метою обґрунтування підстав для
застосування пункту 4.5. спірного
Договору. Неможливість подання до суду
першої інстанції додаткових доказів
відповідач обґрунтовує зокрема тим, що
План використання бюджетних коштів на
2014 рік був затверджений лише 26.05.2014,
тобто після оголошення судом
резолютивної частини рішення у справі
№ 910/3152/14, а про існування листа
Департаменту транспортної
інфраструктури від 21.01.2014 відповідачу
стало відомо лише після прийняття
рішення суду у даній справі. Вказані
документи були оглянуті колегією
суддів та долучені до матеріалів
справи.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 23.09.2014 розгляд
справи відкладено на 09.10.2014, зобов'язано
позивача надати суду письмові
пояснення з приводу долучених до
матеріалів справи у судовому засіданні
документів; вирішення клопотання
представника відповідача про
зупинення провадження відкладено до
наступного судового засідання у
справі.

09.10.2014 позивач подав через відділ
документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду письмові
пояснення у справі, у яких наголосив на
тому, що долучені відповідачем у
судовому засіданні 23.09.2014 документи, а
саме, Звіт про заборгованість за
бюджетними коштами на 01.01.2014 (форма №
7м), План використання бюджетних коштів
на 2014 рік від 28.02.2014, План використання
загального та спеціального фонду
бюджету на 2014 рік, лист Департаменту
транспортної інфраструктури від 21.01.2014
№ 053-388, ще раз підтверджують факт
наявності заборгованості відповідача
перед позивачем, а факт бюджетного
недофінансування не звільняє
відповідача від виконання зобов'язань
щодо оплати поставленого та прийнятого
товару, оскільки така обставина не
визначена законодавством як така, що
звільняє від виконання зобов'язань.

Відповідач 09.10.2014 в якості додатка до
клопотання про зупинення провадження у
справі надав суду докази порушення
Господарським судом міста Києва
провадження у справі № 910/20774/14 за
позовною заявою КП «Київміськсвітло»
до ТОВ «Софіт Люкс» про розірвання
Договору про закупівлю товарів за
державні кошти № 04/06-1 від 04.06.2013 та
просив зупинити розгляд справи №
910/3152/14 до завершення розгляду справи
№ 910/20774/14.

Розглянувши у судових засіданнях
клопотання відповідача про зупинення
провадження у справі № 910/3152/14 до
завершення розгляду справи
№ 910/20774/14 колегія суддів ухвалила
відмовити у його задоволенні з огляду
на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 79
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд зупиняє
провадження у справі в разі
неможливості розгляду даної справи до
вирішення пов'язаної з нею іншої
справи, що розглядається іншим судом.

Згідно статті 653 Цивільного кодексу
України у разі розірвання договору
зобов'язання сторін припиняються.

У разі зміни або розірвання договору
зобов'язання змінюється або
припиняється з моменту досягнення
домовленості про зміну або розірвання
договору, якщо інше не встановлено
договором чи не обумовлено характером
його зміни. Якщо договір змінюється або
розривається у судовому порядку,
зобов'язання змінюється або
припиняється з моменту набрання
рішенням суду про зміну або розірвання
договору законної сили.

Сторони не мають права вимагати
повернення того, що було виконане ними
за зобов'язанням до моменту зміни або
розірвання договору, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Якщо договір змінений або розірваний у
зв'язку з істотним порушенням договору
однією із сторін, друга сторона може
вимагати відшкодування збитків,
завданих зміною або розірванням
договору.

Згідно частини 5 статті 188
Господарського кодексу України якщо
судовим рішенням договір змінено або
розірвано, договір вважається зміненим
або розірваним з дня набрання чинності
даним рішенням, якщо іншого строку
набрання чинності не встановлено за
рішенням суду.

Як зазначає відповідач у своєму
клопотанні, підставою для подання ним
позову про розірвання Договору про
закупівлю товарів за державні кошти
№ 04/06-1 від 04.06.2013 стала поставка ТОВ
«Софіт-Люкс» товару неналежної якості.
В обгрунтування заявленого позову КП
«Київміськсвітло» посилається на
частину 2 статті 678 Цивільного кодексу
України, згідно якої у разі істотного
порушення вимог щодо якості товару
(виявлення недоліків, які не можна
усунути, недоліків, усунення яких
пов'язане з непропорційними витратами
або затратами часу, недоліків, які
виявилися неодноразово чи з'явилися
знову після їх усунення) покупець має
право за своїм вибором відмовитися від
договору і вимагати повернення
сплаченої за товар грошової суми або
вимагати заміни товару.

Отже, з огляду на вищевикладене,
обставини, які будуть встановлюватись
судом під час розгляду справи № 910/20774/14
за позовом КП «Київміськсвітло» до ТОВ
«Софіт-Люкс» про розірвання Договору
про закупівлю товарів за державні
кошти № 04/06-1 від 04.06.2013, не вплинуть на
подання і оцінку доказів у справі №
910/3152/14, а відтак, у суду апеляційної
інстанції відсутні підстави для
зупинення провадження у справі
№ 910/3152/14.

У судовому засіданні 09.10.2014 було
оголошено перерву до 04.11.2014.

09.10.2014 відповідач подав через відділ
документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду письмові
пояснення до апеляційної скарги, у яких
наголосив на тому, що оплата по
Договору № 04/06-1 від 04.06.2013 має
здійснюватись відповідно до вимог
бюджетного законодавства в рамках
бюджетного процесу виконання міського
бюджету за видатками. Водночас, як
зазначає скаржник, він здійснив усі
дії, які відповідно до вимог бюджетного
законодавства України були необхідні у
звичайних умовах для здійснення оплати
Договору про закупівлю товарів за
державні кошти № 04/06-1 від 04.06.2013.

03.11.2014 відповідач, з метою
підтвердження затримки бюджетного
фінансування КП «Київміськсвітло» в 2014
бюджетному році з загального фонду
міського бюджету, подав через відділ
документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду копію листа
головного розпорядника бюджетних
коштів - Департаменту транспортної
інфраструктури від 23.10.2014 № 053-8263 та
оригінал довідки КП «Київміськсвітло»
про використання коштів поточного
трансферту від 31.10.2014. Вказані
документи були оглянуті колегією
суддів та долучені до матеріалів
справи.

Колегія суддів, беручи до уваги межі
перегляду справи у апеляційній
інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при прийнятті оскаржуваного
рішення, дійшла до висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, а оскаржуване рішення
місцевого господарського суду не
підлягає зміні або скасуванню з
наступних підстав.

04.06.2013 між ТОВ «Софіт-Люкс» (продавець)
та КП «Київміськсвітло» (покупець) було
укладено Договір № 04/06-1 про закупівлю
товарів за державні кошти (далі,
Договір; том 1, а.с. 22-27), відповідно до
пункту 1.1. якого позивач протягом
строку дії Договору зобов'язується на
підставі окремих заявок покупця
поставити останньому лампи
розжарювання та газорозрядні
електричні; лампи дугові (код за ДК 016-2010
- 27.40.1) (Лот № 1 - лампи натрієві; Лот № 2 -
лампи люмінесцентні, металогалогенові
та ртутні) (далі, товар), належної
якості, що відповідає державним
стандартам, а відповідач сплачує за
товар в кількості та за цінами, які
зазначені у Специфікації (Додаток № 1),
що додається до Договору і є його
невід'ємною частиною (пункт 1.2
Договору).

Згідно пункту 1.3. Договору обсяги
закупівлі товару, зазначеного у
Специфікації, можуть бути зменшені
залежно від реального бюджетного
фінансування видатків покупця на
закупівлю товару.

Пунктами 3.1., 3.2. Договору сторони
встановили, що сума (ціна) Договору
становить 1 100 782,56 грн. Сума (ціна)
Договору може бути зменшена за
взаємною згодою сторін, а також у
випадку зменшення обсягів закупівлі
товару залежно від реального
фінансування видатків.

Пунктом 10.1. Договору сторонами
визначено, що вказаний правочин
набирає чинності з дня його підписання
сторонами і діє до 31 грудня 2013 року, але
у будь-якому випадку - до повного
виконання сторонами своїх зобов'язань
за Договором.

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України та частини 1 статті 193
Господарського кодексу України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином відповідно до закону та
договору. Згідно зі статтею 525
Цивільного кодексу України та частиною
7 статті 193 Господарського кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання не допускається.

Частинами 1, 2 статті 712 Цивільного
кодексу України визначено, що за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Згідно статті 655 Цивільного кодексу
України за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Як вбачається із матеріалів справи,
13.06.2013 та 09.08.2013 позивачем поставлено, а
відповідачем отримано товар, що є
предметом Договору, на загальну суму 1
100 782,56 грн. Наведений факт
підтверджується видатковими
накладними від 13.06.2013 № 1406 (том 1, а.с. 29)
та від 09.08.2013 № 1688 (том 1, а.с. 28), які
підписані представниками обох сторін
спору та довіреностями відповідача на
отримання товарно-матеріальних
цінностей № 538126 від 12.06.2013 (том 1,
а.с. 31-32) та № 538969 від 07.08.2013 (том 1, а.с.
32-33).

Приписами частини 1 статті 692
Цивільного кодексу України визначено,
що покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Відповідно до пункту 6.1. Договору
покупець зобов'язаний своєчасно та в
повному обсязі сплачувати за
поставлений товар; прийняти
поставлений товар згідно з видатковою
накладною.

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що
оплата за поставлений товар
здійснюється у безготівковому порядку
шляхом перерахування відповідачем
коштів на поточний рахунок позивача.

Розрахунки по договору здійснюються
після прийняття товару у власність
відповідача, що підтверджується
видатковою накладною, в якій зазначено
номенклатуру (асортимент), кількість і
ціна товару, який перейшов у власність
відповідача та загальна сума для
оплати товару (пункт 4.2. Договору).

Згідно статті 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

У відповідності до пункту 4.4. Договору
розрахунки за поставлений товар
здійснюються на умовах відстрочення
платежу протягом 90 робочих днів з
моменту передачі товару на склад
покупця. Датою передачі товару є дата
підписання видаткової накладної.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на
те, що відповідачем не надано суду
доказів в порядку статтей 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України на підтвердження здійснення
розрахунку з позивачем за отриманий
від нього товар в повному обсязі,
висновок суду першої інстанції щодо
задоволення позовних вимог про
стягнення з відповідача на користь
позивача 1 100 782,56 грн. боргу колегія
суддів вважає законним та
обґрунтованим.

Посилання скаржника на те, що ним
зобов'язання за спірним Договором не
порушено та що сторони Договору в
пункті 4.5. погодили окремий порядок
розрахунків у зв'язку із затримкою
бюджетного фінансування по
зареєстрованим в Головному управлінні
Державної казначейської служби
України у місті Києві фінансовим
зобов'язанням з оплати поставлених
товарів ТОВ «Софіт-Люкс» колегія
суддів не приймає до уваги з огляду на
наступне.

Так, у разі затримки бюджетного
фінансування розрахунок за
поставлений товар здійснюється
відповідачем протягом 2-х робочих днів
з дати отримання відповідачем
бюджетного призначення на
фінансування закупівлі товару на свій
реєстраційний рахунок (пункт 4.5.
Договору).

Однак, згідно з частиною 1 статті 96
Цивільного кодексу України юридична
особа самостійно відповідає за своїми
зобов'язаннями, а відповідно до частини
2 статті 617 Цивільного кодексу України
відсутність у боржника необхідних
коштів не є підставою звільнення від
відповідальності за порушення
зобов'язання. Аналогічні положення
містяться у частині 2 статті 218
Господарського кодексу України, де
зазначено, що непереборною силою, тобто
надзвичайними і невідворотними
обставинами не вважаються, зокрема,
порушення зобов'язань контрагентами
правопорушника, відсутність на ринку
потрібних для виконання зобов'язання
товарів, відсутність у боржника
необхідних коштів.

Отже, як вірно вказав суд першої
інстанції, посилання відповідача на
відсутність бюджетного фінансування
не звільняє його від виконання
зобов'язань щодо оплати поставленої та
прийнятої продукції.

Водночас, колегія суддів наголошує на
тому, що умови пункту 4.5. Договору щодо
отримання скаржником бюджетного
призначення на фінансування закупівлі
товару за Договором, не є визначенням
строку/терміну виконання зобов'язання,
адже не є подією, яка має неодмінно
настати у розумінні статті 530
Цивільного кодексу України. Також, дана
обставина не є відкладальною у
розумінні статті 212 Цивільного кодексу
України, оскільки в даному випадку вона
стосується лише обов'язків покупця
щодо оплати наданих послуг, у той час як
відкладальна обставина має змінювати
права та обов'язки сторін.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
згідно частини 4 пункту 46 Порядку
складання, розгляду, затвердження та
основних вимог до виконання кошторисів
бюджетних установ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 28.02.2002 № 228, у разі скорочення
бюджетних асигнувань розпорядники
повинні вживати заходів до ліквідації
або скорочення обсягу бюджетних
зобов'язань, які перевищують уточнені
плани асигнувань загального фонду
бюджету, плани надання кредитів із
загального фонду бюджету, плани
спеціального фонду, плани використання
бюджетних коштів, помісячні плани
використання бюджетних коштів.

Так, відповідно до пункту 1.3. Договору
обсяги закупівлі товару, зазначеного у
Специфікації, можуть бути зменшені
залежно від реального бюджетного
фінансування видатків покупця на
закупівлю товару.

Водночас, пунктом 6.2.3. Договору
передбачено, що покупець має право
зменшити обсяг закупівлі товару на
загальну суму цього Договору залежно
від реального фінансування видатків
покупця.

Однак, незважаючи на
затримку/відсутність бюджетного
фінансування, відповідач, як
вбачається із матеріалів справи, не
вжив жодних заходів, спрямованих на
попередження виникнення у нього
заборгованості за спірним Договором
про закупівлю товарів за державні
кошти.

З огляду на вищевикладене, факт
наявності заборгованості відповідача
перед позивачем належним чином
доведений, документально
підтверджений, у зв'язку з чим колегія
суддів вважає висновки Господарського
суду міста Києва щодо стягнення з
відповідача визначеної грошової суми
обґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, вирішуючи
спір по суті заявлених позовних вимог,
суд першої інстанції повно та всебічно
дослідив обставини справи, дав їм
належну правову оцінку, дійшов
правильних висновків щодо прав та
обов'язків сторін, які ґрунтуються на
належних та допустимих доказах.

Відповідно до статей 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу,
а господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно частини 1 статті 43
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції про задоволення
позовних вимог Товариства з обмеженою
відповідальністю «Софіт-Люкс», а
заперечення скаржника, викладені у
апеляційній скарзі, не приймає до
уваги, оскільки останні не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає рішення суду по даній справі
обґрунтованим та таким, що відповідає
чинному законодавству, фактичним
обставинам та матеріалам справи,
підстав для його скасування чи зміни не
вбачається. Апеляційна скарга
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Софіт-Люкс» є
необґрунтованою та задоволенню не
підлягає.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Софіт-Люкс» на рішення Господарського
суду міста Києва від 26.05.2014 у справі №
910/3152/14 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста
Києва від 26.05.2014 у справі №
910/3152/14 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/3152/14 повернути до
Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку.

Головуючий суддя
Ю.Б. Михальська

Судді
Б.В. Отрюх

А.І. Тищенко