м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Заступника прокурора
Святошинського району м. Києва в
інтересах держави, в особі Київської
міської ради та Комунального
«Київжитлоспецексплуатація»
до Комунального підприємства
«Дирекція з утримання та
обслуговування житлового фонду в
Святошинському районі м. Києва» та
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Київські
Телекомунікаційні Мережі»
про стягнення 219 433,50 грн. та розірвання
договору встановлення сервітуту.
Суддя Нечай О.В.
Представники учасників судового
від позивача - 1: Безносик А.О., за
від позивача - 2: Боженко Д.Є., за
від відповідача - 1: Іщук Є.М., за
від відповідача - 2: Майданник Д.Г., за
від прокуратури: Барадатова А.Є.,
посвідчення № 026507.
СПРАВИ:
На розгляд господарського суду міста
Києва були передані позовні вимоги
Заступника прокурора Святошинського
району м. Києва в інтересах держави, в
особі Київської міської ради (далі -
позивач - 1) та Комунального
«Київжитлоспецексплуатація» (далі -
позивач - 2) до Комунального
підприємства «Дирекція з утримання та
обслуговування житлового фонду в
Святошинському районі м. Києва» (далі -
відповідач - 1) та Товариства з
обмеженою відповідальністю «Київські
Телекомунікаційні Мережі» (далі -
відповідач - 2) про стягнення 219 433,50 грн.
та розірвання договору встановлення
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 28.07.2014 р. було порушено
справи призначено на 10.09.2014 р.
05.09.2014 р. через відділ діловодства
господарського суду міста Києва
представником відповідача - 2 був
поданий відзив на позовну заяву.
09.09.2014 р. через відділ діловодства
господарського суду міста Києва
представником відповідача - 1 був
поданий відзив на позовну заяву.
У судове засідання 10.09.2014 р. представник
прокуратури не з'явився.
У судове засідання 10.09.2014 р.
представник позивача - 1 з'явився та
подав довідку про відсутність
аналогічного спору. Вимоги ухвали
господарського суду міста Києва від
28.07.2014 р. про порушення провадження у
У судове засідання 10.09.2014 р.
представник позивача - 2 з'явився та
подав письмові пояснення. Вимоги
ухвали господарського суду міста Києва
від 28.07.2014 р. про порушення провадження
У судове засідання 10.09.2014 р. представник
відповідача - 1 з'явився. Вимоги ухвали
господарського суду міста Києва від
28.07.2014 р. про порушення провадження у
У судове засідання 10.09.2014 р. представник
відповідача - 2 з'явився та подав
клопотання про залишення позову без
розгляду. Вимоги ухвали господарського
суду міста Києва від 28.07.2014 р. про
порушення провадження у справі №
Розгляд клопотання про залишення
позову без розгляду суд відклав до
наступного судового засідання.
Враховуючи те, що представник
прокуратури у судове засідання 10.09.2014 р.
не з'явився, а також у зв'язку із
частковим виконанням позивачами вимог
ухвали господарського суду міста Києва
від 28.07.2014 р. про порушення провадження
витребування нових доказів, розгляд
справи було відкладено на 24.09.2014 р.
19.09.2014 р. представником прокуратури
через відділ діловодства
господарського суду міста Києва були
подані письмові пояснення.
24.09.2014 р. судове засідання не відбулось.
Розпорядженням Заступника голови
господарського суду міста Києва
Ковтуна С.А. від 24.09.2014 р., у зв'язку з
перебуванням судді Нечая О.В. у
відрядженні, справу №
судді Спичаку О.М.
Ухвалою господарського суду міста
прийнято до провадження суддею
Спичаком О.М., розгляд справи
призначено на 22.10.2014р.
Розпорядженням В.о. голови
господарського суду міста Києва
Ковтуна С.А. від 29.09.2014 р., у зв'язку з
поверненням судді Нечая О.В. з
передано для розгляду судді Нечаю О.В.
Ухвалою господарського суду міста
прийнято до провадження суддею Нечаєм
О.В., розгляд справи призначено на 22.10.2014
17.10.2014 р. представником прокуратури
були подані документи для долучення до
матеріалів справи.
Представником позивача - 1 через відділ
діловодства господарського суду міста
Києва були подані пояснення на позовну
У судове засідання 22.10.2014 р. представник
прокуратури з'явився, надав свої
пояснення по суті спору, позовні вимоги
підтримав в повному обсязі.
Представники позивачів 1 та 2 у судове
засідання 22.10.2014 р. з'явились, надали
свої пояснення по суті спору, позовні
вимоги підтримали в повному обсязі.
Представник відповідачів 1 та 2 у судове
засідання 22.10.2014 р. з'явились, надали
свої пояснення по суті спору, проти
задоволення позову заперечували.
Розглянувши у судовому засіданні 22.10.2014
р. клопотання відповідача - 2 про
залишення позову без розгляду, суд
відмовив у його задоволенні у зв'язку з
Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників учасників судового
процесу, з'ясувавши фактичні обставини,
на яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, господарський суд міста Києва,
01.03.2010 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Київські
телекомунікаційні мережі» (далі -
оператор, відповідач - 2) та Комунальним
підприємством «Дирекція з утримання та
обслуговування житлового фонду
Святошинського району м. Києва» (далі -
підприємство, відповідач - 1) було
укладено Договір встановлення
сервітуту № 474-С/СВ (далі - Договір),
предметом якого є встановлення
сервітуту, який полягає у:
- наданні підприємством оператору
права користування каналами, нішами,
замоноліченими трубами,
трубами-стояками, закладними деталями,
шафами для електропроводок в будинках,
які зазначаються в Додатку № 1 до цього
Договору для розміщення технічних
засобів телекомунікацій оператора та
подальшого обслуговування з метою
забезпечення надання
телекомунікаційних послуг мешканцям
- наданні оператору права
безперешкодного доступу до технічних
засобів телекомунікацій оператора,
розташованих біля будинків та в
В подальшому між сторонами Договору
було укладено Додаткову угоду до
Договору № 2 від 01.03.2013 р., якою було
змінено порядок оплати та встановлено
порядок автоматичної пролонгації
Позивачі та прокурор зазначають суду
про те, що Договір, з урахуванням всіх
змін та доповнень до нього, підлягає
розірванню судом, з огляду на наступне.
Відповідно до п. 6.1 Договору строк
сервітуту, що надається за даним
Договором, встановлюється терміном на 3
Згідно з пунктом 1 статті 402 Цивільного
кодексу України, Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні",
Закону України "Про телекомунікації", з
метою підвищення ефективності
використання об'єктів права
комунальної власності та створення
сприятливих умов для ефективного
надання послуг населенню в галузі
зв'язку та інформаційних технологій
Київська міська рада 14.07.2011 р. прийняла
Рішення «Про питання впорядкування
діяльності суб'єктів господарювання в
галузі зв'язку та інформаційних
технологій» від 14 липня 2011 року N 378/5765
(далі - Рішення КМР), яким доручено
Комунальному підприємству
"Київжитлоспецексплуатація"
здійснювати моніторинг та координацію
розміщення суб'єктами господарювання
телекомунікаційних мереж у житлових та
нежитлових будівлях комунальної
власності та укладати договори на
розміщення телекомунікаційних мереж у
житлових та нежитлових будівлях
комунальної власності. Встановлено, що
плата за розміщення
телекомунікаційних мереж у житлових та
нежитлових будівлях комунальної
власності щомісячно у формі
попередньої оплати перераховується
суб'єктами господарювання згідно з
умовами договору на поточний рахунок
Комунального підприємства
"Київжитлоспецексплуатація".
Визначено, що сума отриманих платежів,
зменшена на суму податків, зборів
(обов'язкових платежів), визначених
законодавством, розподіляється таким
чином:

- 50 % - на формування цільового фонду
Комунального підприємства
"Київжитлоспецексплуатація", кошти
якого використовуються згідно з
кошторисом на фінансування робіт,
пов'язаних з утриманням житлового та
нежитлового фонду;

- 25 % - підприємствам, установам,
організаціям комунальної власності
територіальних громад районів -
балансоутримувачам житлових та
нежитлових будинків. Зазначені кошти
спрямовуються на відшкодування витрат
утримання місць розміщення
телекомунікаційних мереж;

- 25 % - залишаються у розпорядженні
Комунального підприємства
"Київжитлоспецексплуатація" і
використовуються для здійснення
статутної діяльності.

Крім того, Рішенням КМР доручено
Комунальному підприємству
"Київжитлоспецексплуатація" розробити
та здійснювати ведення бази даних
телекомунікаційних мереж у місті
Києві, у місячний термін розробити та
погодити в установленому порядку з
Головним управлінням цінової політики
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) тарифи на розміщення
телекомунікаційних мереж у житлових та
нежитлових будівлях комунальної
власності.

Відповідно до доводів прокурора,
позивачів 1 та 2 прийняття Рішення КМР
унеможливлювало виконання Договору зі
сторони відповідача - 1, у зв'язку з чим
відповідачу - 2 було направлено лист про
розірвання Договору та запропоновано
звернутись до відповідача - 1 для
укладення відповідного Рішенню КМР
договору.

Враховуючи те, що станом на поточну
дату Договір між сторонами не
розірвано, зазначений Договір
сторонами виконується, прокуратура в
інтересах позивачів 1 та 2 звернулась до
суду із позовом про розірвання
Договору у судовому порядку, на
підставі доводів викладених вище.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного
кодексу України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу
України договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу
України передбачено, що відповідно до
статті 6 цього Кодексу сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Згідно з ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу
України договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 652
Цивільного кодексу України у разі
істотної зміни обставин, якими сторони
керувалися при укладенні договору,
договір може бути змінений або
розірваний за згодою сторін, якщо інше
не встановлено договором або не
випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони
змінилися настільки, що, якби сторони
могли це передбачити, вони не уклали б
договір або уклали б його на інших
умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо
приведення договору у відповідність з
обставинами, які істотно змінились, або
щодо його розірвання, договір може бути
розірваний, а з підстав, встановлених
частиною четвертою цієї статті, -
змінений за рішенням суду на вимогу
заінтересованої сторони за наявності
одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони
виходили з того, що така зміна обставин
не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами,
які заінтересована сторона не могла
усунути після їх виникнення при всій
турботливості та обачності, які від неї
вимагалися;

3) виконання договору порушило б
співвідношення майнових інтересів
сторін і позбавило б заінтересовану
сторону того, на що вона розраховувала
при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового
обороту не випливає, що ризик зміни
обставин несе заінтересована сторона.

Відповідно до Листа Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 08.06.2011 р. положення ст. 652 ЦК
України пов'язує можливість розірвання
договору безпосередньо не з наявністю
істотної зміни обставин, а з наявністю
одночасно чотирьох умов, визначених ч. 2
ст. 652 цього Кодексу, при істотній зміні
обставин.

При цьому, прокурор та позивачі
зазначають, що Договір підлягає
розірванню, оскільки був укладений між
відповідачами без достатніх правових
підстав.

Суд звертає увагу на те, що підстави для
розірвання договору в судовому
порядку, визначені статтями 651 та 652
Цивільного кодексу України, є
вичерпними і не підлягають розширеному
тлумаченню.

В свою чергу, прокурором у позовній
заяві визначено таку підставу для
розірвання Договору, як його
невідповідність Рішенню КМР, і як
результат, укладення договору без
достатніх правових підстав.

Проте, суд не погоджується з такою
позицією, оскільки невідповідність
Договору вказаному рішенню Київської
міської ради не є підставою для його
розірвання, в розумінні Цивільного
кодексу України, а тому позовні вимоги
в частині розірвання Договору
задоволенню не підлягають.

Також, посилаючись на Рішення КМР, яким
визначено, що сума отриманих платежів,
зменшена на суму податків, зборів
(обов'язкових платежів), визначених
законодавством, розподіляється таким
чином:

- 50 % - на формування цільового фонду
комунального підприємства
"Київжитлоспецексплуатація", кошти
якого використовуються згідно з
кошторисом на фінансування робіт,
пов'язаних з утриманням житлового та
нежитлового фонду;

- 25 % - підприємствам, установам,
організаціям комунальної власності
територіальних громад районів -
балансоутримувачам житлових та
нежитлових будинків. Зазначені кошти
спрямовуються на відшкодування витрат
утримання місць розміщення
телекомунікаційних мереж;

- 25 % - залишаються у розпорядженні
Комунального підприємства
"Київжитлоспецексплуатація" і
використовуються для здійснення
статутної діяльності; прокурор та
позивачі просять суд стягнути з
відповідача - 1 на користь позивача - 2
кошти в сумі 219 433,50 грн., з огляду на
наступне.

Прокурор зазначає суду про те,
відповідачем - 1 за період 2013 р. - І
квартал 2014 р. було отримано від
відповідача - 2 кошти за Договором в
розмірі 292 578,00 грн.

При цьому, на виконання Рішення КМР 25%
від отриманої відповідачем - 1 суми в
розмірі 292 578,00 грн. частина має
залишитись у відповідача - 1, а саме 73
144,85 грн., а інша частина зазначеної суми
(75%) в розмірі 219 433,50 грн. повинна бути
перерахована позивачу - 2.

Проте, розрахунки за Договором
здійснюються виключно між
відповідачем - 1 та відповідачем - 2. В
свою чергу, позивач - 2 не є стороною
Договору, а тому не може бути набувачем
вищезазначених коштів.

Отже, позовні вимоги в частині
стягнення з відповідача - 1 на користь
позивача - 2 плати за Договором в сумі 219
433,50 грн. також не підлягають
задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 4, 49, 82-85 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 27.10.2014 р.

Суддя
О.В. Нечай