ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2014 року
Справа № 925/1700/14

Господарський суд Черкаської області в
складі головуючого судді Грачова В.М.,
при секретарі Лавріненку С.І., за участю
представників сторін: позивача -
Короленка Г.В. директор, відповідача -
не з'явились, у відкритому судовому
засіданні, в приміщенні суду в м.
Черкаси, розглянувши справу за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю "Чумацький Шлях" до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Світ ласощів" про
стягнення 8987 грн. 92 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - товариство з обмеженою
відповідальністю "Чумацький Шлях"
звернувся в господарський суд з
позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю "Світ ласощів" (далі -
відповідач) про стягнення, на підставі
транспортно-експедиторського договору
№ ТР 41 від 04.10.2013 року, 7833 грн. 14 коп..
боргу, 143 грн. 57 коп. 3% річних, 1011 грн. 21
коп. інфляційних втрат, що разом
становить 8987 грн. 92 коп., та
відшкодування судових витрат.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав з
підстав, викладених у позовній заяві,
просив позов задовольнити повністю,
пояснив, що листи-претензії від 30.01.2014
року та від 20.03.2014 року направлялись
відповідачу електронною поштою, тому
не може надати доказів на
підтвердження їх отримання
відповідачем.

Відповідач письмовий відзив на позов
не подав, проти позову не заперечував,
явку представника в засідання суду не
забезпечив, хоч про дату, час і місце
розгляду справи належним чином був
повідомлений, що підтверджується
поштовим повідомленням про вручення
ухвали суду.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 77 ГПК
України у випадку нез'явлення в
засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, основною умовою
для якого є не відсутність у судовому
засіданні представників сторін, а
неможливість вирішення спору у
відповідному судовому засіданні.

Застосовуючи, згідно з частиною 1
статті 4 ГПК України, статті 17 Закону
України "Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини", при розгляді справи
частину 1 статті 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод,
суд зазначає, що право особи на
справедливий і публічний розгляд його
справи упродовж розумного строку
кореспондується обов'язок
добросовісно користуватися наданими
законом процесуальними правами,
утримуватись від дій, що зумовлюють
затягування судового процесу, та
вживати надані процесуальним законом
заходи для скорочення періоду судового
провадження (пункт 35 рішення
Європейського суду з прав людини у
справі "Юніон Еліментарія Сандерс
проти Іспанії"("Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" від
07.07.1989).

Враховуючи, що наявні матеріали справи
є достатніми для всебічного, повного і
об'єктивного розгляду справи, суд,
відповідно до ст. 75 ГПК України, визнав
за можливе розглянути справу у
відсутності представника відповідача
за наявними в ній матеріалами.

Згідно ст.85 ГПК України у судовому
засіданні оголошені вступна та
резолютивна частини рішення.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши наявні в справі
письмові докази та оцінивши їх у
сукупності, суд позовні вимоги
задовольняє частково з наступних
підстав.

04.10.2013 року товариство з обмеженою
відповідальністю "Чумацький Шлях"
(експедитор за договором) та товариство
з обмеженою відповідальністю "Світ
ласощів" (клієнт за договором) уклали
транспортно-експедиторський договір
№ТР 41 (далі - договір) (а.с.9-13).

У пункті 1.1. договору сторони
домовились, що даний договір регулює
взаємини сторін відповідно до якого
експедитор зобов'язується за
дорученням, за плату і за рахунок
клієнта виконати або організувати
виконання послуг, пов'язаних із
транспортно-експедиторським
обслуговуванням внутрішніх,
експортно-імпортних і транзитних
перевезень вантажів, порожнього
рухомого складу (далі - вантажів)
клієнта, по державах СНД, країнах
Балтії і третіх країнах, наданням
додаткових послуг, зв'язаних з цими
перевезенням та попередньої оплатою їх
клієнтом за погодженими ставками.

Згідно п.1.2 договору він є загальним,
організація перевезень вантажів
клієнта, надання послуг, здійснюється
відповідно до інструкцій (доручень)
клієнта у вигляді письмових заявок, в
яких зазначається конкретний перелік
послуг, їх вартість, строк виконання і
інші домовленості та узгоджується
сторонами в додаткових угодах до
даного договору.

У пунктах 5.1, 5.5, 5.6, 5.7 договору
зазначено, що сторони погоджують
вартість перевезення вантажів (інших
послуг) і фіксують її в додатках до
договору у вигляді протоколу
узгодження договірної ціни, що після
підписання сторонами стають
невід'ємною частиною даного договору.
Після 100% передоплати (якщо інше не
передбачено додатковими угодами до
договору, наприклад протоколом
узгодження ціни) клієнтом вартості
перевезення вантажів, експедитор надає
клієнтові транспортну інструкцію на
кожне конкретне перевезення, або
приступає до виконання інших послуг. По
закінченні календарного місяця, в
якому відбулося перевезення, сторони
оформляють і підписують Акт
прийому-здачі виконаних робіт. У
випадку не підписання клієнтом акта
прийому-здачі виконаних робіт протягом
20 календарних днів з дати акта (датою
акта вважається останній календарний
день звітного місяця перевезення) і не
подачі з цього приводу письмового
обґрунтування, акт вважається
затверджений обома сторонами. Сума
виявленої дебіторської або
кредиторської заборгованості, з
урахуванням даних по фактичному
завантаженню й іншим додатковим
витратам експедитора, що не були
враховані при узгодженні вартості
перевезення, перераховується
сторонами протягом 23 календарних днів
з дати акта прийому-здачі виконаних
робіт. Після підписання акту
прийому-здачі виконаних робіт клієнт
не має права пред'являти претензії
експедитору.

07.10.2013 року сторонами укладена
Додаткова угода №1/10/2013 (протокол
узгодження договірної ціни), якою
сторони узгодили перевезення вантажу у
вагоні зі станції Черкаси до станції
Ашгабат, вартість, ставку, перелік
послуг, що надаються, терміни та умови
оплати (а.с. 14).

16.10.2013 року відповідач направив
позивачу заявку на перевезення
вантажу по маршруту Черкаси (Україна) -
Ашгабат (Туркменія), розрахунковою
вагою 24,17 тон, кількість вагонів - 1
(а.с.15).

31.10.2013 року відповідач сплатив позивачу
26518 грн. 55 коп. попередньої оплати за
перевезення, що підтверджується
банківською випискою (а.с.34).

Відповідно до звітів та інформації про
вагонні операції позивач надав
відповідачу послуги з перевезення
вантажу по маршруту Черкаси (Україна) -
Ашгабат (Туркменія) (а.с.16-29).

31.12.2013 року позивачем виписано
рахунок-фактуру №2520 на доплату за
фактичне користування критим вагоном
за маршрутом Черкаси-Ашгабат по заявці
від 16.10.2013 року на суму 7833 грн. 14 коп.
(а.с.35).

31.12.2013 року позивачем складено Акт
№ОУП-000685 виконаних робіт (наданих
послуг) до рахунку фактури №2520, згідно
якого загальна вартість послуг
(відшкодування витрат в межах митної
території України та додаткових
витрат, послуг експедитора) становить
5179 грн. 50 коп. (а.с.36).

30.01.2014 року позивач направив
відповідачу лист за вих.№12 у якому
вказав, що подача порожнього вагону
№58029471 під завантаження на станцію
Черкаси була оформлена по станції
Дарниця 17.10.2013 р., а повернувся порожній
вагон 58029471 з під вивантаження на
станцію Дебальцево-Сортувальне 08.01.2014
року, що становить фактичне
користування вагоном 84 доби.
Відповідно до додаткової угоди №1/10/2013
від 07.10.2013 р. на ТОВ "Світ Ласощів" був
виставлений рахунок №2520 на оплату
додаткових 28 діб на суму 7833 грн. 14 коп.,
тому просить оплатити рахунок не
пізніше 31.01.2014 року (а.с.30).

31.01.2014 року позивачем складено Акт №14
виконаних робіт (наданих послуг) до
рахунку фактури №2520, згідно якого
загальна вартість послуг
(відшкодування витрат в межах митної
території України та додаткових
витрат, послуг експедитора) становить
2653 грн. 14 коп. (а.с.37).

20.03.2014 року позивач направив
відповідачу лист за вих.№30 у якому
повторно просив оплатити рахунок №2520
на суму 7833 грн. 14 коп. (а.с.31).

Доказів отримання відповідачем
вказаних листів та рахунку на оплату
позивачем не надано. Згідно пояснень
керівника позивача у судовому
засіданні, вказані листи направлялись
відповідачу електронною поштою.

02.07.2014 року позивач направив
відповідачу претензію від 01.07.2014 року
за вих.№ 73 у якій пропонував до 20.07.2014
року погасити борг в сумі 7833 грн. 14 коп.
До претензії позивач додав копію
заявки на перевезення, копію
додаткової угоди, копрію акту
виконаних робіт №685 від 31.12.13 р., копію
акту виконаних робіт №14 від 31.01.14 р.,
копію рахунку №2520 від 31.12.13 р., копію
листа №12 від 31.01.14 р., копію листа №30 від
20.03.14 р., копію залізничної накладної на
вагон №58029471 (а.с.32-33).

Претензія з доданими до неї
документами отримана відповідачем
04.07.2014 року, що підтверджується
поштовим повідомленням про вручення
(а.с.44).

Відповідач на претензію не відповів, у
зазначений в претензії строк
заборгованість не сплатив, отже
зобов'язання є простроченим з 21.07.2014
року.

Вищеназвані документи долучені до
матеріалів справи в якості письмових
доказів.

Отже, спірними правовідносинами є
вимоги сторін
транспортно-експедиторський договір
№ТР 41 від 04.10.2014 року, які витікають із
їх прав і обов'язків за цим договором.

Спірні правовідносини сторін за
правовою природою віднесені до
договірних зобов'язань перевезення і
послуг, загальні положення про послуги,
перевезення і транспортне
експедирування визначені главами 63-65
Цивільного кодексу України (далі - ЦК
України), главою 32 Господарського
кодексу України (далі - ГК України),
загальні положення про договір -
розділом ІІ книги 5 ЦК України, главою 20
ГК України, загальні положення про
правочини - розділом IV книги 1 ЦК
України, Законом України «Про
транспортно-експедиторську
діяльність».

За змістом ст.ст. 173, 174, 193, 202 ГК, ст.ст. 11,
509, 525, 526, 599 ЦК України, угода (договір) є
підставою для виникнення цивільних
прав та обов'язків (зобов'язань),
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться, одностороння відмова від
виконання зобов'язання не
допускається, припиняється на
підставах, встановлених договором або
законом, зокрема належним виконанням.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає
договір як домовленість двох або
більше сторін, що спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Частиною 2 ст. 908 ЦК України визначено,
що загальні умови перевезення
визначаються цим Кодексом, іншими
законами, транспортними кодексами
(статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 909 ЦК України, за
договором перевезення вантажу одна
сторона (перевізник) зобов'язується
доставити довірений їй другою стороною
(відправником) вантаж до пункту
призначення та видати його особі, яка
має право на одержання вантажу
(одержувачеві), а відправник
зобов'язується сплатити за перевезення
вантажу встановлену плату. Договір
перевезення вантажу укладається у
письмовій формі. Укладення договору
перевезення вантажу підтверджується
складенням транспортної накладної
(коносамента або іншого документа,
встановленого транспортними кодексами
(статутами).

Згідно ст. 931 ЦК України розмір плати
експедиторові встановлюється
договором транспортного
експедирування, якщо інше не
встановлено законом. Якщо розмір плати
не встановлений, клієнт повинен
виплатити експедитору розумну плату.

Вищенаведені норми Цивільного кодексу
України узгоджуються з нормами, що
містять Господарський кодекс України,
Закон України «Про
транспортно-експедиторську
діяльність», Статут залізниць України,
затверджений Постановою Кабінету
Міністрів України від 6 квітня 1998 р. №457.

Відповідно до ст.ст. 526, 629 ЦК України:
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться; договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 2 статті 530 ЦК України
встановлено, що якщо строк (термін)
виконання боржником обов'язку не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги, кредитор має право
вимагати його виконання у будь-який
час. Боржник повинен виконати такий
обов'язок у семиденний строк від дня
пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Позивач у претензії від 01.07.2014 року, яка
отримана відповідачем 04.07.2014 року,
вимагав оплати наданих послуг до 20.07.2014
року, отже зобов'язання є простроченим
з 21.07.2014 року.

Відповідач, в порушення умов договору
та зазначених норм чинного
законодавства, свої зобов'язання з
оплати вартості додаткових послуг в
сумі 7833 грн. 14 коп., не виконав.

Наявність і розмір невиконаного
спірного грошового зобов'язання в
розмірі 7833 грн. 14 коп. відповідачем
допустимими доказами не спростовано,
тому ця заборгованість підлягає
стягненню в судовому порядку.

Згідно ст. 625 ч. 2 ЦК України, боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3% річних від простроченої суми,
якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Позивачем 3% річних в сумі 143 грн. 57 коп.
нараховані за період з 07.02.2014 року (7
днів з моменту отримання претензії
відповідно до вимог ст.530 ЦК України) по
18.09.2014 року (день подачі позову), а
інфляційні втрати в сумі 1011 грн. 21 коп.
нараховані за період лютого-серпня 2014
року.

Оскільки позивачем не надано доказів
на підтвердження отримання
відповідачем листа від 30.01.2014 року, тому
суд вважає, що за встановлених обставин
справи нарахування 3% річних та
інфляційних втрат підлягає за період з
21.07.2014 року по 18.09.2014 року, що становить 38
грн. 63 коп. 3% річних та 291 грн. 64 коп.
інфляційних втрат відповідно, тому в
цій частині позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню.

Судом, відповідно до ст. 22 ГПК України,
було запропоновано сторонам подати
докази в обґрунтування позову і
заперечень проти нього, брати участь в
засіданнях суду, вони своїми правами
скористались на свій розсуд, подали всі
наявні у них докази і на їх підставі
судом прийнято рішення у справі.

Відповідно до ст.ст. 33 ч. 1, 34 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
обставини справи повинні
підтверджуватись лише належними і
допустимими доказами.

З урахуванням викладеного, відповідно
до умов договору, обставин справи та
вимог законодавства суд вважає, що
відповідач не виконав договірні
зобов'язання щодо порядку розрахунків
транспортно-експедиційні послуги,
прострочив їх оплату, тому з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню 7833 грн. 14 коп.
основного боргу, 38 грн. 63 коп. 3% річних,
291 грн. 64 коп. інфляційних втрат.

На підставі статті 49 ГПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню понесені
позивачем судові витрати - сплачений
судовий збір в розмірі 1827 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Світ ласощів",
місцезнаходження: 18006, м.Черкаси,
вул.Чигиринська, 11, ідентифікаційний
код 03771732 на користь товариства з
обмеженою відповідальністю "Чумацький
Шлях", місцезнаходження: 02068, м.Київ,
вул.Срібнокільська, 80А, кв.88, поштова
адреса: 02095, м.Київ, а/с 9,
ідентифікаційний код 31413551 - 7833 грн. 14
коп. основного боргу, 38 грн. 63 коп. 3%
річних, 291 грн. 64 коп. інфляційних втрат
та 1827 грн. 00 коп. судових витрат.

В задоволенні решти позовних вимог в
частині стягнення 104 грн. 94 коп. 3%
річних, 719 грн. 57 коп. інфляційних втрат -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Київського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Черкаської області
протягом десяти днів з дня його
підписання.

Повний текст рішення підписано 10.11.2014
року.

Суддя
В.М. Грачов