КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2014 р.
Справа№ 910/9486/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Авдеєва П.В.

Куксова В.В.

секретар судового засідання - Пугачова
А.С.,

за участю представників сторін: згідно
протоколу судового засідання від 11.11.2014
року по справі № 910/9486/14 (в матеріалах
справи)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
"УніКредит Банк", м. Київ на рішення
господарського суду міста Києва від
12.06.2014 року (оформленого відповідно до
ст. 84 ГПК України 18.06.2014 року) по справі
№ 910/9486/14 (суддя - Котков О.В.)

За позовом приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія

"Альянс"

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Еф Ай Ем Ріелті"

третя особа публічне акціонерне
товариство "УніКредит Банк"

про стягнення грошових
коштів

ВСТАНОВИВ:

19 травня 2014 року до канцелярії
господарського суду міста Києва від
приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Альянс" (позивач) на
розгляд суду надійшла позовна заява б/н
від 19.05.2014 року в якій викладені
позовні вимоги про стягнення з
товариства з обмеженою
відповідальністю "Еф Ай Ем Ріелті"
(відповідач) заборгованості за
договором добровільного страхування
відповідальності перед третіми
особами № 33.0002824.03 від 28.03.2014 року в сумі
484 500,00 грн. (чотириста вісімдесят чотири
тисячі п'ятсот гривень).

Рішенням господарського суду міста
Києва від 12.06.2014 року позов задоволено
повністю. Стягнуто з товариства з
обмеженою відповідальністю "Еф Ай Ем
Ріелті" на користь приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Альянс" грошові кошти:
основного боргу - 484 500,00 грн. та судові
витрати - 9 690,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням місцевого
суду, публічне акціонерне товариство
"УніКредит Банк" звернулось з
апеляційною скаргою до Київського
апеляційного господарського суду та
просить рішення скасувати та прийняти
нове, яким у позові відмовити повністю.

Ухвалами Київського апеляційного
господарського суду від 16.07.2014 року по
справі № 910/9486/14 відновлено строк
публічному акціонерному товариству
"УніКредит Банк" на подання апеляційної
скарги та прийнято її до провадження і
призначено перегляд рішення на 16.09.2014
року.

15.09.2014 року від приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "Альянс"
надійшло клопотання про припинення
апеляційного провадження у справі.

Товариством з обмеженою
відповідальністю "Еф Ай Ем Ріелті" на
підставі ст. 96 ГПК України надано до
суду відзив на апеляційну скаргу, в
якому відповідач просить у задоволенні
апеляційної скарги публічного
акціонерного товариства "УніКредит
Банк" на рішення господарського суду
міста Києва від 12.06.2014 року у справі №
910/9486/14 відмовити повністю, а рішення
залишити без змін.

Приватним акціонерним товариством
"Страхова компанія "Альянс" на підставі
ст. 96 ГПК України надано до суду відзив
на апеляційну скаргу, в якому позивач
просить у задоволенні апеляційної
скарги публічного акціонерного
товариства "УніКредит Банк" на рішення
господарського суду міста Києва від
12.06.2014 року у справі № 910/9486/14 відмовити
повністю, а рішення без змін.

15.09.2014 року від публічного акціонерного
товариства "УніКредит Банк" надійшла
заява про залучення останнього до
участі у справі в якості третьої особи.

16.09.2014 року від публічного акціонерного
товариства "УніКредит Банк" надійшла
заява про залучення UNICREDIT BANK Austria AG до
участі у справі в якості третьої особи.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 16.07.2014 року по
справі № 910/9486/14 залучено до участі у
справі в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача - публічне
акціонерне товариство "УніКредит Банк".

16.09.2014 року від публічного акціонерного
товариства "УніКредит Банк" надійшло
клопотання про зупинення провадження у
справі.

Клопотання мотивовано тим, що 09.07.2014
року господарським судом міста Києва
було призначено до розгляду справу №
910/9486/14 за позовом публічного
акціонерного товариства "УніКредит
Банк" до товариства з обмеженою
відповідальністю "Еф Ай Ем Ріелті";
приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Альянс" про
визнання недійсним договору
добровільного страхування
відповідальності перед третіми
особами.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 16.09.2014 року
зупинено апеляційне провадження за
апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства "УніКредит
Банк", м. Київ на рішення господарського
суду міста Києва від 12.06.2014 року
(оформленого відповідно до ст. 84 ГПК
України 18.06.2014 року) по справі № 910/9486/14
до моменту вирішення пов'язаної з нею
іншої господарської справи № 910/13437/14.

Постановою Вищого господарського суду
України від 28.10.2014 року ухвалу
Київського апеляційного
господарського суду від 16.09.2014 у справі
№910/9486/14 скасовано з передачею справи
до цього ж апеляційного господарського
суду для розгляду по суті апеляційної
скарги ПАТ "УніКредит Банк" на рішення
господарського суду м. Києва від 12.06.2014.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 05.11.2014 року
поновлено апеляційне провадження у
справі № 910/9486/14 та розгляд справи
призначено на 11.11.2014 року о 11:15.

11.11.2014 року від публічного акціонерного
товариства "УніКредит Банк" надійшла
заява про залучення UNICREDIT BANK Austria AG до
участі у справі в якості третьої особи.

Відповідно до ст. 27 ГПК України, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору, можуть вступити
у справу на стороні позивача або
відповідача до прийняття рішення
господарським судом, якщо рішення з
господарського спору може вплинути на
їх права або обов'язки щодо однієї з
сторін.

Зазначене рішення не впливає на права
та обов'язки UNICREDIT BANK Austria AG, тому
колегія апеляційної суду вважає щодо
відсутності підстав для задоволення
клопотання про залучення UNICREDIT BANK Austria AG
в якості третьої особи.

Представник третьої особи був
присутнім в судовому засіданні та
надав свої пояснення, якими підтримав
доводи, що викладені в апеляційній
скарзі та просив апеляційну скаргу
задовольнити, а рішення господарського
суду міста Києва від 12.06.2014 року
скасувати та прийняти нове, яким у
позові відмовити повністю.

Представник позивача в судовому
засіданні надав свої пояснення та
просив рішення господарського суду
міста Києва від 12.06.2014 року залишити без
змін, а апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства "УніКредит
Банк" - без задоволення.

Представник відповідача в судовому
засіданні надав свої пояснення та
просив рішення господарського суду
міста Києва від 12.06.2014 року залишити без
змін, а апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства "УніКредит
Банк" - без задоволення.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
виступи представників сторін,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
проаналізувавши застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, а рішення
господарського суду міста Києва від
12.06.2014 року по справі № 910/9486/14 -
залишається без змін, виходячи з
наступного.

Згідно зі ст. 99 ГПК України, в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Слід зазначити, що відповідно ст. 101 ГПК
України, у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права
та обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
двостороннім, якщо правами та
обов'язками наділені обидві сторони
договору.

Договір - це категорія цивільного
права, яка визначається як
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. До зобов'язань, що виникають
з договорів, застосовуються загальні
положення про зобов'язання, якщо інше
не випливає із закону або самого
договору. Як і будь-який правочин, він є
вольовим актом, оскільки виражає
спільну волю сторін, що втілюється у
договорі. Змістом договору є, власне, ті
умови, на яких сторони погоджуються
виконувати договір, і вони мають
дотримуватися взятих на себе
зобов'язань.

Як вбачається з матеріалів справи,
28.03.2014 року між приватним акціонерним
товариством "Страхова компанія "Альянс"
(позивач, страховик) та товариством з
обмеженою відповідальністю "Еф Ай Ем
Ріелті" (відповідач, страхувальник)
було укладено договір добровільного
страхування відповідальності перед
третіми особами № 33.0002824.03 (договір, а.с.
12-14).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
страхування" страхування - це вид
цивільно-правових відносин щодо
захисту майнових інтересів фізичних
осіб та юридичних осіб у разі настання
певних подій (страхових випадків),
визначених договором страхування або
чинним законодавством, за рахунок
грошових фондів, що формуються шляхом
сплати фізичними особами та юридичними
особами страхових платежів (страхових
внесків, страхових премій) та доходів
від розміщення коштів цих фондів.

Згідно п. 1 ст. 352 Господарського кодексу
України, страхування - це діяльність
спеціально уповноважених державних
організацій та суб'єктів
господарювання (страховиків), пов'язана
з наданням страхових послуг юридичним
особам або громадянам
(страхувальникам) щодо захисту їх
майнових інтересів у разі настання
визначених законом чи договором
страхування подій (страхових випадків),
за рахунок грошових фондів, які
формуються шляхом оплати
страхувальниками страхових платежів.

Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу
України, за договором страхування одна
сторона (страховик) зобов'язується у
разі настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Згідно з положеннями ст. 980 Цивільного
кодексу України, предметом договору
страхування можуть бути, зокрема,
майнові інтереси, які не суперечать
закону і пов'язані з володінням,
користуванням і розпоряджанням майном
(майнове страхування).

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України
"Про страхування" договір страхування -
це письмова угода між страхувальником
і страховиком, згідно з якою страховик
бере на себе зобов'язання у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату страхувальнику або
іншій особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору.

Страховим ризиком, відповідно до ч. 1 ст.
8 Закону України "Про страхування"
визначається певна подія, на випадок
якої проводиться страхування і яка має
ознаки ймовірності та випадковості
настання.

Страховим випадком, у відповідності до
ч. 2 ст. 8 Закону України "Про
страхування", є подія, передбачена
договором страхування або
законодавством, яка відбулася і з
настанням якої виникає обов'язок
страховика здійснити виплату
страхової суми (страхового
відшкодування) страхувальнику,
застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до п. 2.1.1. предметом договору
страхування є майновий інтерес
страхувальника, що не суперечить
закону і пов'язаний з зобов'язаннями по
відшкодуванню третім особам збитків за
позовами, пред'явленими страхувальнику
в зв'язку з заподіянням шкоди здоров'ю
фізичній особі або її майну, а також
шкоди, заподіяної юридичній особі
внаслідок використання
страхувальником виробничого корпусу
та пов'язаний з відповідальністю
страхувальника відшкодувати збиток,
заподіяний третім особам у зв'язку з
пожежею (її наслідками), вибухом,
залиттям водою, проведенням
страхувальником будівельних/ремонтних
робіт, що виникли в результаті
порушення страхувальником (його
представниками) вимог норм чинного
законодавства щодо пожежної безпеки,
експлуатації систем і устаткування
водопостачання і водовідведень (в т.ч.
умов договору з підприємствами
водопостачання, за наявності такого),
відхилень від передбаченого
відповідною документацією процесу
експлуатації машин, систем та
устаткування, відхилень від
будівельних норм при проведенні
ремонтних/будівельних робіт, при
експлуатації застрахованого об'єкту:
розташованого за адресою: м. Київ, вул.
Лінійна, буд. 17. Опис застрахованого
об'єкту (будівля, що окремо стоїть;
приміщення в житловому будинку, інше;
характер експлуатації застрахованого
об'єкту): виробничий корпус (літ А),
загальною площею 7 350,50 кв.м.

Відповідно до п. 7.1., 7.2. договору розмір
страхової премії страховика складає 510
000,00 грн. та сплачується
страхувальником в наступному порядку:
25 500,00 грн. в строк до 15.04.2014 року та 484
500,00 грн. в строк до 22.04.2014 року.

Страхувальник зобов'язаний на підставі
п. 13.3.3 договору сплачувати страхову
премію в порядку і строки, обумовлені
договором.

На виконання умов договору перший
страховий платіж перераховано
страхувальником у повному обсязі у
строки передбачені договором, що
підтверджується банківською випискою
(а.с. 15).

Однак, другий платіж станом на 22.04.2014
року перераховано не було.

09.05.2014 року страховиком було направлено
на адресу страхувальника претензію, в
якій зазначено, що якщо
страхувальником не буде здійснено
сплату чергового платежу страхової
премії в розмірі 484 500,00 грн., то
страховик буде змушений звернутись до
суду з відповідним позовом (а.с. 59-60).

Станом на 19.05.2014 року страхувальником
не було здійснено сплату чергового
платежу страхової премії в розмірі 484
500,00 грн., у зв'язку з чим приватне
акціонерне товариство "Страхова
компанія "Альянс" звернулось до суду з
позовом про стягнення з товариства з
обмеженою відповідальністю "Еф Ай Ем
Ріелті" заборгованості за договором
добровільного страхування
відповідальності перед третіми
особами № 33.0002824.03 від 28.03.2014 року в сумі
484 500,00 грн.

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

У відповідності до статті 193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно з частиною першою статті 509
Цивільного кодексу України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про
страхування" страховий платіж
(страховий внесок, страхова премія) -
плата за страхування, яку
страхувальник зобов'язаний внести
страховику згідно з договором
страхування.

Частиною 1 статті 989 Цивільного кодексу
України визначено, що страхувальник
зобов'язаний, в тому числі, своєчасно
вносити страхові платежі (внески,
премії) у розмірі, встановленому
договором.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Пунктом 13.3.3. договору встановлено, що
страхувальник зобов'язаний сплачувати
страхову премію в порядку і строки,
обумовлені договором страхування.

Доказів сплати страхувальником на
користь страховика в строк до 22.04.2014
року другої черги платежу з страхової
премії в розмірі 484 500,00 грн. до суду не
надано.

Крім того, в матеріалах справи наявний
відзив на позов, в якому відповідач
підтверджує обставини викладені в
позовній заяві та проти задоволення
позову не заперечує (а.с. 30-31). До
зазначено відзиву додано акт звірки
розрахунків з боргом у сумі 484 500,00 грн.,
який підписано сторонами та завірено
печатками підприємств (а.с. 50).

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції щодо того, що позовні
вимоги приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "Альянс"
про стягнення з товариства з обмеженою
відповідальністю "Еф Ай Ем Ріелті"
заборгованості за договором
добровільного страхування
відповідальності перед третіми
особами № 33.0002824.03 від 28.03.2014 року в сумі
484 500,00 грн. підлягають задоволенню.

Щодо апеляційної скарги, то колегія
суддів зазначає наступне.

ПАТ «УніКредит Банк» у своїй
апеляційній скарзі обґрунтовує
порушення своїх прав оскаржуваним
судовим рішенням спираючись на таку
підставу, як необхідність погодження з
останнім укладеного між позивачем та
відповідачем договору добровільного
страхування відповідальності перед
третіми особами № 33.0002824.03 від 28.03.2014
року у зв'язку з чим, як зазначає
скаржник, були порушені його права та
інтереси.

Так дійсно 17.11.2006 року між ТОВ «ЕФ АЙ ЕМ
РІЕЛТІ», ТОВ «ЕФ АЙ ЕМ СЕРВІС»
(позичальники), Банком Австрії
(кредитор) та АКБ «ХФБ Банк України»
(уповноважений кредитора) укладено
договір про надання кредитної лінії
(витяг а.с. 123-125).

27.12.2006 року з метою забезпечення
виконання зобов'язань ТОВ «ЕФ АЙ ЕМ
РІЕЛТІ» та ТОВ «ЕФ АЙ ЕМ СЕРВІС» перед
Банком Австрії та АКБ «ХФБ Банк
Україна» за Кредитним договором від
17.11.2006 року, між третьою особою та
відповідачем було укладено іпотечний
договір посвідчений приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3,
зареєстрованого в реєстрі за № 9290 та
накладено заборону відчуження
нерухомого майна за № 9191 (а.с. 92-96).

Як вбачається з пункту 11.20 кредитного
договору жоден з позичальників не
здійснюватиме і не укладатиме будь-які
договори або домовленості будь-якого
характеру, за якими понесена або якими
обумовлена будь-яка нова фінансова
заборгованість, без попередньої
письмової згоди більшості кредиторів.
Позичальник забезпечує, щоб у будь-який
момент сума існуючої заборгованості не
перевищувала розміру наданої
кредитної лінії на такий момент часу.

Разом з тим, пунктом 11.13 кредитного
договору визначено маргінальну
вартість контракту, а саме «Жоден з
позичальників не може без попередньої
письмової згоди більшості кредиторів,
укладати (і) будь-який контракт на суму,
що перевищує 100 000 доларів США, або (її)
будь-які зв'язані між собою контракти,
сукупна сума яких перевищує 100 000
доларів США, крім тих, що укладаються на
ринкових умовах, і жоден з
позичальників не може без попередньої
письмової згоди більшості кредиторів,
укладати будь-які суттєві контракти,
які мають або могли б мати
несприятливий вплив».

Відповідно до договору добровільного
страхування відповідальності перед
третіми особами № 33.0002824.03 від 28.03.2014
року, стягнення страхової премії за
яким є предметом розгляду даної справи
становить 484 500,00 грн. та станом на 28.03.2014
року становить 44 654,40 доларів США, що
значно менше суми, передбаченої
пунктом 11.13 кредитного договору.

Крім того, пунктами 2.1.1., 2.1.2. договору
страхування відповідальності перед
третіми особами № 33.0002824.03 від 28.03.2014
року передбачено, що предметом
договору страхування є майновий
інтерес страхувальника, що не
суперечить закону і пов'язаний з
зобов'язаннями по відшкодуванню третім
особам збитків із позовами,
пред'явленими страхувальнику в зв'язку
з заподіянням шкоди життю та здоров'ю
фізичній особі або її майну, а також
шкоди, заподіяної юридичній особі
внаслідок використання
страхувальником виробничого корпусу
та пов'язаний з відповідальністю
страхувальника відшкодувати збиток,
заподіяний третім особам у зв'язку з
пожежею (її наслідками), вибухом,
залиттям водою, проведенням
страхувальником будівельних/ремонтних
робіт, що виникли в результаті
порушенням страхувальником (його
представниками) вимог норм чинного
законодавства щодо пожежної безпеки,
експлуатації систем і устаткування
водопостачання і водовідведень (в т.ч.
умов договору з підприємствами
водопостачання, за наявності такого),
відхилень від передбаченого
відповідною документацією процесу
експлуатації машин, систем та
устаткування, відхилень від
будівельних норм при проведенні
ремонтних/будівельних робіт, при
експлуатації застрахованого об'єкту:
розташованого за адресою: м. Київ, вул.
Лінійна, буд. 17.

Також, згідно п. 2.6. Іпотечного договору,
Іпотекодавець (Відповідач)
зобов'язаний застрахувати та протягом
терміну дії договору зберігати
застрахованим предмет Іпотеки на суму
не менше поточної відновлювальної
вартості Будівлі за оцінкою
незалежного суб'єкта оціночної
діяльності, прийнятного для Банків, але
в будь-якому випадку не менше ніж
еквівалент 8 050 000 доларів США страховою
компанією, прийнятною для Банків, від
ризиків, прийнятних для Банків,
сплачувати належно та своєчасно
страхові премії.

Відповідно до п. 1.3. Іпотечного договору
предметом Іпотеки є виробничий
комплекс, що знаходиться за адресою: м.
Київ, вул. Лінійна, буд. 17.

Погодження ж з ПАТ «УніКредит Банк»
укладення договору страхування
відповідальності відповідача перед
третіми особами Іпотечним договором не
передбачено.

Таким чином, ані кредитний договір ані
договір іпотеки не містять заборони
для відповідача на страхування своєї
відповідальності перед третіми
особами.

Крім того, станом на момент розгляду
справи у суді апеляційної інстанції
договір є чинним та повинен
виконуватись усіма його сторонами.

За правилами ст. 4-7 ГПК України, судове
рішення приймається колегіально за
результатами обговорення усіх
обставин справи.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень та подати до
суду відповідні докази.

Як встановлено ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 6
від 23.03.2012 року "Про судове рішення"
рішення господарського суду має
ґрунтуватись на повному з'ясуванні
такого: чи мали місце обставини, на які
посилаються особи, що беруть участь у
процесі, та якими доказами вони
підтверджуються; чи не виявлено у
процесі розгляду справи інших
фактичних обставин, що мають суттєве
значення для правильного вирішення
спору, і доказів на підтвердження цих
обставин; яка правова кваліфікація
відносин сторін, виходячи з фактів,
установлених у процесі розгляду
справи, та яка правова норма підлягає
застосуванню для вирішення спору.

Виходячи з викладеного вище, колегія
суддів Київського апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що апеляційна скарга задоволенню не
підлягають, а рішення господарського
суду міста Києва від 12.06.2014 року у
справі № 910/9486/14 - залишається без змін.

З огляду на вищезазначене, керуючись
ст. ст. 4-7, 33, 43, 49, 99, 101-105 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства "УніКредит
Банк", м. Київ на рішення господарського
суду міста Києва від 12.06.2014 року
(оформленого відповідно до ст. 84 ГПК
України 18.06.2014 року) по справі № 910/9486/14
залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду
міста Києва від 12.06.2014 року у справі №
910/9486/14 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/9486/14
повернути до господарського суду міста
Києва.

Постанову Київського апеляційного
господарського суду може бути
оскаржено до Вищого господарського
суду України у порядку, передбаченому
ст. 107 ГПК України.

Постанова Київського апеляційного
господарського суду за наслідками
перегляду відповідно до ст. 105 ГПК
України набирає законної сили з дня її
прийняття.

Головуючий суддя
М.Л. Яковлєв

Судді
П.В. Авдеєв

В.В. Куксов