Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/15409/14 23.10.14

За позовом Приватного
акціонерного товариства "Українська
гірничо-металургійна компанія"до
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Провідна"про
стягнення 13 600,00 грн. Суддя Стасюк С.В.

Представники сторін:

від позивача не з'явивсявід
відповідача Гайдамащук О.В. (дов. № 13/3089
від 26.12.2013 року)

Відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 23 жовтня 2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Приватне акціонерне товариство
"Українська гірничо-металургійна
компанія" (надалі по тексту - позивач)
звернулось до Господарського суду
міста Києва з позовом до Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Провідна" (надалі по тексту -
відповідач) про стягнення 13 600,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 28.07.2014 року порушено
провадження у справі № 910/15409/14, розгляд
справи призначено на 16.09.2014 року.

16.09.2014 року через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
відповідача надійшов відзив на позов,
відповідно до якого представник
відповідача заперечував проти
заявлених позовних вимог.

Розпорядженням заступника Голови
Господарського суду міста Києва від
16.09.2014 року справу № 910/15409/14 передано
для розгляду судді Пригуновій А.Б., у
зв'язку з перебуванням
судді Стасюка С.В. у відрядженні.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 16.09.2014 року суддя Пригунова
А.Б. прийняла справу № 910/15409/14 до свого
провадження, розгляд справи призначено
на 23.10.2014 року.

Розпорядженням В.о. Голови
Господарського суду міста Києва від
29.09.2014 року справу № 910/15409/14 передано
для розгляду судді Стасюку С.В., у
зв'язку з його поверненням з
відрядження.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 29.09.2014 року суддя Стасюк С.В.
прийняв справу № 910/15409/14 до свого
провадження, розгляд справи призначено
відповідно до ухвали Господарського
суду міста Києва від 16.09.2014 року.

Представник позивача в судове
засідання 23.10.2014 року не з'явився,
вимоги ухвали суду від 16.09.2014 року не
виконав, про причини своєї неявки суд
не повідомив, про дату та час слухання
справи повідомлявся належним чином
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення.

Як вбачається з матеріалів позовної
заяви, позивач зареєстрований за
адресою: 01013, м. Київ, вул.
Баренбойма, 1 на яку було відправлено
ухвали суду у справі № 910/15409/14.

Відповідно до пункту 3.9.1 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 року № 18 із
змінами "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце її
розгляду судом, якщо ухвалу про
порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною в позовній заяві.

В разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.
Доказом такого повідомлення в разі
неповернення ухвали підприємством
зв'язку може бути й долучений до
матеріалів справи та засвідчений самим
судом витяг з офіційного сайту
Українського державного підприємства
поштового зв'язку "Укрпошта" щодо
відстеження пересилання поштових
відправлень, який містить інформацію
про отримання адресатом відповідного
поштового відправлення, або засвідчена
копія реєстру поштових відправлень
суду.

Ухвали у справі № 910/15409/14 були отримані
позивачем 07.08.2014 року,
що підтверджується рекомендованими
повідомленнями про вручення поштового
відправлення № 694 та
25.09.2014 року, що підтверджується
рекомендованими повідомленнями про
вручення поштового відправлення №
266.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позивач повідомлений про час та
місце судового розгляду належним
чином, а матеріали справи містять
достатні докази для її розгляду по
суті.

Оскільки про час та місце судового
засідання відповідач був належним
чином повідомлений, на підставі статті
75 Господарського процесуального
кодексу України справа може бути
розглянута за наявними в ній
матеріалами.

Розглянувши подані сторонами
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, суд -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи,
25.04.2013 року у м. Києві по вул. Якутській
сталася дорожньо-транспортна пригода
(надалі по тексту - ДТП) за участі
автомобіля марки "МАН", державний номер
НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3,
внаслідок чого останній здійснив наїзд
на виїзні ролети, що призвело до їх
пошкодження.

ДТП сталася в результаті порушенням
водієм ОСОБА_3 Правил дорожнього руху
України, останнього визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення згідно з постановою
Святошинського районного суду м. Києва
від 31.05.2013 року у справі
№ 759/6580/13-г.

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_3 за шкоду завдану майну третіх
осіб під час ДТП за участю автомобіля
марки "МАН", державний номер НОМЕР_1 була
застрахована Приватним акціонерним
товариством "Страхова компанія
"Провідна", що підтверджується полісом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/2639234.

Зважаючи на вищенаведене, 26.04.2013 року
позивач, звернувся до відповідача з
заявою про настання страхового
випадку. До поданої заяви було додано
рахунок фактуру № СФ-0000071 від
26.04.2013 року обслуговуючої компанії ТОВ
"ДОББІ" на суму нанесених збитків у
розмірі 38 034,00 грн. за ремонт
секційних промислових воріт SPU 40.

15.08.2013 року відповідач, своїм листом за
вих. № 10-11/1516 витребував додаткові
документи для виплати страхового
відшкодування.

Супровідним листом № 676 від 01.10.2013 року
відповідачем направлено позивачу
витребовувані ним документи.

Відповідно до звіту № 01/68 від 01.07.2013
року про незалежну оцінку вартості
матеріального збитку, завданого майну,
що знаходиться за адресою: м. Київ, вул.
Якутська, 7-А, складеного Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Експертум-АВЕ" вартість матеріального
збитку в результаті його пошкодження
при ДТП складає 29 320,40 грн.

На підставі проведеної незалежної
оцінки майна та приймаючи до уваги
ліміт відповідальності відповідача та
розмір франшизи, які передбачені
полісом обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/2639234 від 10.07.2012
року, а також зменшення страхового
відшкодування на суму податку на
додану вартість 20 % в розмірі 4 886,74 грн.,
відповідачем було здійснено оплату
страхового відшкодування на користь
позивача в сумі 23 433,66 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 0053124 від 11.10.2013 року на суму 23 433,66 грн.
(належним чином засвідчена копія
додана до матеріалів справи).

05.11.2013 року позивачем на адресу
відповідача подано заяву про
проведення доплати в розмірі 14 600,40 грн.

08.11.2013 року відповідачем надана
відповідь на заяву від 05.11.2013 року, в
якій зазначалося, що вартість
пошкодженого майна було визначено
відповідачем відповідно до звіту
незалежної експертної організації і
становить 24 433,66 грн. Зазначена сума
була зменшена на розмір передбаченої
умовами полісу АВ/2639234 від 10.07.2012 року
франшизи (1000 грн.). Крім того, відповідач
зазначив, що рішення щодо розміру
страхового відшкодування може бути
переглянуто у випадку надання
позивачем документів, що підтверджують
вартість відновлювальних робіт з
ремонту та факт оплати таких робіт.

У зв'язку з повторним зверненням
позивача із заявою про доплату
страхового відшкодування, до якої було
додано Акт здачі-прийняття робіт від
05.02.2014 року, страховиком було прийнято
рішення про доплату розміру податку на
додану вартість у сумі 4 886,74 грн., що
підтверджується копією платіжного
доручення № 0033326 від 21.07.2014 року на суму
4 886, 74 грн. (належним чином засвідчена
копія додана до матеріалів справи).

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач зазначає, що узв'язкуу з
недоплатою коштів постраховомуу
відшкодуванню у відповідача
утворилася заборгованість у розмірі 13
600,00 грн.

Відповідач у поданому відзиві
зазначив, що в повному обсязі виплатив
відповідачу розмір страхового
відшкодування. Зазначив, що розрахунок
матеріального збитку проводив згідно
зі звітом № 01/68 від 01.07.2013 року про
незалежну оцінку вартості
матеріального збитку, завданого майну,
що знаходиться за адресою: м. Київ, вул.
Якутська, 7-А, складеного Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Експертум-АВЕ".

Оцінивши наявні в справі докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом, суд
приходить до висновку, що заявлені
позовні вимоги не підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Матеріалами справи підтверджується, що
транспортним засобом "МАН", державний
номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_3,
спричинено ДТП, що потягнуло нанесення
шкоди майну позивача.

Статтею 27 Закону України "Про
страхування" та статтею 993 Цивільного
кодексу України визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Частиною другою статті 1187 Цивільного
кодексу України передбачено, що шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Вина водія який керував автомобілем
"МАН", державний номер НОМЕР_1,
встановлена у судовому порядку,
останнього визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення
згідно з постановою Святошинського
районного суду м. Києва від 31.05.2013 року у
справі № 759/6580/13-г.

Як вбачається з матеріалів справи,
цивільно-правова відповідальність
власника автомобіля марки "МАН",
державний номер НОМЕР_1, станом на
момент скоєння ОСОБА_3 ДТП, була
застрахована Приватним акціонерним
товариством "Страхова компанія
"Провідна", що підтверджується полісом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/2639234 від 10.07.2012 року.
Вказаним полісом передбачено, що ліміт
відповідальності за шкоду заподіяну
майну третіх осіб становить
50 000 грн., франшиза - 1000,00 грн.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до звіту № 01/68 від 01.07.2013
року про незалежну оцінку вартості
матеріального збитку, завданого майну,
що знаходиться за адресою: м. Київ, вул.
Якутська, 7-А, складеного Товариством з
обмеженою відповідальністю "Експертум
-АВЕ" вартість матеріального збитку
становить 29 320,40 грн.

Відповідно до статті 12 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", страхове відшкодування
завжди зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
підпункту. Розмір франшизи при
відшкодуванні шкоди, заподіяної майну
потерпілих, встановлюється при
укладанні договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності і не може
перевищувати 2 відсотки від ліміту
відповідальності страховика, в межах
якого відшкодовується збиток,
заподіяний майну потерпілих.

Враховуючи визначені полісом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/2639234 від 10.07.2012 розмір
ліміту відповідальності та франшизи
(1000,00 грн.), суд приходить до висновку, що
позивачем у повному обсязі виплачено
страхове відшкодування в розмірі 28 320,40
грн. ( 29 320,40 грн. (загальний розмір
матеріальної шкоди) - 1000,00 грн. (сума
франшизи)).

Відповідно до статті 202 Господарського
кодексу України та статті 599 Цивільного
кодексу України зобов'язання
припиняються виконанням, проведеним
належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме, платіжного доручення № 0053124 від
11.10.2013 року на суму 23 433,66 грн. та
платіжного доручення № 0033326 від 21.07.2014
року на суму 4 886, 74 грн., Приватне
акціонерне товариство "Страхова
компанія "Провідна" здійснило виплату
страхове відшкодування на користь
Приватного акціонерного товариства
"Українська гірничо-металургійна
компанія" у розмірі 28 320,40 грн.

Згідно зі статтею 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (стаття 34 Господарського
процесуального кодексу України).

Приймаючи до ваги вищенаведене, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги Приватного акціонерного
товариства "Українська
гірничо-металургійна компанія" про
стягнення з Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Провідна" 13 600,00 грн. страхового
відшкодування є необґрунтованими та
такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 4, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРШИВ:

У позові Приватного акціонерного
товариства "Українська
гірничо-металургійна компанія"
відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 28.10.2014 року

Суддя С.В. Стасюк