КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2014 р. Справа№ 910/16762/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Тищенко А.І.

Отрюха Б.В.

За участі представників:

від позивача: Левченко В.І. - за дов.

від відповідача: не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу
Державного підприємства «Житлоінбуд»

на рішення Господарського суду міста
Києва від 22.09.2014

у справі № 910/16762/14 (суддя Грєхова
О.А.)

за позовом Публічного
акціонерного товариства «Київенерго»

до Державного підприємства
«Житлоінбуд»

про стягнення 40 279,16 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
«Київенерго» (далі, позивач або ПАТ
«Київенерго») звернулось до
Господарського суду міста Києва із
позовною заявою до Державного
підприємства «Житлоінбуд» (далі,
відповідач або ДП «Житлоінбуд») про
стягнення 40 279,16 грн. заборгованості за
споживання електричної енергії, не
облікованої внаслідок порушення
споживачем Правил користування
електричною енергією (далі, ПКЕЕ).

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 22.09.2014 у справі №
910/16762/14 позовні вимоги задоволено
повністю.

Присуджено до стягнення з Державного
підприємства «Житлоінбуд» на користь
Публічного акціонерного товариства
«Київенерго» 40 279 грн.16 коп. вартості
електроенергії та 1 827 грн. 00 коп. витрат
зі сплати судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідач звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, у якій просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та відмовити у задоволенні
позовних вимог про стягнення вартості
недорахованої електроенергії
повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
рішення суду першої інстанції прийняте
з порушенням норм матеріального та
процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги
відповідач посилається на те, що судом
неправильно застосовано норми
матеріального права, оскільки суд
дійшов до висновку про наявність між
позивачем та відповідачем договірних
відносин з купівлі-продажу
електричної енергії. Однак, під час
проведення перевірки уповноваженими
представниками позивача
електрообладнання відповідача за
адресою: м. Київ, вул. Якуба Коласа, 16
(автостоянка) було виявлено самовільне
підключення струмоприймачів
автостоянки до електричних мереж
позивача без укладання відповідного
договору з метою безоблікового
споживання електроенергії. Таким
чином, у даному випадку встановлено
відсутність договору на постачання
електроенергії, що є підставою для
відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями апеляційну скаргу ДП
«Житлоінбуд» було передано на розгляд
колегії суддів Київського
апеляційного господарського суду у
складі: головуючий суддя
Михальська Ю.Б., судді: Отрюх Б.В.,
Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 10.10.2014
апеляційну скаргу відповідача у справі
прийнято до провадження, розгляд
справи призначено на 06.11.2014.

06.11.2014 представник позивача подав через
відділ документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду відзив на
апеляційну скаргу, у якому просив
рішення Господарського суду міста
Києва від 22.09.2014 у справі № 910/16762/14
залишити без змін, а апеляційну скаргу
без задоволення.

Представник відповідача у судове
засідання 06.11.2014 не з'явився, про
причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи те, що у матеріалах справи
містяться докази належного
повідомлення відповідача про дату, час
і місце проведення судового засідання
по розгляду апеляційної скарги, а саме
повідомлення про вручення поштового
відправлення, колегія суддів вважає
можливим здійснити перевірку рішення
суду першої інстанції в апеляційному
порядку за наявними матеріалами справи
та без участі представника
відповідача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
відзиву на неї, перевіривши матеріали
справи, заслухавши пояснення
представника позивача, дослідивши
докази, проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія суддів зазначає
про відсутність підстав для скасування
судового рішення з огляду на наступне.

09.08.2011 між Публічним акціонерним
товариством «Київенерго»
(постачальник) та Державним
підприємством «Житлоінбуд» при
управлінні державної охорони України
(споживач) укладено договір про
постачання електричної енергії № 42270
(далі, Договір; том 1, а.с. 15-22), відповідно
до пункту 1 предметом якого є
правовідносини, в яких постачальник
продає електричну енергію споживачу
для забезпечення потреб
електроустановок споживача за
об'єктами споживача згідно з умовами
цього Договору та додатків до Договору,
що є його невід'ємною частиною, а
споживач оплачує постачальнику
вартість використаної (купленої)
електричної енергії та здійснює інші
платежі згідно з умовами цього
Договору та додатків до Договору, що є
його невід'ємною частиною. Точка
продажу електричної енергії: на межі
балансової належності
електроустановок споживача. Приєднана
та дозволена потужність у точці
підключення визначена в додатку
«Перелік об'єктів споживача».

Згідно Додатку № 4А (перелік об'єктів ДП
«Житлоінбуд») до Договору позивач
постачає електричну енергію за адресою
вул. Васильківська, 31/17 (будівельний
майданчик).

Відповідно до пункту 3.1.5. укладеного
Договору постачальник має право
доступу до належних споживачу засобів
обліку електричної енергії,
вимірювання потужності, контролю
показників якості електричної енергії
для контролю дотримання встановлених
режимів споживання енергії.

Згідно пункту 4.2.3. Договору відповідач
сплачує позивачу вартість
недоврахованої електроенергії,
розраховану виходячи із приєднаної
потужності струмоприймачів та
кількості годин їх використання
відповідно до Методики визначення
обсягу та вартості електричної
енергії, не облікованої внаслідок
порушення споживачами Правил
користування електричною енергією,
затвердженої постановою НКРЕ від 4
травня 2006 року № 562 зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 4 липня 2006
року за № 782/12656, за тарифами,
що діяли протягом споживання
електричної енергії з порушенням (далі
- Методика), у разі таких дій
Відповідача: самовільного внесення
змін у схеми обліку електроенергії;
пошкодження засобів обліку
електроенергії, втручання в їх роботу,
зняття пломб з засобів обліку;
споживання електроенергії поза
засобами обліку: інших умов, визначених
Методикою.

Згідно пункту 6.41. ПКЕЕ у разі виявлення
під час контрольного огляду або
технічної перевірки уповноваженим
представником постачальника
електричної енергії, від якого
споживач одержує електричну енергію,
або електропередавальної організації
порушень цих правил або умов договору,
на місці виявлення порушення у
присутності представника споживача
оформляється акт порушень ПКЕЕ.

Відповідно до пункту 6.42. ПКЕЕ на
підставі акта порушень уповноваженими
представниками постачальника
електричної енергії
(електропередавальної організації) під
час засідань комісії з розгляду актів
про порушення визначаються обсяг
недоврахованої електричної енергії та
сума завданих споживачем збитків.
Рішення комісії оформлюється
протоколом і набирає чинності з дня
вручення протоколу споживачу. Разом з
протоколом споживачу надаються
розрахунок величини вартості та
розрахункові документи для оплати
недоврахованої електричної енергії
та/або збитків.

Так, 12.07.2013 уповноваженими
представниками позивача проведено
перевірку електрообладнання
відповідача за адресою: м. Київ, вул.
Якуба Коласа, 16 (автостоянка), в
присутності уповноваженого
представника відповідача, в ході якої
виявлено самовільне підключення
струмоприймачів автостоянки до
електричних мереж позивача без
укладання відповідного договору з
метою безоблікового споживання
електроенергії, про що відображено в
акті про порушення № 21587 (том 1, а.с. 29).

24.07.2013 відбулось засідання комісії з
розгляду актів про порушення Правил
користування електричною енергією, за
участі уповноваженого представника
відповідача, про що складено протокол
№ 1154 (том 1, а.с. 30).

03.10.2013 уповноваженими представниками
позивача проведено перевірку
електрообладнання відповідача за
адресою: м. Київ, вул. Якуба Коласа, 16
(автостоянка), в присутності
уповноваженого представника
відповідача, в ході якої виявлено
самовільне підключення
струмоприймачів автостоянки до
електричних мереж позивача без
укладання відповідного договору з
метою безоблікового споживання
електроенергії, про що відображено в
акті про порушення № 21656 від 03.10.2013 (том
1, а.с. 27-28).

Виявлене порушення статті 27 Закону
України «Про електроенергетику» та
пунктів 1.3., 5.1., 6.40. Правил користування
електричною енергією було усунуто на
місці, про що видано заявки № 1397 від
03.10.2013 та складено акт про збереження
пломб розрахункового обліку
електроенергії № 21656/1 (том 1, а.с. 42).

16.10.2013 відбулось засідання комісії з
розгляду акта про порушення Правил
користування електричною енергією №
21656 від 03.10.2013, про що складено протокол
№ 1688 (том 1, а.с. 40). Комісією з розгляду
акту порушень Правил користування
електричною енергією прийнято рішення
нарахування провести згідно з пунктом
2.6. та за формулою 2.7. Методики
визначення обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачами
Правил користування електричною
енергією за період з 13.07.2013 по 03.10.2013 (з
дати попереднього акту порушення від
12.07.2013 та по дату усунення порушення -
03.10.2013). Потужність - 32,79 кВт. Режим
роботи: 12 годин на добу, 7 днів на
тиждень.

Комісією з розгляду актів порушень
ПКЕЕ, що відбулася 31.10.2013 прийнято
рішення залишити нарахування за актом
№ 21656, оформленого протоколом № 1628, без
змін.

Згідно з розрахунком вартості
електроенергії, спожитої без обліку
(договору), нарахування по акту за
вказаний період складає 40 279,16 грн. (з
ПДВ).

Статтями 26, 27 Закону України «Про
електроенергетику» встановлено, що
споживання енергії можливе лише на
підставі договору з
енергопостачальником.

Споживач енергії зобов'язаний
додержуватись вимог
нормативно-технічних документів та
договору про постачання енергії

Правопорушення в електроенергетиці
тягне за собою встановлену
законодавством України цивільну,
адміністративну і кримінальну
відповідальність.

Правопорушеннями в електроенергетиці
є, зокрема, крадіжка електричної і
теплової енергії, самовільне
підключення до об'єктів
електроенергетики і споживання
енергії без приладів обліку.

Відповідно до пункту 5.1. ПКЕЕ договір
про постачання електричної енергії є
основним документом, який регулює
відносини між постачальником
електричної енергії за регульованим
тарифом, що здійснює свою діяльність на
закріпленій території, і споживачем та
визначає зміст правових відносин, прав
та обов'язків сторін. Споживання
електричної енергії без договору не
допускається.

Згідно пункту 7.6. ПКЕЕ у разі
самовільного підключення споживачем
струмоприймачів або збільшення
величини приєднаної потужності понад
величину, визначену умовами договору
та/або проектними рішеннями,
приєднання струмоприймачів поза
розрахунковими засобами обліку,
зниження показників якості
електричної енергії з вини споживача
до величин, які порушують нормальне
функціонування електроустановок
електропередавальної організації та
інших споживачів, невиконання припису
уповноваженого представника
відповідного органу виконавчої влади,
який стосується вищенаведених
порушень, постачальник електричної
енергії (електропередавальна
організація) має право без
попередження повністю припинити
споживачу електропостачання (технічне
забезпечення електропостачання
споживача) після оформлення у
встановленому цими Правилами порядку
акта про порушення.

Пунктом 6.43. ПКЕЕ встановлено, що кошти
за недовраховану електричну енергію
перераховуються споживачем на
поточний рахунок із спеціальним
режимом використання постачальника
електричної енергії за регульованим
тарифом або поточний рахунок
постачальника електричної енергії за
нерегульованим тарифом. Споживач має
оплатити розрахункові документи за
недовраховану електричну енергію
протягом 30 календарних днів від дня
отримання рахунка.

Як вбачається із матеріалів справи,
відповідач на момент прийняття
рішення у справі не сплатив вартість
недоврахованої електричної енергії у
розмірі 40 279,16 грн., а тому місцевий суд
дійшов обґрунтованого висновку про
задоволення позовних вимог у повному
обсязі.

Крім того, пунктом 6.42. ПКЕЕ передбачено
право споживача на оскарження рішення
комісії в суді. У разі звернення до суду
впродовж 10 робочих днів з дня вручення
протоколу споживачу останній має право
не оплачувати виставлені рахунки до
вирішення спірних питань у судовому
порядку.

Однак, як вбачається із матеріалів
справи, апелянтом рішення комісії з
розгляду актів про порушення Правил
користування електричною енергією від
31.10.2013 до суду не оскаржувалось,
відповідні акти про порушення ПКЕЕ
скасовані не були.

Відповідно до статті 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів не приймає до уваги доводи
апеляційної скарги, оскільки останні
не спростовують висновків суду першої
інстанції. Апелянтом не надано суду
доказів, які б свідчили про
необґрунтованість позовних вимог, а
доводи, викладені в апеляційній скарзі,
не можуть бути підставою для
скасування рішення місцевого
господарського суду.

Враховуючи вищевикладене, вирішуючи
спір по суті заявлених позовних вимог,
суд першої інстанції повно та всебічно
дослідив обставини справи, дав їм
належну правову оцінку, дійшов
правильних висновків щодо прав та
обов'язків сторін, які ґрунтуються на
належних та допустимих доказах.

Відповідно до статей 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу,
а господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно частини 1 статті 43
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів вважає рішення суду у даній
справі обґрунтованим та таким, що
відповідає чинному законодавству,
фактичним обставинам та матеріалам
справи, підстав для його скасування чи
зміни не вбачається. Апеляційна скарга
Державного підприємства «Житлоінбуд»
є необґрунтованою та задоволенню не
підлягає.

Керуючись статтями 99, 101, 102, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного
підприємства «Житлоінбуд» на рішення
Господарського суду міста Києва від
22.09.2014 у справі № 910/16762/14 залишити без
задоволення.

Рішення Господарського суду міста
Києва від 22.09.2014 у справі №
910/16762/14 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/16762/14 повернути
Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку.

Головуючий суддя
Ю.Б. Михальська

Судді
А.І. Тищенко

Б.В. Отрюх