ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ
РІШЕННЯ

"10" листопада 2014 р. Справа № 926/1132/13

За позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2

до відповідача Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3

про стягнення неустойки за невиконання
обов'язку повернення орендованого
майна - 74400,00 грн. та пені у сумі 1896,00 грн.

Суддя
Проскурняк О.Г.

Представники:

від позивача - ОСОБА_4

від відповідача - ОСОБА_5

СУТЬ СПОРУ: Фізична особа-підприємець
ОСОБА_2 звернулася з позовом до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 з
урахуванням заяви про збільшення
позовних вимог від 08.10.2014 р. про
стягнення неустойки у сумі 74400,00 грн.,
пені у сумі 1896,00 грн., витрат за
використану електроенергію у сумі 2250,00
грн., при цьому просить припинити
провадження у справі у частині
стягнення 15000,00 грн. штрафних санкцій,
9483,95 грн. неустойки, 711,96 грн. пені.

Ухвалою господарського суду
Чернівецької області від 05 листопада
2013 року порушено провадження у справі
№ 926/1132/13.

Обґрунтовуючи позовні вимоги
позивач посилається на те, що 01 лютого
2013 року між сторонами було укладено
договір оренди магазину АДРЕСА_1 та
підписано акт здачі-приймання
приміщення. Позивач стверджує, що
відповідно до умов договору,
приміщення передавалося в оренду
строком на 1 місяць, тобто відповідач
зобов'язувався повернути орендоване
приміщення до 05 березня 2013 року. Далі
позивач вказує, що відповідач по
закінченню строку дії укладеного між
сторонами договору оренди магазину № 3
від 01 лютого 2013 року не повернув у
березні 2013 року орендоване приміщення,
а тому просить суд стягнути з
останнього на його користь неустойку у
сумі 74400,00 грн. за період з квітня 2013
року по травень 2014 року, витрати за
використану електроенергію у сумі 2250,00
грн., пеню у сумі 1896,00 грн. за період з 19
квітня 2013 року по 01 вересня 2013 року, а
також просить суд стягнути з
відповідача на користь КЗ "Хотинська
спеціальна загальноосвітня
школа-інтернат № 2" штрафні санкції,
виплачені позивачем приватному
підприємству "Будівельник-2006" у сумі
15000,00 грн., 9483,95 грн. неустойки, 711,96 грн.
пені.

Відповідач заперечує проти позовних
вимог позивача та просить суд
відмовити у їх задоволенні за
безпідставністю та вказує, що
відповідач чинить перешкоди у
звільнені приміщення шляхом
розміщення огорожі та бетонних плит, у
зв'язку з чим немає можливості
повернути орендоване майно.

Ухвалою господарського суду
Чернівецької області від 09 січня 2014
року зупинено провадження у справі до
вирішення по суті пов'язаної з нею
справи № 926/1131/13.

Ухвалою суду від 17 вересня 2014 року
поновлено провадження у справі. У
судових засіданнях 29 вересня, 14, 28
жовтня, 2014 року оголошувалась перерва.

Розглянувши подані документи,
з'ясувавши обставини справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, проаналізувавши законодавство,
яке регулює спірні правовідносини, суд
встановив:

01 січня 2013 року між сторонами укладено
договір № 3 оренди нерухомого майна,
магазину смт. Кельменці, згідно якого
позивач передав, а відповідач прийняв в
строкове платне користування (оренду)
нежитлове приміщення, розміщене за
адресою: АДРЕСА_1", загальною площею 39,7
кв.м.

01 лютого 2013 року між сторонами укладено
договір № 3 оренди нерухомого майна,
магазину, смт. Кельменці, згідно якого
позивач передав, а відповідач прийняв у
строкове платне користування (оренду)
нежитлове приміщення, розміщене за
адресою: АДРЕСА_1", загальною площею 39,7
кв.м.

Рішенням господарського суду
Чернівецької області від 18 грудня 2013
року, залишеним без змін постановою
Львівського апеляційного
господарського суду від 3 лютого 2014
року, відмовлено у задоволенні позову
про визнання недійсним договору оренди
нерухомого майна від 1 лютого 2013 року.

Як встановлено рішенням
господарського суду Чернівецької
області від 11 жовтня 2013 року по справі
№ 926/464/13 залишеним без змін постановами
Львівського апеляційного
господарського суду від 11 листопада 2013
року та Вищого господарського суду
України від 30 січня 2014 року, означені
договори припинили свою дію, саме з 01
березня 2013 року, у зв'язку з чим судом
вирішено зобов'язати відповідача
усунути перешкоди у користуванні
майном шляхом звільнення приміщення
торгового павільйону (магазину)
АДРЕСА_1 загальною площею 39,7 м. кв., при
цьому підписати та передати акт
прийому-передачі приміщення.

Відповідно частини 1 статті 785
Цивільного кодексу України, у разі
припинення договору найму наймач
зобов'язаний негайно повернути
наймодавцеві річ у стані в якому вона
була одержана, з урахуванням
нормального зносу, або у стані, який
було обумовлено у договорі.

Ухвалою Кельменецького
районного суду Чернівецької області
від 13 червня 2013 року по справі №
717/1365/13-к зобов'язано ОСОБА_7 перемістити
з місця теперішнього знаходження 5
залізобетонних плит, якими заблоковано
вільний доступ до майна ОСОБА_3, з метою
надання ОСОБА_3 вільного доступу до
приміщення свого магазину, для
здійснення зайняття підприємницькою
діяльністю.

Згідно листів від 21, 26 червня 2013
року позивача та П.П. "Будівельник -2006",
відповідачу повідомлено про початок
ремонтних робіт орендованого
відповідачем магазину.

Відповідно до акту від 05 липня 2013
року, комісійного огляду приміщення
торгового магазину АДРЕСА_1 орендарем
якого є ОСОБА_3, за участю спеціаліста
Кельменецької РДА, лікаря стажиста
РСЕС, спеціаліста ветеринарної
медицини, старшого дільничного
інспектора, виявлено, що доступ до
магазину максимально обмежено, перед
входом в магазин встановлено дерев'яну
огорожу, покрівля даху частково знято,
у приміщені знаходиться холодильне
обладнання, приміщення магазину
заповнене продовольчими товарами.

Отже, судом достовірно
встановлено, що третіми особами з
відома позивача, вчинено дії, а саме
перед входом у приміщення
встановлювались залізобетонні плити, а
в подальшому дерев'яна огорожа, зняття
покрівлі даху, що унеможливило
виконання відповідачем зобов'язання
щодо повернення приміщення у стані в
якому було одержано за договором
оренди, звільнивши від продовольчих
товарів та холодильного обладнання.

Згідно частини 2 статті 785
Цивільного кодексу України, якщо
наймач не виконує обов'язку щодо
повернення речі, наймодавець має право
вимагати від наймача сплати неустойки
у розмірі подвійної плати за
користування річчю за час
прострочення.

Отже, згідно даної норми
підставою для нарахування неустойки є
невиконання обов'язку щодо повернення
приміщення та користування ним на час
прострочення.

Як вбачається з вищевикладеного,
відповідач не користується
приміщенням за призначенням у зв'язку
із вчиненням щодо нього перешкод в
відома позивача для здійснення
торгівлі, підприємницької діяльності.

При цьому, судом відхиляється як
належний доказ акт обстеження доступу
до приміщення від 28 березня 2014 року,
оскільки в ньому не відображено який
саме доступ до приміщення має
відповідач, тобто чи є можливість
винесення обладнання, продовольчих
товарів, звільнення та передачу
приміщення, тощо. Оскільки предметом
позову є стягнення неустойки в період з
квітня 2013 року по травень 2014 року, тому
безпідставним є посилання позивача на
інші докази та документи щодо огляду
приміщення, які складені після травня
2014 року.

Отже, враховуючи вищевикладені
обставини, суд дійшов висновку
відмовити у задоволенні позову у
частині стягнення неустойки сумі 74400,00
грн. за період з квітня 2013 року по
травень 2014 року та нарахованої пені у
сумі 1896 грн. за прострочення повернення
приміщення.

Згідно статті 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Так, позивач не надав суду
беззаперечних доказів виникнення
заборгованості на суму 2250,00 грн. за
спожиту електроенергію, а саме
показників лічильника, актів звірки,
визначення періоду, тощо. При цьому,
відповідачем надано обґрунтований
розрахунок використаної
електроенергії та квитанції на оплату
спожитої електроенергії.

Окрім того, безпідставними є
позовні вимоги щодо стягнення 15000,00 грн.
штрафних санкцій на користь КЗ
"Хотинська спеціальна загальноосвітня
школа -інтернат № 2", оскільки означена
юридична особа не є позивачем у справі.

Враховуючи те, що ухвалою
господарського суду Чернівецької
області від 3 червня 2013 року по справі №
926/464/13 припинено провадження у справі у
частині стягнення 9483,95 грн. неустойки,
711,96 грн. пені, тому повторне звернення
до господарського суду зі спору між
тими ж сторонами, про той же предмет і з
тих же підстав не допускається.

Керуючись статтями 4-2, 4-3, 43, 49, 84, 85,
частиною 2 статті 80 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Відмовити у задоволенні позову у
частині стягнення неустойки в розмірі
74400,00 грн., пені у сумі 1896,00 грн.,
заборгованості за електроенергію у
сумі 2250,00 грн.

2. Відмовити у задоволенні позову у
частині стягнення 15000,00 грн. штрафних
санкцій.

3. Припинити провадження у справі у
частині стягнення 9483,95 грн., неустойки
та 711,96 грн. пені.

Повне рішення складено 13 листопада 2014
року.

Суддя
О.Г.
Проскурняк