ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2014 року Справа № Б3/160-10
Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого:Панової
І.Ю.,суддів:Погребняка В.Я., Поліщука
В.Ю.,розглянувши касаційні скарги
ліквідатора Товариства з обмеженою
відповідальністю проектно-будівельної
фірми "Домобуд" Чабана Ярослава
Ігоровича, Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДАТОМАКС" та
Публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк "Земельний капітал"на
постановуДніпропетровського
апеляційного господарського суду від
31.07.2014у справі№ Б3/160-10 господарського
суду Дніпропетровської областіза
заявою Закритого акціонерного
товариства "Будіндустрія"до Товариства
з обмеженою відповідальністю
проектно-будівельної фірми
"Домобуд"провизнання банкрутомза
участю представників сторін: Морозов
Є.О. - представник Товариства з
обмеженою відповідальністю "ДАТОМАКС",
Венська О.О. - представник Товариства з
обмеженою відповідальністю "Сучасні
впроваджувально - інноваційні
фінансові технології", Мала Л.М. -
представник Публічного акціонерного
товариства "Комерційний банк
"Земельний Капітал".

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
31.07.2014 у справі № Б3/160-10 апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства "Комерційний банк
"Земельний капітал" задоволено
частково, ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 22.05.2014 у
справі № Б3/160-10 скасовано.

Скаргу Публічного акціонерного
товариства "Комерційний банк
"Земельний капітал" від 14.02.2014 (з
Доповненнями до неї від 19.05.2014)
задоволено частково. Визнано
незаконними дії арбітражного
керуючого (ліквідатора) Чабана
Ярослава Ігоревича щодо розподілу та
перерахуванню коштів, отриманих в
результаті продажу майна Товариства з
обмеженою відповідальністю
проектно-будівельної фірми "Домобуд", а
саме: об'єкту незавершеного
будівництва за проектом квартирний
(багатоповерховий) житловий будинок за
адресою: м. Дніпропетровськ, вул.
Космічна, 9а, секція 5, Товариству з
обмеженою відповідальністю "СВІФТ". В
задоволенні інших вимог по заяві
Публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк "Земельний капітал"
від 14.02.2014 (з Доповненнями до неї від
19.05.2014) відмовлено.

Зобов'язано ліквідатора вжити заходів
по поверненню до ліквідаційної маси
майна боржника об'єкту незавершеного
будівництва за проектом квартирний
(багатоповерховий) житловий будинок, за
адресою: м. Дніпропетровськ,
вул. Космічна, 9а, секція 5, відчуженого
за Договором купівлі продажу № 14-Лот 2
від 20.09.2013.

В задоволенні заяви від 15.05.2014 про
залучення до участі у справі про
банкрутство № Б3/160-10 Товарної біржі
"Придніпров"я", м. Дніпропетровськ та
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДАТОМАКС", м.
Дніпропетровськ та вимоги від 19.05.2014
про зобов'язання кожної із сторін
недійсних правочинів повернути другій
стороні отримане на виконання
оспорюваних правочинів - Публічному
акціонерному товариству "Комерційний
банк "Земельний Капітал" відмовлено.

Скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю "СВІФТ" задоволено
частково.

Визнано недійсним Договір купівлі
продажу № 14-Лот 2 від 20.09.2013, укладений
між ліквідатором Товариства з
обмеженою відповідальністю
проектно-будівельної фірми "Домобуд"
арбітражним керуючим Чабаном Я.І. та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "ДАТОМАКС" про продаж
об'єкту незавершеного будівництва за
проектом квартирний (багатоповерховий)
житловий будинок, за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Космічна 9а,
секція 5.

В задоволенні вимог про визнання
недійсними торгів (аукціону) з продажу
майна банкрута, які відбулися 20.09.2013,
протоколу № 09202 від 20.09.2013 про
проведення відкритих торгів (аукціону)
з продажу майна банкрута Товариства з
обмеженою відповідальністю
проектно-будівельної фірми "Домобуд",
свідоцтва про право власності від
23.09.2013 виданого приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_9 -
відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду
апеляційної інстанції, ліквідатор
Товариства з обмеженою
відповідальністю проектно-будівельної
фірми "Домобуд" Чабан Ярослав Ігорович
звернувся до Вищого господарського
суду України із касаційною скаргою,
просив скасувати постанову
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 31.07.2014 у справі
№ Б3/160-10, в частині визнання
незаконними дій арбітражного
керуючого (ліквідатора) Чабана
Ярослава Ігоровича щодо розподілу та
перерахування коштів, отриманих в
результаті продажу майна Товариства з
обмеженою відповідальністю
проектно-будівельної фірми "Домобуд", а
саме: об'єкту незавершеного
будівництва за проектом квартирний
(багатоповерховий) житловий будинок, за
адресою: м. Дніпропетровськ, вул.
Космічна, 9а, секція 5, Товариству з
обмеженою відповідальністю "СВІФТ",
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального права.

Не погоджуючись із постановою суду
апеляційної інстанції, Товариство з
обмеженою відповідальністю "ДАТОМАКС"
звернулось до Вищого господарського
суду України із касаційною скаргою,
просило скасувати постанову
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 31.07.2014 у справі
№ Б3/160-10 та направити справу для
подальшого розгляду до господарського
суду Дніпропетровської області,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
зокрема, ч. 1 ст. 216 ЦК України, ст. 43 ГПК
України.

Не погоджуючись із постановою суду
апеляційної інстанції, Публічне
акціонерне товариство "Комерційний
банк "Земельний капітал" звернулось до
Вищого господарського суду України із
касаційною скаргою, просило скасувати
постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
31.07.2014 у справі № Б3/160-10, в частині
незадоволених вимог ПАТ "КБ "Земельний
капітал", прийняти в цій частині нове
рішення, яким задовольнити скаргу ПАТ
"КБ "Земельний капітал" у повному обсязі
та визнати незаконними дії
арбітражного керуючого (ліквідатора)
Чабана Я.І. щодо розподілу та
перерахування коштів, у загальному
розмірі 5 222 000,00 грн., отриманих в
результаті продажу майна Товариства з
обмеженою відповідальністю
проектно-будівельної фірми "Домобуд", а
саме: об'єкту незавершеного
будівництва за проектом автогаражний
комплекс за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Космічна, 9б;
об'єкту незавершеного будівництва за
проектом квартирний (багатоповерховий)
житловий будинок за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Космічна, 9а,
секція 5; об'єкту незавершеного
будівництва за проектом квартирний
(багатоповерховий) житловий будинок за
адресою: м. Дніпропетровськ, пр.
К. Маркса, 36, на користь арбітражного
керуючого Чабана Я.І. та Товариства з
обмеженою відповідальністю "СВІФТ";
зобов'язати Товариство з обмеженою
відповідальністю "СВІФТ" повернути до
ліквідаційної маси Товариства з
обмеженою відповідальністю
проектно-будівельної фірми "Домобуд"
суму у розмірі 4 593 000,00 грн.; зобов'язати
арбітражного керуючого Чабана Я.І.
повернути до ліквідаційної маси
Товариства з обмеженою
відповідальністю проектно-будівельної
фірми "Домобуд" суму у розмірі 580 000,00
грн.; залучити в якості третіх осіб:
Товарну біржу "Придніпров'є" та
Товариство з обмеженою
відповідальністю "ДАТОМАКС";
зобов'язати арбітражного керуючого
Чабана Я.І. звернутись до Товарної
біржі "Придніпров'є" та Товариства з
обмеженою відповідальністю "ДАТОМАКС"
з вимогою про повернення коштів та
майна, що були отримані ними за
недійсними правочинами, посилаючись на
порушення судом апеляційної інстанції
норм матеріального права, зокрема,
ст.ст. 26, 31, 32 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Переглянувши у касаційному порядку
прийняту судом апеляційної інстанції
постанову, на підставі встановлених
фактичних обставин справи, перевіривши
застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
колегія суддів Вищого господарського
суду України дійшла висновку, що
касаційні скарги ліквідатора
Товариства з обмеженою
відповідальністю проектно-будівельної
фірми "Домобуд" Чабана Я.І. та ТОВ
"ДАТОМАКС" підлягають задоволенню, а
касаційна скарга ПАТ "Комерційний банк
"Земельний капітал" підлягає
задоволенню частково, з огляду на таке.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судом апеляційної
інстанції, ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 20.09.2010 за
заявою Закритого акціонерного
товариства "Будіндустрія" порушено
провадження у справі № Б3/160-10 про
банкрутство Товариства з обмеженою
відповідальністю проектно-будівельної
фірми "Домобуд" відповідно до вимог
статей 1, 6, 7 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою господарського суду від 21.02.2011
затверджено реєстр вимог кредиторів у
справі про банкрутство Товариства з
обмеженою відповідальністю
проектно-будівельної фірми "Домобуд" до
якого включено: - Товариство з
обмеженою відповідальністю "СВІФТ" - 9 143
621,31 грн. (І черга); - Закрите акціонерне
товариство "Будіндустрія" - 522 034,92 грн.
(ІV черга); - Товариство з обмеженою
відповідальністю "-Хеліос-" - 515 200,00 грн.
(ІV черга); - Публічне акціонерне
товариство "Комерційний банк
"Земельний капітал" - 2 218 285,35 грн. (ІV
черга); 1 598 376,05 грн. (VІ черга); - Відкрите
акціонерне товариство
"Енергопостачальна компанія
"Дніпрообленерго" в особі
Дніпропетровських міських електричних
мереж - 40 052,15 грн. (ІV черга); 118 542,02 грн. (VІ
черга); - ОСОБА_10 - 780 225,00 грн. (ІV черга); -
ОСОБА_11 - 416 750,00 грн. (ІV черга); - ОСОБА_12 -
581 381,25 грн. (ІV черга).

Постановою господарського суду
Дніпропетровської області від 22.11.2011
Товариство з обмеженою
відповідальністю проектно-будівельну
фірму "Домобуд" визнано банкрутом,
відкрито ліквідаційну процедуру у
справі.

14.02.2014 ПАТ "Комерційний банк "Земельний
капітал" звернулось до господарського
суду Дніпропетровської області зі
скаргою на дії арбітражного керуючого
(ліквідатора) Чабана Я.І., в якій просило
господарський суд: 1) визнати
незаконними дії арбітражного
керуючого (ліквідатора) Чабана
Ярослава Ігоревича щодо розподілу та
перерахуванню коштів, отриманих в
результаті продажу майна Товариства з
обмеженою відповідальністю
проектно-будівельної фірми "Домобуд", а
саме: об'єкту незавершеного
будівництва за проектом автогаражний
комплекс за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Космічна, 9б;
об'єкту незавершеного будівництва за
проектом квартирний (багатоповерховий)
житловий будинок за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Космічна, 9а,
секція 5; об'єкту незавершеного
будівництва квартирний
(багатоповерховий) житловий будинок за
адресою: м. Дніпропетровськ, пр.
К.Маркса, 36 на користь арбітражного
керуючого Чабана Я.І. та Товариства з
обмеженою відповідальністю "СВІФТ"; 2)
Товариству з обмеженою
відповідальністю "СВІФТ" повернути до
ліквідаційної маси Товариства з
обмеженою відповідальністю
проектно-будівельної фірми "Домобуд"
суму у розмірі 4 593 000,00 грн.; 3)
арбітражному керуючому Чабану Я.І.
повернути до ліквідаційної маси
Товариства з обмеженою
відповідальністю проектно-будівельної
фірми "Домобуд" суму у розмірі 629 000,00
грн.

22.04.2014 до господарського суду
Дніпропетровської області із заявою
звернулось Товариство з обмеженою
відповідальністю "СВІФТ" та просило, з
посиланням на пункт 4 статті 42 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", визнати
недійсними торги (аукціон) з продажу
майна банкрута Товариства з обмеженою
відповідальністю проектно-будівельної
фірми "Домобуд", які проведено Товарною
біржею "Придніпров'є"; та його
результати: - визнати недійсним
протокол № 09202 від 20.09.2013 про проведення
відкритих торгів (аукціону) з продажу
майна банкрута Товариства з обмеженою
відповідальністю проектно-будівельної
фірми "Домобуд"; - визнати недійсним
Договір № 14 - лот 2 купівлі-продажу
майна банкрута на відкритих торгах
(аукціоні) від 20.09.2013; - визнати
недійсним свідоцтво про право
власності від 23.09.2013, видане приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_9.

15.05.2014 від ПАТ "Комерційний банк
"Земельний капітал" надійшла заява про
залучення при розгляді заяви ТОВ
"СВІФТ" до участі у справі третіх осіб, а
саме: Товарну біржу "Придніпров'є" та
ТОВ "ДАТОМАКС".

19.05.2014 представник Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Земельний капітал" подав до
господарського суду Дніпропетровської
області Доповнення до скарги на дії
арбітражного керуючого Чабана Я.І., в
яких зазначив, що загальні витрати щодо
продажу заставного майна склали 482 000,00
грн., у зв'язку з чим просив
господарський суд: 1) визнати
незаконними дії арбітражного
керуючого (ліквідатора) Чабана
Ярослава Ігоревича щодо розподілу та
перерахуванню коштів, отриманих в
результаті продажу майна Товариства з
обмеженою відповідальністю
проектно-будівельної фірми "Домобуд", а
саме: об'єкту незавершеного
будівництва за проектом автогаражний
комплекс за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Космічна, 9б;
об'єкту незавершеного будівництва за
проектом квартирний (багатоповерховий)
житловий будинок за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Космічна, 9а,
секція 5; об'єкту незавершеного
будівництва квартирний
(багатоповерховий) житловий будинок за
адресою: м. Дніпропетровськ, пр.
К.Маркса, 36 на користь арбітражного
керуючого Чабана Я.І. та Товариства з
обмеженою відповідальністю "СВІФТ"; 2)
зобов'язати Товариство з обмеженою
відповідальністю "СВІФТ" повернути до
ліквідаційної маси Товариства з
обмеженою відповідальністю
проектно-будівельної фірми "Домобуд"
суму у розмірі 4 593 000,00 грн.; 3)
зобов'язати арбітражного керуючого
Чабана Я.І. повернути до ліквідаційної
маси Товариства з обмеженою
відповідальністю проектно-будівельної
фірми "Домобуд" суму у розмірі 580 000,00
грн.

19.05.2014 ПАТ "Комерційний банк "Земельний
капітал" надало до господарського суду
заперечення на заяву ТОВ "СВІФТ", в
якому просило суд зобов'язати кожну із
сторін недійсних правочинів повернути
другій стороні отримане на виконання
оспорюваних правочинів.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 22.05.2014 у
справі № Б3/160-10 відмовлено у
задоволенні скарги ПАТ КБ "Земельний
капітал" від 14.02.2014 та доповнень до неї
від 19.05.2014 про визнання незаконними дій
арбітражного керуючого (ліквідатора)
Чабана Я.І. щодо розподілу та
перерахування коштів, отриманих в
результаті продажу майна Товариства з
обмеженою відповідальністю
проектно-будівельної фірми "Домобуд".
Задоволено заяву ТОВ "СВІФТ" від 22.04.2014
про визнання торгів недійсними, а саме:
- визнано недійсними торги (аукціон) з
продажу майна банкрута Товариства з
обмеженою відповідальністю
проектно-будівельної фірми "Домобуд",
які було проведено Товарною Біржею
"Придніпров'є"; - визнано недійсним
протокол № 09202 від 20.09.2013 про проведення
відкритих торгів (аукціону) з продажу
майна банкрута Товариства з обмеженою
відповідальністю проектно-будівельної
фірми "Домобуд"; - визнано недійсним
договір № 14 - лот 2 купівлі-продажу
майна банкрута на відкритих торгах
(аукціоні) від 20.09.2013; - визнано
недійсним свідоцтво про право
власності від 23.09.2013, видане приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_9.

Відмовляючи у задоволенні скарги ПАТ
"Комерційний банк "Земельний Капітал"
від 14.02.2014 (з Доповненнями від 19.05.2014),
суд першої інстанції в ухвалі від 22.05.2014
послався на затвердження комітетом
кредиторів боржника (протоколи від
23.09.2013 та від 31.08.2013) оплати послуг
арбітражного керуючого Чабана Я.І. за
період з 22.11.2011 по 20.09.2013 у розмірі 49 000,00
грн.; 340 0000 грн. здійснені ліквідатором
виплати з оплати послуг товарної біржі;
150 000,00 грн. оплати послуг товарної
біржі; 90 000,00 грн. витрат на проведення
технічної інвентаризації майна
боржника; 3 228 000,00 грн. та 1 365 000,00 грн.
задоволених ліквідатором вимог ТОВ
"СВІФТ", що відносяться до першої черги
задоволення у відповідності до
черговості, встановленої пунктом 1
частини 1 статті 31 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Щодо доводів ПАТ "Комерційний банк
"Земельний капітал" про порушення
ліквідатором вимог ст. 32 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
при розподілі грошових коштів за
результатами реалізації ліквідаційної
маси боржника, а саме, що ліквідатор
повинен був розподіляти грошові кошти
від реалізації ліквідаційного майна
тільки після повного розпродажу майна,
суд першої інстанції дійшов висновку,
що дані вимоги скаржника є
необґрунтованими, в зв'язку з тим, що
ст. 32 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" не передбачає,
що лише після того, як ліквідатором у
повному обсязі будуть здійснені усі
необхідні дії з реалізації всієї
ліквідаційної маси банкрута, він
розпочинає у порядку черговості
розрахунки з кредиторами.

Крім того, суд першої інстанції
зазначив, що ч. 1 ст. 31 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
передбачено, що витрати, які
відносяться до першої черги
задоволення відшкодовуються
ліквідаційною комісією після
реалізації нею частини ліквідаційної
маси, та дійшов висновку, що дії
ліквідатора з часткового погашення
вимог ТОВ "СВІФТ" та витрат у розмірі 580
000,00 грн. є цілком законними.

Відмовляючи в клопотанні ПАТ
"Комерційний банк "Земельний Капітал"
про зобов'язання кожної із сторін
недійсних правочинів повернути другій
стороні отримане на виконання
оспорюваних правочинів, суд першої
інстанції зазначив, з посиланням на п.
2.13 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 11 від
29.05.2013, що у вирішенні питання про
застосування передбачених законом
наслідків недійсності правочину, який
є оспорюваним (а не нікчемним),
господарському суду слід виходити зі
змісту позовних вимог, якщо спір з
приводу таких наслідків між сторонами
відсутній, у господарського суду немає
правових підстав зобов'язувати їх
вчинити дії, прямо передбачені законом,
зокрема частиною першою статті 216 ЦК
України, частиною другою статті 208 ГК
України.

В зв'язку з тим, що ТОВ "СВІФТ" у своїй
заяві не наполягав на застосуванні
двосторонньої реституції у
відповідності до вимог ст. 216 ЦК
України, господарський суд в
оскаржуваної ухвалі не знайшов
правових підстав для задоволення
клопотання ПАТ "Комерційний банк
"Земельний Капітал" та застосування
правових наслідків недійсності
правочинів, передбачених ст. 216 ЦК
України.

Крім того, суд першої інстанції,
керуючись вимогами статті 1 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", відмовив у
задоволенні заяви ПАТ "Комерційний
банк "Земельний Капітал" про залучення
у справі про банкрутство третіх осіб,
оскільки справа розглядається не в
порядку позовного провадження.

В частині визнання недійсними торгів
(аукціону) з продажу майна боржника, а
саме, об'єкту незавершеного
будівництва за проектом квартирний
(багатоповерховий) житловий будинок за
адресою: м. Дніпропетровськ, вул.
Космічна, 9а, секція 5, проведених
Товарною біржею "Придніпров'є", та його
результатів, ухвала суду першої
інстанції мотивована тим, що майно
банкрута було реалізовано без згоди
ТОВ "СВІФТ" (заставодержателя) чим
порушено вимоги частини 4 статті 42
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

Не погодившись із ухвалою
господарського суду від 22.05.2014 у справі
№Б3/160-10 ПАТ "Комерційний банк
"Земельний капітал" звернулось із
апеляційною скаргою до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Суд апеляційної інстанції,
переглядаючи ухвалу господарського
суду від 22.05.2014 в оскаржуваній
постанові встановив, що в
ліквідаційній процедурі ліквідатором
виявлено наступне майно: - об'єкт
незавершеного будівництва за проектом
автогаражний кооператив, за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Космічна, 9б, який
перебуває в заставі у ТОВ "СВІФТ" та
реалізований 30.08.2013 на суму 1 515 000,00 грн.;
- об'єкт незавершеного будівництва за
проектом житловий будинок, 14 поверхів,
за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.
Космічна, 9а, секція 5, який перебуває в
заставі ТОВ "СВІФТ" та реалізований
20.09.2013 на суму 3 000 000,00 грн.; - об'єкт
незавершеного будівництва за проектом
житловий будинок, за адресою: м.
Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 36,
який не перебуває в заставі та
реалізований 20.09.2013 на суму 707 000,00 грн.; -
нежитлове приміщення № 101 за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Космічна, 9а,
секція 4, яке не перебуває в заставі; -
нежитлове приміщення № 102 за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Космічна, 9а,
секція 4, яке не перебуває в заставі; -
нежитлове приміщення № 103 за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Космічна, 9а,
секція 4, яке не перебуває в заставі; -
квартира № 5 за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Осіння,17, яка
перебуває в заставі; - квартира АДРЕСА_1,
яка перебуває в заставі у гр. ОСОБА_13; -
квартира № 40 за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Будьонного, 12, яка
не перебуває в заставі; - гараж № 4625 за
адресою: м. Дніпропетровськ, вул.
Плеханова, 16б, який не перебуває в
заставі; - гараж АДРЕСА_2, який
перебуває в заставі у гр. ОСОБА_13

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ліквідатором банкрута,
20.09.2013 на відкритих торгах (аукціоні)
реалізовано майно: об'єкт
незавершеного будівництва за проектом
житловий будинок, місцезнаходження: м.
Дніпропетровськ, вул. Космічна, 9а,
секція 5, на суму 3 000 000,00 грн., який
знаходиться у заставі ТОВ "СВІФТ", та
майно, що не знаходиться в заставі :
об'єкт незавершеного будівництва за
проектом житловий будинок за адресою:м.
Дніпропетровськ, пр. К. Маркса, 36,
реалізовано за 707 000,00 грн. 30.08.2013
ліквідатором на відкритих торгах
(аукціоні) реалізовано за 1 515 000,00 грн.
майно, яке знаходиться у заставі ТОВ
"СВІФТ", а саме: об'єкт незавершеного
будівництва за проектом автогаражний
кооператив, за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Космічна, 9б.

Всього за три вказаних об'єкта
ліквідатором отримано 5 222 000,00 грн.

Постанова Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
мотивована тим, що Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
№ 4212-VІ від 22.12.2011 чітко визначені
способи захисту у разі продажу майна в
процедурі банкрутства.

Виходячи з вимог ч. 4 ст. 10, ч. 8 ст. 44, ч. 1
ст. 49 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", у разі
продажу майна боржника до
господарського суду можуть бути
оскаржені: - рішення про скасування
аукціону організатором (частина
четверта статті 54 Закону); - рішення про
анулювання організатором результатів
аукціону (частина друга статті 55
Закону); - результати аукціону,
проведеного з порушенням вимог закону
(частина третя статті 55 Закону); -
рішення про визнання або про відмову у
визнанні заявника учасником торгів
(частина шоста статті 61 Закону),суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що вищезазначеними нормами не
передбачено такого способу захисту
прав, як визнання недійсним аукціону.

Колегія суддів встановила , що в даному
випадку, ТОВ "СВІФТ" просило
господарський суд визнати недійсними
торги (аукціон) з продажу майна
Товариства з обмеженою
відповідальністю проектно-будівельної
фірми "Домобуд", які було проведено
Товарною біржею "Придніпров'є", та його
результати.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
апеляційної інстанції дійшла висновку
про відхилення вимог ТОВ "СВІФТ" в
частині визнання недійсними торгів
(аукціону) з продажу майна банкрута
Товариства з обмеженою
відповідальністю проектно-будівельної
фірми "Домобуд", які були проведені
Товарною біржею "Придніпров'є", а також,
про відмову у задоволенні вимоги ТОВ
"СВІФТ" про визнання недійсним
протоколу № 09202 від 20.09.2013 про
проведення відкритих торгів (аукціону)
з продажу майна банкрута та визнання
недійсним свідоцтва про право
власності від 23.09.2013, посилаючись на те,
що протокол та свідоцтво про право
власності не містить обов'язкових
ознак правочину та підстав захисту
порушених прав, як це визначено статтею
16 ЦК України та статтею 20 ГК України, не
є домовленістю сторін, спрямованою на
встановлення, зміну та припинення їх
цивільних прав та обов'язків, та не є
актом ненормативного характеру.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України вважає, що суд апеляційної
інстанції правомірно встановив, що в
цій частині зазначені вимоги ТОВ
"СВІФТ" є невірним способом захисту
порушеного права та не передбачені
чинним законодавством України.

Щодо визнання результатів відкритих
торгів недійсними, колегія суддів
апеляційної інстанції, керуючись
вимогами абз. 2 ч. 4 ст. 42, ч. 3 ст. 55 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржник а або
визнання його банкрутом", ст.ст. 203, 205 ЦК
України, дійшла висновку, що вимоги ТОВ
"СВІФТ" про визнання недійсним Договору
№ 14-лот 2 купівлі-продажу майна
банкрута на відкритих торгах (аукціоні)
від 20.09.2013 підлягають задоволенню,
оскільки, докази згоди заставного
кредитора - ТОВ "СВІФТ" на продаж
заставного майна (об'єкту
незавершеного будівництва за проектом
житловий будинок за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Космічна, 9 а,
секція 5), в матеріалах справи відсутні.

Доводи ТОВ "ДАТОМАКС" про те, що
представником ТОВ "СВІФТ" підписано
протоколи зборів комітету кредиторів
банкрута від 22.07.2013 та від 15.08.2013, що і є
його згодою на продаж заставленого
майна, колегія суддів апеляційної
інстанції до уваги в оскаржуваної
постанові не прийняла, оскільки на
зборах колективним органом було
визначено тільки порядок продажу
майна, що передбачений Законом про
банкрутство, в той час, коли абз. 2 ч. 4 ст.
42 вказаного Закону вимагає виключно
особистої згоди кредитора на продаж
майна, вимоги якого воно забезпечує.

Крім того, суд апеляційної інстанції
встановив, що протокол зборів комітету
кредиторів банкрута від 22.07.2013
стосується рішення щодо продажу
об'єкту незавершеного будівництва за
проектом автогаражний комплекс за
адресою: м. Дніпропетровськ, вул.
Космічна, 9б, а протокол від 15.08.2013
стосується продажу об'єкту
незавершеного будівництва за проектом
квартирний (багатоповерховий) житловий
будинок за адресою: м. Дніпропетровськ,
пр. К. Маркса, 36.

Колегія суддів апеляційної інстанції,
встановивши, що зборами комітету
кредиторів банкрута (протокол від
23.09.2013 та протокол від 31.08.2013),
затверджено розмір оплати послуг
арбітражного керуючого Чабана Я.І у
розмірі 49 000,00 грн., 90 000,00 грн. витрат по
проведенню технічної інвентаризації
майна боржника, 490 000,00 грн. витрат по
оплаті послуг товарній біржі по
проведенню технічної інвентаризації
боржника, та керуючись ч. 1 ст. 31 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", враховуючи
продаж частини майна банкрута,
погодилась із висновками суду першої
інстанції про розподіл і перерахування
ліквідатору банкрута Чабану Я.І. 49 000,00
грн. оплати послуг арбітражного
керуючого та понесених витрат з
інвентаризації та продажу майна.

Також, суд апеляційної інстанції в
оскаржуваній постанові дійшов
висновку, що визнання господарським
судом результатів (договору
купівлі-продажу № 14-Лот 2 від 20.09.2013)
проведених ліквідатором арбітражним
керуючим Чабаном Я.І. торгів (аукціону)
з продажу об'єкту незавершеного
будівництва за проектом квартирний
(багатоповерхового) житловий будинок
по вулиці Космічна, 9а, секція 5,
недійсними є підставою визнання
незаконними дій ліквідатора щодо
розподілу отриманих від продажу сум, а
саме: визнання незаконними дій
арбітражного керуючого (ліквідатора)
Чабана Я.І. щодо розподілу та
перерахування коштів, отриманих в
результаті продажу майна Товариства з
обмеженою відповідальністю
проектно-будівельної фірми "Домобуд" -
об'єкту незавершеного будівництва за
проектом квартирний (багатоповерховий)
житловий будинок за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Космічна, 9а,
секція 5, Товариству з обмеженою
відповідальністю "СВІФТ", тому,
оскаржувану ухвалу суду першої
інстанції, в цій частині, колегія
суддів апеляційної інстанції
скасувала та зобов'язала ліквідатора
вжити заходів по поверненню до
ліквідаційної маси майна боржника:
об'єкту незавершеного будівництва за
проектом квартирний (багатоповерховий)
житловий будинок за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Космічна, 9а,
секція 5, відчуженого за договором
купівлі-продажу № 14-Лот 2 від 20.09.2013.

Щодо застосування правових наслідків
недійсності правочинів, передбачених
ст. 216 ЦК України, суд апеляційної
інстанції, керуючись ч. 1 ст. 216 ЦК
України, встановив, що ні ТОВ "СВІФТ"
(заставодержатель), ні ліквідатор
банкрута арбітражний керуючий Чабан
Я.І. з вказаними вимогами до суду першої
інстанції не звертались.

Вимоги Публічного акціонерного
товариства "Комерційний Банк
"Земельний капітал", яке не є
заставодержателем та стороною
правочину , стосовно зобов'язання
кожної із сторін недійсного правочину
(договору купівлі продажу № 14-Лот 2 від
20.09.2013), повернути другій стороні
отримане на виконання оспорюваних
правочинів, суд апеляційної інстанції
не задовольнив та погодився із
висновком суду першої інстанції про
відмову у задоволенні заявнику в цій
частині.

Щодо заяви ПАТ "Комерційний банк
"Земельний Капітал" про залучення у
справі про банкрутство третіх осіб,
колегія суддів апеляційної інстанції,
керуючись вимогами ст. 1 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
дійшла висновку, що дана норма не
передбачає участі у справі про
банкрутство третіх осіб, тому, суд
першої інстанції, на думку суду
апеляційної інстанції, дійшов вірного
висновку про відмову у задоволенні
заяви Публічному акціонерному
товариству "Комерційний банк
"Земельний Капітал" у залученні до
справи третіх осіб.

Разом з тим, враховуючи те, що до участі
у справі № Б3/160-10 про банкрутство
Товариства з обмеженою
відповідальністю проектно-будівельної
фірми "Домобуд" суд першої інстанції не
залучив Товариство з обмеженою
відповідальністю "ДАТОМАКС" та Товарну
біржу "Придніпров'є", суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
оскаржувана ухвала підлягає
скасуванню на підставі пункту 3 частини
3 статті 104 ГПК України.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України вважає, що постанова суду
апеляційної інстанції та ухвала суду
першої інстанції прийняті із
порушенням норм матеріального та
процесуального права, а також Закону
України " Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" з огляду на
наступне.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
учасники у справі про банкрутство -
сторони, забезпечені кредитори,
арбітражний керуючий (розпорядник
майна, керуючий санацією, ліквідатор),
власник майна (орган, уповноважений
управляти майном) боржника, державний
орган з питань банкрутства, Фонд
державного майна України, представник
органу місцевого самоврядування,
представник працівників боржника,
уповноважена особа засновників
(учасників, акціонерів) боржника, а
також у випадках, передбачених цим
Законом, інші особи, які беруть участь у
провадженні у справі про банкрутство.

Колегія суддів касаційної інстанції
зазначає, що Закон України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" є
комплексним, тобто, фактично поєднує в
собі норми матеріального та
процесуального права, і вважає, що
виходячи із вимог даного Закону,
зокрема, ст. 1 Закону про банкрутство, у
провадженні у справі про банкрутство
можуть брати участь, у випадках
передбачених цим Законом, інші особи,
наприклад, сторони правочину у
випадках визнання угод недійсними,
оскарження керівником боржника ухвали
про усунення його від посади, тощо, в
зв'язку з чим вказані особи підлягають
залученню до участі у справі про
банкрутство, а також можуть
оскаржувати процесуальні акти, які
стосуються та зачіпають їх права та
інтереси. В зв'язку з чим, дії суду
другої інстанції по залученню до
участі у справі про банкрутство ТОВ
"ДАТОМАКС" є правомірними.

Відповідно до вимог ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Проте, судами попередніх інстанцій, в
порушення норм ст.ст. 43, 84 ГПК України, в
мотивувальній частині ухвали та
постанови, взагалі не встановлено
змісту обов'язкових умов договору №
14-Лот 2 купівлі-продажу майна банкрута
на відкритих торгах (аукціоні) від
20.09.2013, а також не визначено статусу ТОВ
"ДАТОМАКС" в правовідносинах, які
виникли на підставі даного правочину,
не встановлено чи виконано умови щодо
оплати спірного об'єкту, чи передано
об'єкт покупцю та якими первинними
документами підтверджуються оплата
об'єкту та його передача. Суд
апеляційної інстанції, зобов'язуючи
ліквідатора вжити заходів по
поверненню до ліквідаційної маси майна
боржника, а саме, об'єкту незавершеного
будівництва за проектом квартирний
(багатоповерховий) житловий будинок за
адресою: м. Дніпропетровськ, вул.
Космічна, 9а, секція 5, відчуженого за
Договором купівлі-продажу № 14-Лот 2 від
20.09.2013, вказаних обставин не з'ясував.

Крім того, колегія суддів Вищого
господарського суду України звертає
увагу на те, що в тексті оскаржуваної
постанови взагалі відсутнє правове
обґрунтування та мотиви зобов'язання
саме ліквідатора вжити заходів по
поверненню до ліквідаційної маси майна
боржника, а саме, об'єкту незавершеного
будівництва за проектом квартирний
(багатоповерховий) житловий будинок за
адресою: м. Дніпропетровськ, вул.
Космічна, 9а, секція 5, відчуженого за
Договором купівлі-продажу № 14-Лот 2 від
20.09.2013.

Відповідно до прикінцевих та
перехідних положень Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" в
редакції від 22.12.2011, положення цього
Закону, що регулюють продаж майна в
провадженні у справі про банкрутство,
застосовуються господарськими судами
під час розгляду справ про банкрутство,
провадження у яких порушено до
набрання чинності цим Законом.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судами попередніх
інстанцій, ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 20.09.2010 за
заявою ЗАТ "Будіндустрія" порушено
провадження у справі № Б3/160-10 про
банкрутство Товариства з обмеженою
відповідальністю проектно-будівельної
фірми "Домобуд".

Враховуючи зазначене, продаж майна
повинен здійснюватися ліквідатором в
порядку розділів ІІІ-ІV Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" в
редакції від 22.12.2011 № 4212-VI із
відповідними змінами.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 44 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" в редакції від
22.12.2011, після проведення інвентаризації
та оцінки майна ліквідатор здійснює
продаж майна банкрута такими
способами: проведення аукціону; продаж
безпосередньо юридичній або фізичній
особі. Ліквідатор організовує
проведення аукціону з продажу активів
банкрута з урахуванням вимог цього
Закону. Ліквідатор має право
самостійно проводити торги на аукціоні
відповідно до законодавства або
залучити на підставі договору
організатора аукціону - юридичну особу,
яка відповідно до установчих
документів має право проводити торги.

Згідно ч. 8 ст. 44 вказаного Закону, спори,
які виникають при проведенні та
виконанні результатів аукціону, в тому
числі про визнання недійсними
договорів купівлі-продажу майна,
розглядаються в межах провадження у
справі про банкрутство.

Частиною 1 статті 49 Закону про
банкрутство визначено, що продаж майна
боржника в провадженні у справі про
банкрутство здійснюється в порядку,
встановленому цим Законом, шляхом
проведення торгів у формі аукціону, за
винятком майна, продаж якого
відповідно до законодавства України
здійснюється шляхом проведення
закритих торгів.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 42 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" в редакції від
22.12.2011, продаж майна банкрута, що є
предметом забезпечення, здійснюється в
порядку, передбаченому цим Законом,
виключно за згодою кредитора, вимоги
якого воно забезпечує, або суду.

Колегія суддів касаційної інстанції
вважає, що виходячи з вимог ст.ст. 41, 42
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", майно
банкрута, що є предметом забезпечення
не включається до складу ліквідаційної
маси, але знаходиться в управлінні
ліквідатора банкрута, який має право
продавати його в загальному порядку та
несе обов'язок отримання згоди
кредитора, вимоги якого воно
забезпечує, на продаж даного майна.

Тому, колегія суддів Вищого
господарського суду України вважає, що
суди попередні інстанцій, розглядаючи
питання про визнання результатів
торгів (аукціону) недійсними, в
порушення вимог ст. 43 ГПК України, не
з'ясували в мотивувальній частині
ухвали та постанови, чи отримував
ліквідатор, та яким чином, згоду
заставодержателя - ТОВ "СВІФТ" на
реалізацію заставного майна на
аукціоні 20.09.2013, в тому числі Лоту 2, що
свідчить про неповноту судового
розгляду.

Згідно вимог ч. 1 ст. 31 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
кошти, одержані від продажу майна
банкрута, спрямовуються на задоволення
вимог кредиторів, у порядку,
встановленому цією статтею: у першу
чергу задовольняються, зокрема:

вимоги, забезпечені заставою;

вимоги щодо виплати заборгованості із
заробітної плати;

витрати, пов'язані з провадженням у
справі про банкрутство в
господарському суді та роботою
ліквідаційної комісії, у тому числі:
витрати на оплату державного мита;
витрати заявника на публікацію
оголошення про порушення справи про
банкрутство; витрати на публікацію в
офіційних друкованих органах
інформації про порядок продажу майна
банкрута; витрати на публікацію в
засобах масової інформації про
поновлення провадження у справі про
банкрутство у зв'язку з визнанням
мирової угоди недійсною; витрати
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, керуючого санацією,
ліквідатора), пов'язані з утриманням і
збереженням майнових активів банкрута;
витрати кредиторів на проведення
аудиту, якщо аудит проводився за
рішенням господарського суду за
рахунок їх коштів; витрати на оплату
праці арбітражних керуючих
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора) в порядку,
передбаченому ст. 27 цього Закону.
Перелічені витрати відшкодовуються
ліквідаційною комісією після
реалізації нею частини ліквідаційної
маси, якщо інше не передбачено цим
Законом.

Судами попередніх інстанцій із
протоколів зборів комітету кредиторів
від 23.09.2013 та від 31.08.2013 встановлено, що
комітетом кредиторів боржника
затверджено оплату послуг
арбітражного керуючого Чабана Я.І. за
період з 22.11.2011 по 20.09.2013 у розмірі 49 000,00
грн.; 340 0000 грн. виплат з оплати послуг
товарної біржі; 150 000,00 грн. оплати
послуг товарної біржі; 90 000,00 грн. витрат
на проведення технічної
інвентаризації майна боржника; 3 228 000,00
грн. та 1 365 000,00 грн. задоволених
ліквідатором вимог ТОВ "СВІФТ", які
відносяться до першої черги
задоволення у відповідності до
черговості, встановленої пунктом 1
частини 1 статті 31 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Суд першої інстанції зазначив, що ч. 1
ст. 31 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" передбачено,
що витрати, які відносяться до першої
черги задоволення відшкодовуються
ліквідаційною комісією після
реалізації нею частини ліквідаційної
маси, та дійшов висновку, з яким в
постанові погодився суд апеляційної
інстанції, що дії ліквідатора з
часткового погашення вимог ТОВ "СВІФТ"
та витрат у розмірі 580 000,00 грн. є цілком
законними.

Доводи ПАТ "Комерційний банк "Земельний
капітал" про порушення ліквідатором
вимог ст. 31 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
при розподілі грошових коштів за
результатами реалізації ліквідаційної
маси боржника, а саме, що ліквідатор
повинен був розподіляти грошові кошти
від реалізації ліквідаційного майна
тільки після повного розпродажу майна,
суд першої інстанції залишив поза
увагою, оскільки ст. 31 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
не передбачає, що лише після того, як
ліквідатором у повному обсязі будуть
здійснені усі необхідні дії з
реалізації всієї ліквідаційної маси
банкрута, він розпочинає у порядку
черговості розрахунки з кредиторами.

Відповідно до вимог абз. а) п. 1 ч. 1 ст. 31
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" у першу чергу
задовольняються вимоги, зокрема,
забезпечені заставою.

Згідно вимог ст. 1 Закону України "Про
заставу" застава - це спосіб
забезпечення зобов'язань, якщо інше не
встановлено законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 575 ЦК
України іпотекою є застава нерухомого
майна, що залишається у володінні
заставодавця або третьої особи.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про
іпотеку" : Іпотека - вид забезпечення
виконання зобов'язання нерухомим
майном, що залишається у володінні і
користуванні іпотекодавця, згідно з
яким, іпотекодержатель має право в разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього боржника у
порядку, встановленому цим Законом.

Як вбачається із матеріалів справи, ПАТ
"Комерційний банк "Земельний капітал" у
своїй скарзі на дії арбітражного
керуючого (ліквідатора) Чабана Я.І. щодо
розподілу та перерахування коштів за
результатами реалізації частини майна
банкрута вказав на те, що часткове
погашення ліквідатором банкрута
арбітражним керуючим Чабаном Я.І. вимог
заставного кредитора - ТОВ "СВІФТ"
відбулось не лише за рахунок
реалізації заставного майна, а і за
рахунок майна, що не перебуває у
заставі.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України вважає, що суди попередніх
інстанцій в ухвалі та постанові, в
порушення вимог ст. 43, ч. 1 ст. 31 Закону
про банкрутство, даним доводам
скаржника - ПАТ "Комерційний банк
"Земельний капітал" належної правової
оцінки не надали та не встановили
докладно, що є складовими суми 4 593 000,00
грн., яка перерахована в рахунок
часткового задоволення вимог
заставного кредитора ТОВ "СВІФТ", не
з'ясували чи включено до даної суми
кошти, які було отримано в результаті
реалізації майна, що не знаходиться в
заставі.

Крім того, суди попередніх інстанцій не
звернули уваги на те, що Закон України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
містить в собі норми, що передбачають
окремо процедуру оскарження дій
ліквідатора у справі про банкрутство,
а також, процедуру визнання
недійсними правочинів, зокрема, щодо
реалізації майна банкрута на стадії
ліквідації, які породжують різні
правові наслідки, враховуючи
викладене, окремі заяви різних осіб, що
подані до господарського суду в різний
період з приводу оскарження дій
ліквідатора та визнання вказаних
правочинів недійсними, не можуть бути
предметом розгляду в одному
процесуальному документі.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України дійшла висновку, що
постанова суду апеляційної інстанції
та ухвала суду першої інстанції
підлягають скасуванню, а справа -
передачі на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Під час нового розгляду справи
господарському суду Дніпропетровської
області слід взяти до уваги викладене у
даній постанові, вжити всі передбачені
чинним законодавством заходи для
всебічного, повного та об'єктивного
встановлення обставин справи, дати
належну правову оцінку доказам,
доводам та запереченням учасників
судового процесу і, в залежності від
встановленого та відповідно до вимог
закону, прийняти відповідне рішення.

Керуючись статтями 1117, 1119 - 11111 ГПК
України, Вищий господарський суд
України, -

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ліквідатора
Товариства з обмеженою
відповідальністю проектно-будівельної
фірми "Домобуд" Чабана Ярослава
Ігоровича задовольнити.

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Датомакс"
задовольнити.

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Земельний капітал" задовольнити
частково.

Постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
31.07.2014 та ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 22.05.2014 у
справі № Б3/160-10 скасувати. Справу
передати на новий розгляд до
господарського суду Дніпропетровської
області.

Головуючий
І.Ю. Панова

Судді
В.Я. Погребняк

В.Ю. Поліщук