м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
У Х В А Л А

22.10.2014 Справа № 5011-44/15861-2012

За заявою Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інвестгарант"

до Закритого акціонерного
товариства "Акціонерна страхова
компанія "Рокада"

про про банкрутство

Суддя Мандичев Д.В.

Представники:

від заявника- Поліщук Р.М.

від боржника- не з'явились

розпорядник майна- не з'явились

від ТОВ "Градінвестбуд-2006"- Поліщук Р.М.

від ТОВ "ЛК"Технобудлізинг№- Поліщук
Р.М.

від ТОВ "Світ-Інвест"- Поліщук Р.М.

від ТОВ "Офіциалл"-Поліщук Р.М.

від ТОВ "Інвест-Імідж"-Поліщук Р.М.

від ТОВ "Капіталлоінвест"- Поліщук Р.М.

від ТОВ "Роммакс"- Поліщук Р.М.

від ТОВ "Інвестінтер"- Поліщук Р.М.

від ТОВ "Інтеграл-П"- Сингаївський С.М.

від ТОВ "Регіон-Інвест"- Поліщук Р.М.

від ТОВ "Інвестиційні системи"- Поліщук
Р.М.

від ТОВ "Престижінвест"-Поліщук Р.М.

від ТОВ "Регіонівест"-Поліщук Р.М.

від ТОВ "Девелопмент-Інвест"- Поліщук
Р.М.

від ТОВ "Інвестлайн"- Поліщук Р.М.

від ТОВ "Експоінвест"-Поліщук Р.М.

від ТОВ "Центрінвестбуд-2000"- Поліщук Р.М.

від ТОВ "Центрінвествклад"-Поліщук Р.М.

від ТОВ "Систем-Інвест"- Поліщук Р.М.

від ТОВ "Укрзембуд"-Поліщук Р.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В листопаді 2012 року Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Інвестгарант" звернулося до суду із
заявою про порушення справи про
банкрутство Закритого акціонерного
товариства "Акціонерна страхова
компанія "Рокада" у зв'язку з
неспроможністю останнього погасити
прострочену заборгованість у розмірі 4
086 930,00 грн.

Провадження у справі за вказаною
заявою було порушено ухвалою
Господарського суду міста Києва від
12.11.2012 р. № 5011-44/15861-2012.

24.09.2012 р. у справі № 5011-46/12075-2012 винесено
ухвалу підготовчого засідання з
відповідними процесуальними
наслідками, якою, зокрема, визнано
безспірні грошові вимоги ініціюючого
кредитора до Закритого акціонерного
товариства "Акціонерна страхова
компанія "Рокада", призначено
розпорядником майна боржника
арбітражного керуючого Алескерову С.І.
тощо.

17.07.2013 р. у справі відбулося попереднє
судове засідання, в якому було
затверджено реєстр вимог кредиторів
боржника.

Крім того, ухвалою даною ухвалою
відмовлено в задоволенні заяв про
визнання кредиторами: Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Девелопмент-Інвест" на суму 13
909094,55грн., Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інвест-Імідж" на суму
10 807156,96грн., Товариства з
обмеженою відповідальністю "Лізінгова
компанія "Техбудлізинг" на суму
20509650грн., Товариства з обмеженою
відповідальністю "Світ-Інвест" на суму 1
345639грн., Товариства з обмеженою
відповідальністю "Грандінвестбуд-2006"
на суму 5849079,98грн., Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Експоінвест" на суму 1327500грн.,
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інвестінтер" на суму
8 919004,12грн., Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інвестиційні
системи" на суму 4499995,50грн., Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Інвестлайн" на суму 8 5666 659,41грн.,
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Капіталоінвест" на
суму 10638775,98 грн., Товариства з обмеженою
відповідальністю "Офіциалл" на суму
35631633,10 грн., Товариства з обмеженою
відповідальністю "Престижінвест"
10490980,42 грн., Товариства з обмеженою
відповідальністю "Регіон-Інвест" на
суму 13182326,06 грн., Товариства з обмеженою
відповідальністю "Регіонінвест" на
суму 17538633,50грн., Товариства з обмеженою
відповідальністю "Роммакс" на суму
11751027грн., Товариства з обмеженою
відповідальністю "Систем-Інвест" на
суму 21643449,06 грн., Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укрзембуд" на суму
17740904,16грн., Товариства з обмеженою
відповідальністю "Центрінвествклад" на
суму 16468815,40грн., Товариства з обмеженою
відповідальністю "Центрінвестбуд-2000"
на суму 37413137,93грн., Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Центробуд-трейд" на суму 41424129,22грн., а
грошові вимоги до Боржника - Закритого
акціонерного товариства "Акціонерна
страхова компанія "Рокада" відхилити в
повному обсязі.

Ухвалою суду від 25.07.2013 р. було
відсторонено керівника (голову
правління) Закритого акціонерного
товариства "Акціонерна страхова
компанія "Рокада" Реву В.В. від посади та
покладено виконання його обов'язків на
розпорядника майна - арбітражного
керуючого Алескерову С.І.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 02.10.2013 ухвала
попереднього засідання від 17.07.2013р.
залишена без змін.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 09.10.2013 р. було припинено
повноваження розпорядника майна
Закритого акціонерного товариства
"Акціонерна страхова компанія "Рокада"
арбітражного керуючого Алескерової
Саміри Ільхамівни, призначено
розпорядником майна Закритого
акціонерного товариства "Акціонерна
страхова компанія "Рокада"
арбітражного керуючого Шершуна Ігора
Івановича.

29.10.2013 матеріали справи №5011-46/12075-2012
було надіслано до Київського
апеляційного господарського суду, у
зв'язку з надходженням касаційної
скарги до Київського апеляційного
господарського суду на постанову від
02.10.2013р.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 19.12.13 скаргу на постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 02.10.13
повернуто.

13.01.2014 матеріали справи №5011-46/12075-2012
було надіслано до Київського
апеляційного господарського суду, у
зв'язку з надходженням касаційної
скарги до Київського апеляційного
господарського суду на постанову від
02.10.2013р.

Постановою Вищого господарського суду
України від 13.05.14 постанову Київського
апеляційного господарського суду від
02.10.2013 у справі № 5011-44/15861-2012 скасовано
повністю, ухвалу господарського суду
міста Києва від 17.07.2013 у справі №
5011-44/15861-2012 скасувано частково, в
частині розгляду та відхилення
грошових вимог Товариства з обмеженою
відповідальністю "Світ-Інвест",
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інвестінтер",
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лізингова компанія
"Техбудлізинг", Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інвест-Імідж",
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Офіциалл",
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Регіонінвест",
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Регіон-Інвест",
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Девелопмент-Інвест",
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інвестиційні
системи", Товариства з обмеженою
відповідальністю "Центробуд-трейд",
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Центрінвестбуд-2000",
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Систем-Інвест",
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Роммакс", Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Центрінвествклад", Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Капіталоінвест", Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Укрзембуд", Товариства з обмеженою
відповідальністю "Грандінвестбуд-2006",
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Престижінвест",
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Експоінвест",
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інвестлайн" до
боржника, а також, в частині відхилення
додаткових грошових вимог Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Інвестгарант" до боржника, справу
господарського суду міста Києва №
5011-44/15861-2012 в частині розгляду та
відхилення грошових вимог Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Світ-Інвест", Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інвестінтер",
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лізингова компанія
"Техбудлізинг", Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інвест-Імідж",
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Офіциалл",
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Регіонінвест",
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Регіон-Інвест",
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Девелопмент-Інвест",
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інвестиційні
системи", Товариства з обмеженою
відповідальністю "Центробуд-трейд",
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Центрінвестбуд-2000",
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Систем-Інвест",
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Роммакс", Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Центрінвествклад", Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Капіталоінвест", Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Укрзембуд", Товариства з обмеженою
відповідальністю "Грандінвестбуд-2006",
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Престижінвест",
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Експоінвест",
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інвестлайн" , а також,
в частині відхилення додаткових
грошових вимог Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інвестгарант"
передано на новий розгляд до
господарського суду міста Києва в
іншому складі суду, справу
господарського суду міста Києва №
5011-44/15861-2012 в частині грошових вимог
Приватного підприємства "Сектор" до
боржника передано на новий розгляд до
Київського апеляційного
господарського суду для здійснення
апеляційного перегляду.

Розпорядженням Керівника апарата
Господарського суду міста Києва №04-23/280
від 03.06.2014 призначено повторний
автоматичний розподіл справ, у зв'язку
з чим справу №5011-44/15861-2012 передано для
розгляду судді Мандичеву Д.В.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 15.07.2014 ухвалу
попереднього засідання господарського
суду міста Києва від 17.07.2013 в частині
грошових вимог Приватного
підприємства "Сектор" залишено без
змін, справу повернуто до
Господарського суду міста Києва.

Постановою Вищого господарського суду
України від 04.09.2014р. постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 15.07.2014 року та
ухвалу Господарського суду міста Києва
від 17.07.2013 року в частині грошових вимог
Приватного підприємства "Сектор"
передано на новий розгляд до
Господарського суду міста Києва.

Згідно резолюції керівника апарату
Господарського суду міста Києва від
16.09.2014 справу №5011-44/15861-2012 передано для
розгляду судді Мандичеву Д.В.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 26.09.2014 справу №5011-44/15861-2012 прийнято
до свого провадження суддею Мандичевим
Д.В. та призначено розгляд справи у
судовому засіданні на 08.10.2014.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 08.10.2014 відкладено розгляд справи у
судовому засіданні на 22.10.2014.

Суд зазначає, що розгляд справи
здійснюється за приписами Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» у редакції,
чинній на момент порушення провадження
у справі.

Так, у судовому засіданні, що відбулось
22.10.2014, присутнім представником
кредиторів, вимоги яких перебувають на
новому розгляді, надано суду пояснення
по суті заявлених вимог та підтримано
вимоги у повному обсязі.

Розпорядник майна у судові засідання,
призначені на 08.10.2014 та 22.10.2014, не
з'явився, письмових обґрунтованих
пояснень з урахуванням змісту
постанови Вищого господарського суду
м. Києва від 04.09.2014 суду не надав. При
цьому, судом встановлено, що
розпорядник майна належним чином був
повідомлений, про що свідчать
Рекомендовані повідомлення про
вручення поштового відправлення.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи вказівки
Вищого господарського суду України,
наведені у постанові від 13.05.2014, та які
зумовили скерування справи на новий
розгляд, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Інвестлайн»

Заява Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інвестлайн» з
грошовими вимогами до боржника на суму
8 566 658,41грн. надійшла до суду 28.02.2014,
тобто в строк, передбачений ст.14 Закону
Укрїани «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом»

Як підставу звернення з грошовими
вимогами до боржника, ТОВ "Інвестлайн"
зазначає факт настання страхового
випадку, передбаченого договором
добровільного страхування фінансових
ризиків інвестора у будівництво №
ІНВ-030/05 від 09.09.2005 та договором
добровільного страхування фінансових
ризиків інвестора у будівництво №
ІНВ-009/05 від 10.06.2005 року.

Судом встановлено, що 10.06.2005 року між
ЗАТ "АСК "Рокада" і ТОВ "Інвестлайн"
укладено Договір добровільного
страхування фінансових ризиків
інвестора в будівництві № ІНВ - 009/05 від
10.06.2005 року.

За умовами п. 2.1. договору страхування
предметом цього договору є добровільне
страхування фінансового ризику
зазнання Страхувальником (ТОВ "
Інвестлайн ") збитків за результатами
інвестиційної діяльності згідно
Інвестиційного договору № 3 від 09.06.2005,
укладеного між "Організацією" (ТОВ
"Київвисотбуд") та "Інвестором" (ТОВ "
Інвестлайн ") щодо будівництва об'єкту -
житлового будинку з вбудовано -
прибудованими приміщеннями за адресою:
м. Київ, вул. Сім'ї Сосіних, 4-а, внаслідок
настання страхового випадку, внаслідок
чого Страховик (ЗАТ "АСК "Рокада")
зобов'язується відшкодувати
Страхувальнику означені збитки у
встановлених Договором межах і
порядку, а Страхувальник - сплатити
Страховику страхову премію.

Згідно п. 3.1. договору страхування від
10.06.2005 № ІНВ - 009/05 страховим випадком є
неотримання на дату закінчення терміну
очікування Результату інвестування,
внаслідок настання принаймні однієї з
наведених у даному пункті Договору
страхових подій, зокрема, договором
визначено, що такими страховими
подіями є: - неприйняття у
встановленому порядку об'єкту
дольового будівництва в експлуатацію з
неусувних причин технологічного
характеру, зумовлених невиконанням
"Організацією" (ТОВ "Київвисотбуд")
своїх зобов'язань за Інвестиційним
договором № 3 від 10.06.2005 (п.п. 3.1.2
Договору); відмова "Організації" від
виконання своїх зобов'язань за
Інвестиційним договором № 3 від 10.06.2005
(п.п. 3.1.3 Договору); - випадкова загибель
або пошкодження об'єкту інвестування
викликані протиправними діями третіх
осіб, стихійних лихом, аварією, пожежею,
ударом блискавки тощо.

Положеннями пункту 8.1. договору
страхування визначено, що договір
вступає в силу з моменту отримання
страховиком страхового платежу і діє
до закінчення взаєморозрахунків в
строки, визначені цим договором.

Так, на виконання умов договору щодо
внесення страхового платежу, а саме п.
3.13. договору страхування, у редакції
додаткової угоди № 1 від 22.11.2005, ТОВ
«Інвестлайн» платіжним дорученням №149
від 25.11.2005 перерахувало грошові кошти у
розмірі 175 500, 00 грн., як страховий
платіж, та платіжним дорученням №148 від
23.11.2005 перерахувало грошові кошти у
розмірі 2 952,25 грн. що свідчить про вступ
у силу договору страхування.

Датою можливого настання страхового
випадку за ризиком передбаченим п.п. 3.1.2
вважається визначена Інвестиційним
договором № 3 від 09.06.2005 дата реєстрації
акту про приймання відповідною
державною комісією закінченого об'єкту
дольового будівництва в експлуатацію
згідно з діючими законами, нормами,
правилами (п.п. 3.2.2 Договору
страхування).

Датою можливого настання страхового
випадку за ризиком передбаченим п.п. 3.1.3
вважається дата набрання законної сили
рішення господарського суду щодо
відшкодування "Організацією" (ТОВ
"Київвисотбуд") збитків, понесених
Страхувальником (ТОВ " Інвестлайн") в
результаті відмови від виконання
зобов'язань (п.п. 3.2.3 Договору
страхування).

На ідентичних умовах, 09.09.2005 між ЗАТ "АСК
"Рокада" і ТОВ "Інвестлайн" укладено
Договір добровільного страхування
фінансових ризиків інвестора в
будівництві № ІНВ - 030/05.

За умовами п. 2.1. договору страхування
предметом цього договору є добровільне
страхування фінансового ризику
зазнання Страхувальником (ТОВ "
Інвестлайн ") збитків за результатами
інвестиційної діяльності згідно
Інвестиційного договору № 2 від 20.01.2005,
укладеного між "Організацією" (ТОВ
"Київвисотбуд") та "Інвестором" (ТОВ "
Інвестлайн ") щодо будівництва об'єкту -
житлового будинку з вбудовано -
прибудованими приміщеннями за адресою:
м. Київ, вул. Старонаводницька, 2-20,
внаслідок настання страхового випадку,
внаслідок чого Страховик (ЗАТ "АСК
"Рокада") зобов'язується відшкодувати
Страхувальнику означені збитки у
встановлених Договором межах і
порядку, а Страхувальник - сплатити
Страховику страхову премію.

Так, на виконання умов вказаного
договору страхування від 09.09.2005 щодо
внесення страхового платежу, а саме п.
3.13. договору страхування, у редакції
додаткової угоди № 1 від 01.11.2005, ТОВ
«Інвестлайн» платіжним дорученням №110
від 30.09.2005 перерахувало грошові кошти у
розмірі 69 295,86 грн., як страховий платіж,
та платіжним дорученням №129 від 01.11.2005
перерахувало грошові кошти у розмірі 37
807,20 грн. що свідчить про вступ у силу
договору страхування.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що житловий
будинок за адресою: м. Київ, вул. Сім'ї
Сосіних , 4-а (за інвестиційним
договором №3) та м. Київ, вул.
Старонаводницька, 2-20 (за інвестиційним
договором № 2) в експлуатацію не
приймався.

У подальшому, ухвалою Господарського
суду Київської області від 31.07.2012 у
справі №Б13/058-08/3 задоволено вимоги
кредитора - ТОВ «Інвестлайн» щодо
розміру збитків розміром 3 570 102,06 грн.,
які є реальними збитками за
інвестиційним договором №2 та 5 948 408,40
грн. за інвестиційним договором №3,
документально підтвердженими, у
зв'язку із невиконанням ТОВ
«Київвисотбуд» своїх зобов'язань за
інвестиційним договором.

Наведені факти в силу вимог ч.2 ст.35 ГПК
України мають преюдиціальне значення
та не підлягають повторному доведенню.

07.08.2012 ТОВ «Інвестлайн», із додержанням
умов пункту 8.2. договору страхування,
направило до ЗАТ «АСК «Рокада» заяву
про настання страхового випадку,
передбаченого п. 3.1.3 та 3.2.3 договору
страхування. Вказаний факт
підтверджується наявними у матеріалах
справи листом опису вкладення у цінний
лист та фіскального чеку про оплату
наданих послуг поштового зв'язку, які
датуються 07.08.2012 року.

За приписами статті 629 ЦК України,
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Статтею 526 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про
страхування" визначено, що добровільне
страхування - це страхування, яке
здійснюється на основі договору між
страхувальником і страховиком.
Загальні умови і порядок здійснення
добровільного страхування
визначаються правилами страхування, що
встановлюються страховиком самостійно
відповідно до вимог цього Закону.
Конкретні умови страхування
визначаються при укладенні договору
страхування відповідно до
законодавства.

За договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору (ст. 979 Цивільного кодексу
України).

Обов'язок страховика здійснити
страхову виплату у строк, встановлений
договором, у разі настання страхового
випадку унормований положеннями
статті 988 ЦК України.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу
України, страховик здійснює страхову
виплату відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта (аварійного сертифіката).

Частиною 16 статті 9 Закону України "Про
страхування", визначено, що страхове
відшкодування - це страхова виплата,
яка здійснюється страховиком у межах
страхової суми за договорами майнового
страхування і страхування
відповідальності при настанні
страхового випадку.

Страхове відшкодування не може
перевищувати розміру прямого збитку,
якого зазнав страхувальник. Непрямі
збитки вважаються застрахованими, якщо
це передбачено договором страхування.
У разі коли страхова сума становить
певну частку вартості застрахованого
предмета договору страхування,
страхове відшкодування виплачується у
такій же частці від визначених по
страховій події збитків, якщо інше не
передбачено умовами страхування (ч. 17
ст. 9 ЗУ "Про страхування ").

Згідно приписів ст.20 Закону України
"Про страхування" страховик
зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

З системного аналізу вищевикладених
норм законодавства, враховуючи
положення умов договору страхування,
суд дійшов висновку, про виникнення
обов'язку у ЗАТ «АСК «Рокада» щодо
виплати страхового відшкодування ТОВ
«Інвестлайн» у зв'язку із настанням
страхового випадку.

При цьому, у межах нового розгляду,
судом враховано вказівки Вищого
господарського суду України, які
зумовили скерування справи на новий
розгляд, та встановлено, що договори
страхування вступили в силу, оскільки
страхувальником внесено страховий
платіж вчасно та у встановленому
договором розмірі. Вказаний договір
страхування не є припиненим, оскільки
умови припинення мають відсилочний
характер до умов інвестиційного
договору, якими у свою чергу чітко
встановлено подію, з якою слід
пов'язувати факт виконання ТОВ
"Київвисотбуд" зобов'язань за
інвестиційними договорами, тобто
отриманням результату інвестування -
введення його в експлуатацію. Як
встановлено судом вище, об'єкти
будівництва в експлуатацію не введені,
правовідносини за інвестиційним
договором не були припинені з вказаної
підстави, а тому і відсутні підстави
стверджувати про припинення договору
страхування.

Отже, здійснивши математичний
перерахунок розміру страхового
відшкодування, суд визнає вимоги ТОВ
«Інвестлайн» у розмірі 5 353 567,56 грн.(за
договором страхування № 009/05 від 10.06.2005)
та у розмірі 3 213 091,85 грн. (за договором
страхування №030/05 від 09.09.2005)
обґрунтованими та документально
доведеними.

Одночасно, суд не погоджується із
доводами розпорядника майна та
боржника щодо відмови у визнанні
кредитором ТОВ «Інвестлайн», оскільки
такі твердження ґрунтуються на
припущеннях припинення дії договору
страхування, які зводяться до умисного
ухилення від виплати страхового
відшкодування з огляду на таке.

Так, розпорядник майна та боржник
стверджують, що за умовами
інвестиційних договорів датою
закінчення будівництва об'єкту
інвестування і прийняття його в
експлуатацію є ІІ квартал 2007 року
(інвестиційний договір №3) та IV квартал
2006 року (інвестиційний договір №2),
дійшов висновку, що Страхувальник (ТОВ
"Інвестлайн") у зв'язку із неотриманням
результату інвестування, за умовами
договору страхування повинен був
направити Страховику (боржнику)
повідомлення про настання страхової
події у строк передбачений умовами
договорів інвестування, проте, ТОВ "
Інвестлайн " не надано доказів
направлення боржнику повідомлення про
настання страхової події у строк,
визначений договором, у зв'язку з чим на
підставі п. 8.2. договору страхування
такий договір припинив свою дію у липні
2007 року та у січні 2007 року відповідно.

При цьому, останні зазначають, що строк
закінчення будівництва і введення в
експлуатацію об'єкта є строком
виконання ТОВ "Київвисотбуд"
зобов'язань за інвестиційними
договорами, а отже, отриманням ТОВ
"Інвестлайн" результату інвестування,
яким за умовами договору являється
саме закінчення будівництва об'єкту
інвестування і введення його в
експлуатацію.

Так, ТОВ "Київвисотбуд" у строк,
визначений п. 1.4. інвестиційних
договорів, не закінчив будівництво
об'єктів інвестування, не здійснив дії
по введенню їх в експлуатацію у зв'язку
із чим і не отримано Акт про прийняття
об'єкту в експлуатацію, і як наслідок
призвело до настання страхової події,
визначеної п. 3.1.2. договору страхування.

Суд зазначає, що згідно абз. 3 п. 2.13
Положення про порядок приймання в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів у м. Києві, затвердженого
розпорядженням представника
Президента України у Київській міській
державній адміністрації від 01.03.1993 № 249,
датою введення об'єкту в експлуатацію є
дата підписання акту державною
комісією.

За умовами п. 8.2. договору страхування
цей договір, в частині приймання
Страховиком (боржником) повідомлень
про настання страхової події, припиняє
дію по закінченню місячного терміну, що
минув після визначеної в інвестиційних
договорах дати реєстрації Акту про
приймання закінченого об'єкту в
органах держархбудконтролю в порядку,
передбаченому діючим законодавством.

Відповідно до умов ч. 1 ст. 628 ЦК України
зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Таким чином, боржник та розпорядник
майна помилково ототожнюють поняття
«закінчення будівництва» та «введення
в експлуатацію», що призвело до хибного
висновку про настання страхового
випадку у червні 2007 року та грудні 2006
року відповідно.

До того ж, суд наголошує на тому, що ТОВ
«Інвестлайн» звертаючись із заявою про
настання страхового випадку до
боржника, а у подальшому із заявою про
визнання кредиторських вимог,
посилається на положення п. 3.1.3 та 3.2.3
договору страхування, як умов що
передбачають страховий випадок, у той
час як боржник та розпорядник майна
заперечують з інших підстав.

Зважаючи на встановлені судом фактичні
обставини справи, Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Інвестлайн» підлягає визнанню
кредитором боржника на суму 8 566 659,41грн.
з віднесенням до першої черги
задоволення, у відповідності до ч.1 ст. 31
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

В ході розгляду справи, судом, з
поданого ТОВ»Інтеграл-П» клопотання
про заміну учасників у справі про
банкрутство їх правонаступником,
встановлено, що Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Інвестлайн» на підставі Договору
купівлі-продажу №5/11-07 від 15.07.2014 року
передано Товариству з обмеженою
відповідальністю «Інтеграл-П» право
вимоги на отримання страхового
відшкодування до Закритого
акціонерного товариства «Акціонерна
страхова компанія «Рокада» на загальну
суму 8 566 659,41грн., що виникло на
підставі Договору №ІНВ-030/05
добровільного страхування фінансових
ризиків інвестора в будівництво від
09.09.2005 року, Договору №ІНВ-009/05
добровільного страхування фінансових
ризиків інвестора в будівництво від
10.06.2005 року.

Передача права вимоги на отримання
страхового відшкодування Продавцем і
прийняття його покупцем здійснюється
після повної оплати вартості вимоги, та
оформляється актом приймання-передачі,
що підписується сторонами (п.2.1)

Продаж права вимоги на отримання
страхового відшкодування вчиняється
за 1070,83грн.,з гарантійним внеском у
розмірі 107,08грн, який вподальшому
зараховується до ціни продажу права
вказаної вимоги.

Згідно Акту приймання-передачі пава
вимоги від 21.07.2014 року встановлено, що
свої зобов'язання ТОВ «Інтеграл-П» у
відповідності до Договору
купівлі-продажу №5/11-07 від 15.07.2014
виконало у повному обсязі, що також
підтверджується наявним у матеріалах
справи платіжним дорученням.

Відповідно до п. 1. ч. 1 ст. 512 Цивільного
кодексу України: Кредитор у
зобов'язанні може бути замінений іншою
особою внаслідок передання ним своїх
прав іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги).

Згідно ст. 514 Цивільного кодексу
України до нового кредитора переходять
права первісного кредитора у
зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Заміна кредитора у зобов'язанні
здійснюється без згоди боржника, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Якщо боржник не був письмово
повідомлений про заміну кредитора у
зобов'язанні, новий кредитор несе ризик
настання несприятливих для нього
наслідків. У цьому разі виконання
боржником свого обов'язку первісному
кредиторові є належним виконанням (ст.
516 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 25 Господарського
процесуального кодексу у разі смерті
або оголошення фізичної особи
померлою, припинення діяльності
суб'єкта господарювання щляхом
реорганізації (злиття, приєднання,
поділу, перетворення), заміни кредитора
чи боржника в зобов'язанні, а також в
інших випадках заміни особи у
відносинах, щодо яких виник спір,
господарський суд залучає до участі у
справі правонаступника відповідної
сторони або третьої особи на будь-якій
стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в судовому процесі до
вступу у справу правонаступника,
обов'язкові для нього так само, як вони
були обов'язкові для особи, яку
правонаступник замінив.

Зважаючи на укладення 15.07.2014 між ТОВ
«Інвестлайн» та ТОВ «Інтеграл-П»
Договорукупівлі-продажу права вимоги
підприємства -банкрута на загальну
суму 8 566 659,41 грн., суд вважає за
необхідне замінити Товраиство з
обмеженою відповідальністю
«Інвестлайн» на Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Інтеграл-П» у зобов'язанні щодо
кредиторських вимог до боржника на
уступлену та визнану судом суму у
розмірі 8 566 659,41грн.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Центрінвествклад»

Заява Товариства з обмеженою
відповідальністю «Центрінвествклад» з
грошовими вимогами до боржника на суму
16 468 815,40грн. надійшла до суду 28.02.2014,
тобто в строк, передбачений ст.14 Закону
Укрїани «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

Як на підставу звернення із грошовими
вимогами до боржника, ТОВ
"Центрінвествклад" зазначає факт
настання страхового випадку,
передбаченого договором добровільного
страхування фінансових ризиків
інвестора в будівництві № ВКР-083/04 від
17.05.2004 та договором №ВКР 150/07 про
страхування фінансового ризику від
24.12.2007 року.

Судом встановлено, що 17.05.2004 року між
ЗАТ "АСК "Рокада" і ТОВ
"Центрінвествклад" укладено Договір
добровільного страхування фінансових
ризиків інвестора в будівництві від №
ВКР-083/04 від 17.05.2004 року.

За умовами п. 2.1. договору страхування
предметом цього договору є добровільне
страхування фінансового ризику
зазнання Страхувальником (ТОВ
"Центрінвествклад") збитків за
результатами інвестиційної діяльності
згідно Інвестиційного договору № 14/3
від 12.05.2004 від, укладеного між
"Організацією" (ТОВ "Київвисотбуд") та
"Інвестором" (ТОВ "Центрінвествклад")
щодо будівництва об'єкту - житлового
будинку з вбудовано - прибудованими
приміщеннями за адресою: м. Київ, вул.
Сім'ї Сосіних, 4-а, внаслідок настання
страхового випадку, внаслідок чого
Страховик (ЗАТ "АСК "Рокада")
зобов'язується відшкодувати
Страхувальнику означені збитки у
встановлених Договором межах і
порядку, а Страхувальник - сплатити
Страховику страхову премію.

Згідно п. 3.1. договору страхування №
ВКР-083/04 від 17.05.2004 страховим випадком є
неотримання на дату закінчення терміну
очікування Результату інвестування,
внаслідок настання принаймні однієї з
наведених у даному пункті Договору
страхових подій, зокрема, договором
визначено, що такими страховими
подіями є: - неприйняття у
встановленому порядку об'єкту
дольового будівництва в експлуатацію з
неусувних причин технологічного
характеру, зумовлених невиконанням
"Організацією" (ТОВ "Київвисотбуд")
своїх зобов'язань за Інвестиційним
договором № 14/3 від 12.05.2004 (п.п. 3.1.2
Договору); відмова "Організації" від
виконання своїх зобов'язань за
Інвестиційним договором (п.п. 3.1.3
Договору); - випадкова загибель або
пошкодження об'єкту інвестування
викликані протиправними діями третіх
осіб, стихійних лихом, аварією, пожежею,
ударом блискавки тощо.

Положеннями пункту 8.1. договору
страхування визначено, що договір
вступає в силу з моменту отримання
страховиком страхового платежу і діє
до закінчення взаєморозрахунків в
строки, визначені цим договором.

Так, на виконання умов договору щодо
внесення страхового платежу, а саме п.
3.13. договору страхування, ТОВ
«Центрінвествклад» платіжним
дорученням №147 від 18.05.2004 перерахувало
грошові кошти у розмірі 807 500,00 грн., як
страховий платіж, що свідчить про вступ
у силу договору страхування. У
подальшому, сторонами погоджено
внесення змін до договору страхування
шляхом укладення додаткової угоди №1, в
якій п.3.13. договору передбачає
страховий платіж у розмірі 900 226,40 грн.
та порядок внесення 807 500,00 грн.
протягом одного дня з моменту
укладення договору, решту 92 726,40 грн. до
28.11.2005 року. Так, на виконання
додаткової угоди № 1 заявником внесено
грошову суму у розмірі 92 726,40 грн., що
підтверджується доданим до матеріалів
справи платіжним дорученням № 279 від
25.11.2005 року.

Датою можливого настання страхового
випадку за ризиком передбаченим п.п. 3.1.2
вважається визначена Інвестиційним
договором № 14/3 від 12.05.2004 дата
реєстрації акту про приймання
відповідною державною комісією
закінченого об'єкту дольового
будівництва в експлуатацію згідно з
діючими законами, нормами, правилами
(п.п. 3.2.2 Договору страхування).

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що житловий
будинок за адресою: м. Київ, вул. Сім'ї
Сосіних, 4-а в експлуатацію не
приймався.

Датою можливого настання страхового
випадку за ризиком передбаченим п.п. 3.1.3
вважається дата набрання законної сили
рішення господарського суду щодо
відшкодування "Організацією" (ТОВ
"Київвисотбуд") збитків, понесених
Страхувальником (ТОВ
"Центрінвествклад") в результаті
відмови від виконання зобов'язань (п.п.
3.2.3 Договору страхування).

У подальшому, ухвалою Господарського
суду Київської області від 31.07.2012 у
справі №Б13/058-08/3 задоволено вимоги
кредитора - ТОВ «Центрінвествклад»
щодо суми збитків розміром 111 655 880,00
грн., які є реальними збитками,
документально підтвердженими, у
зв'язку із невиконанням ТОВ
«Київвисотбуд» своїх зобов'язань за
інвестиційним договором.

Наведені факти в силу вимог ч.2 ст.35 ГПК
України мають преюдиціальне значення
та не підлягають повторному доведенню.

07.08.2012 ТОВ «Центрінвествклад», із
додержанням умов пункту 8.2. договору
страхування, направило до ЗАТ «АСК
«Рокада» заяву про настання страхового
випадку, передбаченого п. 3.1.3 та 3.2.3
договору страхування. Вказаний факт
підтверджується наявними у матеріалах
справи листом опису вкладення у цінний
лист та фіскального чеку про оплату
наданих послуг поштового зв'язку, які
датуються 07.08.2012 року.

За приписами статті 629 ЦК України,
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Статтею 526 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про
страхування" визначено, що добровільне
страхування - це страхування, яке
здійснюється на основі договору між
страхувальником і страховиком.
Загальні умови і порядок здійснення
добровільного страхування
визначаються правилами страхування, що
встановлюються страховиком самостійно
відповідно до вимог цього Закону.
Конкретні умови страхування
визначаються при укладенні договору
страхування відповідно до
законодавства.

За договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору (ст. 979 Цивільного кодексу
України).

Обов'язок страховика здійснити
страхову виплату у строк, встановлений
договором, у разі настання страхового
випадку унормований положеннями
статті 988 ЦК України.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу
України, страховик здійснює страхову
виплату відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта (аварійного сертифіката).

Частиною 16 статті 9 Закону України "Про
страхування", визначено, що страхове
відшкодування - це страхова виплата,
яка здійснюється страховиком у межах
страхової суми за договорами майнового
страхування і страхування
відповідальності при настанні
страхового випадку.

Страхове відшкодування не може
перевищувати розміру прямого збитку,
якого зазнав страхувальник. Непрямі
збитки вважаються застрахованими, якщо
це передбачено договором страхування.
У разі коли страхова сума становить
певну частку вартості застрахованого
предмета договору страхування,
страхове відшкодування виплачується у
такій же частці від визначених по
страховій події збитків, якщо інше не
передбачено умовами страхування (ч. 17
ст. 9 ЗУ "Про страхування").

Згідно приписів ст.20 Закону України
"Про страхування" страховик
зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

З системного аналізу вищевикладених
норм законодавства, враховуючи
положення умов договору страхування,
суд дійшов висновку, про виникнення
обов'язку у ЗАТ «АСК «Рокада» щодо
виплати страхового відшкодування ТОВ
«Центрінвествклад» у зв'язку із
настанням страхового випадку.

При цьому, у межах нового розгляду,
судом першої інстанції враховано
вказівки Вищого господарського суду
України, які зумовили скерування
справи на новий розгляд, та
встановлено, що договори страхування
вступили в силу, оскільки
страхувальником внесено страховий
платіж вчасно та у встановленому
договором розмірі. Вказаний договір
страхування не є припиненим, оскільки
умови припинення мають відсилочний
характер до умов інвестиційного
договору, якими у свою чергу чітко
встановлено подію з якою слід
пов'язувати факт виконання ТОВ
"Київвисотбуд" зобов'язань за
інвестиційними договорами, тобто
отриманням результату інвестування -
введення його в експлуатацію. Як
встановлено судом вище, об'єкти
будівництва в експлуатацію не введені,
правовідносини за інвестиційним
договором не були припинені з вказаної
підстави, а тому і відсутні підстави
стверджувати про припинення договору
страхування.

Здійснивши математичний перерахунок
розміру страхового відшкодування, суд
визнає вимоги ТОВ «Центрінвествклад» у
розмірі 10 049 292,00 грн. обґрунтованими та
документально доведеними.

Одночасно, суд не погоджується із
доводами розпорядника майна та
боржника щодо відмови у визнанні
кредитором ТОВ «Центрінвествклад»,
оскільки такі твердження ґрунтуються
на припущеннях припинення дії договору
страхування, які зводяться до умисного
ухилення від виплати страхового
відшкодування з огляду на таке.

Так, розпорядник майна та боржник
стверджують, що за умовами
Інвестиційного договору № 14/3 від 12.05.2004
датою закінчення будівництва об'єкту
інвестування і прийняття його в
експлуатацію є ІІ квартал 2007 року,
дійшов висновку, що Страхувальник (ТОВ
"Центрінвествклад") у зв'язку з
неотриманням результату інвестування,
за умовами договору страхування
повинен був направити Страховику
(боржнику) повідомлення про настання
страхової події у строк до липня 2007
року, проте, ТОВ " Центрінвествклад " не
надано доказів направлення боржнику
повідомлення про настання страхової
події у строк, визначений договором, у
зв'язку з чим на підставі п. 8.2. договору
страхування такий договір припинив
свою дію 31 липня 2007 року.

При цьому, останні зазначають, що строк
закінчення будівництва і введення в
експлуатацію об'єкта є строком
виконання ТОВ "Київвисотбуд"
зобов'язань за Інвестиційним договором
№ 14/3 від 12.05.2004, а отже, отриманням ТОВ
"Центрінвествклад" результату
інвестування, яким за умовами договору
являється саме закінчення будівництва
об'єкту інвестування і введення його в
експлуатацію.

ТОВ "Київвисотбуд" у строк, визначений
п. 1.4. Інвестиційного договору № 14/3 від
12.05.2004, не закінчив будівництво об'єкту
інвестування, не здійснив дії по
введенню його в експлуатацію у зв'язку
з чим і не отримано Акт про прийняття
об'єкту в експлуатацію, і як наслідок
призвело до настання страхової події,
визначеної п. 3.1.2. договору страхування.

Суд зазначає, що згідно абз. 3 п. 2.13
Положення про порядок приймання в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів у м. Києві, затвердженого
розпорядженням представника
Президента України у Київській міській
державній адміністрації від 01.03.1993 № 249,
датою введення об'єкту в експлуатацію є
дата підписання акту державною
комісією.

За умовами п. 8.2. договору страхування
цей договір, в частині приймання
Страховиком (боржником) повідомлень
про настання страхової події, припиняє
дію по закінченню місячного терміну, що
минув після визначеної в
Інвестиційному договорі № 14/3 від 12.05.2004
дати реєстрації Акту про приймання
закінченого об'єкту в органах
держархбудконтролю в порядку,
передбаченому діючим законодавством.

Відповідно до умов ч. 1 ст. 628 ЦК України
зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Таким чином, боржник та розпорядник
майна помилково ототожнюють поняття
«закінчення будівництва» та «введення
в експлуатацію», що призвело до хибного
висновку про настання страхового
випадку у червні 2007 року, що на його
думку є підставою відмови у виплаті
страхового відшкодування.

До того ж, суд наголошує на тому, що ТОВ
«Центрінвествклад» звертаючись із
заявою про настання страхового випадку
до боржника, а у подальшому із заявою
про визнання кредиторських вимог,
посилається на положення п. 3.1.3 та 3.2.3
договору страхування, як умов що
передбачають страховий випадок, у той
час як боржник та розпорядник майна
заперечують з інших підстав.

Надалі, судом встановлено, що 24.12.2007 між
Акціонерною страховою компанією
«Рокада» (страховик) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Центрінвествклад» (страхувальник)
укладено Договір №ВКР 150/07 про
страхування фінансового ризику.

За умовами укладеного договору
страхування, а саме п. 1.1. договору,
страхувальник доручає, а страховик
бере на себе зобов'язання застрахувати
фінансовий ризик, що випливає з
договору про надання кредиту №105/07 від
21.12.2007, укладеного між АКБ «Київ» і
страхувальником.

Об'єктом страхування за цим договором є
законні майнові інтереси
страхувальника, пов'язані з ризиком
непогашення ним заборгованості за
кредитним договором у зв'язку із
непередбачуваною втратою
платоспроможності (п.1.2. договору
страхування).

За приписами п.1.3. страховим випадком,
при настанні якого страховик здійснює
виплату страхового відшкодування, є
відсутність у страхувальника коштів,
необхідних для повернення кредитору
суми виданого кредиту в строки,
визначені в кредитному договорі.

Умовами договору страхування
конкретний момент настання страхового
випадку чітко не визначений. Отже,
конкретний момент настання страхового
випадку сторонами у договорі
страхування не визначений, проте,
визначено, що при настанні події, яка є
страховим випадком, у відповідача
виникає обов'язок сплатити позивачу
страхове відшкодування.

За умовами кредитного договору №105/07
від 21.12.2007, кредитодавець надає
позичальнику кредит на поповнення
обігових коштів для здійснення
статутної діяльності на наступних
умовах: сума кредиту 26 703 002,00 грн.,
строк користування з 21.12.2007 по 19.12.2009 (у
редакції додаткової угоди №4 від 21.01.2009
року), розмір плати за користування
кредитом 18% річних, починаючи з 01 лютого
2009 року.

Пунктом 6.1. договору страхування
передбачено, що договір вступає в силу
з моменту отримання страховиком
страхового платежу і діє до закінчення
взаєморозрахунків в строки, визначені
цим договором.

Положеннями пункту 1.6. договору
страхування передбачено, що страховий
платіж за цим договором нарахований в
сумі 113 419,14 грн. та страхова сума
відповідно 22 683 828,28 грн. (у редакції
додаткової угоди №1 від 04.01.2008 до
договору страхування №ВКР150/07).

Як вбачається із наявних у матеріалах
справи доказів, а саме копії платіжного
доручення, страхувальник здійснив
страховий платіж частково у розмірі
32073,81грн., а отже у розумінні положень
договору, останній є таким, що вступив в
силу та страховий захист діє
пропорційно вказаній сумі страхового
платежу.

У подальшому, ухвалою суду
Господарського суду Київської області
у справі №Б11/142-10 від 12.12.2012 ПАТ «АКБ
«Київ», як кредитодаця, визнано
конкурсним кредитором боржника - ТОВ
«Центрінвествклад», щодо
заборгованості за кредитним договором
№105/07 від 24.12.2007 на загальну суму 37 949
279,71 грн.

Наведені факти в силу вимог ч.2 ст.35 ГПК
України мають преюдиціальне значення
та не підлягають повторному доведенню.

Так, судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено факт невиконання
позичальником умов кредитних
договорів щодо повернення кредиту та
сплати процентів за користування
кредитними коштами.

Суд вважає за необхідне зауважити, що
ТОВ «Центрінвествклад» звертався із
заявою про настання страхового випадку
до ЗАТ АСК «Рокада» шляхом направлення
на адресу боржника цінного листа від
05.01.2010, що підтверджується наявними у
матеріалах справи копіями опису
вкладення у цінний лист та фіскального
чеку на підтвердження оплати наданих
послуг відділення поштового зв'язку.

Доводи розпорядника майна та боржника,
щодо відсутності підстав визнання ТОВ
«Центрінвествклад» фактично зводяться
лише до доведення факту припинення
договору страхування у розумінні п.6.2.
Договору страхування.

Суд не погоджується з такими
твердженнями боржника та розпорядника
та вважає їх хибними з огляду на нижче
наведене.

За приписами статті 629 ЦК України,
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Статтею 526 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про
страхування" визначено, що добровільне
страхування - це страхування, яке
здійснюється на основі договору між
страхувальником і страховиком.
Загальні умови і порядок здійснення
добровільного страхування
визначаються правилами страхування, що
встановлюються страховиком самостійно
відповідно до вимог цього Закону.
Конкретні умови страхування
визначаються при укладенні договору
страхування відповідно до
законодавства.

За договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору (ст. 979 Цивільного кодексу
України).

Обов'язок страховика здійснити
страхову виплату у строк, встановлений
договором, у разі настання страхового
випадку унормований положеннями
статті 988 ЦК України.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу
України, страховик здійснює страхову
виплату відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта (аварійного сертифіката).

Частиною 16 статті 9 Закону України "Про
страхування", визначено, що страхове
відшкодування - це страхова виплата,
яка здійснюється страховиком у межах
страхової суми за договорами майнового
страхування і страхування
відповідальності при настанні
страхового випадку.

Страхове відшкодування не може
перевищувати розміру прямого збитку,
якого зазнав страхувальник. Непрямі
збитки вважаються застрахованими, якщо
це передбачено договором страхування.
У разі коли страхова сума становить
певну частку вартості застрахованого
предмета договору страхування,
страхове відшкодування виплачується у
такій же частці від визначених по
страховій події збитків, якщо інше не
передбачено умовами страхування (ч. 17
ст. 9 ЗУ "Про страхування").

Так, положеннями пункту 3.7. договору
страхування фінансового ризику №150/07
передбачено, що страхове відшкодування
може сплачуватись не в повному обсязі,
якщо страхувальник на момент настання
страхового випадку не сплатив
страховий платіж в повному обсязі. До
того ж, умовами укладеної між сторонами
додаткової угоди №1 до договору
страхування, останні погодили, що при
надходженні страхових платежів в
розмірі меншому, ніж передбачено
договором, страховий захист діє в
обсязі, пропорційному одержаній
страховиком сумі.

Згідно приписів ст.20 Закону України
"Про страхування" страховик
зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

Щодо вказівок Вищого господарського
суду України, викладених у постанові
від 13.05.2014, що зумовили скерування
справи в цій частині на новий розгляд,
суд зазначає наступне.

Так, за змістом договору страхування,
настання страхового випадку прямо
пов'язано із встановленням факту
відсутності коштів у страхувальника,
необхідних для повернення кредиту.

Як встановлено судом вище, порушення
справи про банкрутство ТОВ
«Центрінвествклад» вже є достатньою
підставою стверджувати про
неплатоспроможність
«Центрінвествклад», яка прямо
пов'язана із відсутністю грошових
коштів для здійснення погашення
кредиту.

Наявними у матеріалах справи доказами
підтверджується факт надіслання
страховику заяви про настання
страхового випадку, що є правовою
підставою стверджувати про виникнення
у ЗАТ АСК «Рокада» обов'язку виплати
страхового відшкодування.

Страховик, у разі настання страхового
випадку, відповідно до положень
чинного законодавства та умов договору
страхування зобов'язаний виплатити
страхове відшкодування, а інші умови
договору є підставою для відмови лише в
тому разі, якщо таке порушення положень
договору страхувальником перешкодило
страховику переконатися, що ця подія є
страховим випадком.

Наразі, умовами договору страхування, а
саме розділом 6, передбачено вичерпний
чіткий перелік підстав припинення
договору страхування.

Положеннями пункту 6.2. унормовано, що
договір, в частині приймання
страховиком повідомлень про настання
страхової події, припиняє дію по
закінченню місячного терміну, що
числиться з дати закінчення кредитного
договору, умовами якого у свою чергу
передбачено, що кредитний договір діє
до повного виконання позичальника
зобов'язань за ним (п. 10.1. кредитного
договору).

Положеннями статті 9 Закону України
"Про страхування" визначено, що
страхова сума - грошова сума, у межах
якої страховик відповідно до умов
страхування зобов'язаний провести
виплату при настанні страхового
випадку. Страхова виплата - грошова
сума, яка виплачується страховиком
відповідно до умов договору
страхування при настанні страхового
випадку. Розмір страхової суми та (або)
розміри страхових виплат визначаються
за домовленістю між страховиком та
страхувальником під час укладання
договору страхування або внесення змін
до договору страхування, або у
випадках, передбачених чинним
законодавством.

Також, суд вважає за необхідне
зауважити, що посилання боржника та
арбітражного керуючого на укладання
додаткових угод до кредитного договору
без згоди страховика не знаходить
свого документального підтвердження у
розумінні норм статті 33 ГПК України, до
того ж із матеріалів справи вбачається,
що зміни вносились і до договору
страхування, шляхом укладення
додаткових угод. Так, до матеріалів
справи заявником додано додаток №1д,
який складений на виконання вимог п.10.12.
правил страхування фінансових ризиків,
та з якого вбачається, що ЗАТ «АСК
«Рокада» надано погодження на внесення
в майбутньому будь-яких змін до умов
Кредитного договору № 105/07 від 21.12.2007
року.

Таким чином, з огляду на встановлені
вище факти, перевіривши розрахунки
розміру страхового відшкодування,
здійсненого пропорційно сумі
сплачених страхових платежів,
передбачених та погоджених умов
договору, суд визнає обґрунтованими та
такими, які підтверджено матеріалами
справи грошові вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю "
Центрінвествклад " до Закритого
акціонерного товариства "Акціонерна
страхова компанія "Рокада" на суму
страхового відшкодування за договором
№ВКР 150/07 про страхування фінансового
ризику від 24.12.2007 у розмірі 6 419 523,40 грн.,
тобто у межах страхової суми та у
розмірі прямих збитків.

Зважаючи на встановлені судом фактичні
обставини справи, Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Центрінвествклад» підлягає визнанню
кредитором боржника на суму 16468815,40грн.
з віднесенням до першої черги
задоволення, у відповідності до ч.1 ст. 31
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

В ході розгляду справи, судом, з
поданого ТОВ «Інтеграл-П» клопотання
про заміну учасників у справі про
банкрутство їх правонаступником,
встановлено, що Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Центрінвествклад» на підставі
Договору купівлі-продажу №10/22-07 від
25.07.2014 року передано Товариству з
обмеженою відповідальністю
«Інтеграл-П» право вимоги на отримання
страхового відшкодування до Закритого
акціонерного товариства «Акціонерна
страхова компанія «Рокада» на загальну
суму 16 468 815,40грн., що виникло на
підставі Договору №ВКР-083/04
добровільного страхування фінансових
ризиків інвестора в будівництво від
17.05.2004 року, Договору №ВКР 150/07
добровільного страхування фінансових
ризиків інвестора в будівництво від
24.12.2007 року.

Передача права вимоги на отримання
страхового відшкодування Продавцем і
прийняття його покупцем здійснюється
після повної оплати вартості вимоги, та
оформляється актом приймання-передачі,
що підписується сторонами (п.2.1)

Продаж права вимоги на отримання
страхового відшкодування вчиняється
за 2058,60грн.,з гарантійним внеском у
розмірі 205,86грн, який вподальшому
зараховується до ціни продажу права
вказаної вимоги.

Згідно Акту приймання-передачі пава
вимоги від 30.07.2014 року встановлено, що
свої зобов'язання ТОВ «Інтеграл-П» у
відповідності до Договору
купівлі-продажу №10/22-07 від 25.07.2014
виконало у повному обсязі, що також
підтверджується наявним у матеріалах
справи платіжним дорученням.

Зважаючи на укладення 25.07.2014 між ТОВ
«Центрінвествклад» та ТОВ «Інтеграл-П»
Договорукупівлі-продажу права вимоги
підприємства -банкрута на загальну
суму 16 468 815,40грн., суд вважає за
необхідне замінити Товраиство з
обмеженою відповідальністю
«Центрінвествклад» на Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Інтеграл-П» у зобов'язанні щодо
кредиторських вимог до боржника на
відступлену та визнану судом суму у
розмірі 16 468 815,40грн.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Світ-Інвест».

Заява Товариства з обмеженою
відповідальністю «Світ-Інвест» з
грошовими вимогами до боржника на суму
1 345 639,00грн. надійшла до суду 28.02.2014,
тобто в строк, передбачений ст.14 Закону
Укрїани «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

Як підставу звернення із грошовими
вимогами до боржника, ТОВ "Світ-Інвест"
зазначає факт настання страхового
випадку, передбаченого договором
добровільного страхування фінансових
ризиків інвестора в будівництві №
ВКР-52/08 від 17.06.2008 року.

Так, судом встановлено, що 17.06.2008 між
Акціонерною страховою компанією
«Рокада» (страховик) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Світ-Інвест» (страхувальник) укладено
Договір №ВКР 52/08 про страхування
фінансового ризику.

За умовами укладеного договору
страхування, а саме п. 1.1. договору,
страхувальник доручає, а страховик
бере на себе зобов'язання застрахувати
фінансовий ризик, що випливає з
договору про надання кредиту №21/08 від
19.02.2008, укладеного між АКБ «Київ» і
страхувальником.

Об'єктом страхування за цим договором є
законні майнові інтереси
страхувальника, пов'язані з ризиком
непогашення ним заборгованості за
кредитним договором у зв'язку із
непередбачуваною втратою
платоспроможності (п.1.2. договору
страхування).

За приписами п.1.3. страховим випадком,
при настанні якого страховик здійснює
виплату страхового відшкодування, є
відсутність у страхувальника коштів,
необхідних для повернення кредитору
суми виданого кредиту в строки,
визначені в кредитному договорі.

Умовами договору страхування
конкретний момент настання страхового
випадку чітко не визначений. Отже,
конкретний момент настання страхового
випадку сторонами у договорі
страхування не визначений, проте,
визначено, що при настанні події, яка є
страховим випадком, у відповідача
виникає обов'язок сплатити позивачу
страхове відшкодування.

За умовами кредитного договору №21/08
від 19.02.2008, кредитодавець надає
позичальнику кредит на поповнення
обігових коштів для здійснення
статутної діяльності на наступних
умовах: сума кредиту 5 241 506,00 грн., строк
користування з 19.02.2008 по 18.02.2009, розмір
плати за користування кредитом 17,5%
річних.

Пунктом 6.1. договору страхування
передбачено, що договір вступає в силу
з моменту отримання страховиком
страхового платежу і діє до закінчення
взаєморозрахунків в строки, визначені
цим договором.

Положеннями пункту 1.6. договору
страхування передбачено, що страховий
платіж за цим договором нарахований в
сумі 67 281,95 грн.

Як вбачається із наявних у матеріалах
справи доказів, а саме копії платіжного
доручення № 22 від 18.06.2008 на суму 67 281,95
грн., страхувальник здійснив страховий
платіж, а отже у розумінні положень
договору, останній є таким, що вступив в
силу.

У подальшому, у рішенні Господарського
суду міста Києва у справі №34/128 від
09.06.2010 встановлено, що заборгованість
за кредитним договором №21/08 від 19.02.2008
становить 6 353 510,23 грн.

Наведені факти в силу вимог ч.2 ст.35 ГПК
України мають преюдиціальне значення
та не підлягають повторному доведенню.

Так, судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено факт невиконання
позичальником умов кредитних
договорів щодо повернення кредиту та
сплати процентів за користування
кредитними коштами.

Суд вважає за необхідне зауважити, що
ТОВ «Світ-Інвест» звертався із заявою
про настання страхового випадку до ЗАТ
АСК «Рокада» шляхом направлення на
адресу боржника цінного листа від
25.02.2010, що підтверджується наявними у
матеріалах справи копіями опису
вкладення у цінний лист та фіскального
чеку на підтвердження оплати наданих
послуг відділення поштового зв'язку.

Доводи розпорядника майна та боржника,
щодо відсутності підстав визнання ТОВ
«Світ-Інвест» фактично зводяться лише
до доведення факту припинення договору
страхування у розумінні п.6.2. Договору
страхування.

Суд не погоджується з такими
твердженнями боржника та розпорядника
та вважає їх хибними з огляду на нижче
наведене.

За приписами статті 629 ЦК України,
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Статтею 526 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про
страхування" визначено, що добровільне
страхування - це страхування, яке
здійснюється на основі договору між
страхувальником і страховиком.
Загальні умови і порядок здійснення
добровільного страхування
визначаються правилами страхування, що
встановлюються страховиком самостійно
відповідно до вимог цього Закону.
Конкретні умови страхування
визначаються при укладенні договору
страхування відповідно до
законодавства.

За договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору (ст. 979 Цивільного кодексу
України).

Обов'язок страховика здійснити
страхову виплату у строк, встановлений
договором, у разі настання страхового
випадку унормований положеннями
статті 988 ЦК України.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу
України, страховик здійснює страхову
виплату відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта (аварійного сертифіката).

Частиною 16 статті 9 Закону України "Про
страхування", визначено, що страхове
відшкодування - це страхова виплата,
яка здійснюється страховиком у межах
страхової суми за договорами майнового
страхування і страхування
відповідальності при настанні
страхового випадку.

Страхове відшкодування не може
перевищувати розміру прямого збитку,
якого зазнав страхувальник. Непрямі
збитки вважаються застрахованими, якщо
це передбачено договором страхування.
У разі коли страхова сума становить
певну частку вартості застрахованого
предмета договору страхування,
страхове відшкодування виплачується у
такій же частці від визначених по
страховій події збитків, якщо інше не
передбачено умовами страхування (ч. 17
ст. 9 ЗУ "Про страхування").

Згідно приписів ст.20 Закону України
"Про страхування" страховик
зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

Так, за змістом договору страхування,
настання страхового випадку прямо
пов'язано із встановленням факту
відсутності коштів у страхувальника,
необхідних для повернення кредиту.

Під час розгляду справи, судом також
встановлено, що Господарським судом
Київської області у постанові №Б3/234-10
від 16.10.2012 Товариство з обмеженою
відповідальністю «Світ-Інвест»
визнано бакрутом.

Наявними у матеріалах справи доказами
підтверджується факт надіслання
страховику заяви про настання
страхового випадку, що є правовою
підставою стверджувати про виникнення
у ЗАТ АСК «Рокада» обов'язку виплати
страхового відшкодування.

Страховик, у разі настання страхового
випадку, відповідно до положень
чинного законодавства та умов договору
страхування зобов'язаний виплатити
страхове відшкодування, а інші умови
договору є підставою для відмови лише в
тому разі, якщо таке порушення положень
договору страхувальником перешкодило
страховику переконатися, що ця подія є
страховим випадком.

Наразі, умовами договору страхування, а
саме розділом 6, передбачено вичерпний
чіткий перелік підстав припинення
договору страхування.

Положеннями пункту 6.2. унормовано, що
договір, в частині приймання
страховиком повідомлень про настання
страхової події, припиняє дію по
закінченню місячного терміну, що
числиться з дати закінчення кредитного
договору, умовами якого у свою чергу
передбачено, що кредитний договір діє
до повного виконання позичальника
зобов'язань за ним (п. 10.1. кредитного
договору).

Положеннями статті 9 Закону України
"Про страхування" визначено, що
страхова сума - грошова сума, у межах
якої страховик відповідно до умов
страхування зобов'язаний провести
виплату при настанні страхового
випадку. Страхова виплата - грошова
сума, яка виплачується страховиком
відповідно до умов договору
страхування при настанні страхового
випадку. Розмір страхової суми та (або)
розміри страхових виплат визначаються
за домовленістю між страховиком та
страхувальником під час укладання
договору страхування або внесення змін
до договору страхування, або у
випадках, передбачених чинним
законодавством.

Також, суд вважає за необхідне
зауважити, що посилання боржника та
арбітражного керуючого на укладання
додаткових угод до кредитного договору
без згоди страховика не знаходить
свого документального підтвердження у
розумінні норм статті 33 ГПК України, до
того ж із матеріалів справи вбачається,
що зміни вносились і до договору
страхування, шляхом укладення
додаткових угод. Так, до матеріалів
справи заявником додано додаток №1д,
який складений на виконання вимог п.10.12.
правил страхування фінансових ризиків,
та з якого вбачається, що ЗАТ «АСК
«Рокада» надано погодження на внесення
в майбутньому будь-яких змін до умов
Кредитного договору № 21/08 від 19.02.2008
року.

Таким чином, з огляду на встановлені
вище факти, перевіривши розрахунки
розміру страхового відшкодування, суд
визнає обґрунтованими та такими, які
підтверджено матеріалами справи
грошові вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Світ-Інвест" до
Закритого акціонерного товариства
"Акціонерна страхова компанія "Рокада"
на суму страхового відшкодування за
договором №ВКР 52/08 про страхування
фінансового ризику від 17.06.2008 у розмірі
1 345 639,00 грн., тобто у межах страхової
суми та у розмірі прямих збитків.

Зважаючи на встановлені судом фактичні
обставини справи, Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Світ-Інвест» підлягає визнанню
кредитором боржника на суму 16468815,40грн.
з віднесенням до першої черги
задоволення, у відповідності до ч.1 ст. 31
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

Поряд з вищеописаною заборгованістю,
до реєстру вимог кредиторів також
підлягають включенню витрати заявника
за подання заяви про порушення справи
про банкрутство у розмірі 1147,00грн.-
перша черга.

Отже, загальна сума, яка підлягає
включенню до реєстру вимог кредиторів
боржника становить 1 346 786,00грн.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Систем-Інвест»

Заява Товариства з обмеженою
відповідальністю «Систем-Інвест» з
грошовими вимогами до боржника на суму
21 643449,06грн. надійшла до суду 28.02.2014,
тобто в строк, передбачений ст.14 Закону
Укрїани «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

Як на підставу звернення з грошовими
вимогами до боржника, ТОВ
"Систем-Інвест" зазначає факт настання
страхового випадку, передбаченого
договором добровільного страхування
фінансових ризиків інвестора у
будівництво № ВКР-143/03від 24.12.2003,
договором добровільного страхування
фінансових №ІНВ-020/05 від 18.08.2005 та
договором добровільного страхування
фінансових ризиків інвестора у
будівництво № ВКР-151/07 від 24.12.2007 року.

Судом встановлено, що 10.06.2005 року між
ЗАТ "АСК "Рокада" і ТОВ "Систем-Інвест"
укладено договір добровільного
страхування фінансового ризику
інвестора у будівництва № ВКР-143/03 від
24.12.2003 та договір добровільного
страхування фінансових №ІНВ-020/05 від
18.08.2005 на ідентичних умовах.

За умовами п. 2.1. договору страхування
предметом цього договору є добровільне
страхування фінансового ризику
зазнання Страхувальником (ТОВ "
Систем-Інвест ") збитків за
результатами інвестиційної діяльності
згідно Інвестиційного договору № 1 від
23.12.2003, укладеного між "Організацією"
(ТОВ "Київвисотбуд") та "Інвестором" (ТОВ
"Систем-Інвест") щодо будівництва
об'єкту - житлового будинку з вбудовано
- прибудованими приміщеннями за
адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька,
2-20, внаслідок настання страхового
випадку, внаслідок чого Страховик (ЗАТ
"АСК "Рокада") зобов'язується
відшкодувати Страхувальнику означені
збитки у встановлених Договором межах
і порядку, а Страхувальник - сплатити
Страховику страхову премію.

Згідно п. 3.1. договору страхування № ВКР
143/03 від 21.12.2003 страховим випадком є
неотримання на дату закінчення терміну
очікування Результату інвестування,
внаслідок настання принаймні однієї з
наведених у даному пункті Договору
страхових подій, зокрема, договором
визначено, що такими страховими
подіями є: - неприйняття у
встановленому порядку об'єкту
дольового будівництва в експлуатацію з
неусувних причин технологічного
характеру, зумовлених невиконанням
"Організацією" (ТОВ "Київвисотбуд")
своїх зобов'язань за Інвестиційним
договором № 1 від 23.12.2003 (п.п. 3.1.2
Договору); відмова "Організації" від
виконання своїх зобов'язань за
Інвестиційним договором № 1 від 23.12.2003
(п.п. 3.1.3 Договору); - випадкова загибель
або пошкодження об'єкту інвестування
викликані протиправними діями третіх
осіб, стихійних лихом, аварією, пожежею,
ударом блискавки тощо.

Положеннями пункту 8.1. договору
страхування визначено, що договір
вступає в силу з моменту отримання
страховиком страхового платежу і діє
до закінчення взаєморозрахунків в
строки, визначені цим договором.

Так, на виконання умов договору щодо
внесення страхового платежу, а саме п.
3.13. договору страхування ТОВ
«Систем-Інвест» платіжним дорученням
№208 від 25.12.2003 перерахувало грошові
кошти у розмірі 800 000, 00 грн., як
страховий платіж що свідчить про вступ
у силу договору страхування.

Датою можливого настання страхового
випадку за ризиком передбаченим п.п. 3.1.2
вважається визначена Інвестиційним
договором № 1 від 23.12.2003 дата реєстрації
акту про приймання відповідною
державною комісією закінченого об'єкту
дольового будівництва в експлуатацію
згідно з діючими законами, нормами,
правилами (п.п. 3.2.2 Договору
страхування).

Датою можливого настання страхового
випадку за ризиком передбаченим п.п. 3.1.3
вважається дата набрання законної сили
рішення господарського суду щодо
відшкодування "Організацією" (ТОВ
"Київвисотбуд") збитків, понесених
Страхувальником (ТОВ " Систем-Інвест") в
результаті відмови від виконання
зобов'язань (п.п. 3.2.3 Договору
страхування).

На ідентичних умовах, 18.08.2005 між ЗАТ "АСК
"Рокада" і ТОВ "Систем-Інвест" укладено
Договір добровільного страхування
фінансових ризиків інвестора в
будівництві № ІНВ - 020/05.

За умовами п. 2.1. договору страхування
предметом цього договору є добровільне
страхування фінансового ризику
зазнання Страхувальником (ТОВ "
Систем-Інвест ") збитків за
результатами інвестиційної діяльності
згідно Інвестиційного договору № 6 від
10.08.2005, укладеного між "Організацією"
(ТОВ "Київвисотбуд") та "Інвестором" (ТОВ
" Систем-Інвест ") щодо будівництва
об'єкту - житлового будинку з вбудовано
- прибудованими приміщеннями за
адресою: м. Київ, вул. Сім'ї Сосіних, 4а,
внаслідок настання страхового випадку,
внаслідок чого Страховик (ЗАТ "АСК
"Рокада") зобов'язується відшкодувати
Страхувальнику означені збитки у
встановлених Договором межах і
порядку, а Страхувальник - сплатити
Страховику страхову премію.

Так, на виконання умов вказаного
договору страхування від 18.08.2005 щодо
внесення страхового платежу, а саме п.
3.13. договору страхування, ТОВ
«Систем-Інвест».

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що житловий
будинок за адресою: м. Київ, вул. Сім'ї
Сосіних, 4-а (за інвестиційним договором
№6) та м. Київ, вул. Старонаводницька, 2-20
(за інвестиційним договором № 1) в
експлуатацію не приймався.

У подальшому, ухвалою Господарського
суду Київської області від 31.07.2012 у
справі №Б13/058-08/3 задоволено вимоги
кредитора - ТОВ «Систем-Інвест» щодо
розміру збитків розміром 12 401 138,07 грн.,
які є реальними збитками за
інвестиційним договором №1 та 10 000 000,00
грн. за інвестиційним договором №6,
документально підтвердженими, у
зв'язку із невиконанням ТОВ
«Київвисотбуд» своїх зобов'язань за
інвестиційним договором.

Наведені факти в силу вимог ч.2 ст.35 ГПК
України мають преюдиціальне значення
та не підлягають повторному доведенню.

07.08.2012 ТОВ «Систем-Інвест», із
додержанням умов пункту 8.2. договору
страхування, направило до ЗАТ «АСК
«Рокада» заяву про настання страхового
випадку, передбаченого п. 3.1.3 та 3.2.3
договору страхування. Вказаний факт
підтверджується наявними у матеріалах
справи листом опису вкладення у цінний
лист та фіскального чеку про оплату
наданих послуг поштового зв'язку, які
датуються 07.08.2012 року.

За приписами статті 629 ЦК України,
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Статтею 526 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про
страхування" визначено, що добровільне
страхування - це страхування, яке
здійснюється на основі договору між
страхувальником і страховиком.
Загальні умови і порядок здійснення
добровільного страхування
визначаються правилами страхування, що
встановлюються страховиком самостійно
відповідно до вимог цього Закону.
Конкретні умови страхування
визначаються при укладенні договору
страхування відповідно до
законодавства.

За договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору (ст. 979 Цивільного кодексу
України).

Обов'язок страховика здійснити
страхову виплату у строк, встановлений
договором, у разі настання страхового
випадку унормований положеннями
статті 988 ЦК України.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу
України, страховик здійснює страхову
виплату відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта (аварійного сертифіката).

Частиною 16 статті 9 Закону України "Про
страхування", визначено, що страхове
відшкодування - це страхова виплата,
яка здійснюється страховиком у межах
страхової суми за договорами майнового
страхування і страхування
відповідальності при настанні
страхового випадку.

Страхове відшкодування не може
перевищувати розміру прямого збитку,
якого зазнав страхувальник. Непрямі
збитки вважаються застрахованими, якщо
це передбачено договором страхування.
У разі коли страхова сума становить
певну частку вартості застрахованого
предмета договору страхування,
страхове відшкодування виплачується у
такій же частці від визначених по
страховій події збитків, якщо інше не
передбачено умовами страхування (ч. 17
ст. 9 ЗУ "Про страхування ").

Згідно приписів ст.20 Закону України
"Про страхування" страховик
зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

З системного аналізу вищевикладених
норм законодавства, враховуючи
положення умов договору страхування,
суд дійшов висновку, про виникнення
обов'язку у ЗАТ «АСК «Рокада» щодо
виплати страхового відшкодування ТОВ
«Систем-Інвест» у зв'язку із настанням
страхового випадку.

При цьому, у межах нового розгляду,
судом враховано вказівки Вищого
господарського суду України, які
зумовили скерування справи на новий
розгляд, та встановлено, що договори
страхування вступили в силу, оскільки
страхувальником внесено страховий
платіж вчасно та у встановленому
договором розмірі. Вказаний договір
страхування не є припиненим, оскільки
умови припинення мають відсилочний
характер до умов інвестиційного
договору, якими у свою чергу чітко
встановлено подію з якою слід
пов'язувати факт виконання ТОВ
"Київвисотбуд" зобов'язань за
інвестиційними договорами, тобто
отриманням результату інвестування -
введення його в експлуатацію. Як
встановлено судом вище, об'єкти
будівництва в експлуатацію не введені,
правовідносини за інвестиційним
договором не були припинені з вказаної
підстави, а тому і відсутні підстави
стверджувати про припинення договору
страхування.

Здійснивши математичний перерахунок
розміру страхового відшкодування, суд
визнає вимоги ТОВ «Систем-Інвест» у
розмірі 9 897 795,00 грн.(за договором
страхування № ВКР-143/03 від 24.12.2003) та у
розмірі 5 265 000,00 грн. (за договором
страхування №ІНВ-020/05 від 18.08.2005)
обґрунтованими та документально
доведеними.

Одночасно, суд не погоджується із
доводами розпорядника майна та
боржника щодо відмови у визнанні
кредитором ТОВ «Систем-Інвест»,
оскільки такі твердження ґрунтуються
на припущеннях припинення дії договору
страхування, які зводяться до умисного
ухилення від виплати страхового
відшкодування з огляду на таке.

Так, розпорядник майна та боржник
стверджують, що за умовами
інвестиційних договорів датою
закінчення будівництва об'єкту
інвестування і прийняття його в
експлуатацію є ІІ квартал 2006 року
(інвестиційний договір №1) та ІІ
квартал 2007 року (інвестиційний договір
№6), дійшов висновку, що Страхувальник
(ТОВ "Систем-Інвест") у зв'язку із
неотриманням результату інвестування,
за умовами договору страхування
повинен був направити Страховику
(боржнику) повідомлення про настання
страхової події у строк передбачений
умовами договорів інвестування, проте,
ТОВ " Систем-Інвест " не надано доказів
направлення боржнику повідомлення про
настання страхової події у строк,
визначений договором, у зв'язку з чим на
підставі п. 8.2. договору страхування
такий договір припинив свою дію у липні
2006 року та у липні 2007 року відповідно.

При цьому, останні зазначають, що строк
закінчення будівництва і введення в
експлуатацію об'єкта є строком
виконання ТОВ "Київвисотбуд"
зобов'язань за інвестиційними
договорами, а отже, отриманням ТОВ
"Систем-Інвест" результату
інвестування, яким за умовами договору
являється саме закінчення будівництва
об'єкту інвестування і введення його в
експлуатацію.

Так, ТОВ "Київвисотбуд" у строк,
визначений п. 1.4. інвестиційних
договорів, не закінчив будівництво
об'єктів інвестування, не здійснив дії
по введенню їх в експлуатацію у зв'язку
із чим і не отримано Акт про прийняття
об'єкту в експлуатацію, і як наслідок
призвело до настання страхової події,
визначеної п. 3.1.2. договору страхування.

Суд зазначає, що згідно абз. 3 п. 2.13
Положення про порядок приймання в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів у м. Києві, затвердженого
розпорядженням представника
Президента України у Київській міській
державній адміністрації від 01.03.1993 № 249,
датою введення об'єкту в експлуатацію є
дата підписання акту державною
комісією.

За умовами п. 8.2. договору страхування
цей договір, в частині приймання
Страховиком (боржником) повідомлень
про настання страхової події, припиняє
дію по закінченню місячного терміну, що
минув після визначеної в інвестиційних
договорах дати реєстрації Акту про
приймання закінченого об'єкту в
органах держархбудконтролю в порядку,
передбаченому діючим законодавством.

Відповідно до умов ч. 1 ст. 628 ЦК України
зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Таким чином, боржник та розпорядник
майна помилково ототожнюють поняття
«закінчення будівництва» та «введення
в експлуатацію», що призвело до хибного
висновку про настання страхового
випадку у червні 2006 року та червні 2007
року відповідно.

До того ж, суд наголошує на тому, що ТОВ
«Систем-Інвест» звертаючись із заявою
про настання страхового випадку до
боржника, а у подальшому із заявою про
визнання кредиторських вимог,
посилається на положення п. 3.1.3 та 3.2.3
договору страхування, як умов що
передбачають страховий випадок, у той
час як боржник та розпорядник майна
заперечують з інших підстав.

Надалі, судом встановлено, що 24.12.2007 між
Акціонерною страховою компанією
«Рокада» (страховик) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Систем-Інвест» (страхувальник)
укладено Договір №ВКР 151/07 про
страхування фінансового ризику.

За умовами укладеного договору
страхування, а саме п. 1.1. договору,
страхувальник доручає, а страховик
бере на себе зобов'язання застрахувати
фінансовий ризик, що випливає з
договору про надання кредиту №106/07 від
21.12.2007, укладеного між АКБ «Київ» і
страхувальником.

Об'єктом страхування за цим договором є
законні майнові інтереси
страхувальника, пов'язані з ризиком
непогашення ним заборгованості за
кредитним договором у зв'язку із
непередбачуваною втратою
платоспроможності (п.1.2. договору
страхування).

За приписами п.1.3. страховим випадком,
при настанні якого страховик здійснює
виплату страхового відшкодування, є
відсутність у страхувальника коштів,
необхідних для повернення кредитору
суми виданого кредиту в строки,
визначені в кредитному договорі.

Умовами договору страхування
конкретний момент настання страхового
випадку чітко не визначений. Отже,
конкретний момент настання страхового
випадку сторонами у договорі
страхування не визначений, проте,
визначено, що при настанні події, яка є
страховим випадком, у відповідача
виникає обов'язок сплатити позивачу
страхове відшкодування.

За умовами кредитного договору №106/07
від 21.12.2007, кредитодавець надає
позичальнику кредит на поповнення
обігових коштів для здійснення
статутної діяльності на наступних
умовах: сума кредиту 32 242 060,60 грн.,
строк користування з 21.12.2007 по 19.12.2009 (у
редакції додаткової угоди №4 від 21.01.2009
року), розмір плати за користування
кредитом 17,5% річних.

Пунктом 6.1. договору страхування
передбачено, що договір вступає в силу
з моменту отримання страховиком
страхового платежу і діє до закінчення
взаєморозрахунків в строки, визначені
цим договором.

Положеннями пункту 1.6. договору
страхування передбачено, що страховий
платіж за цим договором нарахований в
сумі 161 210,30 грн. та страхова сума
відповідно 32 242 060,60 грн. (у редакції
додаткової угоди №1 від 04.01.2008 до
договору страхування №ВКР150/07).

Як вбачається із наявних у матеріалах
справи доказів, а саме копії платіжних
доручень, страхувальник здійснив
страховий платіж, а отже у розумінні
положень договору, останній є таким, що
вступив в силу.

У подальшому, заборгованість ТОВ
«Систем-Інвест» за договором №105/07 від
24.12.2007 становить 43 993 071,66 грн., що
встановлено у рішення Господарського
суду міста Києва у справі №10/181 від
27.09.2010 року.

Наведені факти в силу вимог ч.2 ст.35 ГПК
України мають преюдиціальне значення
та не підлягають повторному доведенню.

Так, судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено факт невиконання
позичальником умов кредитних
договорів щодо повернення кредиту та
сплати процентів за користування
кредитними коштами.

Суд вважає за необхідне зауважити, що
ТОВ «Систем-Інвест» звертався із
заявою про настання страхового випадку
до ЗАТ АСК «Рокада» шляхом направлення
на адресу боржника цінного листа від
05.01.2010, що підтверджується наявними у
матеріалах справи копіями опису
вкладення у цінний лист та фіскального
чеку на підтвердження оплати наданих
послуг відділення поштового зв'язку.

Доводи розпорядника майна та боржника,
щодо відсутності підстав визнання ТОВ
«Систем-Інвест» фактично зводяться
лише до доведення факту припинення
договору страхування у розумінні п.6.2.
Договору страхування.

Суд не погоджується з такими
твердженнями боржника та розпорядника
та вважає їх хибними з огляду на нижче
наведене.

За приписами статті 629 ЦК України,
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Статтею 526 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про
страхування" визначено, що добровільне
страхування - це страхування, яке
здійснюється на основі договору між
страхувальником і страховиком.
Загальні умови і порядок здійснення
добровільного страхування
визначаються правилами страхування, що
встановлюються страховиком самостійно
відповідно до вимог цього Закону.
Конкретні умови страхування
визначаються при укладенні договору
страхування відповідно до
законодавства.

За договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору (ст. 979 Цивільного кодексу
України).

Обов'язок страховика здійснити
страхову виплату у строк, встановлений
договором, у разі настання страхового
випадку унормований положеннями
статті 988 ЦК України.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу
України, страховик здійснює страхову
виплату відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта (аварійного сертифіката).

Частиною 16 статті 9 Закону України "Про
страхування", визначено, що страхове
відшкодування - це страхова виплата,
яка здійснюється страховиком у межах
страхової суми за договорами майнового
страхування і страхування
відповідальності при настанні
страхового випадку.

Страхове відшкодування не може
перевищувати розміру прямого збитку,
якого зазнав страхувальник. Непрямі
збитки вважаються застрахованими, якщо
це передбачено договором страхування.
У разі коли страхова сума становить
певну частку вартості застрахованого
предмета договору страхування,
страхове відшкодування виплачується у
такій же частці від визначених по
страховій події збитків, якщо інше не
передбачено умовами страхування (ч. 17
ст. 9 ЗУ "Про страхування").

Згідно приписів ст.20 Закону України
"Про страхування" страховик
зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

Так, за змістом договору страхування,
настання страхового випадку прямо
пов'язано із встановленням факту
відсутності коштів у страхувальника,
необхідних для повернення кредиту.

Наявними у матеріалах справи доказами
підтверджується факт надіслання
страховику заяви про настання
страхового випадку, що є правовою
підставою стверджувати про виникнення
у ЗАТ АСК «Рокада» обов'язку виплати
страхового відшкодування.

Страховик, у разі настання страхового
випадку, відповідно до положень
чинного законодавства та умов договору
страхування зобов'язаний виплатити
страхове відшкодування, а інші умови
договору є підставою для відмови лише в
тому разі, якщо таке порушення положень
договору страхувальником перешкодило
страховику переконатися, що ця подія є
страховим випадком.

Наразі, умовами договору страхування, а
саме розділом 6, передбачено вичерпний
чіткий перелік підстав припинення
договору страхування.

Положеннями пункту 6.2. унормовано, що
договір, в частині приймання
страховиком повідомлень про настання
страхової події, припиняє дію по
закінченню місячного терміну, що
числиться з дати закінчення кредитного
договору, умовами якого у свою чергу
передбачено, що кредитний договір діє
до повного виконання позичальника
зобов'язань за ним (п. 10.1. кредитного
договору).

Положеннями статті 9 Закону України
"Про страхування" визначено, що
страхова сума - грошова сума, у межах
якої страховик відповідно до умов
страхування зобов'язаний провести
виплату при настанні страхового
випадку. Страхова виплата - грошова
сума, яка виплачується страховиком
відповідно до умов договору
страхування при настанні страхового
випадку. Розмір страхової суми та (або)
розміри страхових виплат визначаються
за домовленістю між страховиком та
страхувальником під час укладання
договору страхування або внесення змін
до договору страхування, або у
випадках, передбачених чинним
законодавством.

Також, суд вважає за необхідне
зауважити, що посилання боржника та
арбітражного керуючого на укладання
додаткових угод до кредитного договору
без згоди страховика не знаходить
свого документального підтвердження у
розумінні норм статті 33 ГПК України, до
того ж із матеріалів справи вбачається,
що зміни вносились і до договору
страхування, шляхом укладення
додаткових угод. Так, до матеріалів
справи заявником додано додаток №1д,
який складений на виконання вимог п.10.12.
правил страхування фінансових ризиків,
та з якого вбачається, що ЗАТ «АСК
«Рокада» надано погодження на внесення
в майбутньому будь-яких змін до умов
Кредитного договору № 106/07 від 21.12.2007
року.

Таким чином, з огляду на встановлені
вище факти, перевіривши розрахунки
розміру страхового відшкодування, суд
визнає обґрунтованими та такими, які
підтверджено матеріалами справи
грошові вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю " Систем-Інвест " до
Закритого акціонерного товариства
"Акціонерна страхова компанія "Рокада"
на суму страхового відшкодування за
договором №ВКР 151/07 про страхування
фінансового ризику від 24.12.2007 у розмірі
6 480 654,06 грн. тобто у межах страхової
суми та у розмірі прямих збитків.

Зважаючи на встановлені судом фактичні
обставини справи, Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Систем-Інвест» підлягає визнанню
кредитором боржника на суму 21 643
449,06грн. з віднесенням до першої черги
задоволення, у відповідності до ч.1 ст. 31
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

В ході розгляду справи, судом, з
поданого ТОВ «Інтеграл-П» клопотання
про заміну учасників у справі про
банкрутство їх правонаступником,
встановлено, що Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Систем-Інвест» на підставі Договору
купівлі-продажуправа вимоги
підприємства-банкрута №5/08-07 від 10.07.2014
року передано Товариству з обмеженою
відповідальністю «Інтеграл-П» право
вимоги на отримання страхового
відшкодування до Закритого
акціонерного товариства «Акціонерна
страхова компанія «Рокада» на загальну
суму 21 643 449,06грн., що виникло на
підставі Договору №ВКР-143/03
добровільного страхування фінансових
ризиків інвестора в будівництво від
24.12.2003 року, Договору №ІНВ-020/05
добровільного страхування фінансових
ризиків інвестора в будівництво від
18.08.2005 року, Договору №ВКР 151/07 про
страхування фінансового ризику від
24.12.2007 року.

Передача права вимоги на отримання
страхового відшкодування Продавцем і
прийняття його покупцем здійснюється
після повної оплати вартості вимоги, та
оформляється актом приймання-передачі,
що підписується сторонами (п.2.1)

Продаж права вимоги на отримання
страхового відшкодування вчиняється
за 2705,43грн.,з гарантійним внеском у
розмірі 270,54грн, який вподальшому
зараховується до ціни продажу права
вказаної вимоги.

Згідно Акту приймання-передачі пава
вимоги від 16.07.2014 року встановлено, що
свої зобов'язання ТОВ «Інтеграл-П» у
відповідності до Договору
купівлі-продажу №5/08-07 від 10.07.2014
виконало у повному обсязі, що також
підтверджується наявним у матеріалах
справи платіжним дорученням.

Зважаючи на укладення 10.07.2014 між ТОВ
«Систем-Інвест» та ТОВ «Інтеграл-П»
Договору купівлі-продажу права вимоги
підприємства -банкрута на загальну
суму 21 643 449,06грн., суд вважає за
необхідне замінити Товраиство з
обмеженою відповідальністю
«Систем-Інвест» на Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Інтеграл-П» у зобов'язанні щодо
кредиторських вимог до боржника на
відступлену та визнану судом суму у
розмірі 21 643 449,06грн.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Роммакс»

Заява Товариства з обмеженою
відповідальністю «Роммакс» з
грошовими вимогами до боржника на суму
11 751 027,00грн. надійшла до суду 28.02.2014,
тобто в строк, передбачений ст.14 Закону
Укрїани «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

Як на підставу звернення з грошовими
вимогами до боржника, ТОВ "Роммакс"
зазначає факт настання страхового
випадку, передбаченого договором
добровільного страхування фінансових
ризиків інвестора у будівництво
№ІНВ-002/05 від 09.02.2005, договором
добровільного страхування фінансових
інвестора у будівництво №ІНВ-039/05 від
19.09.2005 та договором добровільного
страхування фінансових ризиків №
ВКР-099/06 від 25.12.2006 року.

Судом встановлено, що 09.02.2005 року між
ЗАТ "АСК "Рокада" і ТОВ "Роммакс"
укладено договір добровільного
страхування фінансового ризику
інвестора у будівництва № ІНВ-002/05 від
09.02.2005 та договір добровільного
страхування фінансових №ІНВ-039/05 від
19.09.2005 на ідентичних умовах.

За умовами п. 2.1. договору страхування
предметом цього договору є добровільне
страхування фінансового ризику
зазнання Страхувальником (ТОВ
"Роммакс") збитків за результатами
інвестиційної діяльності згідно
Інвестиційного договору № 3 від 02.02.2005,
укладеного між "Організацією" (ТОВ
"Київвисотбуд") та "Інвестором" (ТОВ
"Роммакс") щодо будівництва об'єкту -
житлового будинку з вбудовано -
прибудованими приміщеннями за адресою:
м. Київ, вул. Сімї Сосіних, 4-а, внаслідок
настання страхового випадку, внаслідок
чого Страховик (ЗАТ "АСК "Рокада")
зобов'язується відшкодувати
Страхувальнику означені збитки у
встановлених Договором межах і
порядку, а Страхувальник - сплатити
Страховику страхову премію.

Згідно п. 3.1. договору страхування №
ІНВ002/05 від 09.02.2005 страховим випадком є
неотримання на дату закінчення терміну
очікування Результату інвестування,
внаслідок настання принаймні однієї з
наведених у даному пункті Договору
страхових подій, зокрема, договором
визначено, що такими страховими
подіями є: - неприйняття у
встановленому порядку об'єкту
дольового будівництва в експлуатацію з
неусувних причин технологічного
характеру, зумовлених невиконанням
"Організацією" (ТОВ "Київвисотбуд")
своїх зобов'язань за Інвестиційним
договором № 3 від 02.02.2005 (п.п. 3.1.2
Договору); відмова "Організації" від
виконання своїх зобов'язань за
Інвестиційним договором № 3 від 02.02.2005
(п.п. 3.1.3 Договору); - випадкова загибель
або пошкодження об'єкту інвестування
викликані протиправними діями третіх
осіб, стихійних лихом, аварією, пожежею,
ударом блискавки тощо.

Положеннями пункту 8.1. договору
страхування визначено, що договір
вступає в силу з моменту отримання
страховиком страхового платежу і діє
до закінчення взаєморозрахунків в
строки, визначені цим договором.

Так, на виконання умов договору щодо
внесення страхового платежу, а саме п.
3.13. договору страхування ТОВ «Роммакс»
(у редакції додаткової угоди № 1 від
09.11.2005) платіжними дорученням № 31 від
07.02.2006, платіжним дорученням № 140 від
07.04.2006, платіжним дорученням № 237 від
08.08.2005 та платіжним дорученням № 302 від
09.11.2005 перерахувало грошові кошти у
загальному розмірі 302 650,00 грн., як
страховий платіж що свідчить про вступ
у силу договору страхування.

Датою можливого настання страхового
випадку за ризиком передбаченим п.п. 3.1.2
вважається визначена Інвестиційним
договором № 3 від 02.02.2005 дата реєстрації
акту про приймання відповідною
державною комісією закінченого об'єкту
дольового будівництва в експлуатацію
згідно з діючими законами, нормами,
правилами (п.п. 3.2.2 Договору
страхування).

Датою можливого настання страхового
випадку за ризиком передбаченим п.п. 3.1.3
вважається дата набрання законної сили
рішення господарського суду щодо
відшкодування "Організацією" (ТОВ
"Київвисотбуд") збитків, понесених
Страхувальником (ТОВ " Роммакс") в
результаті відмови від виконання
зобов'язань (п.п. 3.2.3 Договору
страхування).

На ідентичних умовах, 19.09.2005 між ЗАТ "АСК
"Рокада" і ТОВ "Роммакс" укладено
Договір добровільного страхування
фінансових ризиків інвестора в
будівництві № ІНВ - 039/05.

За умовами п. 2.1. договору страхування
предметом цього договору є добровільне
страхування фінансового ризику
зазнання Страхувальником (ТОВ " Роммакс
") збитків за результатами
інвестиційної діяльності згідно
Інвестиційного договору № 8 від 16.09.2005,
укладеного між "Організацією" (ТОВ
"Київвисотбуд") та "Інвестором" (ТОВ "
Роммакс ") щодо будівництва об'єкту -
житлового будинку з вбудовано -
прибудованими приміщеннями за адресою:
м. Київ, вул. Сім'ї Сосіних, 4а, внаслідок
настання страхового випадку, внаслідок
чого Страховик (ЗАТ "АСК "Рокада")
зобов'язується відшкодувати
Страхувальнику означені збитки у
встановлених Договором межах і
порядку, а Страхувальник - сплатити
Страховику страхову премію.

Так, на виконання умов вказаного
договору страхування від 19.09.2005 щодо
внесення страхового платежу, а саме п.
3.13. договору страхування, ТОВ «Роммакс»
здійснило перерахування грошових
коштів у розмірі 79 500,00 грн.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що житловий
будинок за адресою: м. Київ, вул. Сім'ї
Сосіних, 4-а (за інвестиційним договором
№3 та № 8) в експлуатацію не приймався.

У подальшому, ухвалою Господарського
суду Київської області від 31.07.2012 у
справі №Б13/058-08/3 задоволено вимоги
кредитора - ТОВ «Роммакс» щодо розміру
збитків розміром 3 630 000,00 грн., які є
реальними збитками за інвестиційним
договором №3 та 2 650 000,00 грн. за
інвестиційним договором №8,
документально підтвердженими, у
зв'язку із невиконанням ТОВ
«Київвисотбуд» своїх зобов'язань за
інвестиційним договором.

Наведені факти в силу вимог ч.2 ст.35 ГПК
України мають преюдиціальне значення
та не підлягають повторному доведенню.

07.08.2012 ТОВ «Роммакс», із додержанням
умов пункту 8.2. договору страхування,
направило до ЗАТ «АСК «Рокада» заяву
про настання страхового випадку,
передбаченого п. 3.1.3 та 3.2.3 договору
страхування. Вказаний факт
підтверджується наявними у матеріалах
справи листом опису вкладення у цінний
лист та фіскального чеку про оплату
наданих послуг поштового зв'язку, які
датуються 07.08.2012 року.

За приписами статті 629 ЦК України,
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Статтею 526 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про
страхування" визначено, що добровільне
страхування - це страхування, яке
здійснюється на основі договору між
страхувальником і страховиком.
Загальні умови і порядок здійснення
добровільного страхування
визначаються правилами страхування, що
встановлюються страховиком самостійно
відповідно до вимог цього Закону.
Конкретні умови страхування
визначаються при укладенні договору
страхування відповідно до
законодавства.

За договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору (ст. 979 Цивільного кодексу
України).

Обов'язок страховика здійснити
страхову виплату у строк, встановлений
договором, у разі настання страхового
випадку унормований положеннями
статті 988 ЦК України.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу
України, страховик здійснює страхову
виплату відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта (аварійного сертифіката).

Частиною 16 статті 9 Закону України "Про
страхування", визначено, що страхове
відшкодування - це страхова виплата,
яка здійснюється страховиком у межах
страхової суми за договорами майнового
страхування і страхування
відповідальності при настанні
страхового випадку.

Страхове відшкодування не може
перевищувати розміру прямого збитку,
якого зазнав страхувальник. Непрямі
збитки вважаються застрахованими, якщо
це передбачено договором страхування.
У разі коли страхова сума становить
певну частку вартості застрахованого
предмета договору страхування,
страхове відшкодування виплачується у
такій же частці від визначених по
страховій події збитків, якщо інше не
передбачено умовами страхування (ч. 17
ст. 9 ЗУ "Про страхування ").

Згідно приписів ст.20 Закону України
"Про страхування" страховик
зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

З системного аналізу вищевикладених
норм законодавства, враховуючи
положення умов договору страхування,
суд дійшов висновку, про виникнення
обов'язку у ЗАТ «АСК «Рокада» щодо
виплати страхового відшкодування ТОВ
«Роммакс» у зв'язку із настанням
страхового випадку.

При цьому, у межах нового розгляду,
судом враховано вказівки Вищого
господарського суду України, які
зумовили скерування справи на новий
розгляд, та встановлено, що договори
страхування вступили в силу, оскільки
страхувальником внесено страховий
платіж вчасно та у встановленому
договором розмірі. Вказаний договір
страхування не є припиненим, оскільки
умови припинення мають відсилочний
характер до умов інвестиційного
договору, якими у свою чергу чітко
встановлено подію з якою слід
пов'язувати факт виконання ТОВ
"Київвисотбуд" зобов'язань за
інвестиційними договорами, тобто
отриманням результату інвестування -
введення його в експлуатацію. Як
встановлено судом вище, об'єкти
будівництва в експлуатацію не введені,
правовідносини за інвестиційним
договором не були припинені з вказаної
підстави, а тому і відсутні підстави
стверджувати про припинення договору
страхування.

Здійснивши математичний перерахунок
розміру страхового відшкодування, суд
визнає вимоги ТОВ «Роммакс» у розмірі 3
267 000,00 грн.(за договором страхування №
ІНВ-002/05 від 09.02.2005) та у розмірі 2 385 000,00
грн. (за договором страхування №ІНВ-039/05
від 19.09.2005) обґрунтованими та
документально доведеними.

Одночасно, суд не погоджується із
доводами розпорядника майна та
боржника щодо відмови у визнанні
кредитором ТОВ «Роммакс», оскільки
такі твердження ґрунтуються на
припущеннях припинення дії договору
страхування, які зводяться до умисного
ухилення від виплати страхового
відшкодування з огляду на таке.

Так, розпорядник майна та боржник
стверджують, що за умовами
інвестиційних договорів датою
закінчення будівництва об'єкту
інвестування і прийняття його в
експлуатацію є ІІ квартал 2007 року
(інвестиційний договір №3) та ІІ
квартал 2007 року (інвестиційний договір
№8), дійшов висновку, що Страхувальник
(ТОВ "Роммакс") у зв'язку із неотриманням
результату інвестування, за умовами
договору страхування повинен був
направити Страховику (боржнику)
повідомлення про настання страхової
події у строк передбачений умовами
договорів інвестування, проте, ТОВ "
Роммакс " не надано доказів направлення
боржнику повідомлення про настання
страхової події у строк, визначений
договором, у зв'язку з чим на підставі п.
8.2. договору страхування такий договір
припинив свою дію у липні 2007 року та у
липні 2007 року відповідно.

При цьому, останні зазначають, що строк
закінчення будівництва і введення в
експлуатацію об'єкта є строком
виконання ТОВ "Київвисотбуд"
зобов'язань за інвестиційними
договорами, а отже, отриманням ТОВ
"Роммакс" результату інвестування, яким
за умовами договору являється саме
закінчення будівництва об'єкту
інвестування і введення його в
експлуатацію.

Так, ТОВ "Київвисотбуд" у строк,
визначений п. 1.4. інвестиційних
договорів, не закінчив будівництво
об'єктів інвестування, не здійснив дії
по введенню їх в експлуатацію у зв'язку
із чим і не отримано Акт про прийняття
об'єкту в експлуатацію, і як наслідок
призвело до настання страхової події,
визначеної п. 3.1.2. договору страхування.

Суд зазначає, що згідно абз. 3 п. 2.13
Положення про порядок приймання в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів у м. Києві, затвердженого
розпорядженням представника
Президента України у Київській міській
державній адміністрації від 01.03.1993 № 249,
датою введення об'єкту в експлуатацію є
дата підписання акту державною
комісією.

За умовами п. 8.2. договору страхування
цей договір, в частині приймання
Страховиком (боржником) повідомлень
про настання страхової події, припиняє
дію по закінченню місячного терміну, що
минув після визначеної в інвестиційних
договорах дати реєстрації Акту про
приймання закінченого об'єкту в
органах держархбудконтролю в порядку,
передбаченому діючим законодавством.

Відповідно до умов ч. 1 ст. 628 ЦК України
зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Таким чином, боржник та розпорядник
майна помилково ототожнюють поняття
«закінчення будівництва» та «введення
в експлуатацію», що призвело до хибного
висновку про настання страхового
випадку у червні 2007 року та червні 2007
року відповідно.

До того ж, суд наголошує на тому, що ТОВ
«Роммакс» звертаючись із заявою про
настання страхового випадку до
боржника, а у подальшому із заявою про
визнання кредиторських вимог,
посилається на положення п. 3.1.3 та 3.2.3
договору страхування, як умов що
передбачають страховий випадок, у той
час як боржник та розпорядник майна
заперечують з інших підстав.

Надалі, судом встановлено, що 25.12.2006 між
Акціонерною страховою компанією
«Рокада» (страховик) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Роммакс»
(страхувальник) укладено Договір
№ВКР-099/06 про страхування фінансового
ризику.

За умовами укладеного договору
страхування, а саме п. 1.1. договору,
страхувальник доручає, а страховик
бере на себе зобов'язання застрахувати
фінансовий ризик, що випливає з
договору про надання кредиту №166/06 від
25.12.2006, укладеного між АКБ «Київ» і
страхувальником.

Об'єктом страхування за цим договором є
законні майнові інтереси
страхувальника, пов'язані з ризиком
непогашення ним заборгованості за
кредитним договором у зв'язку із
непередбачуваною втратою
платоспроможності (п.1.2. договору
страхування).

За приписами п.1.3. страховим випадком,
при настанні якого страховик здійснює
виплату страхового відшкодування, є
відсутність у страхувальника коштів,
необхідних для повернення кредитору
суми виданого кредиту в строки,
визначені в кредитному договорі.

Умовами договору страхування
конкретний момент настання страхового
випадку чітко не визначений. Отже,
конкретний момент настання страхового
випадку сторонами у договорі
страхування не визначений, проте,
визначено, що при настанні події, яка є
страховим випадком, у відповідача
виникає обов'язок сплатити позивачу
страхове відшкодування.

За умовами кредитного договору №166/06
від 25.12.2006, кредитодавець надає
позичальнику кредит на поповнення
обігових коштів для здійснення
статутної діяльності на наступних
умовах: сума кредиту 2 790 000,00 грн., строк
користування з 25.12.2006 по 24.12.2007, розмір
плати за користування кредитом 22%
річних.

Пунктом 6.1. договору страхування
передбачено, що договір вступає в силу
з моменту отримання страховиком
страхового платежу і діє до закінчення
взаєморозрахунків в строки, визначені
цим договором.

Положеннями пункту 1.6. договору
страхування передбачено, що страховий
платіж за цим договором нарахований в
сумі 183 980,00 грн. та страхова сума
відповідно 2 790 000,00 грн.

Як вбачається із наявних у матеріалах
справи доказів, а саме копії платіжних
доручень, страхувальник здійснив
страховий платіж, а отже у розумінні
положень договору, останній є таким, що
вступив в силу.

У подальшому, заборгованість ТОВ
«Роммакс» за договором №166/06 від 25.12.2006
становить 8 981 998,12 грн., що встановлено
у рішення Господарського суду міста
Києва, яке залишено без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду у справі №25/213 від
01.11.2010 року.

Наведені факти в силу вимог ч.2 ст.35 ГПК
України мають преюдиціальне значення
та не підлягають повторному доведенню.

Так, судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено факт невиконання
позичальником умов кредитних
договорів щодо повернення кредиту та
сплати процентів за користування
кредитними коштами.

Суд вважає за необхідне зауважити, що
ТОВ «Роммакс» звертався із заявою про
настання страхового випадку до ЗАТ АСК
«Рокада» шляхом направлення на адресу
боржника цінного листа від 05.01.2010, що
підтверджується наявними у матеріалах
справи копіями опису вкладення у
цінний лист та фіскального чеку на
підтвердження оплати наданих послуг
відділення поштового зв'язку.

Доводи розпорядника майна та боржника,
щодо відсутності підстав визнання ТОВ
«Роммакс» фактично зводяться лише до
доведення факту припинення договору
страхування у розумінні п.6.2. Договору
страхування.

Суд не погоджується з такими
твердженнями боржника та розпорядника
та вважає їх хибними з огляду на нижче
наведене.

За приписами статті 629 ЦК України,
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Статтею 526 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про
страхування" визначено, що добровільне
страхування - це страхування, яке
здійснюється на основі договору між
страхувальником і страховиком.
Загальні умови і порядок здійснення
добровільного страхування
визначаються правилами страхування, що
встановлюються страховиком самостійно
відповідно до вимог цього Закону.
Конкретні умови страхування
визначаються при укладенні договору
страхування відповідно до
законодавства.

За договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору (ст. 979 Цивільного кодексу
України).

Обов'язок страховика здійснити
страхову виплату у строк, встановлений
договором, у разі настання страхового
випадку унормований положеннями
статті 988 ЦК України.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу
України, страховик здійснює страхову
виплату відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта (аварійного сертифіката).

Частиною 16 статті 9 Закону України "Про
страхування", визначено, що страхове
відшкодування - це страхова виплата,
яка здійснюється страховиком у межах
страхової суми за договорами майнового
страхування і страхування
відповідальності при настанні
страхового випадку.

Страхове відшкодування не може
перевищувати розміру прямого збитку,
якого зазнав страхувальник. Непрямі
збитки вважаються застрахованими, якщо
це передбачено договором страхування.
У разі коли страхова сума становить
певну частку вартості застрахованого
предмета договору страхування,
страхове відшкодування виплачується у
такій же частці від визначених по
страховій події збитків, якщо інше не
передбачено умовами страхування (ч. 17
ст. 9 ЗУ "Про страхування").

Згідно приписів ст.20 Закону України
"Про страхування" страховик
зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

Так, за змістом договору страхування,
настання страхового випадку прямо
пов'язано із встановленням факту
відсутності коштів у страхувальника,
необхідних для повернення кредиту.

Наявними у матеріалах справи доказами
підтверджується факт надіслання
страховику заяви про настання
страхового випадку, що є правовою
підставою стверджувати про виникнення
у ЗАТ АСК «Рокада» обов'язку виплати
страхового відшкодування.

Страховик, у разі настання страхового
випадку, відповідно до положень
чинного законодавства та умов договору
страхування зобов'язаний виплатити
страхове відшкодування, а інші умови
договору є підставою для відмови лише в
тому разі, якщо таке порушення положень
договору страхувальником перешкодило
страховику переконатися, що ця подія є
страховим випадком.

Наразі, умовами договору страхування, а
саме розділом 6, передбачено вичерпний
чіткий перелік підстав припинення
договору страхування.

Положеннями пункту 6.2. унормовано, що
договір, в частині приймання
страховиком повідомлень про настання
страхової події, припиняє дію по
закінченню місячного терміну, що
числиться з дати закінчення кредитного
договору, умовами якого у свою чергу
передбачено, що кредитний договір діє
до повного виконання позичальника
зобов'язань за ним (п. 10.1. кредитного
договору).

Положеннями статті 9 Закону України
"Про страхування" визначено, що
страхова сума - грошова сума, у межах
якої страховик відповідно до умов
страхування зобов'язаний провести
виплату при настанні страхового
випадку. Страхова виплата - грошова
сума, яка виплачується страховиком
відповідно до умов договору
страхування при настанні страхового
випадку. Розмір страхової суми та (або)
розміри страхових виплат визначаються
за домовленістю між страховиком та
страхувальником під час укладання
договору страхування або внесення змін
до договору страхування, або у
випадках, передбачених чинним
законодавством.

Також, суд вважає за необхідне
зауважити, що посилання боржника та
арбітражного керуючого на укладання
додаткових угод до кредитного договору
без згоди страховика не знаходить
свого документального підтвердження у
розумінні норм статті 33 ГПК України, до
того ж із матеріалів справи вбачається,
що зміни вносились і до договору
страхування, шляхом укладення
додаткових угод. Так, до матеріалів
справи заявником додано додаток №1д,
який складений на виконання вимог п.10.12.
правил страхування фінансових ризиків,
та з якого вбачається, що ЗАТ «АСК
«Рокада» надано погодження на внесення
в майбутньому будь-яких змін до умов
Кредитного договору № 166/06 від 25.12.2006
року.

Таким чином, з огляду на встановлені
вище факти, перевіривши розрахунки
розміру страхового відшкодування, суд
визнає обґрунтованими та такими, які
підтверджено матеріалами справи
грошові вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю " Роммакс " до
Закритого акціонерного товариства
"Акціонерна страхова компанія "Рокада"
на суму страхового відшкодування за
договором №ВКР-099/06 про страхування
фінансового ризику від 25.12.2006 у розмірі
6 099 027,00 грн. тобто у межах страхової
суми та у розмірі прямих збитків.

Зважаючи на встановлені судом фактичні
обставини справи, Товариство з
обмеженою відповідальністю «Роммакс»
підлягає визнанню кредитором боржника
на суму 11 751 027,00грн. з віднесенням до
першої черги задоволення, у
відповідності до ч.1 ст. 31 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

Поряд з вищеописаною заборгованістю,
до реєстру вимог кредиторів також
підлягають включенню витрати заявника
за подання заяви про порушення справи
про банкрутство у розмірі 1147,00грн.-
перша черга.

Отже, загальна сума, яка підлягає
включенню до реєстру вимог кредиторів
боржника становить 11752174,00грн.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Регіонінвест»

Заява Товариства з обмеженою
відповідальністю «Роммакс» з
грошовими вимогами до боржника на суму
17 538 633,50грн. надійшла до суду 28.02.2014,
тобто в строк, передбачений ст.14 Закону
Укрїани «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

Як на підставу звернення з грошовими
вимогами до боржника, ТОВ
"Регіонінвест" зазначає факт настання
страхового випадку, передбаченого
договором добровільного страхування
фінансових ризиків інвестора у
будівництво №ІНВ-052/05 від 16.12.2005,
договором добровільного страхування
фінансових №ІНВ-031/05 від 09.09.2005 та
договором добровільного страхування
фінансових ризиків інвестора у
будівництво № ВКР-099/03 від 30.09.2008 року.

Судом встановлено, що 16.12.2005 року між
ЗАТ "АСК "Рокада" і ТОВ "Регіонінвест"
укладено договір добровільного
страхування фінансового ризику
інвестора у будівництва № ІНВ-052/05 від
16.12.2005 та договір добровільного
страхування фінансових №ІНВ-031/05 від
09.09.2005 на ідентичних умовах.

За умовами п. 2.1. договору страхування
предметом цього договору є добровільне
страхування фінансового ризику
зазнання Страхувальником (ТОВ
"Регіонінвест") збитків за результатами
інвестиційної діяльності згідно
Інвестиційного договору № 8 від 09.12.2005,
укладеного між "Організацією" (ТОВ
"Київвисотбуд") та "Інвестором" (ТОВ
"Регіонінвест") щодо будівництва
об'єкту - житлового будинку з вбудовано
- прибудованими приміщеннями за
адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька
2-20, внаслідок настання страхового
випадку, внаслідок чого Страховик (ЗАТ
"АСК "Рокада") зобов'язується
відшкодувати Страхувальнику означені
збитки у встановлених Договором межах
і порядку, а Страхувальник - сплатити
Страховику страхову премію.

Згідно п. 3.1. договору страхування №
ІНВ-052/05 від 16.12.2005 страховим випадком є
неотримання на дату закінчення терміну
очікування Результату інвестування,
внаслідок настання принаймні однієї з
наведених у даному пункті Договору
страхових подій, зокрема, договором
визначено, що такими страховими
подіями є: - неприйняття у
встановленому порядку об'єкту
дольового будівництва в експлуатацію з
неусувних причин технологічного
характеру, зумовлених невиконанням
"Організацією" (ТОВ "Київвисотбуд")
своїх зобов'язань за Інвестиційним
договором № 8 від 09.12.2005 (п.п. 3.1.2
Договору); відмова "Організації" від
виконання своїх зобов'язань за
Інвестиційним договором № 8 від 09.12.2005
(п.п. 3.1.3 Договору); - випадкова загибель
або пошкодження об'єкту інвестування
викликані протиправними діями третіх
осіб, стихійних лихом, аварією, пожежею,
ударом блискавки тощо.

Положеннями пункту 8.1. договору
страхування визначено, що договір
вступає в силу з моменту отримання
страховиком страхового платежу і діє
до закінчення взаєморозрахунків в
строки, визначені цим договором.

Так, на виконання умов договору щодо
внесення страхового платежу, а саме п.
3.13. договору страхування ТОВ
«Регіонінвест» перерахувало грошові
кошти у загальному розмірі 315 000,00 грн.,
як страховий платіж що свідчить про
вступ у силу договору страхування,
підтверджується наявною у матеріалах
справи випискою про рух грошових
коштів на розрахунковому рахунку.

Датою можливого настання страхового
випадку за ризиком передбаченим п.п. 3.1.2
вважається визначена Інвестиційним
договором № 8 від 09.12.2005 дата реєстрації
акту про приймання відповідною
державною комісією закінченого об'єкту
дольового будівництва в експлуатацію
згідно з діючими законами, нормами,
правилами (п.п. 3.2.2 Договору
страхування).

Датою можливого настання страхового
випадку за ризиком передбаченим п.п. 3.1.3
вважається дата набрання законної сили
рішення господарського суду щодо
відшкодування "Організацією" (ТОВ
"Київвисотбуд") збитків, понесених
Страхувальником (ТОВ " Регіонінвест") в
результаті відмови від виконання
зобов'язань (п.п. 3.2.3 Договору
страхування).

На ідентичних умовах, 09.09.2005 між ЗАТ "АСК
"Рокада" і ТОВ "Регіонінвест" укладено
Договір добровільного страхування
фінансових ризиків інвестора в
будівництві № ІНВ - 031/05.

За умовами п. 2.1. договору страхування
предметом цього договору є добровільне
страхування фінансового ризику
зазнання Страхувальником (ТОВ "
Регіонінвест ") збитків за результатами
інвестиційної діяльності згідно
Інвестиційного договору № 1 від 22.08.2005,
укладеного між "Організацією" (ТОВ
"Київвисотбуд") та "Інвестором" (ТОВ "
Регіонінвест ") щодо будівництва
об'єкту - житлового будинку з вбудовано
- прибудованими приміщеннями за
адресою: м. Київ, вул. Сім'ї Сосіних, 4а,
внаслідок настання страхового випадку,
внаслідок чого Страховик (ЗАТ "АСК
"Рокада") зобов'язується відшкодувати
Страхувальнику означені збитки у
встановлених Договором межах і
порядку, а Страхувальник - сплатити
Страховику страхову премію.

Так, на виконання умов вказаного
договору страхування від 09.09.2005 щодо
внесення страхового платежу, а саме п.
3.13. договору страхування, ТОВ
«Регіонінвест» здійснило
перерахування грошових коштів у
розмірі 157 072,50 грн.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що житловий
будинок за адресою: м. Київ, вул. Сім'ї
Сосіних, 4-а (за інвестиційним договором
№1) та м. Київ, вул.. Старонаводницька, 2-20
(за інвестиційним договором №8) в
експлуатацію не приймався.

У подальшому, ухвалою Господарського
суду Київської області від 31.07.2012 у
справі №Б13/058-08/3 задоволено вимоги
кредитора - ТОВ «Регіонінвест» щодо
розміру збитків розміром 8 504 925,00 грн.,
які є реальними збитками за
інвестиційним договором №8 та 5 520 700,00
грн. за інвестиційним договором №1,
документально підтвердженими, у
зв'язку із невиконанням ТОВ
«Київвисотбуд» своїх зобов'язань за
інвестиційним договором.

Наведені факти в силу вимог ч.2 ст.35 ГПК
України мають преюдиціальне значення
та не підлягають повторному доведенню.

07.08.2012 ТОВ «Регіонінвест», із
додержанням умов пункту 8.2. договору
страхування, направило до ЗАТ «АСК
«Рокада» заяву про настання страхового
випадку, передбаченого п. 3.1.3 та 3.2.3
договору страхування. Вказаний факт
підтверджується наявними у матеріалах
справи листом опису вкладення у цінний
лист та фіскального чеку про оплату
наданих послуг поштового зв'язку, які
датуються 07.08.2012 року.

За приписами статті 629 ЦК України,
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Статтею 526 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про
страхування" визначено, що добровільне
страхування - це страхування, яке
здійснюється на основі договору між
страхувальником і страховиком.
Загальні умови і порядок здійснення
добровільного страхування
визначаються правилами страхування, що
встановлюються страховиком самостійно
відповідно до вимог цього Закону.
Конкретні умови страхування
визначаються при укладенні договору
страхування відповідно до
законодавства.

За договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору (ст. 979 Цивільного кодексу
України).

Обов'язок страховика здійснити
страхову виплату у строк, встановлений
договором, у разі настання страхового
випадку унормований положеннями
статті 988 ЦК України.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу
України, страховик здійснює страхову
виплату відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта (аварійного сертифіката).

Частиною 16 статті 9 Закону України "Про
страхування", визначено, що страхове
відшкодування - це страхова виплата,
яка здійснюється страховиком у межах
страхової суми за договорами майнового
страхування і страхування
відповідальності при настанні
страхового випадку.

Страхове відшкодування не може
перевищувати розміру прямого збитку,
якого зазнав страхувальник. Непрямі
збитки вважаються застрахованими, якщо
це передбачено договором страхування.
У разі коли страхова сума становить
певну частку вартості застрахованого
предмета договору страхування,
страхове відшкодування виплачується у
такій же частці від визначених по
страховій події збитків, якщо інше не
передбачено умовами страхування (ч. 17
ст. 9 ЗУ "Про страхування ").

Згідно приписів ст.20 Закону України
"Про страхування" страховик
зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

З системного аналізу вищевикладених
норм законодавства, враховуючи
положення умов договору страхування,
суд дійшов висновку, про виникнення
обов'язку у ЗАТ «АСК «Рокада» щодо
виплати страхового відшкодування ТОВ
«Регіонінвест» у зв'язку із настанням
страхового випадку.

При цьому, у межах нового розгляду,
судом враховано вказівки Вищого
господарського суду України, які
зумовили скерування справи на новий
розгляд, та встановлено, що договори
страхування вступили в силу, оскільки
страхувальником внесено страховий
платіж вчасно та у встановленому
договором розмірі. Вказаний договір
страхування не є припиненим, оскільки
умови припинення мають відсилочний
характер до умов інвестиційного
договору, якими у свою чергу чітко
встановлено подію з якою слід
пов'язувати факт виконання ТОВ
"Київвисотбуд" зобов'язань за
інвестиційними договорами, тобто
отриманням результату інвестування -
введення його в експлуатацію. Як
встановлено судом вище, об'єкти
будівництва в експлуатацію не введені,
правовідносини за інвестиційним
договором не були припинені з вказаної
підстави, а тому і відсутні підстави
стверджувати про припинення договору
страхування.

Здійснивши математичний перерахунок
розміру страхового відшкодування, суд
визнає вимоги ТОВ «Регіонінвест» у
розмірі 7 654 432,50 грн.(за договором
страхування № ІНВ-052/05 від 16.12.2005) та у
розмірі 4 968 630,00 грн. (за договором
страхування №ІНВ-031/05 від 09.09.2005)
обґрунтованими та документально
доведеними.

Одночасно, суд не погоджується із
доводами розпорядника майна та
боржника щодо відмови у визнанні
кредитором ТОВ «Регіонінвест»,
оскільки такі твердження ґрунтуються
на припущеннях припинення дії договору
страхування, які зводяться до умисного
ухилення від виплати страхового
відшкодування з огляду на таке.

Так, розпорядник майна та боржник
стверджують, що за умовами
інвестиційних договорів датою
закінчення будівництва об'єкту
інвестування і прийняття його в
експлуатацію є ІІ квартал 2007 року
(інвестиційний договір №8) та ІІ
квартал 2007 року (інвестиційний договір
№1), дійшов висновку, що Страхувальник
(ТОВ "Регіонінвест") у зв'язку із
неотриманням результату інвестування,
за умовами договору страхування
повинен був направити Страховику
(боржнику) повідомлення про настання
страхової події у строк передбачений
умовами договорів інвестування, проте,
ТОВ " Регіонінвест " не надано доказів
направлення боржнику повідомлення про
настання страхової події у строк,
визначений договором, у зв'язку з чим на
підставі п. 8.2. договору страхування
такий договір припинив свою дію у липні
2007 року та у липні 2007 року відповідно.

При цьому, останні зазначають, що строк
закінчення будівництва і введення в
експлуатацію об'єкта є строком
виконання ТОВ "Київвисотбуд"
зобов'язань за інвестиційними
договорами, а отже, отриманням ТОВ
"Регіонінвест" результату
інвестування, яким за умовами договору
являється саме закінчення будівництва
об'єкту інвестування і введення його в
експлуатацію.

Так, ТОВ "Київвисотбуд" у строк,
визначений п. 1.4. інвестиційних
договорів, не закінчив будівництво
об'єктів інвестування, не здійснив дії
по введенню їх в експлуатацію у зв'язку
із чим і не отримано Акт про прийняття
об'єкту в експлуатацію, і як наслідок
призвело до настання страхової події,
визначеної п. 3.1.2. договору страхування.

Суд зазначає, що згідно абз. 3 п. 2.13
Положення про порядок приймання в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів у м. Києві, затвердженого
розпорядженням представника
Президента України у Київській міській
державній адміністрації від 01.03.1993 № 249,
датою введення об'єкту в експлуатацію є
дата підписання акту державною
комісією.

За умовами п. 8.2. договору страхування
цей договір, в частині приймання
Страховиком (боржником) повідомлень
про настання страхової події, припиняє
дію по закінченню місячного терміну, що
минув після визначеної в інвестиційних
договорах дати реєстрації Акту про
приймання закінченого об'єкту в
органах держархбудконтролю в порядку,
передбаченому діючим законодавством.

Відповідно до умов ч. 1 ст. 628 ЦК України
зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Таким чином, боржник та розпорядник
майна помилково ототожнюють поняття
«закінчення будівництва» та «введення
в експлуатацію», що призвело до хибного
висновку про настання страхового
випадку у червні 2007 року та червні 2007
року відповідно.

До того ж, суд наголошує на тому, що ТОВ
«Регіонінвест» звертаючись із заявою
про настання страхового випадку до
боржника, а у подальшому із заявою про
визнання кредиторських вимог,
посилається на положення п. 3.1.3 та 3.2.3
договору страхування, як умов що
передбачають страховий випадок, у той
час як боржник та розпорядник майна
заперечують з інших підстав.

Надалі, судом встановлено, що 30.09.2008 між
Акціонерною страховою компанією
«Рокада» (страховик) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Регіонінвест» (страхувальник)
укладено Договір №ВКР-099/03 про
страхування фінансового ризику.

За умовами укладеного договору
страхування, а саме п. 1.1. договору,
страхувальник доручає, а страховик
бере на себе зобов'язання застрахувати
фінансовий ризик, що випливає з
договору про надання кредиту №85 від
30.09.2003, укладеного між АКБ «Київ» і
страхувальником.

Об'єктом страхування за цим договором є
законні майнові інтереси
страхувальника, пов'язані з ризиком
непогашення ним заборгованості за
кредитним договором у зв'язку із
непередбачуваною втратою
платоспроможності (п.1.2. договору
страхування).

За приписами п.1.3. страховим випадком,
при настанні якого страховик здійснює
виплату страхового відшкодування, є
відсутність у страхувальника коштів,
необхідних для повернення кредитору
суми виданого кредиту в строки,
визначені в кредитному договорі.

Умовами договору страхування
конкретний момент настання страхового
випадку чітко не визначений. Отже,
конкретний момент настання страхового
випадку сторонами у договорі
страхування не визначений, проте,
визначено, що при настанні події, яка є
страховим випадком, у відповідача
виникає обов'язок сплатити позивачу
страхове відшкодування.

За умовами кредитного договору №85 від
30.09.2008, кредитодавець надає
позичальнику кредит на поповнення
обігових коштів для здійснення
статутної діяльності на наступних
умовах: сума кредиту 4 915 571,00 грн., строк
користування з 30.09.2003 по 30.09.2006, розмір
плати за користування кредитом 13,2 %
річних.

Пунктом 6.1. договору страхування
передбачено, що договір вступає в силу
з моменту отримання страховиком
страхового платежу і діє до закінчення
взаєморозрахунків в строки, визначені
цим договором.

Положеннями пункту 1.6. договору
страхування передбачено, що страховий
платіж за цим договором нарахований в
сумі 25 000,00 грн. та страхова сума
відповідно 4 915 571,00 грн.

Як вбачається із наявних у матеріалах
справи доказів, а саме копії платіжних
доручень, страхувальник здійснив
страховий платіж, а отже у розумінні
положень договору, останній є таким, що
вступив в силу.

У подальшому, заборгованість ТОВ
«Регіонінвест» за договором №85 від
30.09.2003 становить 6 977 686,70 грн., що
встановлено у постанові Київського
апеляційного господарського суду у
справі №Б3/204-10 від 21.03.2012 року.

Наведені факти в силу вимог ч.2 ст.35 ГПК
України мають преюдиціальне значення
та не підлягають повторному доведенню.

Так, судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено факт невиконання
позичальником умов кредитних
договорів щодо повернення кредиту та
сплати процентів за користування
кредитними коштами.

Суд вважає за необхідне зауважити, що
ТОВ «Регіонінвест» звертався із заявою
про настання страхового випадку до ЗАТ
АСК «Рокада» шляхом направлення на
адресу боржника цінного листа від
02.10.2010, що підтверджується наявними у
матеріалах справи копіями опису
вкладення у цінний лист та фіскального
чеку на підтвердження оплати наданих
послуг відділення поштового зв'язку.

Доводи розпорядника майна та боржника,
щодо відсутності підстав визнання ТОВ
«Регіонінвест» фактично зводяться
лише до доведення факту припинення
договору страхування у розумінні п.6.2.
Договору страхування.

Суд не погоджується з такими
твердженнями боржника та розпорядника
та вважає їх хибними з огляду на нижче
наведене.

За приписами статті 629 ЦК України,
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Статтею 526 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про
страхування" визначено, що добровільне
страхування - це страхування, яке
здійснюється на основі договору між
страхувальником і страховиком.
Загальні умови і порядок здійснення
добровільного страхування
визначаються правилами страхування, що
встановлюються страховиком самостійно
відповідно до вимог цього Закону.
Конкретні умови страхування
визначаються при укладенні договору
страхування відповідно до
законодавства.

За договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору (ст. 979 Цивільного кодексу
України).

Обов'язок страховика здійснити
страхову виплату у строк, встановлений
договором, у разі настання страхового
випадку унормований положеннями
статті 988 ЦК України.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу
України, страховик здійснює страхову
виплату відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта (аварійного сертифіката).

Частиною 16 статті 9 Закону України "Про
страхування", визначено, що страхове
відшкодування - це страхова виплата,
яка здійснюється страховиком у межах
страхової суми за договорами майнового
страхування і страхування
відповідальності при настанні
страхового випадку.

Страхове відшкодування не може
перевищувати розміру прямого збитку,
якого зазнав страхувальник. Непрямі
збитки вважаються застрахованими, якщо
це передбачено договором страхування.
У разі коли страхова сума становить
певну частку вартості застрахованого
предмета договору страхування,
страхове відшкодування виплачується у
такій же частці від визначених по
страховій події збитків, якщо інше не
передбачено умовами страхування (ч. 17
ст. 9 ЗУ "Про страхування").

Згідно приписів ст.20 Закону України
"Про страхування" страховик
зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

Так, за змістом договору страхування,
настання страхового випадку прямо
пов'язано із встановленням факту
відсутності коштів у страхувальника,
необхідних для повернення кредиту.

Наявними у матеріалах справи доказами
підтверджується факт надіслання
страховику заяви про настання
страхового випадку, що є правовою
підставою стверджувати про виникнення
у ЗАТ АСК «Рокада» обов'язку виплати
страхового відшкодування.

Страховик, у разі настання страхового
випадку, відповідно до положень
чинного законодавства та умов договору
страхування зобов'язаний виплатити
страхове відшкодування, а інші умови
договору є підставою для відмови лише в
тому разі, якщо таке порушення положень
договору страхувальником перешкодило
страховику переконатися, що ця подія є
страховим випадком.

Наразі, умовами договору страхування, а
саме розділом 6, передбачено вичерпний
чіткий перелік підстав припинення
договору страхування.

Положеннями пункту 6.2. унормовано, що
договір, в частині приймання
страховиком повідомлень про настання
страхової події, припиняє дію по
закінченню місячного терміну, що
числиться з дати закінчення кредитного
договору, умовами якого у свою чергу
передбачено, що кредитний договір діє
до повного виконання позичальника
зобов'язань за ним (п. 10.1. кредитного
договору).

Положеннями статті 9 Закону України
"Про страхування" визначено, що
страхова сума - грошова сума, у межах
якої страховик відповідно до умов
страхування зобов'язаний провести
виплату при настанні страхового
випадку. Страхова виплата - грошова
сума, яка виплачується страховиком
відповідно до умов договору
страхування при настанні страхового
випадку. Розмір страхової суми та (або)
розміри страхових виплат визначаються
за домовленістю між страховиком та
страхувальником під час укладання
договору страхування або внесення змін
до договору страхування, або у
випадках, передбачених чинним
законодавством.

Таким чином, з огляду на встановлені
вище факти, перевіривши розрахунки
розміру страхового відшкодування, суд
визнає обґрунтованими та такими, які
підтверджено матеріалами справи
грошові вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю " Регіонінвест " до
Закритого акціонерного товариства
"Акціонерна страхова компанія "Рокада"
на суму страхового відшкодування за
договором №ВКР-099/03 про страхування
фінансового ризику від 30.09.2008 у розмірі
4 915 571,00 грн. тобто у межах страхової
суми та у розмірі прямих збитків.

Зважаючи на встановлені судом фактичні
обставини справи, Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Регіонінвест» підлягає визнанню
кредитором боржника на суму 17 538
633,50грн. з віднесенням до першої черги
задоволення, у відповідності до ч.1 ст. 31
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

В ході розгляду справи, судом, з
поданого ТОВ «Інтеграл-П» клопотання
про заміну учасників у справі про
банкрутство їх правонаступником,
встановлено, що Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Регіонінвест» на підставі Договору
купівлі-продажуправа вимоги
підприємства-банкрута №4/30-05 від 02.06.2014
року передано Товариству з обмеженою
відповідальністю «Інтеграл-П» право
вимоги на отримання страхового
відшкодування до Закритого
акціонерного товариства «Акціонерна
страхова компанія «Рокада» на загальну
суму 17538633,50грн., що виникло на підставі
Договору №ІНВ-052/05 добровільного
страхування фінансових ризиків
інвестора в будівництво від 16.12.2005 року,
Договору №ІНВ-031/05 добровільного
страхування фінансових ризиків
інвестора в будівництво від 09.09.2005 року,
Договору №ВКР 099/03 про страхування
фінансового ризику від 30.09.2003 року.

Передача права вимоги на отримання
страхового відшкодування Продавцем і
прийняття його покупцем здійснюється
після повної оплати вартості вимоги, та
оформляється актом приймання-передачі,
що підписується сторонами (п.2.1)

Продаж права вимоги на отримання
страхового відшкодування вчиняється
за 2192,32грн.,з гарантійним внеском у
розмірі 219,23грн, який вподальшому
зараховується до ціни продажу права
вказаної вимоги.

Згідно Акту приймання-передачі пава
вимоги від 06.06.2014 року встановлено, що
Покупець, що свої зобов'язання ТОВ
«Інтеграл-П» у відповідності до
Договору купівлі-продажу №4/30-05 від
02.06.2014 виконало у повному обсязі, що
також підтверджується наявним у
матеріалах справи платіжним
дорученням.

Зважаючи на укладення 02.06.2014 між ТОВ
«Систем-Інвест» та ТОВ «Інтеграл-П»
Договору купівлі-продажу права вимоги
підприємства -банкрута на загальну
суму 17 538633,50грн., суд вважає за
необхідне замінити Товраиство з
обмеженою відповідальністю
«Регіонінвест» на Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Інтеграл-П» у зобов'язанні щодо
кредиторських вимог до боржника на
відступлену та визнану судом суму у
розмірі 17 538 633,50грн.

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Девелопмент-Інвест"

Заява Товариства з обмеженою
відповідальністю «Девелопмент
-Інвест» з грошовими вимогами до
боржника на суму 13 909 094,55грн. надійшла
до суду 28.02.2014, тобто в строк,
передбачений ст.14 Закону Укрїани «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом».

Як на підставу звернення з грошовими
вимогами до боржника, ТОВ
"Девелопмент-Інвест" зазначає факт
настання страхового випадку,
передбаченого договором страхування
від 25.03.2005 № ІНВ-003/05, а саме: відмову
"Організації" (ТОВ "Київвисотбуд) від
виконання своїх зобов'язань за
Інвестиційним договором № 1-2005 від
23.03.2005.

Судом встановлено, що 25.03.2005 року між
ЗАТ "АСК "Рокада" і ТОВ
"Девелопмент-Інвест" укладно Договір
добровільного страхування фінансових
ризиків інвестора в будівництві від
25.03.2005 року № ІНВ - 003/05.

За умовами п. 2.1. договору страхування
предметом цього договору є добровільне
страхування фінансового ризику
зазнання Страхувальником (ТОВ
"Девелопмент-Інвест") збитків за
результатами інвестиційної діяльності
згідно Інвестиційного договору № 1-2005
від 23.03.2005, укладеного між
"Організацією" (ТОВ "Київвисотбуд") та
"Інвестором" (ТОВ "Девелопмент-Інвест")
щодо будівництва об'єкту - житлового
будинку з вбудовано - прибудованими
приміщеннями за адресою: м. Київ,
мікрорайон Позняки 4 -а, внаслідок
настання страхового випадку, внаслідок
чого Страховик (ЗАТ "АСК "Рокада")
зобов'язується відшкодувати
Страхувальнику означені збитки у
встановлених Договором межах і
порядку, а Страхувальник - сплатити
Страховику страхову премію.

Згідно п. 3.1. договору страхування від
25.03.2005 № ІНВ - 003/05 страховим випадком є
неотримання на дату закінчення терміну
очікування Результату інвестування,
внаслідок настання принаймні однієї з
наведених у даному пункті Договору
страхових подій, зокрема, договором
визначено, що такими страховими
подіями є: - неприйняття у
встановленому порядку об'єкту
дольового будівництва в експлуатацію з
неусувних причин технологічного
характеру, зумовлених невиконанням
"Організацією" (ТОВ "Київвисотбуд")
своїх зобов'язань за Інвестиційним
договором № 1-2005 від 23.03.2005 (п.п. 3.1.2
Договору); відмова "Організації" від
виконання своїх зобов'язань за
Інвестиційним договором № 1-2005 від
23.03.2005 (п.п. 3.1.3 Договору); - випадкова
загибель або пошкодження об'єкту
інвестування викликані протиправними
діями третіх осіб, стихійних лихом,
аварією, пожежею, ударом блискавки
тощо.

Положеннями пункту 8.1. договору
страхування визначено, що договір
вступає в силу з моменту отримання
страховиком страхового платежу і діє
до закінчення взаєморозрахунків в
строки, визначені цим договромм

Так, на виконання умов договору щодо
внесення страхового платежу, а саме п.
3.13. договору страхування, ТОВ
«Девелопмент-Інвест» платіжним
дорученням №4 від 25.03.2005 перерахувало
грошові кошти у розмірі 1 542 300, 00 грн.,
як страховий платіж, що свідчить про
вступ у силу договору страхування.

Датою можливого настання страхового
випадку за ризиком передбаченим п.п. 3.1.2
вважається визначена Інвестиційним
договором № 1-2005 від 23.03.2005 дата
реєстрації акту про приймання
відповідною державною комісією
закінченого об'єкту дольового
будівництва в експлуатацію згідно з
діючими законами, нормами, правилами
(п.п. 3.2.2 Договору страхування).

Датою можливого настання страхового
випадку за ризиком передбаченим п.п. 3.1.3
вважається дата набрання законної сили
рішення господарського суду щодо
відшкодування "Організацією" (ТОВ
"Київвисотбуд") збитків, понесених
Страхувальником (ТОВ
"Девелопмент-Інвест") в результаті
відмови від виконання зобов'язань (п.п.
3.2.3 Договору страхування).

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що житловий
будинок за адресою: м. Київ, вул.
Позняки, 4-а в експлуатацію не
приймався, а будівництво призупинено.

У подальшому, постановою Київського
міжобласного апеляційного
господарського суду від 18.02.2010 у справі
№Б13/058-08/3 задоволено вимоги кредитора -
ТОВ «Девелопмент-Інвест» щодо розміру
збитків розміром 15 454 549,50 грн., які є
реальними збитками, документально
підтвердженими, у зв'язку із
невиконанням ТОВ «Київвисотбуд» своїх
зобов'язань за інвестиційним
договором.

Наведені факти в силу вимог ч.2 ст.35 ГПК
України мають преюдиціальне значення
та не підлягають повторному доведенню.

19.02.2010 ТОВ «Девелопмент-Інвест», із
додержанням умов пункту 8.2. договору
страхування, направило до ЗАТ «АСК
«Рокада» заяву про настання страхового
випадку, передбаченого п. 3.1.3 та 3.2.3
договору страхування. Вказаний факт
підтверджується наявними у матеріалах
справи листом опису вкладення у цінний
лист та фіскального чеку про оплату
наданих послуг поштового зв'язку, які
датуються 19.02.2010 року.

За приписами статті 629 ЦК України,
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Статтею 526 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про
страхування" визначено, що добровільне
страхування - це страхування, яке
здійснюється на основі договору між
страхувальником і страховиком.
Загальні умови і порядок здійснення
добровільного страхування
визначаються правилами страхування, що
встановлюються страховиком самостійно
відповідно до вимог цього Закону.
Конкретні умови страхування
визначаються при укладенні договору
страхування відповідно до
законодавства.

За договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору (ст. 979 Цивільного кодексу
України).

Обов'язок страховика здійснити
страхову виплату у строк, встановлений
договором, у разі настання страхового
випадку унормований положеннями
статті 988 ЦК України.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу
України, страховик здійснює страхову
виплату відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта (аварійного сертифіката).

Частиною 16 статті 9 Закону України "Про
страхування", визначено, що страхове
відшкодування - це страхова виплата,
яка здійснюється страховиком у межах
страхової суми за договорами майнового
страхування і страхування
відповідальності при настанні
страхового випадку.

Страхове відшкодування не може
перевищувати розміру прямого збитку,
якого зазнав страхувальник. Непрямі
збитки вважаються застрахованими, якщо
це передбачено договором страхування.
У разі коли страхова сума становить
певну частку вартості застрахованого
предмета договору страхування,
страхове відшкодування виплачується у
такій же частці від визначених по
страховій події збитків, якщо інше не
передбачено умовами страхування (ч. 17
ст. 9 ЗУ "Про страхування").

Згідно приписів ст.20 Закону України
"Про страхування" страховик
зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

З системного аналізу вищевикладених
норм законодавства, враховуючи
положення умов договору страхування,
суд дійшов висновку, про виникнення
обов'язку у ЗАТ «АСК «Рокада» щодо
виплати страхового відшкодування ТОВ
«Девелопмент-Інвест» у звязку із
настанням страхового випадку.

При цьому, у межах нового розгляду,
судом враховано вказівки Вищого
господарського суду України, які
зумовили скерування справи на новий
розгляд, та встановлено, що договори
страхування вступили в силу, оскільки
страхувальником внесено страховий
платіж вчасно та у встановленому
договором розмірі. Вказаний договір
страхування не є припиненим, оскільки
умови припинення мають відсилочний
характер до умов інвестиційного
договору, якими у свою чергу чітко
встановлено подію з якою слід
пов'язувати факт виконання ТОВ
"Київвисотбуд" зобов'язань за
інвестиційними договорами, тобто
отриманням результату інвестування -
введення його в експлуатацію. Як
встановлено судом вище, об'єкти
будівництва в експлуатацію не введені,
правовідносини за інвестиційним
договором не були припинені з вказаної
підстави, а тому і відсутні підстави
стверджувати про припинення договору
страхування.

Здійснивши математичний перерахунок
розміру страхового відшкодування, суд
визнає вимоги ТОВ «Девелопмент-Інвест»
у розмірі 13 909 094,55 грн. обґрунтованими
та документально доведеними.

Одночасно, суд не погоджується із
доводами розпорядника майна та
боржника щодо відмови у визнанні
кредитором ТОВ «Девелопмент-Інвест»,
оскільки такі твердження ґрунтуються
на припущеннях припинення дії договору
страхування, які зводяться до умисного
ухилення від виплати страхового
відшкодування з огляду на таке.

Так, розпорядник майна та боржник
стверджують, що за умовами
Інвестиційного договору № 1-2005 від
23.03.2005 датою закінчення будівництва
об'єкту інвестування і прийняття його в
експлуатацію є 30 червня 2008 року, дійшов
висновку, що Страхувальник (ТОВ
"Девелопмент-Інвест") у зв'язку з
неотриманням результату інвестування,
за умовами договору страхування
повинен був направити Страховику
(боржнику) повідомлення про настання
страхової події у строк до 30 липня 2008
року, проте, ТОВ "Девелопмент-Інвест" не
надано доказів направлення боржнику
повідомлення про настання страхової
події у строк, визначений договором, у
зв'язку з чим на підставі п. 8.2. договору
страхування такий договір припинив
свою дію 31 липня 2008 року.

При цьому, останні зазначають, що строк
закінчення будівництва і введення в
експлуатацію об'єкта є строком
виконання ТОВ "Київвисотбуд"
зобов'язань за Інвестиційним договором
№ 1-2005 від 23.03.2005, а отже, отриманням ТОВ
"Девелопмент-Інвест" результату
інвестування, яким за умовами договору
являється саме закінчення будівництва
об'єкту інвестування і введення його в
експлуатацію не відбулось.

ТОВ "Київвисотбуд" у строк, визначений
п. 1.4. Інвестиційного договору № 1-2005 від
23.03.2005, не закінчив будівництво об'єкту
інвестування, не здійснив дії по
введенню його в експлуатацію у зв'язку
з чим і не отримано Акт про прийняття
об'єкту в експлуатацію, і як наслідок
призвело до настання страхової події,
визначеної п. 3.1.2. договору страхування.

Суд зазначає, що згідно абз. 3 п. 2.13
Положення про порядок приймання в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів у м. Києві, затвердженого
розпорядженням представника
Президента України у Київській міській
державній адміністрації від 01.03.1993 № 249,
датою введення об'єкту в експлуатацію є
дата підписання акту державною
комісією.

За умовами п. 8.2. договору страхування
цей договір, в частині приймання
Страховиком (боржником) повідомлень
про настання страхової події, припиняє
дію по закінченню місячного терміну, що
минув після визначеної в
Інвестиційному договорі № 1-2005 від
23.03.2005 дати реєстрації Акту про
приймання закінченого об'єкту в
органах держархбудконтролю в порядку,
передбаченому діючим законодавством.

Відповідно до умов ч. 1 ст. 628 ЦК України
зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Таким чином, боржник та розпорядник
майна помилково ототожнюють поняття
«закінчення будівництва» та «введення
в експлуатацію», що призвело до хибного
висновку про настання страхового
випадку 30.06.2008 року.

До того ж, суд наголошує на тому, що ТОВ
«Девелопмент-Інвест» звертаючись із
заявою про настання страхового випадку
до боржника, а у подальшому із заявою
про визнання кредиторських вимог,
посилається на положення п. 3.1.3 та 3.2.3
договору страхування, як умов що
передбачають страховий випадок, у той
час як боржник та розпорядник майна
заперечують з інших підстав.

Зважаючи на встановлені судом фактичні
обставини справи, Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Девелопмент-Інвест» підлягає
визнанню кредитором боржника на суму 13
909 094,55грн. з віднесенням до першої
черги задоволення, у відповідності до
ч.1 ст. 31 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом».

В ході розгляду справи, судом, з
поданого ТОВ «Інтеграл-П» клопотання
про заміну учасників у справі про
банкрутство їх правонаступником,
встановлено, що Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Девелопмент-Інвест» на підставі
Договору купівлі-продажуправа вимоги
підприємства-банкрута №б/н від 20.05.2014
року передано Товариству з обмеженою
відповідальністю «Інтеграл-П» право
вимоги на отримання страхового
відшкодування до Закритого
акціонерного товариства «Акціонерна
страхова компанія «Рокада» на загальну
суму 13 909 094,55грн., що виникло на
підставі Договору №ІНВ-003/05
добровільного страхування фінансових
ризиків інвестора в будівництво від
23.03.2005 року.

Передача права вимоги на отримання
страхового відшкодування Продавцем і
прийняття його покупцем здійснюється
після повної оплати вартості вимоги, та
оформляється актом приймання-передачі,
що підписується сторонами (п.2.1)

Продаж права вимоги на отримання
страхового відшкодування вчиняється
за 1738,64грн.,з гарантійним внеском у
розмірі 173,86грн, який вподальшому
зараховується до ціни продажу права
вказаної вимоги.

Згідно Акту приймання-передачі пава
вимоги від 27.05.2014 року встановлено, що
свої зобов'язання ТОВ «Інтеграл-П» у
відповідності до Договору
купівлі-продажу №б/н від 20.05.2014
виконало у повному обсязі, що також
підтверджується наявним у матеріалах
справи платіжним дорученням.

Зважаючи на укладення 20.05.2014 між ТОВ
«Девелопмент-Інвест» та ТОВ
«Інтеграл-П» Договору купівлі-продажу
права вимоги підприємства -банкрута на
загальну суму 13 909 094,55грн., суд вважає
за необхідне замінити Товраиство з
обмеженою відповідальністю
«Девелопмент-Інвест» на Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Інтеграл-П» у зобов'язанні щодо
кредиторських вимог до боржника на
відступлену та визнану судом суму у
розмірі 13 909 094,55грн.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Центробуд-трейд»

Заява Товариства з обмеженою
відповідальністю «Центробуд-трейд» з
грошовими вимогами до боржника на суму
41 424 129,22грн. надійшла до суду 28.02.2014,
тобто в строк, передбачений ст.14 Закону
Укрїани «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

Як на підставу звернення з грошовими
вимогами до боржника, ТОВ
"Центробуд-трейд" зазначає факт
настання страхового випадку,
передбаченого договором добровільного
страхування фінансових ризиків
інвестора у будівництво №ІНВ-022/05 від
18.08.2005, договором добровільного
страхування фінансових №ІНВ-023/05 від
18.08.2005, договором добровільного
страхування фінансових ризиків
інвестора у будівництво №ІНВ-024/05 від
18.08.2005, договором добровільного
страхування фінансових ризиків
інвестора у будівництво №ІНВ-012/05 від
24.06.2005, договором добровільного
страхування фінансових ризиків №
ВКР-070/08 від 30.07.2008 та договором
добровільного страхування фінансових
ризиків № ВКР-014/07 від 08.02.2008 року.

Судом встановлено, що 16.12.2005 року між
ЗАТ "АСК "Рокада" і ТОВ "Центробуд-трейд"
укладено договір добровільного
страхування фінансового ризику
інвестора у будівництва №ІНВ-022/05 від
18.08.2005, договір добровільного
страхування фінансових №ІНВ-023/05 від
18.08.2005, договір добровільного
страхування фінансових ризиків
інвестора у будівництво №ІНВ-024/05 від
18.08.2005, договір добровільного
страхування фінансових ризиків
інвестора у будівництво №ІНВ-012/05 від
24.06.2005 на ідентичних умовах.

За умовами п. 2.1. договору страхування
предметом цього договору є добровільне
страхування фінансового ризику
зазнання Страхувальником (ТОВ
"Центробуд-трейд") збитків за
результатами інвестиційної діяльності
згідно Інвестиційного договору № 5 від
13.08.2005, укладеного між "Організацією"
(ТОВ "Київвисотбуд") та "Інвестором" (ТОВ
"Центробуд-трейд") щодо будівництва
об'єкту - житлового будинку з вбудовано
- прибудованими приміщеннями за
адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька
2-20, внаслідок настання страхового
випадку, внаслідок чого Страховик (ЗАТ
"АСК "Рокада") зобов'язується
відшкодувати Страхувальнику означені
збитки у встановлених Договором межах
і порядку, а Страхувальник - сплатити
Страховику страхову премію.

Згідно п. 3.1. договору страхування №
ІНВ-022/05 від 18.08.2005 страховим випадком є
неотримання на дату закінчення терміну
очікування Результату інвестування,
внаслідок настання принаймні однієї з
наведених у даному пункті Договору
страхових подій, зокрема, договором
визначено, що такими страховими
подіями є: - неприйняття у
встановленому порядку об'єкту
дольового будівництва в експлуатацію з
неусувних причин технологічного
характеру, зумовлених невиконанням
"Організацією" (ТОВ "Київвисотбуд")
своїх зобов'язань за Інвестиційним
договором № 5 від 13.08.2005 (п.п. 3.1.2
Договору); відмова "Організації" від
виконання своїх зобов'язань за
Інвестиційним договором № 5 від 13.08.2005
(п.п. 3.1.3 Договору); - випадкова загибель
або пошкодження об'єкту інвестування
викликані протиправними діями третіх
осіб, стихійних лихом, аварією, пожежею,
ударом блискавки тощо.

Положеннями пункту 8.1. договору
страхування визначено, що договір
вступає в силу з моменту отримання
страховиком страхового платежу і діє
до закінчення взаєморозрахунків в
строки, визначені цим договором.

Так, на виконання умов договору щодо
внесення страхового платежу, а саме п.
3.13. договору страхування ТОВ
«Центробуд-трейд» перерахувало
грошові кошти у загальному розмірі 106
409,70 грн., як страховий платіж що
свідчить про вступ у силу договору
страхування та підтверджується копією
платіжного доручення № 141 від 01.11.2005
року.

Датою можливого настання страхового
випадку за ризиком передбаченим п.п. 3.1.2
вважається визначена Інвестиційним
договором № 5 від 13.08.2005 дата реєстрації
акту про приймання відповідною
державною комісією закінченого об'єкту
дольового будівництва в експлуатацію
згідно з діючими законами, нормами,
правилами (п.п. 3.2.2 Договору
страхування).

Датою можливого настання страхового
випадку за ризиком передбаченим п.п. 3.1.3
вважається дата набрання законної сили
рішення господарського суду щодо
відшкодування "Організацією" (ТОВ
"Київвисотбуд") збитків, понесених
Страхувальником (ТОВ " Центробуд-трейд")
в результаті відмови від виконання
зобов'язань (п.п. 3.2.3 Договору
страхування).

На ідентичних умовах, між ЗАТ "АСК
"Рокада" і ТОВ "Центробуд-трейд"
укладено договір добровільного
страхування фінансових №ІНВ-023/05 від
18.08.2005, договір добровільного
страхування фінансових ризиків
інвестора у будівництво №ІНВ-024/05 від
18.08.2005, договір добровільного
страхування фінансових ризиків
інвестора у будівництво №ІНВ-012/05 від
24.06.2005 року.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що житловий
будинок за адресою: м. Київ, вул. Сім'ї
Сосіних, 4-а та м. Київ, вул..
Старонаводницька, 2-20 в експлуатацію не
приймався.

У подальшому, ухвалою Господарського
суду Київської області від 31.07.2012 у
справі №Б13/058-08/3 задволено вимоги
кредитора - ТОВ «Центробуд-трейд» щодо
розміру збитків, які є реальними
збитками, документально
підтвердженими, у зв'язку із
невиконанням ТОВ «Київвисотбуд» своїх
зобов'язань за інвестиційним
договором.

Наведені факти в силу вимог ч.2 ст.35 ГПК
України мають преюдиціальне значення
та не підлягають повторному доведенню.

07.08.2012 ТОВ «Центробуд-трейд», із
додержанням умов пункту 8.2. договору
страхування, направило до ЗАТ «АСК
«Рокада» заяву про настання страхового
випадку, передбаченого п. 3.1.3 та 3.2.3
договору страхування. Вказаний факт
підтверджується наявними у матеріалах
справи листом опису вкладення у цінний
лист та фіскального чеку про оплату
наданих послуг поштового зв'язку, які
датуються 07.08.2012 року.

За приписами статті 629 ЦК України,
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Статтею 526 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про
страхування" визначено, що добровільне
страхування - це страхування, яке
здійснюється на основі договору між
страхувальником і страховиком.
Загальні умови і порядок здійснення
добровільного страхування
визначаються правилами страхування, що
встановлюються страховиком самостійно
відповідно до вимог цього Закону.
Конкретні умови страхування
визначаються при укладенні договору
страхування відповідно до
законодавства.

За договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору (ст. 979 Цивільного кодексу
України).

Обов'язок страховика здійснити
страхову виплату у строк, встановлений
договором, у разі настання страхового
випадку унормований положеннями
статті 988 ЦК України.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу
України, страховик здійснює страхову
виплату відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта (аварійного сертифіката).

Частиною 16 статті 9 Закону України "Про
страхування", визначено, що страхове
відшкодування - це страхова виплата,
яка здійснюється страховиком у межах
страхової суми за договорами майнового
страхування і страхування
відповідальності при настанні
страхового випадку.

Страхове відшкодування не може
перевищувати розміру прямого збитку,
якого зазнав страхувальник. Непрямі
збитки вважаються застрахованими, якщо
це передбачено договором страхування.
У разі коли страхова сума становить
певну частку вартості застрахованого
предмета договору страхування,
страхове відшкодування виплачується у
такій же частці від визначених по
страховій події збитків, якщо інше не
передбачено умовами страхування (ч. 17
ст. 9 ЗУ "Про страхування ").

Згідно приписів ст.20 Закону України
"Про страхування" страховик
зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

З системного аналізу вищевикладених
норм законодавства, враховуючи
положення умов договору страхування,
суд дійшов висновку, про виникнення
обов'язку у ЗАТ «АСК «Рокада» щодо
виплати страхового відшкодування ТОВ
«Центробуд-трейд» у зв'язку із
настанням страхового випадку.

При цьому, у межах нового розгляду,
судом враховано вказівки Вищого
господарського суду України, які
зумовили скерування справи на новий
розгляд, та встановлено, що договори
страхування вступили в силу, оскільки
страхувальником внесено страховий
платіж вчасно та у встановленому
договором розмірі. Вказаний договір
страхування не є припиненим, оскільки
умови припинення мають відсилочний
характер до умов інвестиційного
договору, якими у свою чергу чітко
встановлено подію з якою слід
пов'язувати факт виконання ТОВ
"Київвисотбуд" зобов'язань за
інвестиційними договорами, тобто
отриманням результату інвестування -
введення його в експлуатацію. Як
встановлено судом вище, об'єкти
будівництва в експлуатацію не введені,
правовідносини за інвестиційним
договором не були припинені з вказаної
підстави, а тому і відсутні підстави
стверджувати про припинення договору
страхування.

Здійснивши математичний перерахунок
розміру страхового відшкодування, суд
визнає вимоги ТОВ «Центробуд-трейд»:

- у розмірі 3 192 291,00 грн.(за договором
страхування № ІНВ-022/05 від 18.08.2005);

- у розмірі 1 054 035,00 грн. (за договором
страхування №ІНВ-023/05 від 18.08.2005);

- у розмірі 4 348 890,00 грн.(за договором
страхування № ІНВ-024/05 від 18.08.2005);

- у розмірі 5 352 413,22 грн. (за договором
страхування №ІНВ-012/05 від 24.06.2005);

обґрунтованими та документально
доведеними.

Одночасно, суд не погоджується із
доводами розпорядника майна та
боржника щодо відмови у визнанні
кредитором ТОВ «Центробуд-трейд»,
оскільки такі твердження ґрунтуються
на припущеннях припинення дії договору
страхування, які зводяться до умисного
ухилення від виплати страхового
відшкодування з огляду на таке.

Так, розпорядник майна та боржник
стверджують, що за умовами
інвестиційних договорів датою
закінчення будівництва об'єкту
інвестування і прийняття його в
експлуатацію є ІІ квартал 2007 року
дійшов висновку, що Страхувальник (ТОВ
"Центробуд-трейд") у зв'язку із
неотриманням результату інвестування,
за умовами договору страхування
повинен був направити Страховику
(боржнику) повідомлення про настання
страхової події у строк передбачений
умовами договорів інвестування, проте,
ТОВ " Центробуд-трейд " не надано
доказів направлення боржнику
повідомлення про настання страхової
події у строк, визначений договором, у
зв'язку з чим на підставі п. 8.2. договору
страхування такий договір припинив
свою дію у липні 2007 року.

При цьому, останні зазначають, що строк
закінчення будівництва і введення в
експлуатацію об'єкта є строком
виконання ТОВ "Київвисотбуд"
зобов'язань за інвестиційними
договорами, а отже, отриманням ТОВ
"Центробуд-трейд" результату
інвестування, яким за умовами договору
являється саме закінчення будівництва
об'єкту інвестування і введення його в
експлуатацію.

Так, ТОВ "Київвисотбуд" у строк,
визначений п. 1.4. інвестиційних
договорів, не закінчив будівництво
об'єктів інвестування, не здійснив дії
по введенню їх в експлуатацію у зв'язку
із чим і не отримано Акт про прийняття
об'єкту в експлуатацію, і як наслідок
призвело до настання страхової події,
визначеної п. 3.1.2. договору страхування.

Суд зазначає, що згідно абз. 3 п. 2.13
Положення про порядок приймання в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів у м. Києві, затвердженого
розпорядженням представника
Президента України у Київській міській
державній адміністрації від 01.03.1993 № 249,
датою введення об'єкту в експлуатацію є
дата підписання акту державною
комісією.

За умовами п. 8.2. договору страхування
цей договір, в частині приймання
Страховиком (боржником) повідомлень
про настання страхової події, припиняє
дію по закінченню місячного терміну, що
минув після визначеної в інвестиційних
договорах дати реєстрації Акту про
приймання закінченого об'єкту в
органах держархбудконтролю в порядку,
передбаченому діючим законодавством.

Відповідно до умов ч. 1 ст. 628 ЦК України
зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Таким чином, боржник та розпорядник
майна помилково ототожнюють поняття
«закінчення будівництва» та «введення
в експлуатацію», що призвело до хибного
висновку про настання страхового
випадку у червні 2007 року.

До того ж, суд наголошує на тому, що ТОВ
«Центробуд-трейд» звертаючись із
заявою про настання страхового випадку
до боржника, а у подальшому із заявою
про визнання кредиторських вимог,
посилається на положення п. 3.1.3 та 3.2.3
договору страхування, як умов що
передбачають страховий випадок, у той
час як боржник та розпорядник майна
заперечують з інших підстав.

Надалі, судом встановлено, що 30.07.2008 між
Акціонерною страховою компанією
«Рокада» (страховик) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Центробуд-трейд» (страхувальник)
укладено Договір №ВКР-70/08 про
страхування фінансового ризику та на
ідентичних умовах договір № ВКР 14/07 від
08.02.2007 року.

За умовами укладеного договору
страхування, а саме п. 1.1. договору,
страхувальник доручає, а страховик
бере на себе зобов'язання застрахувати
фінансовий ризик, що випливає з
договору про надання кредиту №55/08 від
30.07.2008, укладеного між АКБ «Київ» і
страхувальником.

Об'єктом страхування за цим договором є
законні майнові інтереси
страхувальника, пов'язані з ризиком
непогашення ним заборгованості за
кредитним договором у зв'язку із
непередбачуваною втратою
платоспроможності (п.1.2. договору
страхування).

За приписами п.1.3. страховим випадком,
при настанні якого страховик здійснює
виплату страхового відшкодування, є
відсутність у страхувальника коштів,
необхідних для повернення кредитору
суми виданого кредиту в строки,
визначені в кредитному договорі.

Умовами договору страхування
конкретний момент настання страхового
випадку чітко не визначений. Отже,
конкретний момент настання страхового
випадку сторонами у договорі
страхування не визначений, проте,
визначено, що при настанні події, яка є
страховим випадком, у відповідача
виникає обов'язок сплатити позивачу
страхове відшкодування.

За умовами кредитного договору №55/08
від 30.07.2008, кредитодавець надає
позичальнику кредит на поповнення
обігових коштів для здійснення
статутної діяльності на наступних
умовах: сума кредиту 6 997 500,00 грн., строк
користування з 30.07.2008 по 29.07.2009, розмір
плати за користування кредитом 24 %
річних.

Пунктом 6.1. договору страхування
передбачено, що договір вступає в силу
з моменту отримання страховиком
страхового платежу і діє до закінчення
взаєморозрахунків в строки, визначені
цим договором.

Положеннями пункту 1.6. договору
страхування передбачено, що страховий
платіж за цим договором нарахований в
сумі 69 975,00 грн. та страхова сума
відповідно 6 997 500,00 грн.

Як вбачається із наявних у матеріалах
справи доказів, а саме копії платіжних
доручень, страхувальник здійснив
страховий платіж, а отже у розумінні
положень договору, останній є таким, що
вступив в силу.

У подальшому, заборгованість ТОВ
«Центробуд-трейд» за договором № 55/08
від 30.07.2008 становить 10 041 746,16 грн., що
встановлено у постанові Київського
апеляційного господарського суду у
справі №Б3/256-10 від 21.03.2012 року.

Наведені факти в силу вимог ч.2 ст.35 ГПК
України мають преюдиціальне значення
та не підлягають повторному доведенню.

Аналогічна правова ситуація склалась
із договором страхування фінансового
ризику № 14/07 від 08.02.2007 року. Сума
заборгованості за кредитним договором
№12/07 від 07.02.2007 встановлена у
вищезгаданій постанові суду у розмірі
32 138 590,71 грн.

Так, судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено факт невиконання
позичальником умов кредитних
договорів щодо повернення кредиту та
сплати процентів за користування
кредитними коштами.

Суд вважає за необхідне зауважити, що
ТОВ «Центробуд-трейд» звертався із
заявою про настання страхового випадку
до ЗАТ АСК «Рокада» шляхом направлення
на адресу боржника цінного листа від
04.08.2009, що підтверджується наявними у
матеріалах справи копіями опису
вкладення у цінний лист та фіскального
чеку на підтвердження оплати наданих
послуг відділення поштового зв'язку.

Доводи розпорядника майна та боржника,
щодо відсутності підстав визнання ТОВ
«Центробуд-трейд» фактично зводяться
лише до доведення факту припинення
договору страхування у розумінні п.6.2.
Договору страхування.

Суд не погоджується з такими
твердженнями боржника та розпорядника
та вважає їх хибними з огляду на нижче
наведене.

За приписами статті 629 ЦК України,
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Статтею 526 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про
страхування" визначено, що добровільне
страхування - це страхування, яке
здійснюється на основі договору між
страхувальником і страховиком.
Загальні умови і порядок здійснення
добровільного страхування
визначаються правилами страхування, що
встановлюються страховиком самостійно
відповідно до вимог цього Закону.
Конкретні умови страхування
визначаються при укладенні договору
страхування відповідно до
законодавства.

За договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору (ст. 979 Цивільного кодексу
України).

Обов'язок страховика здійснити
страхову виплату у строк, встановлений
договором, у разі настання страхового
випадку унормований положеннями
статті 988 ЦК України.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу
України, страховик здійснює страхову
виплату відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта (аварійного сертифіката).

Частиною 16 статті 9 Закону України "Про
страхування", визначено, що страхове
відшкодування - це страхова виплата,
яка здійснюється страховиком у межах
страхової суми за договорами майнового
страхування і страхування
відповідальності при настанні
страхового випадку.

Страхове відшкодування не може
перевищувати розміру прямого збитку,
якого зазнав страхувальник. Непрямі
збитки вважаються застрахованими, якщо
це передбачено договором страхування.
У разі коли страхова сума становить
певну частку вартості застрахованого
предмета договору страхування,
страхове відшкодування виплачується у
такій же частці від визначених по
страховій події збитків, якщо інше не
передбачено умовами страхування (ч. 17
ст. 9 ЗУ "Про страхування").

Згідно приписів ст.20 Закону України
"Про страхування" страховик
зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

Так, за змістом договору страхування,
настання страхового випадку прямо
пов'язано із встановленням факту
відсутності коштів у страхувальника,
необхідних для повернення кредиту.

Наявними у матеріалах справи доказами
підтверджується факт надіслання
страховику заяви про настання
страхового випадку, що є правовою
підставою стверджувати про виникнення
у ЗАТ АСК «Рокада» обов'язку виплати
страхового відшкодування.

Страховик, у разі настання страхового
випадку, відповідно до положень
чинного законодавства та умов договору
страхування зобов'язаний виплатити
страхове відшкодування, а інші умови
договору є підставою для відмови лише в
тому разі, якщо таке порушення положень
договору страхувальником перешкодило
страховику переконатися, що ця подія є
страховим випадком.

Наразі, умовами договору страхування, а
саме розділом 6, передбачено вичерпний
чіткий перелік підстав припинення
договору страхування.

Положеннями пункту 6.2. унормовано, що
договір, в частині приймання
страховиком повідомлень про настання
страхової події, припиняє дію по
закінченню місячного терміну, що
числиться з дати закінчення кредитного
договору, умовами якого у свою чергу
передбачено, що кредитний договір діє
до повного виконання позичальника
зобов'язань за ним (п. 10.1. кредитного
договору).

Положеннями статті 9 Закону України
"Про страхування" визначено, що
страхова сума - грошова сума, у межах
якої страховик відповідно до умов
страхування зобов'язаний провести
виплату при настанні страхового
випадку. Страхова виплата - грошова
сума, яка виплачується страховиком
відповідно до умов договору
страхування при настанні страхового
випадку. Розмір страхової суми та (або)
розміри страхових виплат визначаються
за домовленістю між страховиком та
страхувальником під час укладання
договору страхування або внесення змін
до договору страхування, або у
випадках, передбачених чинним
законодавством.

Також, суд вважає за необхідне
зауважити, що посилання боржника та
арбітражного керуючого на укладання
додаткових угод до кредитного договору
без згоди страховика не знаходить
свого документального підтвердження у
розумінні норм статті 33 ГПК України.
Так, до матеріалів справи заявником
додано додаток №1д, який складений на
виконання вимог п.10.12. правил
страхування фінансових ризиків, та з
якого вбачається, що ЗАТ «АСК «Рокада»
надано погодження на внесення в
майбутньому будь-яких змін до умов
Кредитного договору № 55/08 від 30.07.2008 та
Кредитного договору № 12/07 від 07.02.2007
року.

Таким чином, з огляду на встановлені
вище факти, перевіривши розрахунки
розміру страхового відшкодування, суд
визнає обґрунтованими та такими, які
підтверджено матеріалами справи
грошові вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю " Центробуд-трейд " до
Закритого акціонерного товариства
"Акціонерна страхова компанія "Рокада"
на суму страхового відшкодування за
договором №ВКР-099/03 про страхування
фінансового ризику від 30.09.2008 у розмірі
6 997 500,00 грн. (за договором №ВКР -70/08 від
30.07.2008) та 20 479 000,00 грн. (договір ВКР-14/07
від 08.02.2008), тобто у межах страхової суми
та у розмірі прямих збитків.

Зважаючи на встановлені судом фактичні
обставини справи, Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Центробуд-трейд» підлягає визнанню
кредитором боржника на суму 41 424
129,22грн. з віднесенням до першої черги
задоволення, у відповідності до ч.1 ст. 31
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

Поряд з вищеописаною заборгованістю,
до реєстру вимог кредиторів також
підлягають включенню витрати заявника
за подання заяви про порушення справи
про банкрутство у розмірі 1147,00грн.-
перша черга.

Отже, загальна сума, яка підлягає
включенню до реєстру вимог кредиторів
боржника становить 41 425 276,22грн.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Експоінвест»

Заява Товариства з обмеженою
відповідальністю «Експоінвест» з
грошовими вимогами до боржника на суму
1 327 500,00грн. надійшла до суду 28.02.2014,
тобто в строк, передбачений ст.14 Закону
Укрїани «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

Як на підставу звернення із грошовими
вимогами до боржника, ТОВ "Експоінвест"
зазначає факт настання страхового
випадку, передбаченого договором
добровільного страхування фінансових
ризиків інвестора в будівництві №
ІНВ-026/08 від 09.09.2005 року.

Так, судом встановлено, що 09.09.2005 між
Акціонерною страховою компанією
«Рокада» (страховик) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Експоінвест» (страхувальник) укладено
Договір № ІНВ-026/05 добровільного
страхування фінансових ризиків
інвестора в будівництві.

За умовами п. 2.1. договору страхування
предметом цього договору є добровільне
страхування фінансового ризику
зазнання Страхувальником (ТОВ
"Експоінвест") збитків за результатами
інвестиційної діяльності згідно
Інвестиційного договору № 2 від 25.08.2005,
укладеного між "Організацією" (ТОВ
"Київвисотбуд") та "Інвестором" (ТОВ
"Експоінвест") щодо будівництва об'єкту
- житлового будинку з вбудовано -
прибудованими приміщеннями за адресою:
м. Київ, вул. Старонаводницька 2-20,
внаслідок настання страхового випадку,
внаслідок чого Страховик (ЗАТ "АСК
"Рокада") зобов'язується відшкодувати
Страхувальнику означені збитки у
встановлених Договором межах і
порядку, а Страхувальник - сплатити
Страховику страхову премію.

Згідно п. 3.1. договору страхування №
ІНВ-026/05 від 09.09.2005 страховим випадком є
неотримання на дату закінчення терміну
очікування Результату інвестування,
внаслідок настання принаймні однієї з
наведених у даному пункті Договору
страхових подій, зокрема, договором
визначено, що такими страховими
подіями є: - неприйняття у
встановленому порядку об'єкту
дольового будівництва в експлуатацію з
неусувних причин технологічного
характеру, зумовлених невиконанням
"Організацією" (ТОВ "Київвисотбуд")
своїх зобов'язань за Інвестиційним
договором № 2 від 25.08.2005 (п.п. 3.1.2
Договору); відмова "Організації" від
виконання своїх зобов'язань за
Інвестиційним договором № 2 від 25.08.2005
(п.п. 3.1.3 Договору); - випадкова загибель
або пошкодження об'єкту інвестування
викликані протиправними діями третіх
осіб, стихійних лихом, аварією, пожежею,
ударом блискавки тощо.

Положеннями пункту 8.1. договору
страхування визначено, що договір
вступає в силу з моменту отримання
страховиком страхового платежу і діє
до закінчення взаєморозрахунків в
строки, визначені цим договором.

Так, на виконання умов договору щодо
внесення страхового платежу, а саме п.
3.13. договору страхування ТОВ
«Експоінвест» перерахувало грошові
кошти у загальному розмірі 44 250,00 грн.,
як страховий платіж що свідчить про
вступ у силу договору страхування та
підтверджується копією платіжного
доручення № 108 від 13.09.2005 року.

Датою можливого настання страхового
випадку за ризиком передбаченим п.п. 3.1.2
вважається визначена Інвестиційним
договором № 2 від 25.08.2005 дата реєстрації
акту про приймання відповідною
державною комісією закінченого об'єкту
дольового будівництва в експлуатацію
згідно з діючими законами, нормами,
правилами (п.п. 3.2.2 Договору
страхування).

Датою можливого настання страхового
випадку за ризиком передбаченим п.п. 3.1.3
вважається дата набрання законної сили
рішення господарського суду щодо
відшкодування "Організацією" (ТОВ
"Київвисотбуд") збитків, понесених
Страхувальником (ТОВ " Експоінвест") в
результаті відмови від виконання
зобов'язань (п.п. 3.2.3 Договору
страхування).

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що житловий
будинок за адресою: м. Київ, вул.
Старонаводницька, 2-20 в експлуатацію не
приймався.

У подальшому, ухвалою Господарського
суду Київської області від 31.07.2012 у
справі №Б13/058-08/3 задоволено вимоги
кредитора - ТОВ «Експоінвестлайн» щодо
суми збитків розміром 1 475 000,00 грн., які
є реальними збитками за інвестиційним
договором №2, у зв'язку із невиконанням
ТОВ «Київвисотбуд» своїх зобов'язань
за інвестиційним договором.

Наведені факти в силу вимог ч.2 ст.35 ГПК
України мають преюдиціальне значення
та не підлягають повторному доведенню.

07.08.2012 ТОВ «Експоінвест», із
додержанням умов пункту 8.2. договору
страхування, направило до ЗАТ «АСК
«Рокада» заяву про настання страхового
випадку, передбаченого п. 3.1.3 та 3.2.3
договору страхування. Вказаний факт
підтверджується наявними у матеріалах
справи листом опису вкладення у цінний
лист та фіскального чеку про оплату
наданих послуг поштового зв'язку, які
датуються 07.08.2012 року.

За приписами статті 629 ЦК України,
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Статтею 526 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про
страхування" визначено, що добровільне
страхування - це страхування, яке
здійснюється на основі договору між
страхувальником і страховиком.
Загальні умови і порядок здійснення
добровільного страхування
визначаються правилами страхування, що
встановлюються страховиком самостійно
відповідно до вимог цього Закону.
Конкретні умови страхування
визначаються при укладенні договору
страхування відповідно до
законодавства.

За договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору (ст. 979 Цивільного кодексу
України).

Обов'язок страховика здійснити
страхову виплату у строк, встановлений
договором, у разі настання страхового
випадку унормований положеннями
статті 988 ЦК України.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу
України, страховик здійснює страхову
виплату відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта (аварійного сертифіката).

Частиною 16 статті 9 Закону України "Про
страхування", визначено, що страхове
відшкодування - це страхова виплата,
яка здійснюється страховиком у межах
страхової суми за договорами майнового
страхування і страхування
відповідальності при настанні
страхового випадку.

Страхове відшкодування не може
перевищувати розміру прямого збитку,
якого зазнав страхувальник. Непрямі
збитки вважаються застрахованими, якщо
це передбачено договором страхування.
У разі коли страхова сума становить
певну частку вартості застрахованого
предмета договору страхування,
страхове відшкодування виплачується у
такій же частці від визначених по
страховій події збитків, якщо інше не
передбачено умовами страхування (ч. 17
ст. 9 ЗУ "Про страхування ").

Згідно приписів ст.20 Закону України
"Про страхування" страховик
зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

З системного аналізу вищевикладених
норм законодавства, враховуючи
положення умов договору страхування,
суд дійшов висновку, про виникнення
обов'язку у ЗАТ «АСК «Рокада» щодо
виплати страхового відшкодування ТОВ
«Експоінвест» у зв'язку із настанням
страхового випадку.

При цьому, у межах нового розгляду,
судом враховано вказівки Вищого
господарського суду України, які
зумовили скерування справи на новий
розгляд, та встановлено, що договори
страхування вступили в силу, оскільки
страхувальником внесено страховий
платіж вчасно та у встановленому
договором розмірі. Вказаний договір
страхування не є припиненим, оскільки
умови припинення мають відсилочний
характер до умов інвестиційного
договору, якими у свою чергу чітко
встановлено подію з якою слід
пов'язувати факт виконання ТОВ
"Київвисотбуд" зобов'язань за
інвестиційними договорами, тобто
отриманням результату інвестування -
введення його в експлуатацію. Як
встановлено судом вище, об'єкти
будівництва в експлуатацію не введені,
правовідносини за інвестиційним
договором не були припинені з вказаної
підстави, а тому і відсутні підстави
стверджувати про припинення договору
страхування.

Здійснивши математичний перерахунок
розміру страхового відшкодування, суд
визнає вимоги ТОВ «Експоінвест» у
розмірі 1 327 500,00 (за договором
страхування № ІНВ-026/05 від 09.09.2005)
обґрунтованими та документально
доведеними.

Одночасно, суд не погоджується із
доводами розпорядника майна та
боржника щодо відмови у визнанні
кредитором ТОВ «Експоінвест», оскільки
такі твердження ґрунтуються на
припущеннях припинення дії договору
страхування, які зводяться до умисного
ухилення від виплати страхового
відшкодування з огляду на таке.

Так, розпорядник майна та боржник
стверджують, що за умовами
інвестиційних договорів датою
закінчення будівництва об'єкту
інвестування і прийняття його в
експлуатацію є 4 квартал 2006 року дійшов
висновку, що Страхувальник (ТОВ
"Експоінвест") у зв'язку із неотриманням
результату інвестування, за умовами
договору страхування повинен був
направити Страховику (боржнику)
повідомлення про настання страхової
події у строк передбачений умовами
договорів інвестування, проте, ТОВ "
Експоінвест " не надано доказів
направлення боржнику повідомлення про
настання страхової події у строк,
визначений договором, у зв'язку з чим на
підставі п. 8.2. договору страхування
такий договір припинив свою дію у січні
2007 року.

При цьому, останні зазначають, що строк
закінчення будівництва і введення в
експлуатацію об'єкта є строком
виконання ТОВ "Київвисотбуд"
зобов'язань за інвестиційними
договорами, а отже, отриманням ТОВ
"Експоінвест" результату інвестування,
яким за умовами договору являється
саме закінчення будівництва об'єкту
інвестування і введення його в
експлуатацію.

Так, ТОВ "Київвисотбуд" у строк,
визначений п. 1.4. інвестиційних
договорів, не закінчив будівництво
об'єктів інвестування, не здійснив дії
по введенню їх в експлуатацію у зв'язку
із чим і не отримано Акт про прийняття
об'єкту в експлуатацію, і як наслідок
призвело до настання страхової події,
визначеної п. 3.1.2. договору страхування.

Суд зазначає, що згідно абз. 3 п. 2.13
Положення про порядок приймання в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів у м. Києві, затвердженого
розпорядженням представника
Президента України у Київській міській
державній адміністрації від 01.03.1993 № 249,
датою введення об'єкту в експлуатацію є
дата підписання акту державною
комісією.

За умовами п. 8.2. договору страхування
цей договір, в частині приймання
Страховиком (боржником) повідомлень
про настання страхової події, припиняє
дію по закінченню місячного терміну, що
минув після визначеної в інвестиційних
договорах дати реєстрації Акту про
приймання закінченого об'єкту в
органах держархбудконтролю в порядку,
передбаченому діючим законодавством.

Відповідно до умов ч. 1 ст. 628 ЦК України
зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Таким чином, боржник та розпорядник
майна помилково ототожнюють поняття
«закінчення будівництва» та «введення
в експлуатацію», що призвело до хибного
висновку про настання страхового
випадку у грудні 2006 року.

До того ж, суд наголошує на тому, що ТОВ
«Експоінвест» звертаючись із заявою
про настання страхового випадку до
боржника, а у подальшому із заявою про
визнання кредиторських вимог,
посилається на положення п. 3.1.3 та 3.2.3
договору страхування, як умов що
передбачають страховий випадок, у той
час як боржник та розпорядник майна
заперечують з інших підстав.

Зважаючи на встановлені судом фактичні
обставини справи, Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Експоінвест» підлягає визнанню
кредитором боржника на суму 1 327
500,00грн. з віднесенням до першої черги
задоволення, у відповідності до ч.1 ст. 31
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

В ході розгляду справи, судом, з
поданого ТОВ «Інтеграл-П» клопотання
про заміну учасників у справі про
банкрутство їх правонаступником,
встановлено, що Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Експоінвест» на підставі Договору
купівлі-продажу права вимоги
підприємства-банкрута №7/31-07 від 04.08.2014
року передано Товариству з обмеженою
відповідальністю «Інтеграл-П» право
вимоги на отримання страхового
відшкодування до Закритого
акціонерного товариства «Акціонерна
страхова компанія «Рокада» на загальну
суму 1 327 500,00грн., що виникло на
підставі Договору №ІНВ-026/05
добровільного страхування фінансових
ризиків інвестора в будівництво від
09.09.2005 року.

Передача права вимоги на отримання
страхового відшкодування Продавцем і
прийняття його покупцем здійснюється
після повної оплати вартості вимоги, та
оформляється актом приймання-передачі,
що підписується сторонами (п.2.1)

Продаж права вимоги на отримання
страхового відшкодування вчиняється
за 165,94грн.,з гарантійним внеском у
розмірі 16,59грн, який вподальшому
зараховується до ціни продажу права
вказаної вимоги.

Згідно Акту приймання-передачі пава
вимоги від 07.08.2014 року встановлено, що
свої зобов'язання ТОВ «Інтеграл-П» у
відповідності до Договору
купівлі-продажу №7/31-07 від 04.08.2014
виконало у повному обсязі, що також
підтверджується наявним у матеріалах
справи платіжним дорученням.

Зважаючи на укладення 04.08.2014 між ТОВ
«Експоінвест» та ТОВ «Інтеграл-П»
Договору купівлі-продажу права вимоги
підприємства -банкрута на загальну
суму 1 327 500,00грн., суд вважає за
необхідне замінити Товраиство з
обмеженою відповідальністю
«Експоінвест» на Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Інтеграл-П» у зобов'язанні щодо
кредиторських вимог до боржника на
відступлену та визнану судом суму у
розмірі 1 327 500,00грн.

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Грандінвестбуд-2006"

Заява Товариства з обмеженою
відповідальністю «Грандінвестбуд-2006»
з грошовими вимогами до боржника на
суму 5 849 079,98грн. надійшла до суду
28.02.2014, тобто в строк, передбачений ст.14
Закону Укрїани «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

Так, вимога ТОВ "Грандінвестбуд-2006" в
сумі 5 849 079,98 грн. ґрунтується на
зобов'язаннях Боржника за Договором №
ВКР 19/07 про страхування фінансового
ризику від 27.02.2007 року та Договором №
ВКР 26/07 про страхування фінансового
ризику від 13.03.2007 року.

Заявлена ТОВ "Грандінвестбуд-2006"
грошова вимога Боржником і
розпорядником майна не визнаються в
повному обсязі з підстави не
направлення повідомлення Страховику
(Боржнику) в строк, передбачений
Правилами страхування і договором
страхування, про настання страхового
випадку, а також внаслідок припинення
дії договору на підставі п. 6.2. договору
страхування.

Боржник і розпорядник майна 27.03.2013 року
письмово повідомили ТОВ
"Грандінвестбуд" про відхилення його
грошових вимог до ЗАТ "АСК "Рокада" в
повному обсязі.

22.05.2013 року до суду надійшов відзив ТОВ
"Інвестгарант" щодо результатів
розгляду кредиторських вимог

Згідно абзацу 7 статті 1 Закону про
банкрутство грошове зобов'язання - це
зобов'язання боржника заплатити
кредитору певну грошову суму
відповідно до цивільно-правового
договору та з інших підстав,
передбачених цивільним законодавством
України.

Відповідно до статті 14 Закону України
про банкрутство кредитор, звертаючись
до господарського суду з відповідною
заявою, самостійно визначає розмір
таких вимог, підтверджує їх
відповідними документами. До
обов'язків суду при розгляді
відповідних заяв входить перевірка їх
обґрунтованості та наявності
документів, що підтверджують
відповідні вимоги. При розгляді
кредиторських вимог суд може в
залежності від наявності чи
відсутності доказів, що підтверджують
заборгованість боржника, визнати або
відхилити грошові вимоги.

Так, судом встановлено, що 27.02.2007 між
Акціонерною страховою компанією
«Рокада» (страховик) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Грандінвестбуд-2006» (страхувальник)
укладено Договір №ВКР 19/07 про
страхування фінансового ризику.

За умовами укладеного договору
страхування, а саме п. 1.1. договору,
страхувальник доручає, а страховик
бере на себе зобов'язання застрахувати
фінансовий ризик, що випливає з
договору про надання кредиту №17/07 від
16.02.2007, укладеного між АКБ «Київ» і
страхувальником.

Об'єктом страхування за цим договором є
законні майнові інтереси
страхувальника, пов'язані з ризиком
непогашення ним заборгованості за
кредитним договором у звязку із
непередбачуваною втратою
платоспроможності (п.1.2. договору
страхування).

За приписами п.1.3. страховим випадком,
при настанні якого страховик здійснює
виплату страхового відшкодування, є
відсутність у страхувальника коштів,
необхідних для повернення кредитору
суми виданого кредиту в строки,
визначені в кредитному договорі.

Умовами договору страхування
конкретний момент настання страхового
випадку чітко не визначений. Отже,
конкретний момент настання страхового
випадку сторонами у договорі
страхування не визначений, проте,
визначено, що при настанні події, яка є
страховим випадком, у відповідача
виникає обов'язок сплатити позивачу
страхове відшкодування.

За умовами кредитного договору №17/07
від 26.02.2007, кредитодавець надає
позичальнику кредит на поповнення
обігових коштів для здійснення
статутної діяльності на наступних
умовах: сума кредиту 2 988 850,00, строк
користування з 26.02.2007 по 01.02.2010 (у
редакції додаткової угоди №5 від 06.02.2009
року), розмір плати за користування
кредитом 24% річних.

Пунктом 6.1. договору страхування
передбачено, що договір вступає в силу
з моменту отримання страховиком
страхового платежу і діє до закінчення
взаєморозрахунків в строки, визначені
цим договором.

Положеннями пункту 1.6. договору
страхування передбачено, що страховий
платіж за цим договором нарахований в
сумі 3000,00 грн.

Як вбачається із наявних у матеріалах
справи доказів, а саме копії платіжних
доручень № 5 від 27.02.2007 на суму 3000,00 грн.,
страхувальник здійснив страховий
платіж, а отже у розумінні положень
договору, останній є таким, що вступив в
силу.

У подальшому, ухвалою суду
Господарського суду міста Києва у
справі №5011-49/270-2012 від 17.01.2013 ПАТ «АКБ
«Київ», як кредитодаця, визнано
конкурсним кредитором боржника - ТОВ
«Грандінвестбуд-2006», щодо
заборгованості за кредитним договором
№17/07 від 26.02.2007 на загальну суму 1 465 229,98
грн.

Наведені факти в силу вимог ч.2 ст.35 ГПК
України мають преюдиціальне значення
та не підлягають повторному доведенню.

Так, судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено факт невиконання
позичальником умов кредитних
договорів щодо повернення кредиту та
сплати процентів за користування
кредитними коштами.

Суд вважає за необхідне зауважити, що
ТОВ «Грандінвестбуд-2006» звертався із
заявою про настання страхового випадку
до ЗАТ АСК «Рокада» шляхом направлення
на адресу боржника цінного листа від
09.02.2010, що підтверджується наявними у
матеріалах справи копіями опису
вкладення у цінний лист та фіскального
чеку на підтвердження оплати наданих
послуг відділення поштового зв'язку.

На ідентичних умовах між сторонами
укладено договір страхування №ВКР26/07
про страхування фінансового ризику за
кредитним договором №20/07 від 13.03.2007
року.

Об'єктом страхування за цим договором є
законні майнові інтереси
страхувальника, пов'язані з ризиком
непогашення ним заборгованості за
кредитним договором у звязку із
непередбачуваною втратою
платоспроможності (п.1.2. договору
страхування).

За приписами п.1.3. страховим випадком,
при настанні якого страховик здійснює
виплату страхового відшкодування, є
відсутність у страхувальника коштів,
необхідних для повернення кредитору
суми виданого кредиту в строки,
визначені в кредитному договорі.

Умовами договору страхування
конкретний момент настання страхового
випадку чітко не визначений. Отже,
конкретний момент настання страхового
випадку сторонами у договорі
страхування не визначений, проте,
визначено, що при настанні події, яка є
страховим випадком, у відповідача
виникає обов'язок сплатити позивачу
страхове відшкодування.

За умовами кредитного договору №20/07
від 13.03.2007, кредитодавець надає
позичальнику кредит на поповнення
обігових коштів для здійснення
статутної діяльності на наступних
умовах: сума кредиту 4 383 850,00 грн., строк
погашення кредиту 10.03.2009 (у редакції
додаткової угоди №2 від 12.03.2008 року),
розмір плати за користування кредитом
24% річних.

Пунктом 6.1. договору страхування
передбачено, що договір вступає в силу
з моменту отримання страховиком
страхового платежу і діє до закінчення
взаєморозрахунків в строки, визначені
цим договором.

Положеннями пункту 1.6. договору
страхування передбачено, що страховий
платіж за цим договором нарахований в
сумі 43 400,00 грн.

Як вбачається із наявних у матеріалах
справи доказів, а саме копії платіжного
доручення № 18 від 14.03.2007 та 43 400,00 грн.,
страхувальник здійснив страховий
платіж, а отже у розумінні положень
договору, останній є таким, що вступив в
силу.

У подальшому, ухвалою суду
Господарського суду міста Києва у
справі №5011-49/270-2012 від 17.01.2013 ПАТ «АКБ
«Київ», як кредитодаця, визнано
конкурсним кредитором боржника - ТОВ
«Грандінвестбуд-2006», щодо
заборгованості за кредитним договором
№20/07 від 13.03.2007 на загальну суму 8 424 620,27
грн.

Наведені факти в силу вимог ч.2 ст.35 ГПК
України мають преюдиціальне значення
та не підлягають повторному доведенню.

Так, судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено факт невиконання
позичальником умов кредитних
договорів щодо повернення кредиту та
сплати процентів за користування
кредитними коштами.

Суд вважає за необхідне зауважити, що
ТОВ «Грандінвестбуд-2006» звертався із
заявою про настання страхового випадку
до ЗАТ АСК «Рокада» шляхом направлення
на адресу боржника цінного листа від
07.03.2009, що підтверджується наявними у
матеріалах справи копіями опису
вкладення у цінний лист та фіскального
чеку на підтвердження оплати наданих
послуг відділення поштового зв'язку.

Доводи розпорядника майна та боржника,
щодо відсутності підстав визнання ТОВ
«Грандінвестбуд-2006» фактично
зводяться лише до доведення факту
припинення договору страхування у
розумінні п.6.2. Договору страхування.

Суд не погоджується з такими
твердженнями боржника та розпорядника
та вважає їх хибними з огляду на нижче
наведене.

За приписами статті 629 ЦК України,
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Статтею 526 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про
страхування" визначено, що добровільне
страхування - це страхування, яке
здійснюється на основі договору між
страхувальником і страховиком.
Загальні умови і порядок здійснення
добровільного страхування
визначаються правилами страхування, що
встановлюються страховиком самостійно
відповідно до вимог цього Закону.
Конкретні умови страхування
визначаються при укладенні договору
страхування відповідно до
законодавства.

За договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору (ст. 979 Цивільного кодексу
України).

Обов'язок страховика здійснити
страхову виплату у строк, встановлений
договором, у разі настання страхового
випадку унормований положеннями
статті 988 ЦК України.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу
України, страховик здійснює страхову
виплату відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта (аварійного сертифіката).

Частиною 16 статті 9 Закону України "Про
страхування", визначено, що страхове
відшкодування - це страхова виплата,
яка здійснюється страховиком у межах
страхової суми за договорами майнового
страхування і страхування
відповідальності при настанні
страхового випадку.

Страхове відшкодування не може
перевищувати розміру прямого збитку,
якого зазнав страхувальник. Непрямі
збитки вважаються застрахованими, якщо
це передбачено договором страхування.
У разі коли страхова сума становить
певну частку вартості застрахованого
предмета договору страхування,
страхове відшкодування виплачується у
такій же частці від визначених по
страховій події збитків, якщо інше не
передбачено умовами страхування (ч. 17
ст. 9 ЗУ "Про страхування").

Згідно приписів ст.20 Закону України
"Про страхування" страховик
зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

Так, за змістом договору страхування,
настання страхового випадку прямо
пов'язано із встановленням факту
відсутності коштів у страхувальника,
необхідних для повернення кредиту.

Як встановлено судом вище, порушення
справи про банкрутство ТОВ
«Грандінвестбуд-2006» вже є достатньою
підставою стверджувати про
неплатоспроможність
«Грандінвестбуд-2006», яка прямо
пов'язана із відсутністю грошових
коштів для здійснення погашення
кредиту.

Наявними у матеріалах справи доказами
підтверджується факт надіслання
страховику заяви про настання
страхового випадку, що є правовою
підставою стверджувати про виникнення
у ЗАТ АСК «Рокада» обов'язку виплати
страхового відшкодування.

Страховик, у разі настання страхового
випадку, відповідно до положень
чинного законодавства та умов договору
страхування зобов'язаний виплатити
страхове відшкодування, а інші умови
договору є підставою для відмови лише в
тому разі, якщо таке порушення положень
договору страхувальником перешкодило
страховику переконатися, що ця подія є
страховим випадком.

Наразі, умовами договору страхування, а
саме розділом 6, передбачено вичерпний
чіткий перелік підстав припинення
договору страхування.

Положеннями пункту 6.2. унормовано, що
договір, в частині приймання
страховиком повідомлень про настання
страхової події, припиняє дію по
закінченню місячного терміну, що
числиться з дати закінчення кредитного
договору, умовами якого у свою чергу
передбачено, що кредитний договір діє
до повного виконання позичальника
зобов'язань за ним (п. 10.1. кредитного
договору).

Положеннями статті 9 Закону України
"Про страхування" визначено, що
страхова сума - грошова сума, у межах
якої страховик відповідно до умов
страхування зобов'язаний провести
виплату при настанні страхового
випадку. Страхова виплата - грошова
сума, яка виплачується страховиком
відповідно до умов договору
страхування при настанні страхового
випадку. Розмір страхової суми та (або)
розміри страхових виплат визначаються
за домовленістю між страховиком та
страхувальником під час укладання
договору страхування або внесення змін
до договору страхування, або у
випадках, передбачених чинним
законодавством.

Також, суд вважає за необхідне
зауважити, що посилання боржника та
арбітражного керуючого на укладання
додаткових угод до кредитного договору
без згоди страховика не знаходить
свого документального підтвердження у
розумінні норм статті 33 ГПК України.
Так, до матеріалів справи заявником
додано додаток №1д, який складений на
виконання вимог п.10.12. правил
страхування фінансових ризиків, та з
якого вбачається, що ЗАТ «АСК «Рокада»
надано погодження на внесення в
майбутньому будь-яких змін до умов
Кредитного договору № 17/07 від 26.02.2007 та
Кредитного договору №20/07 від 13.03.2007
року.

Таким чином, з огляду на встановлені
вище факти, перевіривши розрахунки
розміру страхового відшкодування, суд
визнає обґрунтованими та такими, які
підтверджено матеріалами справи
грошові вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Грандінвестбуд-2006"
до Закритого акціонерного товариства
"Акціонерна страхова компанія "Рокада"
на суму страхового відшкодування за
договором №ВКР 19/07 про страхування
фінансового ризику від 27.02.2007 у розмірі
1 465 229,98 грн. за договором №ВКР 26/07 про
страхування фінансового ризику від
13.03.2007 у розмірі 4 383 850,00 грн., тобто у
межах страхової суми та у розмірі
прямих збитків.

Зважаючи на встановлені судом фактичні
обставини справи, Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Грандінвестбуд-2006» підлягає визнанню
кредитором боржника на суму 5 849
079,98грн. з віднесенням до першої черги
задоволення, у відповідності до ч.1 ст. 31
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

Поряд з вищеописаною заборгованістю,
до реєстру вимог кредиторів також
підлягають включенню витрати заявника
за подання заяви про порушення справи
про банкрутство у розмірі 1147,00грн.-
перша черга.

Отже, загальна сума, яка підлягає
включенню до реєстру вимог кредиторів
боржника становить 5 850 226,98грн.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Інвестиційні
системи»

Заява Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інвестиційні
системи» з грошовими вимогами до
боржника на суму 4 499 995,50грн. надійшла
до суду 04.03.2014, тобто в строк,
передбачений ст.14 Закону Укрїани «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом».

Як підставу звернення із грошовими
вимогами до боржника, ТОВ "Інвестиційні
системи" зазначає факт настання
страхового випадку, передбаченого
договором добровільного страхування
фінансових ризиків інвестора в
будівництві № ІНВ-047/05 від 26.10.2005 року.

Так, судом встановлено, що 26.10.2005 між
Акціонерною страховою компанією
«Рокада» (страховик) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Інвестиційні системи» (страхувальник)
укладено Договір № ІНВ-047/05
добровільного страхування фінансових
ризиків інвестора в будівництві.

За умовами п. 2.1. договору страхування
предметом цього договору є добровільне
страхування фінансового ризику
зазнання Страхувальником (ТОВ
"Інвестиційні системи") збитків за
результатами інвестиційної діяльності
згідно Інвестиційного договору № 1-4А
від 18.03.2005, укладеного між
"Організацією" (ТОВ "Київвисотбуд") та
"Інвестором" (ТОВ "Інвестиційні
системи") щодо будівництва об'єкту -
житлового будинку з вбудовано -
прибудованими приміщеннями за адресою:
м. Київ, мікрорайон Позняки 4А,
внаслідок настання страхового випадку,
внаслідок чого Страховик (ЗАТ "АСК
"Рокада") зобов'язується відшкодувати
Страхувальнику означені збитки у
встановлених Договором межах і
порядку, а Страхувальник - сплатити
Страховику страхову премію.

Згідно п. 3.1. договору страхування №
ІНВ-047/05 від 26.10.2005 страховим випадком є
неотримання на дату закінчення терміну
очікування Результату інвестування,
внаслідок настання принаймні однієї з
наведених у даному пункті Договору
страхових подій, зокрема, договором
визначено, що такими страховими
подіями є: - неприйняття у
встановленому порядку об'єкту
дольового будівництва в експлуатацію з
неусувних причин технологічного
характеру, зумовлених невиконанням
"Організацією" (ТОВ "Київвисотбуд")
своїх зобов'язань за Інвестиційним
договором № 1-4А від 18.03.2005 (п.п. 3.1.2
Договору); відмова "Організації" від
виконання своїх зобов'язань за
Інвестиційним договором № 1-4А від
18.03.2005 (п.п. 3.1.3 Договору); - випадкова
загибель або пошкодження об'єкту
інвестування викликані протиправними
діями третіх осіб, стихійних лихом,
аварією, пожежею, ударом блискавки
тощо.

Положеннями пункту 8.1. договору
страхування визначено, що договір
вступає в силу з моменту отримання
страховиком страхового платежу і діє
до закінчення взаєморозрахунків в
строки, визначені цим договором.

Так, на виконання умов договору щодо
внесення страхового платежу, а саме п.
3.13. договору страхування ТОВ
«Інвестиційні системи» перерахувало
грошові кошти у загальному розмірі 100
500,00 грн., як страховий платіж що
свідчить про вступ у силу договору
страхування та підтверджується копією
платіжного доручення № 281 від 27.10.2005
року.

Датою можливого настання страхового
випадку за ризиком передбаченим п.п. 3.1.2
вважається визначена Інвестиційним
договором № 1-4А від 18.03.2005 дата
реєстрації акту про приймання
відповідною державною комісією
закінченого об'єкту дольового
будівництва в експлуатацію згідно з
діючими законами, нормами, правилами
(п.п. 3.2.2 Договору страхування).

Датою можливого настання страхового
випадку за ризиком передбаченим п.п. 3.1.3
вважається дата набрання законної сили
рішення господарського суду щодо
відшкодування "Організацією" (ТОВ
"Київвисотбуд") збитків, понесених
Страхувальником (ТОВ " Інвестиційні
системи") в результаті відмови від
виконання зобов'язань (п.п. 3.2.3 Договору
страхування).

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що житловий
будинок за адресою: м. Київ, мікрорайон
Позняки, 4 А в експлуатацію не
приймався.

У подальшому, ухвалою Господарського
суду Київської області від 31.07.2012 у
справі №Б13/058-08/3 задоволено вимоги
кредитора - ТОВ «Інвестиційні системи»
щодо суми збитків розміром 4 999 995,00
грн., які є реальними збитками за
інвестиційним договором №2, у зв'язку
із невиконанням ТОВ «Київвисотбуд»
своїх зобов'язань за інвестиційним
договором.

Наведені факти в силу вимог ч.2 ст.35 ГПК
України мають преюдиціальне значення
та не підлягають повторному доведенню.

07.08.2012 ТОВ «Інвестиційні системи», із
додержанням умов пункту 8.2. договору
страхування, направило до ЗАТ «АСК
«Рокада» заяву про настання страхового
випадку, передбаченого п. 3.1.3 та 3.2.3
договору страхування. Вказаний факт
підтверджується наявними у матеріалах
справи листом опису вкладення у цінний
лист та фіскального чеку про оплату
наданих послуг поштового зв'язку, які
датуються 07.08.2012 року.

За приписами статті 629 ЦК України,
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Статтею 526 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про
страхування" визначено, що добровільне
страхування - це страхування, яке
здійснюється на основі договору між
страхувальником і страховиком.
Загальні умови і порядок здійснення
добровільного страхування
визначаються правилами страхування, що
встановлюються страховиком самостійно
відповідно до вимог цього Закону.
Конкретні умови страхування
визначаються при укладенні договору
страхування відповідно до
законодавства.

За договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору (ст. 979 Цивільного кодексу
України).

Обов'язок страховика здійснити
страхову виплату у строк, встановлений
договором, у разі настання страхового
випадку унормований положеннями
статті 988 ЦК України.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу
України, страховик здійснює страхову
виплату відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта (аварійного сертифіката).

Частиною 16 статті 9 Закону України "Про
страхування", визначено, що страхове
відшкодування - це страхова виплата,
яка здійснюється страховиком у межах
страхової суми за договорами майнового
страхування і страхування
відповідальності при настанні
страхового випадку.

Страхове відшкодування не може
перевищувати розміру прямого збитку,
якого зазнав страхувальник. Непрямі
збитки вважаються застрахованими, якщо
це передбачено договором страхування.
У разі коли страхова сума становить
певну частку вартості застрахованого
предмета договору страхування,
страхове відшкодування виплачується у
такій же частці від визначених по
страховій події збитків, якщо інше не
передбачено умовами страхування (ч. 17
ст. 9 ЗУ "Про страхування ").

Згідно приписів ст.20 Закону України
"Про страхування" страховик
зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

З системного аналізу вищевикладених
норм законодавства, враховуючи
положення умов договору страхування,
суд дійшов висновку, про виникнення
обов'язку у ЗАТ «АСК «Рокада» щодо
виплати страхового відшкодування ТОВ
«Інвестиційні системи» у зв'язку із
настанням страхового випадку.

При цьому, у межах нового розгляду,
судом враховано вказівки Вищого
господарського суду України, які
зумовили скерування справи на новий
розгляд, та встановлено, що договори
страхування вступили в силу, оскільки
страхувальником внесено страховий
платіж вчасно та у встановленому
договором розмірі. Вказаний договір
страхування не є припиненим, оскільки
умови припинення мають відсилочний
характер до умов інвестиційного
договору, якими у свою чергу чітко
встановлено подію з якою слід
пов'язувати факт виконання ТОВ
"Київвисотбуд" зобов'язань за
інвестиційними договорами, тобто
отриманням результату інвестування -
введення його в експлуатацію. Як
встановлено судом вище, об'єкти
будівництва в експлуатацію не введені,
правовідносини за інвестиційним
договором не були припинені з вказаної
підстави, а тому і відсутні підстави
стверджувати про припинення договору
страхування.

Здійснивши математичний перерахунок
розміру страхового відшкодування, суд
визнає вимоги ТОВ «Інвестиційні
системи» у розмірі 4 499 995,50грн. (за
договором страхування № ІНВ-047/05 від
26.10.2005) обґрунтованими та
документально доведеними.

Одночасно, суд не погоджується із
доводами розпорядника майна та
боржника щодо відмови у визнанні
кредитором ТОВ «Інвестиційні системи»,
оскільки такі твердження ґрунтуються
на припущеннях припинення дії договору
страхування, які зводяться до умисного
ухилення від виплати страхового
відшкодування з огляду на таке.

Так, розпорядник майна та боржник
стверджують, що за умовами
інвестиційних договорів датою
закінчення будівництва об'єкту
інвестування і прийняття його в
експлуатацію є ІІ квартал 2008 року
дійшов висновку, що Страхувальник (ТОВ
"Інвестиційні системи") у зв'язку із
неотриманням результату інвестування,
за умовами договору страхування
повинен був направити Страховику
(боржнику) повідомлення про настання
страхової події у строк передбачений
умовами договорів інвестування, проте,
ТОВ " Інвестиційні системи " не надано
доказів направлення боржнику
повідомлення про настання страхової
події у строк, визначений договором, у
зв'язку з чим на підставі п. 8.2. договору
страхування такий договір припинив
свою дію у червні 2008 року.

При цьому, останні зазначають, що строк
закінчення будівництва і введення в
експлуатацію об'єкта є строком
виконання ТОВ "Київвисотбуд"
зобов'язань за інвестиційними
договорами, а отже, отриманням ТОВ
"Інвестиційні системи" результату
інвестування, яким за умовами договору
являється саме закінчення будівництва
об'єкту інвестування і введення його в
експлуатацію.

Так, ТОВ "Київвисотбуд" у строк,
визначений п. 1.4. інвестиційних
договорів, не закінчив будівництво
об'єктів інвестування, не здійснив дії
по введенню їх в експлуатацію у зв'язку
із чим і не отримано Акт про прийняття
об'єкту в експлуатацію, і як наслідок
призвело до настання страхової події,
визначеної п. 3.1.2. договору страхування.

Суд зазначає, що згідно абз. 3 п. 2.13
Положення про порядок приймання в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів у м. Києві, затвердженого
розпорядженням представника
Президента України у Київській міській
державній адміністрації від 01.03.1993 № 249,
датою введення об'єкту в експлуатацію є
дата підписання акту державною
комісією.

За умовами п. 8.2. договору страхування
цей договір, в частині приймання
Страховиком (боржником) повідомлень
про настання страхової події, припиняє
дію по закінченню місячного терміну, що
минув після визначеної в інвестиційних
договорах дати реєстрації Акту про
приймання закінченого об'єкту в
органах держархбудконтролю в порядку,
передбаченому діючим законодавством.

Відповідно до умов ч. 1 ст. 628 ЦК України
зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Таким чином, боржник та розпорядник
майна помилково ототожнюють поняття
«закінчення будівництва» та «введення
в експлуатацію», що призвело до хибного
висновку про настання страхового
випадку у липні 2008 року.

До того ж, суд наголошує на тому, що ТОВ
«Інвестиційні системи» звертаючись із
заявою про настання страхового випадку
до боржника, а у подальшому із заявою
про визнання кредиторських вимог,
посилається на положення п. 3.1.3 та 3.2.3
договору страхування, як умов що
передбачають страховий випадок, у той
час як боржник та розпорядник майна
заперечують з інших підстав.

Зважаючи на встановлені судом фактичні
обставини справи, Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Інвестиційні системи» підлягає
визнанню кредитором боржника на суму 4
499 995,50грн. з віднесенням до першої
черги задоволення, у відповідності до
ч.1 ст. 31 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом».

В ході розгляду справи, судом, з
поданого ТОВ «Інтеграл-П» клопотання
про заміну учасників у справі про
банкрутство їх правонаступником,
встановлено, що Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Інвестиційні системи» на підставі
Договору купівлі-продажуправа вимоги
підприємства-банкрута №8/07-7 від 09.07.2014
року передано Товариству з обмеженою
відповідальністю «Інтеграл-П» право
вимоги на отримання страхового
відшкодування до Закритого
акціонерного товариства «Акціонерна
страхова компанія «Рокада» на загальну
суму 4 499 995,50грн., що виникло на
підставі Договору №ІНВ-047/05
добровільного страхування фінансових
ризиків інвестора в будівництво від
25.10.2005року.

Передача права вимоги на отримання
страхового відшкодування Продавцем і
прийняття його покупцем здійснюється
після повної оплати вартості вимоги, та
оформляється актом приймання-передачі,
що підписується сторонами (п.2.1)

Продаж права вимоги на отримання
страхового відшкодування вчиняється
за 562,49грн.,з гарантійним внеском у
розмірі 56,25грн, який вподальшому
зараховується до ціни продажу права
вказаної вимоги.

Згідно Акту приймання-передачі пава
вимоги від 14.07.2014 року встановлено, що
свої зобов'язання ТОВ «Інтеграл-П» у
відповідності до Договору
купівлі-продажу №8/07-07 від 09.07.2014
виконало у повному обсязі, що також
підтверджується наявним у матеріалах
справи платіжним дорученням.

Зважаючи на укладення 09.07.2014 між ТОВ
«Інвестиційні системи» та ТОВ
«Інтеграл-П» Договору купівлі-продажу
права вимоги підприємства -банкрута на
загальну суму 4 499 995,50грн., суд вважає
за необхідне замінити Товраиство з
обмеженою відповідальністю
«Інвестиційні системи» на Товариство
з обмеженою відповідальністю
«Інтеграл-П» у зобов'язанні щодо
кредиторських вимог до боржника на
відступлену та визнану судом суму у
розмірі 4 499 995,50грн.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Центрінвестбуд-2000»

Заява Товариства з обмеженою
відповідальністю «Центрінвестбуд-2000»
з грошовими вимогами до боржника на
суму 37 413 137,93грн. надійшла до суду
28.02.2014, тобто в строк, передбачений ст.14
Закону Укрїани «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

Як на підставу звернення з грошовими
вимогами до боржника, ТОВ
"Центрінвестбуд-2000" зазначає факт
настання страхового випадку,
передбаченого договором добровільного
страхування фінансових ризиків
інвестора у будівництво №ІНВ-008/05 від
10.06.2005, договором добровільного
страхування фінансових ризиків
інвестора у будівництво №ВКР-098/04 від
16.06.2004, договором добровільного
страхування фінансових ризиків №
ВКР-098/06 від 28.12.2006 та договором
добровільного страхування фінансових
ризиків № ВКР-081/06 від 14.11.2006 та
договором фінансового ризику № ВКР 71/07
від 20.07.2007 року.

Судом встановлено, що 10.06.2005 року між
ЗАТ "АСК "Рокада" і ТОВ
"Центрінвестбуд-2000" укладено договір
добровільного страхування фінансового
ризику інвестора у будівництва
№ІНВ-008/05 від 10.06.2005 та на ідентичних
умовах договір добровільного
страхування фінансових ризиків
інвестора у будівництво №ВКР-098/04 від
16.06.2004 року.

За умовами п. 2.1. договору страхування
предметом цього договору є добровільне
страхування фінансового ризику
зазнання Страхувальником (ТОВ
"Центрінвестбуд-2000") збитків за
результатами інвестиційної діяльності
згідно Інвестиційного договору № 2/2005
від 09.06.2005, укладеного між
"Організацією" (ТОВ "Київвисотбуд") та
"Інвестором" (ТОВ "Центрінвестбуд-2000")
щодо будівництва об'єкту - житлового
будинку з вбудовано - прибудованими
приміщеннями за адресою: м. Київ, вул.
Сімї Сосіних, 4а, внаслідок настання
страхового випадку, внаслідок чого
Страховик (ЗАТ "АСК "Рокада")
зобов'язується відшкодувати
Страхувальнику означені збитки у
встановлених Договором межах і
порядку, а Страхувальник - сплатити
Страховику страхову премію.

Згідно п. 3.1. договору страхування №
ІНВ-008/05 від 10.06.2005 страховим випадком є
неотримання на дату закінчення терміну
очікування Результату інвестування,
внаслідок настання принаймні однієї з
наведених у даному пункті Договору
страхових подій, зокрема, договором
визначено, що такими страховими
подіями є: - неприйняття у
встановленому порядку об'єкту
дольового будівництва в експлуатацію з
неусувних причин технологічного
характеру, зумовлених невиконанням
"Організацією" (ТОВ "Київвисотбуд")
своїх зобов'язань за Інвестиційним
договором № 2/2005 від 09.06.2005 (п.п. 3.1.2
Договору); відмова "Організації" від
виконання своїх зобов'язань за
Інвестиційним договором № 2/2005 від
09.06.2005 (п.п. 3.1.3 Договору); - випадкова
загибель або пошкодження об'єкту
інвестування викликані протиправними
діями третіх осіб, стихійних лихом,
аварією, пожежею, ударом блискавки
тощо.

Положеннями пункту 8.1. договору
страхування визначено, що договір
вступає в силу з моменту отримання
страховиком страхового платежу і діє
до закінчення взаєморозрахунків в
строки, визначені цим договором.

Так, на виконання умов договору щодо
внесення страхового платежу, а саме п.
3.13. договору страхування ТОВ
«Центрінвестбуд-2000» перерахувало
грошові кошти, як страховий платіж що
свідчить про вступ у силу договору
страхування та підтверджується копією
платіжного доручення № 1701 від 23.11.2005 та
платіжним дорученням №77 від 13.06.205
року.

Датою можливого настання страхового
випадку за ризиком передбаченим п.п. 3.1.2
вважається визначена Інвестиційним
договором № 2/2005 від 09.06.2005 дата
реєстрації акту про приймання
відповідною державною комісією
закінченого об'єкту дольового
будівництва в експлуатацію згідно з
діючими законами, нормами, правилами
(п.п. 3.2.2 Договору страхування).

Датою можливого настання страхового
випадку за ризиком передбаченим п.п. 3.1.3
вважається дата набрання законної сили
рішення господарського суду щодо
відшкодування "Організацією" (ТОВ
"Київвисотбуд") збитків, понесених
Страхувальником (ТОВ "
Центрінвестбуд-2000") в результаті
відмови від виконання зобов'язань (п.п.
3.2.3 Договору страхування).

На ідентичних умовах, між ЗАТ "АСК
"Рокада" і ТОВ "Центрінвестбуд-2000"
укладено договір добровільного
страхування фінансових № ВКР -098/04 від
16.06.2004 року.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що житловий
будинок за адресою: м. Київ, вул. Сім'ї
Сосіних, 4-а та м. Київ, вул.
Старонаводницька, 2-20 в експлуатацію не
приймався.

У подальшому, ухвалою Господарського
суду Київської області від 31.07.2012 у
справі №Б13/058-08/3 задоволено вимоги
кредитора - ТОВ «Центрінвестбуд-2000»
щодо розміру збитків, які є реальними
збитками, документально
підтвердженими, у зв'язку із
невиконанням ТОВ «Київвисотбуд» своїх
зобов'язань за інвестиційним
договором.

Наведені факти в силу вимог ч.2 ст.35 ГПК
України мають преюдиціальне значення
та не підлягають повторному доведенню.

07.08.2012 ТОВ «Центрінвестбуд-2000», із
додержанням умов пункту 8.2. договору
страхування, направило до ЗАТ «АСК
«Рокада» заяву про настання страхового
випадку, передбаченого п. 3.1.3 та 3.2.3
договору страхування. Вказаний факт
підтверджується наявними у матеріалах
справи листом опису вкладення у цінний
лист та фіскального чеку про оплату
наданих послуг поштового зв'язку, які
датуються 07.08.2012 року.

За приписами статті 629 ЦК України,
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Статтею 526 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про
страхування" визначено, що добровільне
страхування - це страхування, яке
здійснюється на основі договору між
страхувальником і страховиком.
Загальні умови і порядок здійснення
добровільного страхування
визначаються правилами страхування, що
встановлюються страховиком самостійно
відповідно до вимог цього Закону.
Конкретні умови страхування
визначаються при укладенні договору
страхування відповідно до
законодавства.

За договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору (ст. 979 Цивільного кодексу
України).

Обов'язок страховика здійснити
страхову виплату у строк, встановлений
договором, у разі настання страхового
випадку унормований положеннями
статті 988 ЦК України.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу
України, страховик здійснює страхову
виплату відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта (аварійного сертифіката).

Частиною 16 статті 9 Закону України "Про
страхування", визначено, що страхове
відшкодування - це страхова виплата,
яка здійснюється страховиком у межах
страхової суми за договорами майнового
страхування і страхування
відповідальності при настанні
страхового випадку.

Страхове відшкодування не може
перевищувати розміру прямого збитку,
якого зазнав страхувальник. Непрямі
збитки вважаються застрахованими, якщо
це передбачено договором страхування.
У разі коли страхова сума становить
певну частку вартості застрахованого
предмета договору страхування,
страхове відшкодування виплачується у
такій же частці від визначених по
страховій події збитків, якщо інше не
передбачено умовами страхування (ч. 17
ст. 9 ЗУ "Про страхування ").

Згідно приписів ст.20 Закону України
"Про страхування" страховик
зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

З системного аналізу вищевикладених
норм законодавства, враховуючи
положення умов договору страхування,
суд дійшов висновку, про виникнення
обов'язку у ЗАТ «АСК «Рокада» щодо
виплати страхового відшкодування ТОВ
«Центрінвест-2000» у зв'язку із настанням
страхового випадку.

При цьому, у межах нового розгляду,
судом враховано вказівки Вищого
господарського суду України, які
зумовили скерування справи на новий
розгляд, та встановлено, що договори
страхування вступили в силу, оскільки
страхувальником внесено страховий
платіж вчасно та у встановленому
договором розмірі. Вказаний договір
страхування не є припиненим, оскільки
умови припинення мають відсилочний
характер до умов інвестиційного
договору, якими у свою чергу чітко
встановлено подію з якою слід
пов'язувати факт виконання ТОВ
"Київвисотбуд" зобов'язань за
інвестиційними договорами, тобто
отриманням результату інвестування -
введення його в експлуатацію. Як
встановлено судом вище, об'єкти
будівництва в експлуатацію не введені,
правовідносини за інвестиційним
договором не були припинені з вказаної
підстави, а тому і відсутні підстави
стверджувати про припинення договору
страхування.

Здійснивши математичний перерахунок
розміру страхового відшкодування, суд
визнає вимоги ТОВ «Центрінвестбуд-2000»:

- у розмірі 2 632 500,00 грн.(за договором
страхування № ІНВ-008/05 від 10.06.2005);

- у розмірі 4 623 881,22 грн. (за договором
страхування №ВКР-098/05 від 16.06.2004)
обґрунтованими та документально
доведеними.

Одночасно, суд не погоджується із
доводами розпорядника майна та
боржника щодо відмови у визнанні
кредитором ТОВ «Центрінвест-2000»,
оскільки такі твердження ґрунтуються
на припущеннях припинення дії договору
страхування, які зводяться до умисного
ухилення від виплати страхового
відшкодування з огляду на таке.

Так, розпорядник майна та боржник
стверджують, що за умовами
інвестиційних договорів датою
закінчення будівництва об'єкту
інвестування і прийняття його в
експлуатацію є ІІ квартал 2007 та ІІ
квартал 2006 року дійшов висновку, що
Страхувальник (ТОВ "Центрінвест-2000") у
зв'язку із неотриманням результату
інвестування, за умовами договору
страхування повинен був направити
Страховику (боржнику) повідомлення про
настання страхової події у строк
передбачений умовами договорів
інвестування, проте, ТОВ "
Центрінвест-2000 " не надано доказів
направлення боржнику повідомлення про
настання страхової події у строк,
визначений договором, у зв'язку з чим на
підставі п. 8.2. договору страхування
такий договір припинив свою дію у липні
2007 року.

При цьому, останні зазначають, що строк
закінчення будівництва і введення в
експлуатацію об'єкта є строком
виконання ТОВ "Київвисотбуд"
зобов'язань за інвестиційними
договорами, а отже, отриманням ТОВ
"Центрінвест-2000" результату
інвестування, яким за умовами договору
являється саме закінчення будівництва
об'єкту інвестування і введення його в
експлуатацію.

Так, ТОВ "Київвисотбуд" у строк,
визначений п. 1.4. інвестиційних
договорів, не закінчив будівництво
об'єктів інвестування, не здійснив дії
по введенню їх в експлуатацію у зв'язку
із чим і не отримано Акт про прийняття
об'єкту в експлуатацію, і як наслідок
призвело до настання страхової події,
визначеної п. 3.1.2. договору страхування.

Суд зазначає, що згідно абз. 3 п. 2.13
Положення про порядок приймання в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів у м. Києві, затвердженого
розпорядженням представника
Президента України у Київській міській
державній адміністрації від 01.03.1993 № 249,
датою введення об'єкту в експлуатацію є
дата підписання акту державною
комісією.

За умовами п. 8.2. договору страхування
цей договір, в частині приймання
Страховиком (боржником) повідомлень
про настання страхової події, припиняє
дію по закінченню місячного терміну, що
минув після визначеної в інвестиційних
договорах дати реєстрації Акту про
приймання закінченого об'єкту в
органах держархбудконтролю в порядку,
передбаченому діючим законодавством.

Відповідно до умов ч. 1 ст. 628 ЦК України
зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Таким чином, боржник та розпорядник
майна помилково ототожнюють поняття
«закінчення будівництва» та «введення
в експлуатацію», що призвело до хибного
висновку про настання страхового
випадку у червні 2007 та у червні 2006 року.

До того ж, суд наголошує на тому, що ТОВ
«Центрінвестбуд-2000» звертаючись із
заявою про настання страхового випадку
до боржника, а у подальшому із заявою
про визнання кредиторських вимог,
посилається на положення п. 3.1.3 та 3.2.3
договору страхування, як умов що
передбачають страховий випадок, у той
час як боржник та розпорядник майна
заперечують з інших підстав.

Надалі, судом встановлено, що 28.12.2006 між
Акціонерною страховою компанією
«Рокада» (страховик) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Центрінвестбуд-2000» (страхувальник)
укладено Договір №ВКР-098/06 про
страхування фінансового ризику та на
ідентичних умовах договір № ВКР 081/0065
від 14.11.2006 та Договір №ВКР-071/07 про
страхування фінансового ризику та на
ідентичних умовах договір від 20.07.2007
року.

За умовами укладеного договору
страхування, а саме п. 1.1. договору,
страхувальник доручає, а страховик
бере на себе зобов'язання застрахувати
фінансовий ризик, що випливає з
договору про надання кредиту №161/06 від
22.12.2007, укладеного між АКБ «Київ» і
страхувальником.

Об'єктом страхування за цим договором є
законні майнові інтереси
страхувальника, пов'язані з ризиком
непогашення ним заборгованості за
кредитним договором у зв'язку із
непередбачуваною втратою
платоспроможності (п.1.2. договору
страхування).

За приписами п.1.3. страховим випадком,
при настанні якого страховик здійснює
виплату страхового відшкодування, є
відсутність у страхувальника коштів,
необхідних для повернення кредитору
суми виданого кредиту в строки,
визначені в кредитному договорі.

Умовами договору страхування
конкретний момент настання страхового
випадку чітко не визначений. Отже,
конкретний момент настання страхового
випадку сторонами у договорі
страхування не визначений, проте,
визначено, що при настанні події, яка є
страховим випадком, у відповідача
виникає обов'язок сплатити позивачу
страхове відшкодування.

За умовами кредитного договору №161/06
від 22.12.2007, кредитодавець надає
позичальнику кредит на поповнення
обігових коштів для здійснення
статутної діяльності на наступних
умовах: сума кредиту 11 305 994,00 грн., строк
користування з 22.12.2006 по 17.12.2009, розмір
плати за користування кредитом 22 %
річних.

Пунктом 6.1. договору страхування
передбачено, що договір вступає в силу
з моменту отримання страховиком
страхового платежу і діє до закінчення
взаєморозрахунків в строки, визначені
цим договором.

Положеннями пункту 1.6. договору
страхування передбачено, що страховий
платіж за цим договором нарахований в
сумі 419 629,00 грн. та страхова сума
відповідно 6 550 000,00 грн.

Як вбачається із наявних у матеріалах
справи доказів, а саме копії платіжних
доручень, страхувальник здійснив
страховий платіж, а отже у розумінні
положень договору, останній є таким, що
вступив в силу.

У подальшому, заборгованість ТОВ
«Центрінвест-2000» за договором № 161/06
від 28.12.2006 становить 5 172 729,34 грн., що
встановлено в ухвалі Господарського
суду Київської області №Б11/008-12 від
17.10.2012 року.

Наведені факти в силу вимог ч.2 ст.35 ГПК
України мають преюдиціальне значення
та не підлягають повторному доведенню.

Аналогічна правова ситуація склалась
із договором страхування фінансового
ризику № 081/06 від 14.11.2006 року. Сума
заборгованості за кредитним договором
№141/06 від 14.11.2006 встановлена у
вищезгаданій постанові суду у розмірі
16 252 371,60 грн. та 1 506 436,25 євро.

Аналогічна правова ситуація склалась
із договором страхування фінансового
ризику № 071/07 від 20.07.2007 року. Сума
заборгованості за кредитним договором
№53/07 від 20.07.2007 встановлена у
вищезгаданій постанові суду у розмірі 9
180 804,63 грн.

Так, судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено факт невиконання
позичальником умов кредитних
договорів щодо повернення кредиту та
сплати процентів за користування
кредитними коштами.

Суд вважає за необхідне зауважити, що
ТОВ «Центрінвест-2000» звертався із
заявою про настання страхового випадку
до ЗАТ АСК «Рокада» шляхом направлення
на адресу боржника цінного листа від
05.01.2010, 18.11.2009, 18.07.2009, що підтверджується
наявними у матеріалах справи копіями
опису вкладення у цінний лист та
фіскального чеку на підтвердження
оплати наданих послуг відділення
поштового зв'язку.

Доводи розпорядника майна та боржника,
щодо відсутності підстав визнання ТОВ
«Центрінвест-2000» фактично зводяться
лише до доведення факту припинення
договору страхування у розумінні п.6.2.
Договору страхування.

Суд не погоджується з такими
твердженнями боржника та розпорядника
та вважає їх хибними з огляду на нижче
наведене.

За приписами статті 629 ЦК України,
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Статтею 526 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про
страхування" визначено, що добровільне
страхування - це страхування, яке
здійснюється на основі договору між
страхувальником і страховиком.
Загальні умови і порядок здійснення
добровільного страхування
визначаються правилами страхування, що
встановлюються страховиком самостійно
відповідно до вимог цього Закону.
Конкретні умови страхування
визначаються при укладенні договору
страхування відповідно до
законодавства.

За договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору (ст. 979 Цивільного кодексу
України).

Обов'язок страховика здійснити
страхову виплату у строк, встановлений
договором, у разі настання страхового
випадку унормований положеннями
статті 988 ЦК України.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу
України, страховик здійснює страхову
виплату відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта (аварійного сертифіката).

Частиною 16 статті 9 Закону України "Про
страхування", визначено, що страхове
відшкодування - це страхова виплата,
яка здійснюється страховиком у межах
страхової суми за договорами майнового
страхування і страхування
відповідальності при настанні
страхового випадку.

Страхове відшкодування не може
перевищувати розміру прямого збитку,
якого зазнав страхувальник. Непрямі
збитки вважаються застрахованими, якщо
це передбачено договором страхування.
У разі коли страхова сума становить
певну частку вартості застрахованого
предмета договору страхування,
страхове відшкодування виплачується у
такій же частці від визначених по
страховій події збитків, якщо інше не
передбачено умовами страхування (ч. 17
ст. 9 ЗУ "Про страхування").

Згідно приписів ст.20 Закону України
"Про страхування" страховик
зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

Так, за змістом договору страхування,
настання страхового випадку прямо
пов'язано із встановленням факту
відсутності коштів у страхувальника,
необхідних для повернення кредиту.

Наявними у матеріалах справи доказами
підтверджується факт надіслання
страховику заяви про настання
страхового випадку, що є правовою
підставою стверджувати про виникнення
у ЗАТ АСК «Рокада» обов'язку виплати
страхового відшкодування.

Страховик, у разі настання страхового
випадку, відповідно до положень
чинного законодавства та умов договору
страхування зобов'язаний виплатити
страхове відшкодування, а інші умови
договору є підставою для відмови лише в
тому разі, якщо таке порушення положень
договору страхувальником перешкодило
страховику переконатися, що ця подія є
страховим випадком.

Наразі, умовами договору страхування, а
саме розділом 6, передбачено вичерпний
чіткий перелік підстав припинення
договору страхування.

Положеннями пункту 6.2. унормовано, що
договір, в частині приймання
страховиком повідомлень про настання
страхової події, припиняє дію по
закінченню місячного терміну, що
числиться з дати закінчення кредитного
договору, умовами якого у свою чергу
передбачено, що кредитний договір діє
до повного виконання позичальника
зобов'язань за ним (п. 10.1. кредитного
договору).

Положеннями статті 9 Закону України
"Про страхування" визначено, що
страхова сума - грошова сума, у межах
якої страховик відповідно до умов
страхування зобов'язаний провести
виплату при настанні страхового
випадку. Страхова виплата - грошова
сума, яка виплачується страховиком
відповідно до умов договору
страхування при настанні страхового
випадку. Розмір страхової суми та (або)
розміри страхових виплат визначаються
за домовленістю між страховиком та
страхувальником під час укладання
договору страхування або внесення змін
до договору страхування, або у
випадках, передбачених чинним
законодавством.

Також, суд вважає за необхідне
зауважити, що посилання боржника та
арбітражного керуючого на укладання
додаткових угод до кредитного договору
без згоди страховика не знаходить
свого документального підтвердження у
розумінні норм статті 33 ГПК України.
Так, до матеріалів справи заявником
додано додаток №1д, який складений на
виконання вимог п.10.12. правил
страхування фінансових ризиків, та з
якого вбачається, що ЗАТ «АСК «Рокада»
надано погодження на внесення в
майбутньому будь-яких змін до умов
Кредитного договору № 53/07 від 20.07.2007,
Кредитного договору № 141/06 від 14.11.2006 та
Кредитного договору № 161/06 від 22.12.2006
року.

Таким чином, з огляду на встановлені
вище факти, перевіривши розрахунки
розміру страхового відшкодування, суд
визнає обґрунтованими та такими, які
підтверджено матеріалами справи
грошові вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю " Центрінвестбуд-2000 "
до Закритого акціонерного товариства
"Акціонерна страхова компанія "Рокада"
на суму страхового відшкодування за у
розмірі 5 172 729,34 грн. (за договором №ВКР
-098/06 від 28.12.2006) та 16 826 083,20 грн. (договір
ВКР-081/06 від 14.11.2006) та 8 157 944,17 грн.
(договір ВКР-071/07 від 20.07.2007), тобто у
межах страхової суми та у розмірі
прямих збитків.

Зважаючи на встановлені судом фактичні
обставини справи, Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Центрінвестбуд-2000» підлягає визнанню
кредитором боржника на суму 37 413
137,93грн. з віднесенням до першої черги
задоволення, у відповідності до ч.1 ст. 31
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

В ході розгляду справи, судом, з
поданого ТОВ «Інтеграл-П» клопотання
про заміну учасників у справі про
банкрутство їх правонаступником,
встановлено, що Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Центрінвестбуд-2000» на підставі
Договору купівлі-продажуправа вимоги
підприємства-банкрута №6/01-08 від 05.08.2014
року передано Товариству з обмеженою
відповідальністю «Інтеграл-П» право
вимоги на отримання страхового
відшкодування до Закритого
акціонерного товариства «Акціонерна
страхова компанія «Рокада» на загальну
суму 37 413 137,93грн., що виникло на
підставі Договору №ІНВ-008/05
добровільного страхування фінансових
ризиків інвестора в будівництво від
10.06.2005року, Договору №ВКР-098/04
добровільного страхування фінансових
ризиків інвестора в будівництво від
16.06.2004року, Договору №ВКР 098/06 про
страхування фінансового ризику від
28.12.2006 року, Договору №ВКР 081/06 про
страхування фінансового ризику від
14.112006 року, Договору №ВКР 71/07 про
страхування фінансового ризику від
20.07.2007 року.

Передача права вимоги на отримання
страхового відшкодування Продавцем і
прийняття його покупцем здійснюється
після повної оплати вартості вимоги, та
оформляється актом приймання-передачі,
що підписується сторонами (п.2.1)

Продаж права вимоги на отримання
страхового відшкодування вчиняється
за 4676,64грн.,з гарантійним внеском у
розмірі 467,66грн, який вподальшому
зараховується до ціни продажу права
вказаної вимоги.

Згідно Акту приймання-передачі пава
вимоги від 07.08.2014 року встановлено, що
свої зобов'язання ТОВ «Інтеграл-П» у
відповідності до Договору
купівлі-продажу №6/01-08 від 05.082014
виконало у повному обсязі, що також
підтверджується наявним у матеріалах
справи платіжним дорученням.

Зважаючи на укладення 05.08.2014 між ТОВ
«Центрінвестбуд-2000» та ТОВ
«Інтеграл-П» Договору купівлі-продажу
права вимоги підприємства -банкрута на
загальну суму 37 413 137,93грн., суд вважає
за необхідне замінити Товраиство з
обмеженою відповідальністю
«Центрінвестбуд-2000» на Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Інтеграл-П» у зобов'язанні щодо
кредиторських вимог до боржника на
відступлену та визнану судом суму у
розмірі 37 413 137,93грн.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Престижінвест»

Заява Товариства з обмеженою
відповідальністю «Престижінвест» з
грошовими вимогами до боржника на суму
10 490 980,42грн. надійшла до суду 28.02.2014,
тобто в строк, передбачений ст.14 Закону
Укрїани «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

Як на підставу звернення з грошовими
вимогами до боржника, ТОВ
"Престижінвест" зазначає факт настання
страхового випадку, передбаченого
договором добровільного страхування
фінансових ризиків інвестора у
будівництво №ІНВ-016/05 від 02.08.2005,
договором добровільного страхування
фінансових інвестора у будівництво
№ІНВ-044/05 від 11.ю0.2005 та договором
добровільного страхування фінансових
ризиків № ВКР-105/06 від 28.12.2006 року.

Судом встановлено, що 02.08.2005 року між
ЗАТ "АСК "Рокада" і ТОВ "Престижінвест"
укладено договір добровільного
страхування фінансового ризику
інвестора у будівництва № ІНВ-002/05 від
09.02.2005 та договір добровільного
страхування фінансових №ІНВ-016/05 від
02.08.2005 на ідентичних умовах.

За умовами п. 2.1. договору страхування
предметом цього договору є добровільне
страхування фінансового ризику
зазнання Страхувальником (ТОВ
"Престижінвест") збитків за
результатами інвестиційної діяльності
згідно Інвестиційного договору № 4 від
01.08.2005, укладеного між "Організацією"
(ТОВ "Київвисотбуд") та "Інвестором" (ТОВ
"Престижінвест") щодо будівництва
об'єкту - житлового будинку з вбудовано
- прибудованими приміщеннями за
адресою: м. Київ, вул. Сімї Сосіних, 4-а,
внаслідок настання страхового випадку,
внаслідок чого Страховик (ЗАТ "АСК
"Рокада") зобов'язується відшкодувати
Страхувальнику означені збитки у
встановлених Договором межах і
порядку, а Страхувальник - сплатити
Страховику страхову премію.

Згідно п. 3.1. договору страхування №
ІНВ016/05 від 02.08.2005 страховим випадком є
неотримання на дату закінчення терміну
очікування Результату інвестування,
внаслідок настання принаймні однієї з
наведених у даному пункті Договору
страхових подій, зокрема, договором
визначено, що такими страховими
подіями є: - неприйняття у
встановленому порядку об'єкту
дольового будівництва в експлуатацію з
неусувних причин технологічного
характеру, зумовлених невиконанням
"Організацією" (ТОВ "Київвисотбуд")
своїх зобов'язань за Інвестиційним
договором № 4 від 01.08.2005 (п.п. 3.1.2
Договору); відмова "Організації" від
виконання своїх зобов'язань за
Інвестиційним договором № 4 від 01.08.2005
(п.п. 3.1.3 Договору); - випадкова загибель
або пошкодження об'єкту інвестування
викликані протиправними діями третіх
осіб, стихійних лихом, аварією, пожежею,
ударом блискавки тощо.

Положеннями пункту 8.1. договору
страхування визначено, що договір
вступає в силу з моменту отримання
страховиком страхового платежу і діє
до закінчення взаєморозрахунків в
строки, визначені цим договором.

Так, на виконання умов договору щодо
внесення страхового платежу, а саме п.
3.13. договору страхування ТОВ
«Престижінвест» (у редакції додаткової
угоди № 1 від 22.11.2005) платіжними
дорученням № 3 від 04.08.2005 та платіжним
дорученням № 88 від 23.11.2005 перерахувало
грошові кошти у загальному розмірі 302
650,00 грн., як страховий платіж що
свідчить про вступ у силу договору
страхування.

Датою можливого настання страхового
випадку за ризиком передбаченим п.п. 3.1.2
вважається визначена Інвестиційним
договором № 4 від 01.08.2005 дата реєстрації
акту про приймання відповідною
державною комісією закінченого об'єкту
дольового будівництва в експлуатацію
згідно з діючими законами, нормами,
правилами (п.п. 3.2.2 Договору
страхування).

Датою можливого настання страхового
випадку за ризиком передбаченим п.п. 3.1.3
вважається дата набрання законної сили
рішення господарського суду щодо
відшкодування "Організацією" (ТОВ
"Київвисотбуд") збитків, понесених
Страхувальником (ТОВ " Престижінвест") в
результаті відмови від виконання
зобов'язань (п.п. 3.2.3 Договору
страхування).

На ідентичних умовах, 11.10.2005 між ЗАТ "АСК
"Рокада" і ТОВ "Престижінвест" укладено
Договір добровільного страхування
фінансових ризиків інвестора в
будівництві № ІНВ - 044/05.

За умовами п. 2.1. договору страхування
предметом цього договору є добровільне
страхування фінансового ризику
зазнання Страхувальником (ТОВ "
Престижінвест ") збитків за
результатами інвестиційної діяльності
згідно Інвестиційного договору № 5 від
05.10.2005, укладеного між "Організацією"
(ТОВ "Київвисотбуд") та "Інвестором" (ТОВ
" Престижінвест ") щодо будівництва
об'єкту - житлового будинку з вбудовано
- прибудованими приміщеннями за
адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька,
2-20, внаслідок настання страхового
випадку, внаслідок чого Страховик (ЗАТ
"АСК "Рокада") зобов'язується
відшкодувати Страхувальнику означені
збитки у встановлених Договором межах
і порядку, а Страхувальник - сплатити
Страховику страхову премію.

Так, на виконання умов вказаного
договору страхування від 19.09.2005 щодо
внесення страхового платежу, а саме п.
3.13. договору страхування, ТОВ
«Престижінвест» здійснило
перерахування грошових коштів
відповідно до платіжних доручень № 69
від 01.11.2005, № 66 від 27.10.2005 року.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що житловий
будинок за адресою: м. Київ, вул. Сім'ї
Сосіних, 4-а (за інвестиційним договором
№4) та м. Київ, вул.. Старонаводницька, 2-20
(за інвестиційним договором №5) в
експлуатацію не приймався.

У подальшому, ухвалою Господарського
суду Київської області від 31.07.2012 у
справі №Б13/058-08/3 задоволено вимоги
кредитора - ТОВ «Престижінвест» щодо
розміру збитків розміром 7 139 943,80 грн.,
які є реальними збитками за
інвестиційним договором №4 та 1 935 570
грн. за інвестиційним договором №5,
документально підтвердженими, у
зв'язку із невиконанням ТОВ
«Київвисотбуд» своїх зобов'язань за
інвестиційним договором.

Наведені факти в силу вимог ч.2 ст.35 ГПК
України мають преюдиціальне значення
та не підлягають повторному доведенню.

07.08.2012 ТОВ «Престижінвест», із
додержанням умов пункту 8.2. договору
страхування, направило до ЗАТ «АСК
«Рокада» заяву про настання страхового
випадку, передбаченого п. 3.1.3 та 3.2.3
договору страхування. Вказаний факт
підтверджується наявними у матеріалах
справи листом опису вкладення у цінний
лист та фіскального чеку про оплату
наданих послуг поштового зв'язку, які
датуються 07.08.2012 року.

За приписами статті 629 ЦК України,
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Статтею 526 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про
страхування" визначено, що добровільне
страхування - це страхування, яке
здійснюється на основі договору між
страхувальником і страховиком.
Загальні умови і порядок здійснення
добровільного страхування
визначаються правилами страхування, що
встановлюються страховиком самостійно
відповідно до вимог цього Закону.
Конкретні умови страхування
визначаються при укладенні договору
страхування відповідно до
законодавства.

За договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору (ст. 979 Цивільного кодексу
України).

Обов'язок страховика здійснити
страхову виплату у строк, встановлений
договором, у разі настання страхового
випадку унормований положеннями
статті 988 ЦК України.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу
України, страховик здійснює страхову
виплату відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта (аварійного сертифіката).

Частиною 16 статті 9 Закону України "Про
страхування", визначено, що страхове
відшкодування - це страхова виплата,
яка здійснюється страховиком у межах
страхової суми за договорами майнового
страхування і страхування
відповідальності при настанні
страхового випадку.

Страхове відшкодування не може
перевищувати розміру прямого збитку,
якого зазнав страхувальник. Непрямі
збитки вважаються застрахованими, якщо
це передбачено договором страхування.
У разі коли страхова сума становить
певну частку вартості застрахованого
предмета договору страхування,
страхове відшкодування виплачується у
такій же частці від визначених по
страховій події збитків, якщо інше не
передбачено умовами страхування (ч. 17
ст. 9 ЗУ "Про страхування ").

Згідно приписів ст.20 Закону України
"Про страхування" страховик
зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

З системного аналізу вищевикладених
норм законодавства, враховуючи
положення умов договору страхування,
суд дійшов висновку, про виникнення
обов'язку у ЗАТ «АСК «Рокада» щодо
виплати страхового відшкодування ТОВ
«Престижінвест» у зв'язку із настанням
страхового випадку.

При цьому, у межах нового розгляду,
судом враховано вказівки Вищого
господарського суду України, які
зумовили скерування справи на новий
розгляд, та встановлено, що договори
страхування вступили в силу, оскільки
страхувальником внесено страховий
платіж вчасно та у встановленому
договором розмірі. Вказаний договір
страхування не є припиненим, оскільки
умови припинення мають відсилочний
характер до умов інвестиційного
договору, якими у свою чергу чітко
встановлено подію з якою слід
пов'язувати факт виконання ТОВ
"Київвисотбуд" зобов'язань за
інвестиційними договорами, тобто
отриманням результату інвестування -
введення його в експлуатацію. Як
встановлено судом вище, об'єкти
будівництва в експлуатацію не введені,
правовідносини за інвестиційним
договором не були припинені з вказаної
підстави, а тому і відсутні підстави
стверджувати про припинення договору
страхування.

Здійснивши математичний перерахунок
розміру страхового відшкодування, суд
визнає вимоги ТОВ «Престижінвест» у
розмірі 6 425 949,42 грн.(за договором
страхування № ІНВ-016/05 від 02.08.2005) та у
розмірі 1 742 031,00 грн. (за договором
страхування №ІНВ-044/05 від 11.10.2005)
обґрунтованим та документально
доведеним.

Одночасно, суд не погоджується із
доводами розпорядника майна та
боржника щодо відмови у визнанні
кредитором ТОВ «Престижінвест»,
оскільки такі твердження ґрунтуються
на припущеннях припинення дії договору
страхування, які зводяться до умисного
ухилення від виплати страхового
відшкодування з огляду на таке.

Так, розпорядник майна та боржник
стверджують, що за умовами
інвестиційних договорів датою
закінчення будівництва об'єкту
інвестування і прийняття його в
експлуатацію є ІІ квартал 2007 року
(інвестиційний договір №4) та ІІІ
квартал 2007 року (інвестиційний договір
№5), дійшов висновку, що Страхувальник
(ТОВ "Престижінвест") у зв'язку із
неотриманням результату інвестування,
за умовами договору страхування
повинен був направити Страховику
(боржнику) повідомлення про настання
страхової події у строк передбачений
умовами договорів інвестування, проте,
ТОВ " Престижінвест " не надано доказів
направлення боржнику повідомлення про
настання страхової події у строк,
визначений договором, у зв'язку з чим на
підставі п. 8.2. договору страхування
такий договір припинив свою дію у липні
2007 року та у жовтні2007 року відповідно.

При цьому, останні зазначають, що строк
закінчення будівництва і введення в
експлуатацію об'єкта є строком
виконання ТОВ "Київвисотбуд"
зобов'язань за інвестиційними
договорами, а отже, отриманням ТОВ
"Престижінвест" результату
інвестування, яким за умовами договору
являється саме закінчення будівництва
об'єкту інвестування і введення його в
експлуатацію.

Так, ТОВ "Київвисотбуд" у строк,
визначений п. 1.4. інвестиційних
договорів, не закінчив будівництво
об'єктів інвестування, не здійснив дії
по введенню їх в експлуатацію у зв'язку
із чим і не отримано Акт про прийняття
об'єкту в експлуатацію, і як наслідок
призвело до настання страхової події,
визначеної п. 3.1.2. договору страхування.

Суд зазначає, що згідно абз. 3 п. 2.13
Положення про порядок приймання в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів у м. Києві, затвердженого
розпорядженням представника
Президента України у Київській міській
державній адміністрації від 01.03.1993 № 249,
датою введення об'єкту в експлуатацію є
дата підписання акту державною
комісією.

За умовами п. 8.2. договору страхування
цей договір, в частині приймання
Страховиком (боржником) повідомлень
про настання страхової події, припиняє
дію по закінченню місячного терміну, що
минув після визначеної в інвестиційних
договорах дати реєстрації Акту про
приймання закінченого об'єкту в
органах держархбудконтролю в порядку,
передбаченому діючим законодавством.

Відповідно до умов ч. 1 ст. 628 ЦК України
зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Таким чином, боржник та розпорядник
майна помилково ототожнюють поняття
«закінчення будівництва» та «введення
в експлуатацію», що призвело до хибного
висновку про настання страхового
випадку у червні 2007 року та вересні 2007
року відповідно.

До того ж, суд наголошує на тому, що ТОВ
«Престижінвест» звертаючись із заявою
про настання страхового випадку до
боржника, а у подальшому із заявою про
визнання кредиторських вимог,
посилається на положення п. 3.1.3 та 3.2.3
договору страхування, як умов що
передбачають страховий випадок, у той
час як боржник та розпорядник майна
заперечують з інших підстав.

Надалі, судом встановлено, що 28.12.2006 між
Акціонерною страховою компанією
«Рокада» (страховик) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Престижінвест» (страхувальник)
укладено Договір №ВКР-105/06 про
страхування фінансового ризику.

За умовами укладеного договору
страхування, а саме п. 1.1. договору,
страхувальник доручає, а страховик
бере на себе зобов'язання застрахувати
фінансовий ризик, що випливає з
договору про надання кредиту №173/06 від
28.12.2006, укладеного між АКБ «Київ» і
страхувальником.

Об'єктом страхування за цим договором є
законні майнові інтереси
страхувальника, пов'язані з ризиком
непогашення ним заборгованості за
кредитним договором у зв'язку із
непередбачуваною втратою
платоспроможності (п.1.2. договору
страхування).

За приписами п.1.3. страховим випадком,
при настанні якого страховик здійснює
виплату страхового відшкодування, є
відсутність у страхувальника коштів,
необхідних для повернення кредитору
суми виданого кредиту в строки,
визначені в кредитному договорі.

Умовами договору страхування
конкретний момент настання страхового
випадку чітко не визначений. Отже,
конкретний момент настання страхового
випадку сторонами у договорі
страхування не визначений, проте,
визначено, що при настанні події, яка є
страховим випадком, у відповідача
виникає обов'язок сплатити позивачу
страхове відшкодування.

За умовами кредитного договору №173/06
від 28.12.2006, кредитодавець надає
позичальнику кредит на поповнення
обігових коштів для здійснення
статутної діяльності на наступних
умовах: сума кредиту 2 323 000,00 грн., строк
користування з 28.12.2006 по 24.12.2009, розмір
плати за користування кредитом 22%
річних.

Пунктом 6.1. договору страхування
передбачено, що договір вступає в силу
з моменту отримання страховиком
страхового платежу і діє до закінчення
взаєморозрахунків в строки, визначені
цим договором.

Положеннями пункту 1.6. договору
страхування передбачено, що страховий
платіж за цим договором нарахований в
сумі 231 000,00 грн. та страхова сума
відповідно 2 323 00,00 грн.

Як вбачається із наявних у матеріалах
справи доказів, а саме копії платіжних
доручень, страхувальник здійснив
страховий платіж, а отже у розумінні
положень договору, останній є таким, що
вступив в силу.

У подальшому, заборгованість ТОВ
«Престижінвест» за договором №173/06 від
28.12.2006 становить 3 119 440,84 грн., що
встановлено в ухвалі Господарського
суду Київської області у справі
№Б3/201-10/24 від 12.10.2012 року.

Наведені факти в силу вимог ч.2 ст.35 ГПК
України мають преюдиціальне значення
та не підлягають повторному доведенню.

Так, судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено факт невиконання
позичальником умов кредитних
договорів щодо повернення кредиту та
сплати процентів за користування
кредитними коштами.

Суд вважає за необхідне зауважити, що
ТОВ «Престижінвест» звертався із
заявою про настання страхового випадку
до ЗАТ АСК «Рокада» шляхом направлення
на адресу боржника цінного листа від
05.01.2010, що підтверджується наявними у
матеріалах справи копіями опису
вкладення у цінний лист та фіскального
чеку на підтвердження оплати наданих
послуг відділення поштового зв'язку.

Доводи розпорядника майна та боржника,
щодо відсутності підстав визнання ТОВ
«Престижінвест» фактично зводяться
лише до доведення факту припинення
договору страхування у розумінні п.6.2.
Договору страхування.

Суд не погоджується з такими
твердженнями боржника та розпорядника
та вважає їх хибними з огляду на нижче
наведене.

За приписами статті 629 ЦК України,
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Статтею 526 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про
страхування" визначено, що добровільне
страхування - це страхування, яке
здійснюється на основі договору між
страхувальником і страховиком.
Загальні умови і порядок здійснення
добровільного страхування
визначаються правилами страхування, що
встановлюються страховиком самостійно
відповідно до вимог цього Закону.
Конкретні умови страхування
визначаються при укладенні договору
страхування відповідно до
законодавства.

За договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору (ст. 979 Цивільного кодексу
України).

Обов'язок страховика здійснити
страхову виплату у строк, встановлений
договором, у разі настання страхового
випадку унормований положеннями
статті 988 ЦК України.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу
України, страховик здійснює страхову
виплату відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта (аварійного сертифіката).

Частиною 16 статті 9 Закону України "Про
страхування", визначено, що страхове
відшкодування - це страхова виплата,
яка здійснюється страховиком у межах
страхової суми за договорами майнового
страхування і страхування
відповідальності при настанні
страхового випадку.

Страхове відшкодування не може
перевищувати розміру прямого збитку,
якого зазнав страхувальник. Непрямі
збитки вважаються застрахованими, якщо
це передбачено договором страхування.
У разі коли страхова сума становить
певну частку вартості застрахованого
предмета договору страхування,
страхове відшкодування виплачується у
такій же частці від визначених по
страховій події збитків, якщо інше не
передбачено умовами страхування (ч. 17
ст. 9 ЗУ "Про страхування").

Згідно приписів ст.20 Закону України
"Про страхування" страховик
зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

Так, за змістом договору страхування,
настання страхового випадку прямо
пов'язано із встановленням факту
відсутності коштів у страхувальника,
необхідних для повернення кредиту.

Наявними у матеріалах справи доказами
підтверджується факт надіслання
страховику заяви про настання
страхового випадку, що є правовою
підставою стверджувати про виникнення
у ЗАТ АСК «Рокада» обов'язку виплати
страхового відшкодування.

Страховик, у разі настання страхового
випадку, відповідно до положень
чинного законодавства та умов договору
страхування зобов'язаний виплатити
страхове відшкодування, а інші умови
договору є підставою для відмови лише в
тому разі, якщо таке порушення положень
договору страхувальником перешкодило
страховику переконатися, що ця подія є
страховим випадком.

Наразі, умовами договору страхування, а
саме розділом 6, передбачено вичерпний
чіткий перелік підстав припинення
договору страхування.

Положеннями пункту 6.2. унормовано, що
договір, в частині приймання
страховиком повідомлень про настання
страхової події, припиняє дію по
закінченню місячного терміну, що
числиться з дати закінчення кредитного
договору, умовами якого у свою чергу
передбачено, що кредитний договір діє
до повного виконання позичальника
зобов'язань за ним (п. 10.1. кредитного
договору).

Положеннями статті 9 Закону України
"Про страхування" визначено, що
страхова сума - грошова сума, у межах
якої страховик відповідно до умов
страхування зобов'язаний провести
виплату при настанні страхового
випадку. Страхова виплата - грошова
сума, яка виплачується страховиком
відповідно до умов договору
страхування при настанні страхового
випадку. Розмір страхової суми та (або)
розміри страхових виплат визначаються
за домовленістю між страховиком та
страхувальником під час укладання
договору страхування або внесення змін
до договору страхування, або у
випадках, передбачених чинним
законодавством.

Також, суд вважає за необхідне
зауважити, що посилання боржника та
арбітражного керуючого на укладання
додаткових угод до кредитного договору
без згоди страховика не знаходить
свого документального підтвердження у
розумінні норм статті 33 ГПК України, до
того ж із матеріалів справи вбачається,
що зміни вносились і до договору
страхування, шляхом укладення
додаткових угод. Так, до матеріалів
справи заявником додано додаток №1д,
який складений на виконання вимог п.10.12.
правил страхування фінансових ризиків,
та з якого вбачається, що ЗАТ «АСК
«Рокада» надано погодження на внесення
в майбутньому будь-яких змін до умов
Кредитного договору № 173/06 від 28.12.2006
року.

Таким чином, з огляду на встановлені
вище факти, перевіривши розрахунки
розміру страхового відшкодування, суд
визнає обґрунтованими та такими, які
підтверджено матеріалами справи
грошові вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю " Престижінвест " до
Закритого акціонерного товариства
"Акціонерна страхова компанія "Рокада"
на суму страхового відшкодування за
договором №ВКР-105/06 про страхування
фінансового ризику від 28.12.2006 у розмірі
2 323 000,00 грн. тобто у межах страхової
суми та у розмірі прямих збитків.

Зважаючи на встановлені судом фактичні
обставини справи, Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Престижінвест» підлягає визнанню
кредитором боржника на суму 10 490
980,42грн. з віднесенням до першої черги
задоволення, у відповідності до ч.1 ст. 31
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

В ході розгляду справи, судом, з
поданого ТОВ «Інтеграл-П» клопотання
про заміну учасників у справі про
банкрутство їх правонаступником,
встановлено, що Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Престижінвест» на підставі Договору
купівлі-продажу права вимоги
підприємства-банкрута №9/07-07 від 09.07.2014
року передано Товариству з обмеженою
відповідальністю «Інтеграл-П» право
вимоги на отримання страхового
відшкодування до Закритого
акціонерного товариства «Акціонерна
страхова компанія «Рокада» на загальну
суму 10 490980,42грн., що виникло на підставі
Договору №ІНВ-016/05 добровільного
страхування фінансових ризиків
інвестора в будівництво від 02.08.2005 року,
Договору №ІНВ-044/05 добровільного
страхування фінансових ризиків
інвестора в будівництво від 11.10.2005 року,
Договору №ВКР 105/06 про страхування
фінансового ризику від 28.12.2006 року.

Передача права вимоги на отримання
страхового відшкодування Продавцем і
прийняття його покупцем здійснюється
після повної оплати вартості вимоги, та
оформляється актом приймання-передачі,
що підписується сторонами (п.2.1)

Продаж права вимоги на отримання
страхового відшкодування вчиняється
за 1 311,38грн.,з гарантійним внеском у
розмірі 131,14грн, який вподальшому
зараховується до ціни продажу права
вказаної вимоги.

Згідно Акту приймання-передачі пава
вимоги від 14.07.2014 року встановлено, що
свої зобов'язання ТОВ «Інтеграл-П» у
відповідності до Договору
купівлі-продажу №9/07-07 від 09.07.2014
виконало у повному обсязі, що також
підтверджується наявним у матеріалах
справи платіжним дорученням.

Зважаючи на укладення 09.07.2014 між ТОВ
«Престижінвест» та ТОВ «Інтеграл-П»
Договору купівлі-продажу права вимоги
підприємства -банкрута на загальну
суму 10 490 980,42грн., суд вважає за
необхідне замінити Товраиство з
обмеженою відповідальністю
«Престижінвест» на Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Інтеграл-П» у зобов'язанні щодо
кредиторських вимог до боржника на
відступлену та визнану судом суму у
розмірі 10 490 980,42грн.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Капіталоінвест»

Заява Товариства з обмеженою
відповідальністю «Капіталоінвест» з
грошовими вимогами до боржника на суму
10 638 775,98грн. надійшла до суду 28.02.2014,
тобто в строк, передбачений ст.14 Закону
Укрїани «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

Як на підставу звернення із грошовими
вимогами до боржника, ТОВ
"Капіталоінвест" зазначає факт
настання страхового випадку,
передбаченого договором добровільного
страхування фінансових ризиків
інвестора в будівництві № ІНВ-001/05 від
09.02.2005 та договором №ВКР 100/06 про
страхування фінансового ризику від
28.12.2006 року.

Судом встановлено, що 09.02.2005 року між
ЗАТ "АСК "Рокада" і ТОВ "Капіталоінвест"
укладено Договір добровільного
страхування фінансових ризиків
інвестора в будівництві від № ІНВ-001/05
від 09.02.2005 року.

За умовами п. 2.1. договору страхування
предметом цього договору є добровільне
страхування фінансового ризику
зазнання Страхувальником (ТОВ
"Капіталоінвест") збитків за
результатами інвестиційної діяльності
згідно Інвестиційного договору № 5 від
02.02.2005 від, укладеного між
"Організацією" (ТОВ "Київвисотбуд") та
"Інвестором" (ТОВ "Капіталоінвест") щодо
будівництва об'єкту - житлового будинку
з вбудовано - прибудованими
приміщеннями за адресою: м. Київ, вул..
Сім'ї Сосіних, 4-а, внаслідок настання
страхового випадку, внаслідок чого
Страховик (ЗАТ "АСК "Рокада")
зобов'язується відшкодувати
Страхувальнику означені збитки у
встановлених Договором межах і
порядку, а Страхувальник - сплатити
Страховику страхову премію.

Згідно п. 3.1. договору страхування №
ІНВ-001/05 від 09.02.2005 страховим випадком є
неотримання на дату закінчення терміну
очікування Результату інвестування,
внаслідок настання принаймні однієї з
наведених у даному пункті Договору
страхових подій, зокрема, договором
визначено, що такими страховими
подіями є: - неприйняття у
встановленому порядку об'єкту
дольового будівництва в експлуатацію з
неусувних причин технологічного
характеру, зумовлених невиконанням
"Організацією" (ТОВ "Київвисотбуд")
своїх зобов'язань за Інвестиційним
договором № 5 від 02.02.2005 (п.п. 3.1.2
Договору); відмова "Організації" від
виконання своїх зобов'язань за
Інвестиційним договором (п.п. 3.1.3
Договору); - випадкова загибель або
пошкодження об'єкту інвестування
викликані протиправними діями третіх
осіб, стихійних лихом, аварією, пожежею,
ударом блискавки тощо.

Положеннями пункту 8.1. договору
страхування визначено, що договір
вступає в силу з моменту отримання
страховиком страхового платежу і діє
до закінчення взаєморозрахунків в
строки, визначені цим договором.

Так, на виконання умов договору щодо
внесення страхового платежу, а саме п.
3.13. договору страхування, ТОВ
«Капіталоінвест» платіжним дорученням
№88 від 08.06.2005 перерахувало грошові
кошти у розмірі 277 000,00 грн., як
страховий платіж, що свідчить про вступ
у силу договору страхування.

Датою можливого настання страхового
випадку за ризиком передбаченим п.п. 3.1.2
вважається визначена Інвестиційним
договором №45 від 02.02.2005 дата реєстрації
акту про приймання відповідною
державною комісією закінченого об'єкту
дольового будівництва в експлуатацію
згідно з діючими законами, нормами,
правилами (п.п. 3.2.2 Договору
страхування).

Датою можливого настання страхового
випадку за ризиком передбаченим п.п. 3.1.3
вважається дата набрання законної сили
рішення господарського суду щодо
відшкодування "Організацією" (ТОВ
"Київвисотбуд") збитків, понесених
Страхувальником (ТОВ "Капіталоінвест")
в результаті відмови від виконання
зобов'язань (п.п. 3.2.3 Договору
страхування).

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що житловий
будинок за адресою: м. Київ, вул. Сім'ї
Сосіних, 4-а в експлуатацію не
приймався.

У подальшому, ухвалою Господарського
суду Київської області від 31.07.2012 у
справі №Б13/058-08/3 задоволено вимоги
кредитора - ТОВ «Капіталоінвест» щодо
суми збитків розміром 2 777 867,50 грн., які
є реальними збитками, документально
підтвердженими, у зв'язку із
невиконанням ТОВ «Київвисотбуд» своїх
зобов'язань за інвестиційним
договором.

Наведені факти в силу вимог ч.2 ст.35 ГПК
України мають преюдиціальне значення
та не підлягають повторному доведенню.

07.08.2012 ТОВ «Капіталоінвест», із
додержанням умов пункту 8.2. договору
страхування, направило до ЗАТ «АСК
«Рокада» заяву про настання страхового
випадку, передбаченого п. 3.1.3 та 3.2.3
договору страхування. Вказаний факт
підтверджується наявними у матеріалах
справи листом опису вкладення у цінний
лист та фіскального чеку про оплату
наданих послуг поштового зв'язку, які
датуються 07.08.2012 року.

За приписами статті 629 ЦК України,
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Статтею 526 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про
страхування" визначено, що добровільне
страхування - це страхування, яке
здійснюється на основі договору між
страхувальником і страховиком.
Загальні умови і порядок здійснення
добровільного страхування
визначаються правилами страхування, що
встановлюються страховиком самостійно
відповідно до вимог цього Закону.
Конкретні умови страхування
визначаються при укладенні договору
страхування відповідно до
законодавства.

За договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору (ст. 979 Цивільного кодексу
України).

Обов'язок страховика здійснити
страхову виплату у строк, встановлений
договором, у разі настання страхового
випадку унормований положеннями
статті 988 ЦК України.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу
України, страховик здійснює страхову
виплату відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта (аварійного сертифіката).

Частиною 16 статті 9 Закону України "Про
страхування", визначено, що страхове
відшкодування - це страхова виплата,
яка здійснюється страховиком у межах
страхової суми за договорами майнового
страхування і страхування
відповідальності при настанні
страхового випадку.

Страхове відшкодування не може
перевищувати розміру прямого збитку,
якого зазнав страхувальник. Непрямі
збитки вважаються застрахованими, якщо
це передбачено договором страхування.
У разі коли страхова сума становить
певну частку вартості застрахованого
предмета договору страхування,
страхове відшкодування виплачується у
такій же частці від визначених по
страховій події збитків, якщо інше не
передбачено умовами страхування (ч. 17
ст. 9 ЗУ "Про страхування").

Згідно приписів ст.20 Закону України
"Про страхування" страховик
зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

З системного аналізу вищевикладених
норм законодавства, враховуючи
положення умов договору страхування,
суд дійшов висновку, про виникнення
обов'язку у ЗАТ «АСК «Рокада» щодо
виплати страхового відшкодування ТОВ
«Капіталоінвест» у зв'язку із
настанням страхового випадку.

При цьому, у межах нового розгляду,
судом враховано вказівки Вищого
господарського суду України, які
зумовили скерування справи на новий
розгляд, та встановлено, що договори
страхування вступили в силу, оскільки
страхувальником внесено страховий
платіж вчасно та у встановленому
договором розмірі. Вказаний договір
страхування не є припиненим, оскільки
умови припинення мають відсилочний
характер до умов інвестиційного
договору, якими у свою чергу чітко
встановлено подію з якою слід
пов'язувати факт виконання ТОВ
"Київвисотбуд" зобов'язань за
інвестиційними договорами, тобто
отриманням результату інвестування -
введення його в експлуатацію. Як
встановлено судом вище, об'єкти
будівництва в експлуатацію не введені,
правовідносини за інвестиційним
договором не були припинені з вказаної
підстави, а тому і відсутні підстави
стверджувати про припинення договору
страхування.

Здійснивши математичний перерахунок
розміру страхового відшкодування, суд
визнає вимоги ТОВ «Капіталоінвест» у
розмірі 2 500 080,75 грн. обґрунтованим та
документально доведеним.

Одночасно, суд не погоджується із
доводами розпорядника майна та
боржника щодо відмови у визнанні
кредитором ТОВ «Капіталоінвест»,
оскільки такі твердження ґрунтуються
на припущеннях припинення дії договору
страхування, які зводяться до умисного
ухилення від виплати страхового
відшкодування з огляду на таке.

Так, розпорядник майна та боржник
стверджують, що за умовами
Інвестиційного договору № 5 від 02.02.2005
датою закінчення будівництва об'єкту
інвестування і прийняття його в
експлуатацію є ІІ квартал 2007 року,
дійшов висновку, що Страхувальник (ТОВ
"Капіталоінвест") у зв'язку з
неотриманням результату інвестування,
за умовами договору страхування
повинен був направити Страховику
(боржнику) повідомлення про настання
страхової події у строк до липня 2007
року, проте, ТОВ " Капіталоінвест " не
надано доказів направлення боржнику
повідомлення про настання страхової
події у строк, визначений договором, у
зв'язку з чим на підставі п. 8.2. договору
страхування такий договір припинив
свою дію у липні 2007 року.

При цьому, останні зазначають, що строк
закінчення будівництва і введення в
експлуатацію об'єкта є строком
виконання ТОВ "Київвисотбуд"
зобов'язань за Інвестиційним договором
№ 5 від 02.02.2005, а отже, отриманням ТОВ
"Капіталоінвест" результату
інвестування, яким за умовами договору
являється саме закінчення будівництва
об'єкту інвестування і введення його в
експлуатацію.

ТОВ "Київвисотбуд" у строк, визначений
договором, не закінчив будівництво
об'єкту інвестування, не здійснив дії
по введенню його в експлуатацію у
зв'язку з чим і не отримано Акт про
прийняття об'єкту в експлуатацію, і як
наслідок призвело до настання
страхової події, визначеної п. 3.1.2.
договору страхування.

Суд зазначає, що згідно абз. 3 п. 2.13
Положення про порядок приймання в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів у м. Києві, затвердженого
розпорядженням представника
Президента України у Київській міській
державній адміністрації від 01.03.1993 № 249,
датою введення об'єкту в експлуатацію є
дата підписання акту державною
комісією.

За умовами п. 8.2. договору страхування
цей договір, в частині приймання
Страховиком (боржником) повідомлень
про настання страхової події, припиняє
дію по закінченню місячного терміну, що
минув після визначеної в
Інвестиційному договорі № 14/3 від 12.05.2004
дати реєстрації Акту про приймання
закінченого об'єкту в органах
держархбудконтролю в порядку,
передбаченому діючим законодавством.

Відповідно до умов ч. 1 ст. 628 ЦК України
зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Таким чином, боржник та розпорядник
майна помилково ототожнюють поняття
«закінчення будівництва» та «введення
в експлуатацію», що призвело до хибного
висновку про настання страхового
випадку у червні 2007 року.

До того ж, суд наголошує на тому, що ТОВ
«Капіталоінвест» звертаючись із
заявою про настання страхового випадку
до боржника, а у подальшому із заявою
про визнання кредиторських вимог,
посилається на положення п. 3.1.3 та 3.2.3
договору страхування, як умов що
передбачають страховий випадок, у той
час як боржник та розпорядник майна
заперечують з інших підстав.

Надалі, судом встановлено, що 28.12.2006 між
Акціонерною страховою компанією
«Рокада» (страховик) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Капіталоінвест» (страхувальник)
укладено Договір №ВКР 100/06 про
страхування фінансового ризику.

За умовами укладеного договору
страхування, а саме п. 1.1. договору,
страхувальник доручає, а страховик
бере на себе зобов'язання застрахувати
фінансовий ризик, що випливає з
договору про надання кредиту №164/06 від
25.12.2006, укладеного між АКБ «Київ» і
страхувальником.

Об'єктом страхування за цим договором є
законні майнові інтереси
страхувальника, пов'язані з ризиком
непогашення ним заборгованості за
кредитним договором у зв'язку із
непередбачуваною втратою
платоспроможності (п.1.2. договору
страхування).

За приписами п.1.3. страховим випадком,
при настанні якого страховик здійснює
виплату страхового відшкодування, є
відсутність у страхувальника коштів,
необхідних для повернення кредитору
суми виданого кредиту в строки,
визначені в кредитному договорі.

Умовами договору страхування
конкретний момент настання страхового
випадку чітко не визначений. Отже,
конкретний момент настання страхового
випадку сторонами у договорі
страхування не визначений, проте,
визначено, що при настанні події, яка є
страховим випадком, у відповідача
виникає обов'язок сплатити позивачу
страхове відшкодування.

За умовами кредитного договору №105/07
від 21.12.2007, кредитодавець надає
позичальнику кредит на поповнення
обігових коштів для здійснення
статутної діяльності на наступних
умовах: сума кредиту 6 094 000,00 грн., строк
користування з 25.12.2006 по 21.12.2009 (у
редакції додаткової угоди №7 від 22.01.2008
року), розмір плати за користування
кредитом 22% річних, починаючи з 01 лютого
2009 року.

Пунктом 6.1. договору страхування
передбачено, що договір вступає в силу
з моменту отримання страховиком
страхового платежу і діє до закінчення
взаєморозрахунків в строки, визначені
цим договором.

Положеннями пункту 1.6. договору
страхування передбачено, що страховий
платіж за цим договором нарахований в
сумі 327 916,00 грн. та страхова сума
відповідно 8 845 000,00 грн.

Як вбачається із наявних у матеріалах
справи доказів, а саме копії платіжних
доручень, страхувальник здійснив
страховий платіж, а отже у розумінні
положень договору, останній є таким, що
вступив в силу.

У подальшому, постановою Київського
апеляційного господарського суду у
справі №Б8/086-10 від 05.10.2011 ПАТ «АКБ
«Київ», як кредитодаця, визнано
конкурсним кредитором боржника - ТОВ
«Капіталоінвест», щодо заборгованості
за кредитним договором №105/07 від 24.12.2007
на загальну суму 8 138 695,23 грн.

Наведені факти в силу вимог ч.2 ст.35 ГПК
України мають преюдиціальне значення
та не підлягають повторному доведенню.

Так, судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено факт невиконання
позичальником умов кредитних
договорів щодо повернення кредиту та
сплати процентів за користування
кредитними коштами.

Суд вважає за необхідне зауважити, що
ТОВ «Капіталоінвест» звертався із
заявою про настання страхового випадку
до ЗАТ АСК «Рокада» шляхом направлення
на адресу боржника цінного листа від
05.01.2010, що підтверджується наявними у
матеріалах справи копіями опису
вкладення у цінний лист та фіскального
чеку на підтвердження оплати наданих
послуг відділення поштового зв'язку.

Доводи розпорядника майна та боржника,
щодо відсутності підстав визнання ТОВ
«Капіталоінвест» фактично зводяться
лише до доведення факту припинення
договору страхування у розумінні п.6.2.
Договору страхування.

Суд не погоджується з такими
твердженнями боржника та розпорядника
та вважає їх хибними з огляду на нижче
наведене.

За приписами статті 629 ЦК України,
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Статтею 526 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про
страхування" визначено, що добровільне
страхування - це страхування, яке
здійснюється на основі договору між
страхувальником і страховиком.
Загальні умови і порядок здійснення
добровільного страхування
визначаються правилами страхування, що
встановлюються страховиком самостійно
відповідно до вимог цього Закону.
Конкретні умови страхування
визначаються при укладенні договору
страхування відповідно до
законодавства.

За договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору (ст. 979 Цивільного кодексу
України).

Обов'язок страховика здійснити
страхову виплату у строк, встановлений
договором, у разі настання страхового
випадку унормований положеннями
статті 988 ЦК України.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу
України, страховик здійснює страхову
виплату відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта (аварійного сертифіката).

Частиною 16 статті 9 Закону України "Про
страхування", визначено, що страхове
відшкодування - це страхова виплата,
яка здійснюється страховиком у межах
страхової суми за договорами майнового
страхування і страхування
відповідальності при настанні
страхового випадку.

Страхове відшкодування не може
перевищувати розміру прямого збитку,
якого зазнав страхувальник. Непрямі
збитки вважаються застрахованими, якщо
це передбачено договором страхування.
У разі коли страхова сума становить
певну частку вартості застрахованого
предмета договору страхування,
страхове відшкодування виплачується у
такій же частці від визначених по
страховій події збитків, якщо інше не
передбачено умовами страхування (ч. 17
ст. 9 ЗУ "Про страхування").

Згідно приписів ст.20 Закону України
"Про страхування" страховик
зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

Так, за змістом договору страхування,
настання страхового випадку прямо
пов'язано із встановленням факту
відсутності коштів у страхувальника,
необхідних для повернення кредиту.

Як встановлено судом вище, порушення
справи про банкрутство ТОВ
«Капіталоінвест» вже є достатньою
підставою стверджувати про
неплатоспроможність «Капіталоінвест»,
яка прямо пов'язана із відсутністю
грошових коштів для здійснення
погашення кредиту.

Наявними у матеріалах справи доказами
підтверджується факт надіслання
страховику заяви про настання
страхового випадку, що є правовою
підставою стверджувати про виникнення
у ЗАТ АСК «Рокада» обов'язку виплати
страхового відшкодування.

Страховик, у разі настання страхового
випадку, відповідно до положень
чинного законодавства та умов договору
страхування зобов'язаний виплатити
страхове відшкодування, а інші умови
договору є підставою для відмови лише в
тому разі, якщо таке порушення положень
договору страхувальником перешкодило
страховику переконатися, що ця подія є
страховим випадком.

Наразі, умовами договору страхування, а
саме розділом 6, передбачено вичерпний
чіткий перелік підстав припинення
договору страхування.

Положеннями пункту 6.2. унормовано, що
договір, в частині приймання
страховиком повідомлень про настання
страхової події, припиняє дію по
закінченню місячного терміну, що
числиться з дати закінчення кредитного
договору, умовами якого у свою чергу
передбачено, що кредитний договір діє
до повного виконання позичальника
зобов'язань за ним (п. 10.1. кредитного
договору).

Положеннями статті 9 Закону України
"Про страхування" визначено, що
страхова сума - грошова сума, у межах
якої страховик відповідно до умов
страхування зобов'язаний провести
виплату при настанні страхового
випадку. Страхова виплата - грошова
сума, яка виплачується страховиком
відповідно до умов договору
страхування при настанні страхового
випадку. Розмір страхової суми та (або)
розміри страхових виплат визначаються
за домовленістю між страховиком та
страхувальником під час укладання
договору страхування або внесення змін
до договору страхування, або у
випадках, передбачених чинним
законодавством.

Також, суд вважає за необхідне
зауважити, що посилання боржника та
арбітражного керуючого на укладання
додаткових угод до кредитного договору
без згоди страховика не знаходить
свого документального підтвердження у
розумінні норм статті 33 ГПК України, до
того ж із матеріалів справи вбачається,
що зміни вносились і до договору
страхування, шляхом укладення
додаткових угод. Так, до матеріалів
справи заявником додано додаток №1д,
який складений на виконання вимог п.10.12.
правил страхування фінансових ризиків,
та з якого вбачається, що ЗАТ «АСК
«Рокада» надано погодження на внесення
в майбутньому будь-яких змін до умов
Кредитного договору № 164/06 від 25.12.2006
року.

Таким чином, з огляду на встановлені
вище факти, перевіривши розрахунки
розміру страхового відшкодування, суд
визнає обґрунтованими та такими, які
підтверджено матеріалами справи
грошові вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю " Капіталоінвест " до
Закритого акціонерного товариства
"Акціонерна страхова компанія "Рокада"
на суму страхового відшкодування за
договором №ВКР 100/06 про страхування
фінансового ризику від 28.12.2006 у розмірі
8 138 695,23 грн., тобто у межах страхової
суми та у розмірі прямих збитків.

Зважаючи на встановлені судом фактичні
обставини справи, Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Капіталоінвест» підлягає визнанню
кредитором боржника на суму 10 638
775,98грн. з віднесенням до першої черги
задоволення, у відповідності до ч.1 ст. 31
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

Поряд з вищеописаною заборгованістю,
до реєстру вимог кредиторів також
підлягають включенню витрати заявника
за подання заяви про порушення справи
про банкрутство у розмірі 1147,00грн.-
перша черга.

Отже, загальна сума, яка підлягає
включенню до реєстру вимог кредиторів
боржника становить 10 639 922,98грн.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Інвест-Імідж»

Заява Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інвест-Імідж» з
грошовими вимогами до боржника на суму
10 807 156,96грн. надійшла до суду 28.02.2014,
тобто в строк, передбачений ст.14 Закону
Укрїани «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

Та, вимога ТОВ "Інвест-Імідж"
ґрунтується на зобов'язаннях Боржника
за Договором № ВКР 81/08 про страхування
фінансового ризику від 08.09.2008 року та
Договором № ВКР 67/07 про страхування
фінансового ризику від 05.07.2007 року.

Так, судом встановлено, що 08.09.2008 між
Акціонерною страховою компанією
«Рокада» (страховик) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Інвест-Імідж» (страхувальник)
укладено Договір №ВКР 81/08 про
страхування фінансового ризику.

За умовами укладеного договору
страхування, а саме п. 1.1. договору,
страхувальник доручає, а страховик
бере на себе зобов'язання застрахувати
фінансовий ризик, що випливає з
договору про надання кредиту №60/08 від
08.09.2008, укладеного між АКБ «Київ» і
страхувальником.

Об'єктом страхування за цим договором є
законні майнові інтереси
страхувальника, пов'язані з ризиком
непогашення ним заборгованості за
кредитним договором у зв'язку із
непередбачуваною втратою
платоспроможності (п.1.2. договору
страхування).

За приписами п.1.3. страховим випадком,
при настанні якого страховик здійснює
виплату страхового відшкодування, є
відсутність у страхувальника коштів,
необхідних для повернення кредитору
суми виданого кредиту в строки,
визначені в кредитному договорі.

Умовами договору страхування
конкретний момент настання страхового
випадку чітко не визначений. Отже,
конкретний момент настання страхового
випадку сторонами у договорі
страхування не визначений, проте,
визначено, що при настанні події, яка є
страховим випадком, у відповідача
виникає обов'язок сплатити позивачу
страхове відшкодування.

За умовами кредитного договору №60/08
від 08.09.2008, кредитодавець надає
позичальнику кредит на поповнення
обігових коштів для здійснення
статутної діяльності на наступних
умовах: сума кредиту 4 192 893,00 грн., строк
користування з 08.09.2008 по 07.09.2009, розмір
плати за користування кредитом 25%
річних.

Пунктом 6.1. договору страхування
передбачено, що договір вступає в силу
з моменту отримання страховиком
страхового платежу і діє до закінчення
взаєморозрахунків в строки, визначені
цим договором.

Положеннями пункту 1.6. договору
страхування передбачено, що страховий
платіж за цим договором нарахований в
сумі 20 964,47 грн.

Як вбачається із наявних у матеріалах
справи доказів, а саме копії платіжних
доручень № 242 від 08.09.2008 на суму 20 964,47
грн., страхувальник здійснив страховий
платіж, а отже у розумінні положень
договору, останній є таким, що вступив в
силу.

У подальшому, ПАТ «АКБ «Київ», як
кредитодаця, визнано кредитором
боржника - ТОВ «Інвест-Імідж», щодо
заборгованості за кредитним договором
на загальну суму 7 368 259,99 грн.

Так, судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено факт невиконання
позичальником умов кредитних
договорів щодо повернення кредиту та
сплати процентів за користування
кредитними коштами.

Суд вважає за необхідне зауважити, що
ТОВ «Інвест-Імідж» звертався із заявою
про настання страхового випадку до ЗАТ
АСК «Рокада» шляхом направлення на
адресу боржника цінного листа від
11.09.2009, що підтверджується наявними у
матеріалах справи копіями опису
вкладення у цінний лист та фіскального
чеку на підтвердження оплати наданих
послуг відділення поштового зв'язку.

На ідентичних умовах між сторонами
укладено договір страхування №ВКР 67/07
про страхування фінансового ризику за
кредитним договором №50/07 від 02.07.2007
року.

Об'єктом страхування за цим договором є
законні майнові інтереси
страхувальника, пов'язані з ризиком
непогашення ним заборгованості за
кредитним договором у звязку із
непередбачуваною втратою
платоспроможності (п.1.2. договору
страхування).

За приписами п.1.3. страховим випадком,
при настанні якого страховик здійснює
виплату страхового відшкодування, є
відсутність у страхувальника коштів,
необхідних для повернення кредитору
суми виданого кредиту в строки,
визначені в кредитному договорі.

Умовами договору страхування
конкретний момент настання страхового
випадку чітко не визначений. Отже,
конкретний момент настання страхового
випадку сторонами у договорі
страхування не визначений, проте,
визначено, що при настанні події, яка є
страховим випадком, у відповідача
виникає обов'язок сплатити позивачу
страхове відшкодування.

За умовами кредитного договору №50/07
від 02.07.2007, кредитодавець надає
позичальнику кредит на поповнення
обігових коштів для здійснення
статутної діяльності на наступних
умовах: сума кредиту 6 614 263,96 грн., строк
погашення кредиту 19.06.2009 (у редакції
додаткової угоди №3 від 20.06.2008 року),
розмір плати за користування кредитом
17,5% річних.

Пунктом 6.1. договору страхування
передбачено, що договір вступає в силу
з моменту отримання страховиком
страхового платежу і діє до закінчення
взаєморозрахунків в строки, визначені
цим договором.

Положеннями пункту 1.6. договору
страхування передбачено, що страховий
платіж за цим договором нарахований в
сумі 66 143,00 грн.

Як вбачається із наявних у матеріалах
справи доказів, а саме копії платіжного
доручення № 4 від 09.07.2007 на 66 143,00 грн.,
страхувальник здійснив страховий
платіж, а отже у розумінні положень
договору, останній є таким, що вступив в
силу.

У подальшому, ПАТ «АКБ «Київ», як
кредитодавця, визнано конкурсним
кредитором боржника - ТОВ
«Інвест-Імідж», щодо заборгованості за
кредитним договором №50/07 від 20.07.2007 на
загальну суму 10 819 824,79 грн.

Наведені факти в силу вимог ч.2 ст.35 ГПК
України мають преюдиціальне значення
та не підлягають повторному доведенню.

Так, судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено факт невиконання
позичальником умов кредитних
договорів щодо повернення кредиту та
сплати процентів за користування
кредитними коштами.

Суд вважає за необхідне зауважити, що
ТОВ «Інвест-Імідж» звертався із заявою
про настання страхового випадку до ЗАТ
АСК «Рокада» шляхом направлення на
адресу боржника цінного листа від
07.03.2009, що підтверджується наявними у
матеріалах справи копіями опису
вкладення у цінний лист та фіскального
чеку на підтвердження оплати наданих
послуг відділення поштового зв'язку.

Доводи розпорядника майна та боржника,
щодо відсутності підстав визнання ТОВ
«Інвест-Імідж» фактично зводяться лише
до доведення факту припинення договору
страхування у розумінні п.6.2. Договору
страхування.

Суд не погоджується з такими
твердженнями боржника та розпорядника
та вважає їх хибними з огляду на нижче
наведене.

За приписами статті 629 ЦК України,
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Статтею 526 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про
страхування" визначено, що добровільне
страхування - це страхування, яке
здійснюється на основі договору між
страхувальником і страховиком.
Загальні умови і порядок здійснення
добровільного страхування
визначаються правилами страхування, що
встановлюються страховиком самостійно
відповідно до вимог цього Закону.
Конкретні умови страхування
визначаються при укладенні договору
страхування відповідно до
законодавства.

За договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору (ст. 979 Цивільного кодексу
України).

Обов'язок страховика здійснити
страхову виплату у строк, встановлений
договором, у разі настання страхового
випадку унормований положеннями
статті 988 ЦК України.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу
України, страховик здійснює страхову
виплату відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта (аварійного сертифіката).

Частиною 16 статті 9 Закону України "Про
страхування", визначено, що страхове
відшкодування - це страхова виплата,
яка здійснюється страховиком у межах
страхової суми за договорами майнового
страхування і страхування
відповідальності при настанні
страхового випадку.

Страхове відшкодування не може
перевищувати розміру прямого збитку,
якого зазнав страхувальник. Непрямі
збитки вважаються застрахованими, якщо
це передбачено договором страхування.
У разі коли страхова сума становить
певну частку вартості застрахованого
предмета договору страхування,
страхове відшкодування виплачується у
такій же частці від визначених по
страховій події збитків, якщо інше не
передбачено умовами страхування (ч. 17
ст. 9 ЗУ "Про страхування").

Згідно приписів ст.20 Закону України
"Про страхування" страховик
зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

Так, за змістом договору страхування,
настання страхового випадку прямо
пов'язано із встановленням факту
відсутності коштів у страхувальника,
необхідних для повернення кредиту.

Як встановлено судом вище, порушення
справи про банкрутство ТОВ
«Інвест-Імідж» вже є достатньою
підставою стверджувати про
неплатоспроможність «Інвест-Імідж»,
яка прямо пов'язана із відсутністю
грошових коштів для здійснення
погашення кредиту.

Наявними у матеріалах справи доказами
підтверджується факт надіслання
страховику заяви про настання
страхового випадку, що є правовою
підставою стверджувати про виникнення
у ЗАТ АСК «Рокада» обов'язку виплати
страхового відшкодування.

Страховик, у разі настання страхового
випадку, відповідно до положень
чинного законодавства та умов договору
страхування зобов'язаний виплатити
страхове відшкодування, а інші умови
договору є підставою для відмови лише в
тому разі, якщо таке порушення положень
договору страхувальником перешкодило
страховику переконатися, що ця подія є
страховим випадком.

Наразі, умовами договору страхування, а
саме розділом 6, передбачено вичерпний
чіткий перелік підстав припинення
договору страхування.

Положеннями пункту 6.2. унормовано, що
договір, в частині приймання
страховиком повідомлень про настання
страхової події, припиняє дію по
закінченню місячного терміну, що
числиться з дати закінчення кредитного
договору, умовами якого у свою чергу
передбачено, що кредитний договір діє
до повного виконання позичальника
зобов'язань за ним (п. 10.1. кредитного
договору).

Положеннями статті 9 Закону України
"Про страхування" визначено, що
страхова сума - грошова сума, у межах
якої страховик відповідно до умов
страхування зобов'язаний провести
виплату при настанні страхового
випадку. Страхова виплата - грошова
сума, яка виплачується страховиком
відповідно до умов договору
страхування при настанні страхового
випадку. Розмір страхової суми та (або)
розміри страхових виплат визначаються
за домовленістю між страховиком та
страхувальником під час укладання
договору страхування або внесення змін
до договору страхування, або у
випадках, передбачених чинним
законодавством.

Також, суд вважає за необхідне
зауважити, що посилання боржника та
арбітражного керуючого на укладання
додаткових угод до кредитного договору
без згоди страховика не знаходить
свого документального підтвердження у
розумінні норм статті 33 ГПК України.
Так, до матеріалів справи заявником
додано додаток №1д, який складений на
виконання вимог п.10.12. правил
страхування фінансових ризиків, та з
якого вбачається, що ЗАТ «АСК «Рокада»
надано погодження на внесення в
майбутньому будь-яких змін до умов
Кредитного договору № 50/07 від 02.07.2007
року.

Таким чином, з огляду на встановлені
вище факти, перевіривши розрахунки
розміру страхового відшкодування, суд
визнає обґрунтованими та такими, які
підтверджено матеріалами справи
грошові вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інвест-Імідж" до
Закритого акціонерного товариства
"Акціонерна страхова компанія "Рокада"
на суму страхового відшкодування за
договором №ВКР 81/08 про страхування
фінансового ризику від 08.09.2008 у розмірі
4 192 893,00 грн. та за договором №ВКР 67/07
про страхування фінансового ризику від
05.07.2007 у розмірі 6 614 263,96 грн., тобто у
межах страхової суми та у розмірі
прямих збитків.

Зважаючи на встановлені судом фактичні
обставини справи, Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Інвест-Імідж» підлягає визнанню
кредитором боржника на суму 10 807
156,96грн. з віднесенням до першої черги
задоволення, у відповідності до ч.1 ст. 31
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

Поряд з вищеописаною заборгованістю,
до реєстру вимог кредиторів також
підлягають включенню витрати заявника
за подання заяви про порушення справи
про банкрутство у розмірі 1147,00грн.-
перша черга.

Отже, загальна сума, яка підлягає
включенню до реєстру вимог кредиторів
боржника становить 10 808 303,96грн.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Лізингова компанія
«Техбудлізинг».

Заява Товариства з обмеженою
відповідальністю «Лізингова компанія
«Техбудлізинг» з грошовими вимогами до
боржника на суму 20 509 650,00грн. надійшла
до суду 04.03.2014, тобто в строк,
передбачений ст.14 Закону Укрїани «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом».

Вимога ТОВ "Лізингова компанія
«Техбудлізинг" ґрунтується на
зобов'язаннях Боржника за Договором №
ВКР 050/05 про страхування фінансового
ризику від 15.09.2005 року та Договором №
ВКР 28/07 про страхування фінансового
ризику від 26.03.2007 року.

Так, судом встановлено, що 26.03.2007 між
Акціонерною страховою компанією
«Рокада» (страховик) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Лізингова
компанія «Техбудлізинг»
(страхувальник) укладено Договір №ВКР
28/07 про страхування фінансового ризику.

За умовами укладеного договору
страхування, а саме п. 1.1. договору,
страхувальник доручає, а страховик
бере на себе зобов'язання застрахувати
фінансовий ризик, що випливає з
договору про надання кредиту №04/2007 від
26.03.2007, укладеного між АКБ «Київ» і
страхувальником.

Об'єктом страхування за цим договором є
законні майнові інтереси
страхувальника, пов'язані з ризиком
непогашення ним заборгованості за
кредитним договором у зв'язку із
непередбачуваною втратою
платоспроможності (п.1.2. договору
страхування).

За приписами п.1.3. страховим випадком,
при настанні якого страховик здійснює
виплату страхового відшкодування, є
відсутність у страхувальника коштів,
необхідних для повернення кредитору
суми виданого кредиту в строки,
визначені в кредитному договорі.

Умовами договору страхування
конкретний момент настання страхового
випадку чітко не визначений. Отже,
конкретний момент настання страхового
випадку сторонами у договорі
страхування не визначений, проте,
визначено, що при настанні події, яка є
страховим випадком, у відповідача
виникає обов'язок сплатити позивачу
страхове відшкодування.

За умовами кредитного договору №04/2007,
кредитодавець надає позичальнику
кредит на поповнення обігових коштів
для здійснення статутної діяльності на
наступних умовах: сума кредиту 6 000 000,00
грн., строк користування з 26.03.2007 по
23.03.2009, розмір плати за користування
кредитом 24% річних.

Пунктом 6.1. договору страхування
передбачено, що договір вступає в силу
з моменту отримання страховиком
страхового платежу і діє до закінчення
взаєморозрахунків в строки, визначені
цим договором.

Положеннями пункту 1.6. договору
страхування передбачено, що страховий
платіж за цим договором нарахований в
сумі 527 300,00 грн.

Як вбачається із наявних у матеріалах
справи доказів, а саме копії платіжних
доручень № 2 від 26.04.2007, №6 від 08.06.2007 та
№ 963 від 26.03.2007 грн., страхувальник
здійснив страховий платіж, а отже у
розумінні положень договору, останній
є таким, що вступив в силу.

У подальшому, ПАТ «АКБ «Київ», як
кредитодавця, визнано кредитором
боржника - ТОВ «Лізингова компанія
«Техбудлізинг», щодо заборгованості за
кредитним договором на загальну суму 875
285,09 грн. та 1 075 625,81 євро.

Так, судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено факт невиконання
позичальником умов кредитних
договорів щодо повернення кредиту та
сплати процентів за користування
кредитними коштами.

Суд вважає за необхідне зауважити, що
ТОВ «Лізингова компанія
«Техбудлізинг» звертався із заявою про
настання страхового випадку до ЗАТ АСК
«Рокада» шляхом направлення на адресу
боржника цінного листа від 07.04.2009, що
підтверджується наявними у матеріалах
справи копіями опису вкладення у
цінний лист та фіскального чеку на
підтвердження оплати наданих послуг
відділення поштового зв'язку.

На ідентичних умовах між сторонами
укладено договір страхування №ВКР 050/05
про страхування фінансового ризику за
кредитним договором №46/2005 від 09.09.2005
року.

Об'єктом страхування за цим договором є
законні майнові інтереси
страхувальника, пов'язані з ризиком
непогашення ним заборгованості за
кредитним договором у зв'язку із
непередбачуваною втратою
платоспроможності (п.1.2. договору
страхування).

За приписами п.1.3. страховим випадком,
при настанні якого страховик здійснює
виплату страхового відшкодування, є
відсутність у страхувальника коштів,
необхідних для повернення кредитору
суми виданого кредиту в строки,
визначені в кредитному договорі.

Умовами договору страхування
конкретний момент настання страхового
випадку чітко не визначений. Отже,
конкретний момент настання страхового
випадку сторонами у договорі
страхування не визначений, проте,
визначено, що при настанні події, яка є
страховим випадком, у відповідача
виникає обов'язок сплатити позивачу
страхове відшкодування.

За умовами кредитного договору №46/2005
від 09.09.2005, кредитодавець надає
позичальнику кредит на поповнення
обігових коштів для здійснення
статутної діяльності на наступних
умовах: сума кредиту 3 004 950,00 дол. США,
строк погашення кредиту 02.09.2009 (у
редакції додаткової угоди №8 від 28.08.2008
року), розмір плати за користування
кредитом 15% річних.

Пунктом 6.1. договору страхування
передбачено, що договір вступає в силу
з моменту отримання страховиком
страхового платежу і діє до закінчення
взаєморозрахунків в строки, визначені
цим договором.

Положеннями пункту 1.6. договору
страхування передбачено, що страховий
платіж за цим договором нарахований в
сумі 281 400,00 грн.

Як вбачається із наявних у матеріалах
справи доказів, а саме копії платіжного
доручення № 30 від 30.09.2005 на 281 400,00 грн.,
страхувальник здійснив страховий
платіж, а отже у розумінні положень
договору, останній є таким, що вступив в
силу.

У подальшому, ПАТ «АКБ «Київ», як
кредитодаця, визнано конкурсним
кредитором боржника - ТОВ «Лізингова
компанія «Техбудлізинг», щодо
заборгованості за кредитним договором
№46/2005 від 09.09.2005 на загальну суму 4 357
6129,85 дол. США.

Наведені факти в силу вимог ч.2 ст.35 ГПК
України мають преюдиціальне значення
та не підлягають повторному доведенню.

Так, судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено факт невиконання
позичальником умов кредитних
договорів щодо повернення кредиту та
сплати процентів за користування
кредитними коштами.

Суд вважає за необхідне зауважити, що
ТОВ «Лізингова компанія
«Техбудлізинг» звертався із заявою про
настання страхового випадку до ЗАТ АСК
«Рокада» шляхом направлення на адресу
боржника цінного листа від 11.09.2009, що
підтверджується наявними у матеріалах
справи копіями опису вкладення у
цінний лист та фіскального чеку на
підтвердження оплати наданих послуг
відділення поштового зв'язку.

Доводи розпорядника майна та боржника,
щодо відсутності підстав визнання ТОВ
«Лізингова компанія «Техбудлізинг»
фактично зводяться лише до доведення
факту припинення договору страхування
у розумінні п.6.2. Договору страхування.

Суд не погоджується з такими
твердженнями боржника та розпорядника
та вважає їх хибними з огляду на нижче
наведене.

За приписами статті 629 ЦК України,
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Статтею 526 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про
страхування" визначено, що добровільне
страхування - це страхування, яке
здійснюється на основі договору між
страхувальником і страховиком.
Загальні умови і порядок здійснення
добровільного страхування
визначаються правилами страхування, що
встановлюються страховиком самостійно
відповідно до вимог цього Закону.
Конкретні умови страхування
визначаються при укладенні договору
страхування відповідно до
законодавства.

За договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору (ст. 979 Цивільного кодексу
України).

Обов'язок страховика здійснити
страхову виплату у строк, встановлений
договором, у разі настання страхового
випадку унормований положеннями
статті 988 ЦК України.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу
України, страховик здійснює страхову
виплату відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта (аварійного сертифіката).

Частиною 16 статті 9 Закону України "Про
страхування", визначено, що страхове
відшкодування - це страхова виплата,
яка здійснюється страховиком у межах
страхової суми за договорами майнового
страхування і страхування
відповідальності при настанні
страхового випадку.

Страхове відшкодування не може
перевищувати розміру прямого збитку,
якого зазнав страхувальник. Непрямі
збитки вважаються застрахованими, якщо
це передбачено договором страхування.
У разі коли страхова сума становить
певну частку вартості застрахованого
предмета договору страхування,
страхове відшкодування виплачується у
такій же частці від визначених по
страховій події збитків, якщо інше не
передбачено умовами страхування (ч. 17
ст. 9 ЗУ "Про страхування").

Згідно приписів ст.20 Закону України
"Про страхування" страховик
зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

Так, за змістом договору страхування,
настання страхового випадку прямо
пов'язано із встановленням факту
відсутності коштів у страхувальника,
необхідних для повернення кредиту.

Як встановлено судом вище, порушення
справи про банкрутство ТОВ «Лізингова
компанія «Техбудлізинг» вже є
достатньою підставою стверджувати про
неплатоспроможність «Лізингова
компанія «Техбудлізинг», яка прямо
пов'язана із відсутністю грошових
коштів для здійснення погашення
кредиту.

Наявними у матеріалах справи доказами
підтверджується факт надіслання
страховику заяви про настання
страхового випадку, що є правовою
підставою стверджувати про виникнення
у ЗАТ АСК «Рокада» обов'язку виплати
страхового відшкодування.

Страховик, у разі настання страхового
випадку, відповідно до положень
чинного законодавства та умов договору
страхування зобов'язаний виплатити
страхове відшкодування, а інші умови
договору є підставою для відмови лише в
тому разі, якщо таке порушення положень
договору страхувальником перешкодило
страховику переконатися, що ця подія є
страховим випадком.

Наразі, умовами договору страхування, а
саме розділом 6, передбачено вичерпний
чіткий перелік підстав припинення
договору страхування.

Положеннями пункту 6.2. унормовано, що
договір, в частині приймання
страховиком повідомлень про настання
страхової події, припиняє дію по
закінченню місячного терміну, що
числиться з дати закінчення кредитного
договору, умовами якого у свою чергу
передбачено, що кредитний договір діє
до повного виконання позичальника
зобов'язань за ним (п. 10.1. кредитного
договору).

Положеннями статті 9 Закону України
"Про страхування" визначено, що
страхова сума - грошова сума, у межах
якої страховик відповідно до умов
страхування зобов'язаний провести
виплату при настанні страхового
випадку. Страхова виплата - грошова
сума, яка виплачується страховиком
відповідно до умов договору
страхування при настанні страхового
випадку. Розмір страхової суми та (або)
розміри страхових виплат визначаються
за домовленістю між страховиком та
страхувальником під час укладання
договору страхування або внесення змін
до договору страхування, або у
випадках, передбачених чинним
законодавством.

Також, суд вважає за необхідне
зауважити, що посилання боржника та
арбітражного керуючого на укладання
додаткових угод до кредитного договору
без згоди страховика не знаходить
свого документального підтвердження у
розумінні норм статті 33 ГПК України.
Так, до матеріалів справи заявником
додано додаток №1д, який складений на
виконання вимог п.10.12. правил
страхування фінансових ризиків, та з
якого вбачається, що ЗАТ «АСК «Рокада»
надано погодження на внесення в
майбутньому будь-яких змін до умов
Кредитного договору № 04/2007 від 26.03.2007
року.

Таким чином, з огляду на встановлені
вище факти, перевіривши розрахунки
розміру страхового відшкодування, суд
визнає обґрунтованими та такими, які
підтверджено матеріалами справи
грошові вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лізингова компанія
«Техбудлізинг" до Закритого
акціонерного товариства "Акціонерна
страхова компанія "Рокада" на суму
страхового відшкодування за договором
№ВКР 28/07 про страхування фінансового
ризику від 26.03.2007 у розмірі 10 546 000,00 грн.
та за договором №ВКР 050/05 про
страхування фінансового ризику від
15.09.2005 у розмірі 9 963 650,00 грн., тобто у
межах страхової суми та у розмірі
прямих збитків.

Зважаючи на встановлені судом фактичні
обставини справи, Товариство з
обмеженою відповідальністю «Лізингова
компанія «Техбудлізинг» підлягає
визнанню кредитором боржника на суму 20
509 650,00грн. з віднесенням до першої
черги задоволення, у відповідності до
ч.1 ст. 31 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом».

Поряд з вищеописаною заборгованістю,
до реєстру вимог кредиторів також
підлягають включенню витрати заявника
за подання заяви про порушення справи
про банкрутство у розмірі 1147,00грн.-
перша черга.

Отже, загальна сума, яка підлягає
включенню до реєстру вимог кредиторів
боржника становить 20 510 797,00грн.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Офіциалл»

Заява Товариства з обмеженою
відповідальністю «Офіциалл» з
грошовими вимогами до боржника на суму
35 631 633,10грн. надійшла до суду 04.03.2014,
тобто в строк, передбачений ст.14 Закону
Укрїани «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

Вимога ТОВ "Офіциалл" ґрунтується на
зобов'язаннях Боржника за договором
№ВКР 12/08 про страхування фінансового
ризику від 05.02.2008, за договором №ВКР 32/07
про страхування фінансового ризику від
02.04.2007 та за договором №ВКР 46/07 про
страхування фінансового ризику від
16.05.2007 року.

Так, судом встановлено, що 05.02.2008 між
Акціонерною страховою компанією
«Рокада» (страховик) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Офіциалл»
(страхувальник) укладено Договір №ВКР
12/08 про страхування фінансового ризику.

За умовами укладеного договору
страхування, а саме п. 1.1. договору,
страхувальник доручає, а страховик
бере на себе зобов'язання застрахувати
фінансовий ризик, що випливає з
договору про надання кредиту №11/08 від
05.02.2008, укладеного між АКБ «Київ» і
страхувальником.

Об'єктом страхування за цим договором є
законні майнові інтереси
страхувальника, пов'язані з ризиком
непогашення ним заборгованості за
кредитним договором у зв'язку із
непередбачуваною втратою
платоспроможності (п.1.2. договору
страхування).

За приписами п.1.3. страховим випадком,
при настанні якого страховик здійснює
виплату страхового відшкодування, є
відсутність у страхувальника коштів,
необхідних для повернення кредитору
суми виданого кредиту в строки,
визначені в кредитному договорі.

Умовами договору страхування
конкретний момент настання страхового
випадку чітко не визначений. Отже,
конкретний момент настання страхового
випадку сторонами у договорі
страхування не визначений, проте,
визначено, що при настанні події, яка є
страховим випадком, у відповідача
виникає обов'язок сплатити позивачу
страхове відшкодування.

За умовами кредитного договору №11/08,
кредитодавець надає позичальнику
кредит на поповнення обігових коштів
для здійснення статутної діяльності на
наступних умовах: сума кредиту 11 106 546,83
грн., строк користування з 05.02.2008 по
03.02.2009, розмір плати за користування
кредитом 17,5% річних.

Пунктом 6.1. договору страхування
передбачено, що договір вступає в силу
з моменту отримання страховиком
страхового платежу і діє до закінчення
взаєморозрахунків в строки, визначені
цим договором.

Положеннями пункту 1.6. договору
страхування передбачено, що страховий
платіж за цим договором нарахований в
сумі 200 000,00 грн.

Як вбачається із наявних у матеріалах
справи доказів, а саме копії платіжних
доручень № 25 від 11.02.2008, страхувальник
здійснив страховий платіж, а отже у
розумінні положень договору, останній
є таким, що вступив в силу.

У подальшому, ПАТ «АКБ «Київ», як
кредитодаця, визнано кредитором
боржника - ТОВ «Офіциалл», щодо
заборгованості за кредитним договором
на загальну суму 14 039 379,15 грн.

Так, судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено факт невиконання
позичальником умов кредитних
договорів щодо повернення кредиту та
сплати процентів за користування
кредитними коштами.

Суд вважає за необхідне зауважити, що
ТОВ «Офіциалл» звертався із заявою про
настання страхового випадку до ЗАТ АСК
«Рокада» шляхом направлення на адресу
боржника цінного листа від 09.02.2010, що
підтверджується наявними у матеріалах
справи копіями опису вкладення у
цінний лист та фіскального чеку на
підтвердження оплати наданих послуг
відділення поштового зв'язку.

На ідентичних умовах між сторонами
укладено договір страхування №ВКР 32/07
про страхування фінансового ризику від
02.04.2007 за кредитним договором №32/07 від
02.04.2007 року та договір страхування №ВКР
46/07 про страхування фінансового ризику
від 16.05.2007 за кредитним договором №39/07
від 16.05.2007 року.

Доводи розпорядника майна та боржника,
щодо відсутності підстав визнання ТОВ
«Офіциалл» фактично зводяться лише до
доведення факту припинення договору
страхування у розумінні п.6.2. Договору
страхування.

Суд не погоджується з такими
твердженнями боржника та розпорядника
та вважає їх хибними з огляду на нижче
наведене.

За приписами статті 629 ЦК України,
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Статтею 526 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про
страхування" визначено, що добровільне
страхування - це страхування, яке
здійснюється на основі договору між
страхувальником і страховиком.
Загальні умови і порядок здійснення
добровільного страхування
визначаються правилами страхування, що
встановлюються страховиком самостійно
відповідно до вимог цього Закону.
Конкретні умови страхування
визначаються при укладенні договору
страхування відповідно до
законодавства.

За договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору (ст. 979 Цивільного кодексу
України).

Обов'язок страховика здійснити
страхову виплату у строк, встановлений
договором, у разі настання страхового
випадку унормований положеннями
статті 988 ЦК України.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу
України, страховик здійснює страхову
виплату відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта (аварійного сертифіката).

Частиною 16 статті 9 Закону України "Про
страхування", визначено, що страхове
відшкодування - це страхова виплата,
яка здійснюється страховиком у межах
страхової суми за договорами майнового
страхування і страхування
відповідальності при настанні
страхового випадку.

Страхове відшкодування не може
перевищувати розміру прямого збитку,
якого зазнав страхувальник. Непрямі
збитки вважаються застрахованими, якщо
це передбачено договором страхування.
У разі коли страхова сума становить
певну частку вартості застрахованого
предмета договору страхування,
страхове відшкодування виплачується у
такій же частці від визначених по
страховій події збитків, якщо інше не
передбачено умовами страхування (ч. 17
ст. 9 ЗУ "Про страхування").

Згідно приписів ст.20 Закону України
"Про страхування" страховик
зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

Так, за змістом договору страхування,
настання страхового випадку прямо
пов'язано із встановленням факту
відсутності коштів у страхувальника,
необхідних для повернення кредиту.

Як встановлено судом вище, порушення
справи про банкрутство ТОВ «Офіциалл»
вже є достатньою підставою
стверджувати про неплатоспроможність
«Офіциалл», яка прямо пов'язана із
відсутністю грошових коштів для
здійснення погашення кредиту.

Наявними у матеріалах справи доказами
підтверджується факт надіслання
страховику заяви про настання
страхового випадку, що є правовою
підставою стверджувати про виникнення
у ЗАТ АСК «Рокада» обов'язку виплати
страхового відшкодування.

Страховик, у разі настання страхового
випадку, відповідно до положень
чинного законодавства та умов договору
страхування зобов'язаний виплатити
страхове відшкодування, а інші умови
договору є підставою для відмови лише в
тому разі, якщо таке порушення положень
договору страхувальником перешкодило
страховику переконатися, що ця подія є
страховим випадком.

Наразі, умовами договору страхування, а
саме розділом 6, передбачено вичерпний
чіткий перелік підстав припинення
договору страхування.

Положеннями пункту 6.2. унормовано, що
договір, в частині приймання
страховиком повідомлень про настання
страхової події, припиняє дію по
закінченню місячного терміну, що
числиться з дати закінчення кредитного
договору, умовами якого у свою чергу
передбачено, що кредитний договір діє
до повного виконання позичальника
зобов'язань за ним (п. 10.1. кредитного
договору).

Положеннями статті 9 Закону України
"Про страхування" визначено, що
страхова сума - грошова сума, у межах
якої страховик відповідно до умов
страхування зобов'язаний провести
виплату при настанні страхового
випадку. Страхова виплата - грошова
сума, яка виплачується страховиком
відповідно до умов договору
страхування при настанні страхового
випадку. Розмір страхової суми та (або)
розміри страхових виплат визначаються
за домовленістю між страховиком та
страхувальником під час укладання
договору страхування або внесення змін
до договору страхування, або у
випадках, передбачених чинним
законодавством.

Також, суд вважає за необхідне
зауважити, що посилання боржника та
арбітражного керуючого на укладання
додаткових угод до кредитного договору
без згоди страховика не знаходить
свого документального підтвердження у
розумінні норм статті 33 ГПК України.
Так, до матеріалів справи заявником
додано додаток №1д, який складений на
виконання вимог п.10.12. правил
страхування фінансових ризиків, та з
якого вбачається, що ЗАТ «АСК «Рокада»
надано погодження на внесення в
майбутньому будь-яких змін до умов
Кредитного договору № 11/08 від 05.02.2008,
кредитного договору №32/07 від 02.04.2007 та
кредитного договору №39/07 від 16.05.2007
року.

Таким чином, з огляду на встановлені
вище факти, перевіривши розрахунки
розміру страхового відшкодування, суд
визнає обґрунтованими та такими, які
підтверджено матеріалами справи
грошові вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Офіциалл" до
Закритого акціонерного товариства
"Акціонерна страхова компанія "Рокада"
на суму страхового відшкодування за
договором №ВКР 12/08 про страхування
фінансового ризику від 05.02.2008 у розмірі
11 106 546,83 грн., за договором №ВКР 32/07 про
страхування фінансового ризику від
02.04.2007 у розмірі 13 405 000,00 грн. та за
договором №ВКР 46/07 про страхування
фінансового ризику від 16.05.2007 у розмірі
11 120 086,27 грн., тобто у межах страхової
суми та у розмірі прямих збитків.

Зважаючи на встановлені судом фактичні
обставини справи, Товариство з
обмеженою відповідальністю «Офіциалл»
підлягає визнанню кредитором боржника
на суму 35 631 633,10грн. з віднесенням до
першої черги задоволення, у
відповідності до ч.1 ст. 31 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

Поряд з вищеописаною заборгованістю,
до реєстру вимог кредиторів також
підлягають включенню витрати заявника
за подання заяви про порушення справи
про банкрутство у розмірі 1147,00грн.-
перша черга.

Отже, загальна сума, яка підлягає
включенню до реєстру вимог кредиторів
боржника становить 35 632 780,10грн.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Укрзембуд»

Заява Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрзембуд» з
грошовими вимогами до боржника на суму
17 740 904,16грн. надійшла до суду 04.03.2014,
тобто в строк, передбачений ст.14 Закону
Укрїани «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

Як на підставу звернення з грошовими
вимогами до боржника, ТОВ "Укрзембуд"
зазначає факт настання страхового
випадку, передбаченого за договором
страхування № ІНВ-014/05 від 22.07.2005), за
договором страхування №ІНВ-019/05 від
10.08.2005 за договором страхування №
ІНВ-033/05 від 09.09.2005 та за договором
№ВКР-46/08 про страхування фінансового
ризику від 05.06.2008 року.

Судом встановлено, що між ЗАТ "АСК
"Рокада" і ТОВ "Укрзембуд" укладено ряд
договорів страхування.

За умовами п. 2.1. договорів страхування
предметом цього договору є добровільне
страхування фінансового ризику
зазнання Страхувальником (ТОВ
"Укрзембуд") збитків за результатами
інвестиційної діяльності згідно
Інвестиційних договорів, укладених між
"Організацією" (ТОВ "Київвисотбуд") та
"Інвестором" (ТОВ "Укрзембуд") щодо
будівництва об'єкту - житлового будинку
з вбудовано - прибудованими
приміщеннями за адресою внаслідок
настання страхового випадку, внаслідок
чого Страховик (ЗАТ "АСК "Рокада")
зобов'язується відшкодувати
Страхувальнику означені збитки у
встановлених Договором межах і
порядку, а Страхувальник - сплатити
Страховику страхову премію.

Згідно п. 3.1. договору страхування №
ІНВ-022/05 від 18.08.2005 страховим випадком є
неотримання на дату закінчення терміну
очікування Результату інвестування,
внаслідок настання принаймні однієї з
наведених у даному пункті Договору
страхових подій, зокрема, договором
визначено, що такими страховими
подіями є: - неприйняття у
встановленому порядку об'єкту
дольового будівництва в експлуатацію з
неусувних причин технологічного
характеру, зумовлених невиконанням
"Організацією" (ТОВ "Київвисотбуд")
своїх зобов'язань за Інвестиційним
договором № 5 від 13.08.2005 (п.п. 3.1.2
Договору); відмова "Організації" від
виконання своїх зобов'язань за
Інвестиційним договором № 5 від 13.08.2005
(п.п. 3.1.3 Договору); - випадкова загибель
або пошкодження об'єкту інвестування
викликані протиправними діями третіх
осіб, стихійних лихом, аварією, пожежею,
ударом блискавки тощо.

Положеннями пункту 8.1. договору
страхування визначено, що договір
вступає в силу з моменту отримання
страховиком страхового платежу і діє
до закінчення взаєморозрахунків в
строки, визначені цим договором.

Так, на виконання умов договору щодо
внесення страхового платежу, а саме п.
3.13. договору страхування ТОВ
«Укрзембуд» перерахувало грошові
кошти у загальному розмірі, як
страховий платіж що свідчить про вступ
у силу договорів страхування та
підтверджується наявними у матеріалах
справи документами.

Датою можливого настання страхового
випадку за ризиком передбаченим п.п. 3.1.2
вважається визначена інвестиційними
договорами дата реєстрації акту про
приймання відповідною державною
комісією закінченого об'єкту дольового
будівництва в експлуатацію згідно з
діючими законами, нормами, правилами
(п.п. 3.2.2 Договору страхування).

Датою можливого настання страхового
випадку за ризиком передбаченим п.п. 3.1.3
вважається дата набрання законної сили
рішення господарського суду щодо
відшкодування "Організацією" (ТОВ
"Київвисотбуд") збитків, понесених
Страхувальником (ТОВ " Укрзембуд") в
результаті відмови від виконання
зобов'язань (п.п. 3.2.3 Договору
страхування).

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що житлові
будинки за адресою: м. Київ, вул. Сім'ї
Сосіних, 4-а та м. Київ, вул..
Старонаводницька, 2-20 в експлуатацію не
приймався.

У подальшому, ухвалою Господарського
суду Київської області від 31.07.2012 у
справі №Б13/058-08/3 задоволено вимоги
кредитора - ТОВ «Укрзембуд» щодо
розміру збитків, які є реальними
збитками, документально
підтвердженими, у зв'язку із
невиконанням ТОВ «Київвисотбуд» своїх
зобов'язань за інвестиційним
договором.

Наведені факти в силу вимог ч.2 ст.35 ГПК
України мають преюдиціальне значення
та не підлягають повторному доведенню.

07.08.2012 ТОВ «Укрзембуд», із додержанням
умов пункту 8.2. договору страхування,
направило до ЗАТ «АСК «Рокада» заяву
про настання страхового випадку,
передбаченого п. 3.1.3 та 3.2.3 договору
страхування. Вказаний факт
підтверджується наявними у матеріалах
справи листом опису вкладення у цінний
лист та фіскального чеку про оплату
наданих послуг поштового зв'язку, які
датуються 07.08.2012 року.

За приписами статті 629 ЦК України,
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Статтею 526 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про
страхування" визначено, що добровільне
страхування - це страхування, яке
здійснюється на основі договору між
страхувальником і страховиком.
Загальні умови і порядок здійснення
добровільного страхування
визначаються правилами страхування, що
встановлюються страховиком самостійно
відповідно до вимог цього Закону.
Конкретні умови страхування
визначаються при укладенні договору
страхування відповідно до
законодавства.

За договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору (ст. 979 Цивільного кодексу
України).

Обов'язок страховика здійснити
страхову виплату у строк, встановлений
договором, у разі настання страхового
випадку унормований положеннями
статті 988 ЦК України.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу
України, страховик здійснює страхову
виплату відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта (аварійного сертифіката).

Частиною 16 статті 9 Закону України "Про
страхування", визначено, що страхове
відшкодування - це страхова виплата,
яка здійснюється страховиком у межах
страхової суми за договорами майнового
страхування і страхування
відповідальності при настанні
страхового випадку.

Страхове відшкодування не може
перевищувати розміру прямого збитку,
якого зазнав страхувальник. Непрямі
збитки вважаються застрахованими, якщо
це передбачено договором страхування.
У разі коли страхова сума становить
певну частку вартості застрахованого
предмета договору страхування,
страхове відшкодування виплачується у
такій же частці від визначених по
страховій події збитків, якщо інше не
передбачено умовами страхування (ч. 17
ст. 9 ЗУ "Про страхування ").

Згідно приписів ст.20 Закону України
"Про страхування" страховик
зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

З системного аналізу вищевикладених
норм законодавства, враховуючи
положення умов договору страхування,
суд дійшов висновку, про виникнення
обов'язку у ЗАТ «АСК «Рокада» щодо
виплати страхового відшкодування ТОВ
«Укрзембуд» у зв'язку із настанням
страхового випадку.

При цьому, у межах нового розгляду,
судом враховано вказівки Вищого
господарського суду України, які
зумовили скерування справи на новий
розгляд, та встановлено, що договори
страхування вступили в силу, оскільки
страхувальником внесено страховий
платіж вчасно та у встановленому
договором розмірі. Вказаний договір
страхування не є припиненим, оскільки
умови припинення мають відсилочний
характер до умов інвестиційного
договору, якими у свою чергу чітко
встановлено подію з якою слід
пов'язувати факт виконання ТОВ
"Київвисотбуд" зобов'язань за
інвестиційними договорами, тобто
отриманням результату інвестування -
введення його в експлуатацію. Як
встановлено судом вище, об'єкти
будівництва в експлуатацію не введені,
правовідносини за інвестиційним
договором не були припинені з вказаної
підстави, а тому і відсутні підстави
стверджувати про припинення договору
страхування.

Здійснивши математичний перерахунок
розміру страхового відшкодування, суд
визнає вимоги ТОВ «Укрзембуд»:

- у розмірі 3 577 844,16 грн.(за договором
страхування № ІНВ-014/05 від 22.07.2005);

- у розмірі 3 146 175,00 грн. (за договором
страхування №ІНВ-019/05 від 10.08.2005);

- у розмірі 8 999 991,00 грн.(за договором
страхування № ІНВ-033/05 від 09.09.2005);

Одночасно, суд не погоджується із
доводами розпорядника майна та
боржника щодо відмови у визнанні
кредитором ТОВ «Укрзембуд», оскільки
такі твердження ґрунтуються на
припущеннях припинення дії договору
страхування, які зводяться до умисного
ухилення від виплати страхового
відшкодування з огляду на таке.

Так, розпорядник майна та боржник
стверджують, що за умовами
інвестиційних договорів датою
закінчення будівництва об'єкту
інвестування і прийняття його в
експлуатацію є ІІ квартал 2007 та ІІ
квартал 2008 року дійшов висновку, що
Страхувальник (ТОВ "Укрзембуд") у
зв'язку із неотриманням результату
інвестування, за умовами договору
страхування повинен був направити
Страховику (боржнику) повідомлення про
настання страхової події у строк
передбачений умовами договорів
інвестування, проте, ТОВ " Укрзембуд " не
надано доказів направлення боржнику
повідомлення про настання страхової
події у строк, визначений договором, у
зв'язку з чим на підставі п. 8.2. договору
страхування такий договір припинив
свою дію у липні 2007 року та уц липні 2008
року.

При цьому, останні зазначають, що строк
закінчення будівництва і введення в
експлуатацію об'єкта є строком
виконання ТОВ "Київвисотбуд"
зобов'язань за інвестиційними
договорами, а отже, отриманням ТОВ
"Укрзембуд" результату інвестування,
яким за умовами договору являється
саме закінчення будівництва об'єкту
інвестування і введення його в
експлуатацію.

Так, ТОВ "Київвисотбуд" у строк,
визначений п. 1.4. інвестиційних
договорів, не закінчив будівництво
об'єктів інвестування, не здійснив дії
по введенню їх в експлуатацію у зв'язку
із чим і не отримано Акт про прийняття
об'єкту в експлуатацію, і як наслідок
призвело до настання страхової події,
визначеної п. 3.1.2. договору страхування.

Суд зазначає, що згідно абз. 3 п. 2.13
Положення про порядок приймання в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів у м. Києві, затвердженого
розпорядженням представника
Президента України у Київській міській
державній адміністрації від 01.03.1993 № 249,
датою введення об'єкту в експлуатацію є
дата підписання акту державною
комісією.

За умовами п. 8.2. договору страхування
цей договір, в частині приймання
Страховиком (боржником) повідомлень
про настання страхової події, припиняє
дію по закінченню місячного терміну, що
минув після визначеної в інвестиційних
договорах дати реєстрації Акту про
приймання закінченого об'єкту в
органах держархбудконтролю в порядку,
передбаченому діючим законодавством.

Відповідно до умов ч. 1 ст. 628 ЦК України
зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Таким чином, боржник та розпорядник
майна помилково ототожнюють поняття
«закінчення будівництва» та «введення
в експлуатацію», що призвело до хибного
висновку про настання страхового
випадку у червні 2007 року та у червні 2008
року.

До того ж, суд наголошує на тому, що ТОВ
«Укрзембуд» звертаючись із заявою про
настання страхового випадку до
боржника, а у подальшому із заявою про
визнання кредиторських вимог,
посилається на положення п. 3.1.3 та 3.2.3
договору страхування, як умов що
передбачають страховий випадок, у той
час як боржник та розпорядник майна
заперечують з інших підстав.

Надалі, судом встановлено, що 05.06.2008 між
Акціонерною страховою компанією
«Рокада» (страховик) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Укрзембуд» (страхувальник) укладено
Договір №ВКР-46/08 про страхування
фінансового ризику від 05.06.2008 року.

За умовами укладеного договору
страхування, а саме п. 1.1. договору,
страхувальник доручає, а страховик
бере на себе зобов'язання застрахувати
фінансовий ризик, що випливає з
договору про надання кредиту №43/08 від
27.05.2008, укладеного між АКБ «Київ» і
страхувальником.

Об'єктом страхування за цим договором є
законні майнові інтереси
страхувальника, пов'язані з ризиком
непогашення ним заборгованості за
кредитним договором у зв'язку із
непередбачуваною втратою
платоспроможності (п.1.2. договору
страхування).

За приписами п.1.3. страховим випадком,
при настанні якого страховик здійснює
виплату страхового відшкодування, є
відсутність у страхувальника коштів,
необхідних для повернення кредитору
суми виданого кредиту в строки,
визначені в кредитному договорі.

Умовами договору страхування
конкретний момент настання страхового
випадку чітко не визначений. Отже,
конкретний момент настання страхового
випадку сторонами у договорі
страхування не визначений, проте,
визначено, що при настанні події, яка є
страховим випадком, у відповідача
виникає обов'язок сплатити позивачу
страхове відшкодування.

За умовами кредитного договору №43/08
від 27.05.2008, кредитодавець надає
позичальнику кредит на поповнення
обігових коштів для здійснення
статутної діяльності на наступних
умовах: сума кредиту 2 016 894,00 грн., строк
користування з 27.05.2008 по 21.05.2009, розмір
плати за користування кредитом 23 %
річних.

Пунктом 6.1. договору страхування
передбачено, що договір вступає в силу
з моменту отримання страховиком
страхового платежу і діє до закінчення
взаєморозрахунків в строки, визначені
цим договором.

Положеннями пункту 1.6. договору
страхування передбачено, що страховий
платіж за цим договором нарахований в
сумі 80 675,76 грн. та страхова сума
відповідно 2 016 894,00 грн.

Як вбачається із наявних у матеріалах
справи доказів, а саме копії платіжних
доручень, страхувальник здійснив
страховий платіж, а отже у розумінні
положень договору, останній є таким, що
вступив в силу.

У подальшому, заборгованість ТОВ
«Укрзембуд» за договором № 46/08 від
05.06.2008 встановлена рішеннями
Господарського суду міста Києва у
справі №34/154 від 06.10.2010 у розмірі 2 103
467,11.

Наведені факти в силу вимог ч.2 ст.35 ГПК
України мають преюдиціальне значення
та не підлягають повторному доведенню.

Так, судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено факт невиконання
позичальником умов кредитних
договорів щодо повернення кредиту та
сплати процентів за користування
кредитними коштами.

Суд вважає за необхідне зауважити, що
ТОВ «Укрзембуд» звертався із заявою
про настання страхового випадку до ЗАТ
АСК «Рокада» шляхом направлення на
адресу боржника цінного листа від
27.05.2009, що підтверджується наявними у
матеріалах справи копіями опису
вкладення у цінний лист та фіскального
чеку на підтвердження оплати наданих
послуг відділення поштового зв'язку.

Доводи розпорядника майна та боржника,
щодо відсутності підстав визнання ТОВ
«Укрзембуд» фактично зводяться лише до
доведення факту припинення договору
страхування у розумінні п.6.2. Договору
страхування.

Суд не погоджується з такими
твердженнями боржника та розпорядника
та вважає їх хибними з огляду на нижче
наведене.

За приписами статті 629 ЦК України,
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Статтею 526 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про
страхування" визначено, що добровільне
страхування - це страхування, яке
здійснюється на основі договору між
страхувальником і страховиком.
Загальні умови і порядок здійснення
добровільного страхування
визначаються правилами страхування, що
встановлюються страховиком самостійно
відповідно до вимог цього Закону.
Конкретні умови страхування
визначаються при укладенні договору
страхування відповідно до
законодавства.

За договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору (ст. 979 Цивільного кодексу
України).

Обов'язок страховика здійснити
страхову виплату у строк, встановлений
договором, у разі настання страхового
випадку унормований положеннями
статті 988 ЦК України.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу
України, страховик здійснює страхову
виплату відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта (аварійного сертифіката).

Частиною 16 статті 9 Закону України "Про
страхування", визначено, що страхове
відшкодування - це страхова виплата,
яка здійснюється страховиком у межах
страхової суми за договорами майнового
страхування і страхування
відповідальності при настанні
страхового випадку.

Страхове відшкодування не може
перевищувати розміру прямого збитку,
якого зазнав страхувальник. Непрямі
збитки вважаються застрахованими, якщо
це передбачено договором страхування.
У разі коли страхова сума становить
певну частку вартості застрахованого
предмета договору страхування,
страхове відшкодування виплачується у
такій же частці від визначених по
страховій події збитків, якщо інше не
передбачено умовами страхування (ч. 17
ст. 9 ЗУ "Про страхування").

Згідно приписів ст.20 Закону України
"Про страхування" страховик
зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

Так, за змістом договору страхування,
настання страхового випадку прямо
пов'язано із встановленням факту
відсутності коштів у страхувальника,
необхідних для повернення кредиту.

Наявними у матеріалах справи доказами
підтверджується факт надіслання
страховику заяви про настання
страхового випадку, що є правовою
підставою стверджувати про виникнення
у ЗАТ АСК «Рокада» обов'язку виплати
страхового відшкодування.

Страховик, у разі настання страхового
випадку, відповідно до положень
чинного законодавства та умов договору
страхування зобов'язаний виплатити
страхове відшкодування, а інші умови
договору є підставою для відмови лише в
тому разі, якщо таке порушення положень
договору страхувальником перешкодило
страховику переконатися, що ця подія є
страховим випадком.

Наразі, умовами договору страхування, а
саме розділом 6, передбачено вичерпний
чіткий перелік підстав припинення
договору страхування.

Положеннями пункту 6.2. унормовано, що
договір, в частині приймання
страховиком повідомлень про настання
страхової події, припиняє дію по
закінченню місячного терміну, що
числиться з дати закінчення кредитного
договору, умовами якого у свою чергу
передбачено, що кредитний договір діє
до повного виконання позичальника
зобов'язань за ним (п. 10.1. кредитного
договору).

Положеннями статті 9 Закону України
"Про страхування" визначено, що
страхова сума - грошова сума, у межах
якої страховик відповідно до умов
страхування зобов'язаний провести
виплату при настанні страхового
випадку. Страхова виплата - грошова
сума, яка виплачується страховиком
відповідно до умов договору
страхування при настанні страхового
випадку. Розмір страхової суми та (або)
розміри страхових виплат визначаються
за домовленістю між страховиком та
страхувальником під час укладання
договору страхування або внесення змін
до договору страхування, або у
випадках, передбачених чинним
законодавством.

Також, суд вважає за необхідне
зауважити, що посилання боржника та
арбітражного керуючого на укладання
додаткових угод до кредитного договору
без згоди страховика не знаходить
свого документального підтвердження у
розумінні норм статті 33 ГПК України.
Так, до матеріалів справи заявником
додано додаток №1д, який складений на
виконання вимог п.10.12. правил
страхування фінансових ризиків, та з
якого вбачається, що ЗАТ «АСК «Рокада»
надано погодження на внесення в
майбутньому будь-яких змін до умов
Кредитного договору № 43/08 від 27.05.2008
року.

Таким чином, з огляду на встановлені
вище факти, перевіривши розрахунки
розміру страхового відшкодування, суд
визнає обґрунтованими та такими, які
підтверджено матеріалами справи
грошові вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю " Укрзембуд " до
Закритого акціонерного товариства
"Акціонерна страхова компанія "Рокада"
на суму страхового відшкодування за
договором №ВКР-46/08 про страхування
фінансового ризику від 05.06.2008 у розмірі
2 016 894,00 грн., тобто у межах страхової
суми та у розмірі прямих збитків.

Зважаючи на встановлені судом фактичні
обставини справи, Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Укрзембуд» підлягає визнанню
кредитором боржника на суму 17 740
904,16грн. з віднесенням до першої черги
задоволення, у відповідності до ч.1 ст. 31
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

В ході розгляду справи, судом, з
поданого ТОВ «Інтеграл-П» клопотання
про заміну учасників у справі про
банкрутство їх правонаступником,
встановлено, що Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Укрзембуд» на підставі Договору
купівлі-продажуправа вимоги
підприємства-банкрута №3/19-09 від 23.09.2014
року передано Товариству з обмеженою
відповідальністю «Інтеграл-П» право
вимоги на отримання страхового
відшкодування до Закритого
акціонерного товариства «Акціонерна
страхова компанія «Рокада» на загальну
суму 17 740 904,16грн., що виникло на
підставі Договору №ІНВ-019/05
добровільного страхування фінансових
ризиків інвестора в будівництво від
10.08.2005 року, Договору №ІНВ-033/05
добровільного страхування фінансових
ризиків інвестора в будівництво від
09.09.2005 року, Договору №ВКР 46/08 про
страхування фінансового ризику від
05.06.2008 року.

Передача права вимоги на отримання
страхового відшкодування Продавцем і
прийняття його покупцем здійснюється
після повної оплати вартості вимоги, та
оформляється актом приймання-передачі,
що підписується сторонами (п.2.1)

Продаж права вимоги на отримання
страхового відшкодування вчиняється
за 2 217,61грн.,з гарантійним внеском у
розмірі 221,76грн, який вподальшому
зараховується до ціни продажу права
вказаної вимоги.

Згідно Акту приймання-передачі права
вимоги від 26.09.2014 року встановлено, що
свої зобов'язання ТОВ «Інтеграл-П» у
відповідності до Договору
купівлі-продажу №3/19-09 від 23.09.2014
виконало у повному обсязі, що також
підтверджується наявним у матеріалах
справи платіжним дорученням.

Зважаючи на укладення 23.09.2014 між ТОВ
«Укрзембуд» та ТОВ «Інтеграл-П»
Договору купівлі-продажу права вимоги
підприємства -банкрута на загальну
суму 17740904,16грн., суд вважає за необхідне
замінити Товариство з обмеженою
відповідальністю «Укрзембуд» на
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Інтеграл-П» у
зобов'язанні щодо кредиторських вимог
до боржника на відступлену та визнану
судом суму у розмірі 17 740904,16грн.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Регіон-Інвест»

Заява Товариства з обмеженою
відповідальністю «Регіон-Інвест» з
грошовими вимогами до боржника на суму
13 182 362,06грн. надійшла до суду 04.03.2014,
тобто в строк, передбачений ст.14 Закону
Укрїани «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

Як на підставу звернення з грошовими
вимогами до боржника, ТОВ
"Регіон-Інвест" зазначає факт настання
страхового випадку, передбаченого
договором добровільного страхування
фінансових ризиків інвестора у
будівництво № ІНВ-050/05 від 10.11.2005,
договором добровільного страхування
фінансових №ІНВ-036/05 від 09.09.2005 та
договором добровільного страхування
фінансових ризиків № ВКР-75/08 від 08.08.2008
року.

Судом встановлено, що 10.11.2005 року між
ЗАТ "АСК "Рокада" і ТОВ "Регіон-Інвест"
укладено договір добровільного
страхування фінансового ризику
інвестора у будівництва № ІНВ-050/05 та
договір добровільного страхування
фінансових №ІНВ-036/05 від 09.09.2005 на
ідентичних умовах.

За умовами п. 2.1. договору страхування
предметом цього договору є добровільне
страхування фінансового ризику
зазнання Страхувальником (ТОВ "
Регіон-Інвест ") збитків за
результатами інвестиційної діяльності
згідно Інвестиційного договору № 1 від
01.03.2005, укладеного між "Організацією"
(ТОВ "Київвисотбуд") та "Інвестором" (ТОВ
"Регіон-Інвест") щодо будівництва
об'єкту - житлового будинку з вбудовано
- прибудованими приміщеннями за
адресою: м. Київ, вул. Сімї Сосіних, 4А,
внаслідок настання страхового випадку,
внаслідок чого Страховик (ЗАТ "АСК
"Рокада") зобов'язується відшкодувати
Страхувальнику означені збитки у
встановлених Договором межах і
порядку, а Страхувальник - сплатити
Страховику страхову премію.

Згідно п. 3.1. договору страхування №
ІНВ-050/05 від 10.11.2005страховим випадком є
неотримання на дату закінчення терміну
очікування Результату інвестування,
внаслідок настання принаймні однієї з
наведених у даному пункті Договору
страхових подій, зокрема, договором
визначено, що такими страховими
подіями є: - неприйняття у
встановленому порядку об'єкту
дольового будівництва в експлуатацію з
неусувних причин технологічного
характеру, зумовлених невиконанням
"Організацією" (ТОВ "Київвисотбуд")
своїх зобов'язань за Інвестиційним
договором № 1 від 01.03.2005 (п.п. 3.1.2
Договору); відмова "Організації" від
виконання своїх зобов'язань за
Інвестиційним договором № 1 від 01.03.2005
(п.п. 3.1.3 Договору); - випадкова загибель
або пошкодження об'єкту інвестування
викликані протиправними діями третіх
осіб, стихійних лихом, аварією, пожежею,
ударом блискавки тощо.

Положеннями пункту 8.1. договору
страхування визначено, що договір
вступає в силу з моменту отримання
страховиком страхового платежу і діє
до закінчення взаєморозрахунків в
строки, визначені цим договором.

Так, на виконання умов договору щодо
внесення страхового платежу, а саме п.
3.13. договору страхування ТОВ
«Регіон-Інвест» платіжним дорученням
№177 від 14.11.2005 перерахувало грошові
кошти у розмірі 113 000,00 грн. та №11 від
23.11.2005 у розмірі 3 048,81 грн., як страховий
платіж що свідчить про вступ у силу
договору страхування.

Датою можливого настання страхового
випадку за ризиком передбаченим п.п. 3.1.2
вважається визначена Інвестиційним
договором № 1 від 01.03.2005 дата реєстрації
акту про приймання відповідною
державною комісією закінченого об'єкту
дольового будівництва в експлуатацію
згідно з діючими законами, нормами,
правилами (п.п. 3.2.2 Договору
страхування).

Датою можливого настання страхового
випадку за ризиком передбаченим п.п. 3.1.3
вважається дата набрання законної сили
рішення господарського суду щодо
відшкодування "Організацією" (ТОВ
"Київвисотбуд") збитків, понесених
Страхувальником (ТОВ " Регіон-Інвест") в
результаті відмови від виконання
зобов'язань (п.п. 3.2.3 Договору
страхування).

На ідентичних умовах, 09.09.2005 між ЗАТ "АСК
"Рокада" і ТОВ "Регіон-Інвест" укладено
Договір добровільного страхування
фінансових ризиків інвестора в
будівництві № ІНВ - 036/05.

За умовами п. 2.1. договору страхування
предметом цього договору є добровільне
страхування фінансового ризику
зазнання Страхувальником (ТОВ "
Регіон-Інвест ") збитків за
результатами інвестиційної діяльності
згідно Інвестиційного договору № 2 від
06.09.2005, укладеного між "Організацією"
(ТОВ "Київвисотбуд") та "Інвестором" (ТОВ
" Регіон-Інвест ") щодо будівництва
об'єкту - житлового будинку з вбудовано
- прибудованими приміщеннями за
адресою: м. Київ, вул. Сім'ї Сосіних, 4а,
внаслідок настання страхового випадку,
внаслідок чого Страховик (ЗАТ "АСК
"Рокада") зобов'язується відшкодувати
Страхувальнику означені збитки у
встановлених Договором межах і
порядку, а Страхувальник - сплатити
Страховику страхову премію.

Так, на виконання умов вказаного
договору страхування від 09.09.2005 щодо
внесення страхового платежу, а саме п.
3.13. договору страхування, ТОВ
«Регіон-Інвест».

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що житловий
будинок за адресою: м. Київ, вул. Сім'ї
Сосіних, 4-а в експлуатацію не
приймався.

У подальшому, ухвалою Господарського
суду Київської області від 31.07.2012 у
справі №Б13/058-08/3 задоволено вимоги
кредитора - ТОВ «Регіон-Інвест» щодо
розміру збитків розміром 5 951 627,00 грн.,
які є реальними збитками за
інвестиційним договором №1 та 3 192 657,60
грн. за інвестиційним договором №2,
документально підтвердженими, у
зв'язку із невиконанням ТОВ
«Київвисотбуд» своїх зобов'язань за
інвестиційним договором.

Наведені факти в силу вимог ч.2 ст.35 ГПК
України мають преюдиціальне значення
та не підлягають повторному доведенню.

07.08.2012 ТОВ «Регіон-Інвест», із
додержанням умов пункту 8.2. договору
страхування, направило до ЗАТ «АСК
«Рокада» заяву про настання страхового
випадку, передбаченого п. 3.1.3 та 3.2.3
договору страхування. Вказаний факт
підтверджується наявними у матеріалах
справи листом опису вкладення у цінний
лист та фіскального чеку про оплату
наданих послуг поштового зв'язку, які
датуються 07.08.2012 року.

За приписами статті 629 ЦК України,
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Статтею 526 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про
страхування" визначено, що добровільне
страхування - це страхування, яке
здійснюється на основі договору між
страхувальником і страховиком.
Загальні умови і порядок здійснення
добровільного страхування
визначаються правилами страхування, що
встановлюються страховиком самостійно
відповідно до вимог цього Закону.
Конкретні умови страхування
визначаються при укладенні договору
страхування відповідно до
законодавства.

За договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору (ст. 979 Цивільного кодексу
України).

Обов'язок страховика здійснити
страхову виплату у строк, встановлений
договором, у разі настання страхового
випадку унормований положеннями
статті 988 ЦК України.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу
України, страховик здійснює страхову
виплату відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта (аварійного сертифіката).

Частиною 16 статті 9 Закону України "Про
страхування", визначено, що страхове
відшкодування - це страхова виплата,
яка здійснюється страховиком у межах
страхової суми за договорами майнового
страхування і страхування
відповідальності при настанні
страхового випадку.

Страхове відшкодування не може
перевищувати розміру прямого збитку,
якого зазнав страхувальник. Непрямі
збитки вважаються застрахованими, якщо
це передбачено договором страхування.
У разі коли страхова сума становить
певну частку вартості застрахованого
предмета договору страхування,
страхове відшкодування виплачується у
такій же частці від визначених по
страховій події збитків, якщо інше не
передбачено умовами страхування (ч. 17
ст. 9 ЗУ "Про страхування ").

Згідно приписів ст.20 Закону України
"Про страхування" страховик
зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

З системного аналізу вищевикладених
норм законодавства, враховуючи
положення умов договору страхування,
суд дійшов висновку, про виникнення
обов'язку у ЗАТ «АСК «Рокада» щодо
виплати страхового відшкодування ТОВ
«Регіон-Інвест» у зв'язку із настанням
страхового випадку.

При цьому, у межах нового розгляду,
судом враховано вказівки Вищого
господарського суду України, які
зумовили скерування справи на новий
розгляд, та встановлено, що договори
страхування вступили в силу, оскільки
страхувальником внесено страховий
платіж вчасно та у встановленому
договором розмірі. Вказаний договір
страхування не є припиненим, оскільки
умови припинення мають відсилочний
характер до умов інвестиційного
договору, якими у свою чергу чітко
встановлено подію з якою слід
пов'язувати факт виконання ТОВ
"Київвисотбуд" зобов'язань за
інвестиційними договорами, тобто
отриманням результату інвестування -
введення його в експлуатацію. Як
встановлено судом вище, об'єкти
будівництва в експлуатацію не введені,
правовідносини за інвестиційним
договором не були припинені з вказаної
підстави, а тому і відсутні підстави
стверджувати про припинення договору
страхування.

Здійснивши математичний перерахунок
розміру страхового відшкодування, суд
визнає вимоги ТОВ «Регіон-Інвест» у
розмірі 5356 464,30 грн.(за договором
страхування № ІНВ050/05 від 10.11.2005) та у
розмірі 2 825 897,76 грн. (за договором
страхування №ІНВ-036/05 від 09.09.2005)
обґрунтовані та документально
доведені.

Одночасно, суд не погоджується із
доводами розпорядника майна та
боржника щодо відмови у визнанні
кредитором ТОВ «Регіон-Інвест»,
оскільки такі твердження ґрунтуються
на припущеннях припинення дії договору
страхування, які зводяться до умисного
ухилення від виплати страхового
відшкодування з огляду на таке.

Так, розпорядник майна та боржник
стверджують, що за умовами
інвестиційних договорів датою
закінчення будівництва об'єкту
інвестування і прийняття його в
експлуатацію є ІІ квартал 2007 року,
дійшов висновку, що Страхувальник (ТОВ
"Регіон-Інвест") у зв'язку із
неотриманням результату інвестування,
за умовами договору страхування
повинен був направити Страховику
(боржнику) повідомлення про настання
страхової події у строк передбачений
умовами договорів інвестування, проте,
ТОВ " Регіон-Інвест " не надано доказів
направлення боржнику повідомлення про
настання страхової події у строк,
визначений договором, у зв'язку з чим на
підставі п. 8.2. договору страхування
такий договір припинив свою дію у липні
2007 року відповідно.

При цьому, останні зазначають, що строк
закінчення будівництва і введення в
експлуатацію об'єкта є строком
виконання ТОВ "Київвисотбуд"
зобов'язань за інвестиційними
договорами, а отже, отриманням ТОВ
"Регіон-Інвест" результату
інвестування, яким за умовами договору
являється саме закінчення будівництва
об'єкту інвестування і введення його в
експлуатацію.

Так, ТОВ "Київвисотбуд" у строк,
визначений п. 1.4. інвестиційних
договорів, не закінчив будівництво
об'єктів інвестування, не здійснив дії
по введенню їх в експлуатацію у зв'язку
із чим і не отримано Акт про прийняття
об'єкту в експлуатацію, і як наслідок
призвело до настання страхової події,
визначеної п. 3.1.2. договору страхування.

Суд зазначає, що згідно абз. 3 п. 2.13
Положення про порядок приймання в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів у м. Києві, затвердженого
розпорядженням представника
Президента України у Київській міській
державній адміністрації від 01.03.1993 № 249,
датою введення об'єкту в експлуатацію є
дата підписання акту державною
комісією.

За умовами п. 8.2. договору страхування
цей договір, в частині приймання
Страховиком (боржником) повідомлень
про настання страхової події, припиняє
дію по закінченню місячного терміну, що
минув після визначеної в інвестиційних
договорах дати реєстрації Акту про
приймання закінченого об'єкту в
органах держархбудконтролю в порядку,
передбаченому діючим законодавством.

Відповідно до умов ч. 1 ст. 628 ЦК України
зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Таким чином, боржник та розпорядник
майна помилково ототожнюють поняття
«закінчення будівництва» та «введення
в експлуатацію», що призвело до хибного
висновку про настання страхового
випадку у червні 2007 року відповідно.

До того ж, суд наголошує на тому, що ТОВ
«Регіон-Інвест» звертаючись із заявою
про настання страхового випадку до
боржника, а у подальшому із заявою про
визнання кредиторських вимог,
посилається на положення п. 3.1.3 та 3.2.3
договору страхування, як умов що
передбачають страховий випадок, у той
час як боржник та розпорядник майна
заперечують з інших підстав.

Надалі, судом встановлено, що 08.08.2008 між
Акціонерною страховою компанією
«Рокада» (страховик) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Регіон-Інвест» (страхувальник)
укладено Договір №ВКР 75/08 про
страхування фінансового ризику.

За умовами укладеного договору
страхування, а саме п. 1.1. договору,
страхувальник доручає, а страховик
бере на себе зобов'язання застрахувати
фінансовий ризик, що випливає з
договору про надання кредиту №05/08 від
16.01.2008, укладеного між АКБ «Київ» і
страхувальником.

Об'єктом страхування за цим договором є
законні майнові інтереси
страхувальника, пов'язані з ризиком
непогашення ним заборгованості за
кредитним договором у зв'язку із
непередбачуваною втратою
платоспроможності (п.1.2. договору
страхування).

За приписами п.1.3. страховим випадком,
при настанні якого страховик здійснює
виплату страхового відшкодування, є
відсутність у страхувальника коштів,
необхідних для повернення кредитору
суми виданого кредиту в строки,
визначені в кредитному договорі.

Умовами договору страхування
конкретний момент настання страхового
випадку чітко не визначений. Отже,
конкретний момент настання страхового
випадку сторонами у договорі
страхування не визначений, проте,
визначено, що при настанні події, яка є
страховим випадком, у відповідача
виникає обов'язок сплатити позивачу
страхове відшкодування.

Пунктом 6.1. договору страхування
передбачено, що договір вступає в силу
з моменту отримання страховиком
страхового платежу і діє до закінчення
взаєморозрахунків в строки, визначені
цим договором.

Положеннями пункту 1.6. договору
страхування передбачено, що страховий
платіж за цим договором нарахований в
сумі 90 000,00 грн. та страхова сума
відповідно 5 000 000,00 грн.

Як вбачається із наявних у матеріалах
справи доказів, а саме копії платіжних
доручень, страхувальник здійснив
страховий платіж, а отже у розумінні
положень договору, останній є таким, що
вступив в силу.

У подальшому, заборгованість ТОВ
«Регіон-Інвест» за договором №05/08 від
16.01.2008 становить 28 234 124,09 грн., що
встановлено у рішення Господарського
суду міста Києва у справі №7/014-11 від
12.04.2011 року.

Наведені факти в силу вимог ч.2 ст.35 ГПК
України мають преюдиціальне значення
та не підлягають повторному доведенню.

Так, судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено факт невиконання
позичальником умов кредитних
договорів щодо повернення кредиту та
сплати процентів за користування
кредитними коштами.

Суд вважає за необхідне зауважити, що
ТОВ «Регіон-Інвест» звертався із
заявою про настання страхового випадку
до ЗАТ АСК «Рокада» шляхом направлення
на адресу боржника цінного листа від
25.01.2010, що підтверджується наявними у
матеріалах справи копіями опису
вкладення у цінний лист та фіскального
чеку на підтвердження оплати наданих
послуг відділення поштового зв'язку.

Доводи розпорядника майна та боржника,
щодо відсутності підстав визнання ТОВ
«Регіон-Інвест» фактично зводяться
лише до доведення факту припинення
договору страхування у розумінні п.6.2.
Договору страхування.

Суд не погоджується з такими
твердженнями боржника та розпорядника
та вважає їх хибними з огляду на нижче
наведене.

За приписами статті 629 ЦК України,
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Статтею 526 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про
страхування" визначено, що добровільне
страхування - це страхування, яке
здійснюється на основі договору між
страхувальником і страховиком.
Загальні умови і порядок здійснення
добровільного страхування
визначаються правилами страхування, що
встановлюються страховиком самостійно
відповідно до вимог цього Закону.
Конкретні умови страхування
визначаються при укладенні договору
страхування відповідно до
законодавства.

За договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору (ст. 979 Цивільного кодексу
України).

Обов'язок страховика здійснити
страхову виплату у строк, встановлений
договором, у разі настання страхового
випадку унормований положеннями
статті 988 ЦК України.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу
України, страховик здійснює страхову
виплату відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта (аварійного сертифіката).

Частиною 16 статті 9 Закону України "Про
страхування", визначено, що страхове
відшкодування - це страхова виплата,
яка здійснюється страховиком у межах
страхової суми за договорами майнового
страхування і страхування
відповідальності при настанні
страхового випадку.

Страхове відшкодування не може
перевищувати розміру прямого збитку,
якого зазнав страхувальник. Непрямі
збитки вважаються застрахованими, якщо
це передбачено договором страхування.
У разі коли страхова сума становить
певну частку вартості застрахованого
предмета договору страхування,
страхове відшкодування виплачується у
такій же частці від визначених по
страховій події збитків, якщо інше не
передбачено умовами страхування (ч. 17
ст. 9 ЗУ "Про страхування").

Згідно приписів ст.20 Закону України
"Про страхування" страховик
зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

Так, за змістом договору страхування,
настання страхового випадку прямо
пов'язано із встановленням факту
відсутності коштів у страхувальника,
необхідних для повернення кредиту.

Наявними у матеріалах справи доказами
підтверджується факт надіслання
страховику заяви про настання
страхового випадку, що є правовою
підставою стверджувати про виникнення
у ЗАТ АСК «Рокада» обов'язку виплати
страхового відшкодування.

Страховик, у разі настання страхового
випадку, відповідно до положень
чинного законодавства та умов договору
страхування зобов'язаний виплатити
страхове відшкодування, а інші умови
договору є підставою для відмови лише в
тому разі, якщо таке порушення положень
договору страхувальником перешкодило
страховику переконатися, що ця подія є
страховим випадком.

Наразі, умовами договору страхування, а
саме розділом 6, передбачено вичерпний
чіткий перелік підстав припинення
договору страхування.

Положеннями пункту 6.2. унормовано, що
договір, в частині приймання
страховиком повідомлень про настання
страхової події, припиняє дію по
закінченню місячного терміну, що
числиться з дати закінчення кредитного
договору, умовами якого у свою чергу
передбачено, що кредитний договір діє
до повного виконання позичальника
зобов'язань за ним (п. 10.1. кредитного
договору).

Положеннями статті 9 Закону України
"Про страхування" визначено, що
страхова сума - грошова сума, у межах
якої страховик відповідно до умов
страхування зобов'язаний провести
виплату при настанні страхового
випадку. Страхова виплата - грошова
сума, яка виплачується страховиком
відповідно до умов договору
страхування при настанні страхового
випадку. Розмір страхової суми та (або)
розміри страхових виплат визначаються
за домовленістю між страховиком та
страхувальником під час укладання
договору страхування або внесення змін
до договору страхування, або у
випадках, передбачених чинним
законодавством.

Також, суд вважає за необхідне
зауважити, що посилання боржника та
арбітражного керуючого на укладання
додаткових угод до кредитного договору
без згоди страховика не знаходить
свого документального підтвердження у
розумінні норм статті 33 ГПК України, до
того ж із матеріалів справи вбачається,
що зміни вносились і до договору
страхування, шляхом укладення
додаткових угод. Так, до матеріалів
справи заявником додано додаток №1д,
який складений на виконання вимог п.10.12.
правил страхування фінансових ризиків,
та з якого вбачається, що ЗАТ «АСК
«Рокада» надано погодження на внесення
в майбутньому будь-яких змін до умов
Кредитного договору № 05/08 від 16.01.2008
року.

Таким чином, з огляду на встановлені
вище факти, перевіривши розрахунки
розміру страхового відшкодування, суд
визнає обґрунтованими та такими, які
підтверджено матеріалами справи
грошові вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю " Регіон-Інвест " до
Закритого акціонерного товариства
"Акціонерна страхова компанія "Рокада"
на суму страхового відшкодування за
договором №ВКР 75/08 про страхування
фінансового ризику від 08.08.2008 у розмірі
5 000 000,00 грн. тобто у межах страхової
суми та у розмірі прямих збитків.

Зважаючи на встановлені судом фактичні
обставини справи, Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Регіон-Інвест» підлягає визнанню
кредитором боржника на суму 13 182
362,06грн. з віднесенням до першої черги
задоволення, у відповідності до ч.1 ст. 31
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

В ході розгляду справи, судом, з
поданого ТОВ «Інтеграл-П» клопотання
про заміну учасників у справі про
банкрутство їх правонаступником,
встановлено, що Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Регіон-Інвест» на підставі Договору
купівлі-продажуправа вимоги
підприємства-банкрута №14/08-08 від 12.08.2014
року передано Товариству з обмеженою
відповідальністю «Інтеграл-П» право
вимоги на отримання страхового
відшкодування до Закритого
акціонерного товариства «Акціонерна
страхова компанія «Рокада» на загальну
суму 13 182 362,06грн., що виникло на
підставі Договору №ІНВ-050/05
добровільного страхування фінансових
ризиків інвестора в будівництво від
10.11.2005 року, Договору №ІНВ-036/05
добровільного страхування фінансових
ризиків інвестора в будівництво від
09.09.2005 року, Договору №ВКР 75/08 про
страхування фінансового ризику від
08.08.2008 року.

Передача права вимоги на отримання
страхового відшкодування Продавцем і
прийняття його покупцем здійснюється
після повної оплати вартості вимоги, та
оформляється актом приймання-передачі,
що підписується сторонами (п.2.1).

Продаж права вимоги на отримання
страхового відшкодування вчиняється
за 1647,79грн.,з гарантійним внеском у
розмірі 164,78грн, який вподальшому
зараховується до ціни продажу права
вказаної вимоги.

Згідно Акту приймання-передачі пава
вимоги від 15.08.2014 року встановлено, що
свої зобов'язання ТОВ «Інтеграл-П» у
відповідності до Договору
купівлі-продажу №14/08-08 від 12.08.2014
виконало у повному обсязі, що також
підтверджується наявним у матеріалах
справи платіжним дорученням.

Зважаючи на укладення 12.08.2014 між ТОВ
«Регіон-Інвет» та ТОВ «Інтеграл-П»
Договору купівлі-продажу права вимоги
підприємства -банкрута на загальну
суму 13 182 362,06грн., суд вважає за
необхідне замінити Товраиство з
обмеженою відповідальністю
«Регіон-Інвест» на Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Інтеграл-П» у зобов'язанні щодо
кредиторських вимог до боржника на
відступлену та визнану судом суму у
розмірі 13 182 362,06грн.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Інвестінтер»

Заява Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інвестінтер» з
грошовими вимогами до боржника на суму
8 919 004,12грн. надійшла до суду 04.03.2014,
тобто в строк, передбачений ст.14 Закону
Укрїани «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

Як на підставу звернення з грошовими
вимогами до боржника, ТОВ "Інвестінтер"
зазначає факт настання страхового
випадку, передбаченого договором
добровільного страхування фінансових
ризиків інвестора у будівництво №
ІНВ-035/05 від 09.09.2005, договором
добровільного страхування фінансових
№ВКР-144/003 від 25.12.2003 та договором
добровільного страхування фінансових
ризиків № ВКР-089/06 від 12.12.2006 року.

Судом встановлено, що 10.11.2005 року між
ЗАТ "АСК "Рокада" і ТОВ "Інвестінтер"
укладено договір добровільного
страхування фінансового ризику
інвестора у будівництва № ІНВ-035/05 від
09.09.2005 та договір добровільного
страхування фінансових №ВКР-144/003 від
25.12.2003 на ідентичних умовах.

За умовами п. 2.1. договору страхування
предметом цього договору є добровільне
страхування фінансового ризику
зазнання Страхувальником (ТОВ "
Інвестінтер ") збитків за результатами
інвестиційної діяльності згідно
Інвестиційного договору № 22 від 06.09.2005,
укладеного між "Організацією" (ТОВ
"Київвисотбуд") та "Інвестором" (ТОВ
"Інвестінтер") щодо будівництва об'єкту
- житлового будинку з вбудовано -
прибудованими приміщеннями за адресою:
м. Київ, вул. Сімї Сосіних, 4А, внаслідок
настання страхового випадку, внаслідок
чого Страховик (ЗАТ "АСК "Рокада")
зобов'язується відшкодувати
Страхувальнику означені збитки у
встановлених Договором межах і
порядку, а Страхувальник - сплатити
Страховику страхову премію.

Згідно п. 3.1. договору страхування №
ІНВ-035/05 страховим випадком є
неотримання на дату закінчення терміну
очікування Результату інвестування,
внаслідок настання принаймні однієї з
наведених у даному пункті Договору
страхових подій, зокрема, договором
визначено, що такими страховими
подіями є: - неприйняття у
встановленому порядку об'єкту
дольового будівництва в експлуатацію з
неусувних причин технологічного
характеру, зумовлених невиконанням
"Організацією" (ТОВ "Київвисотбуд")
своїх зобов'язань за Інвестиційним
договором № 22 від 06.09.2005 (п.п. 3.1.2
Договору); відмова "Організації" від
виконання своїх зобов'язань за
Інвестиційним договором № 22 від 06.09.2005
(п.п. 3.1.3 Договору); - випадкова загибель
або пошкодження об'єкту інвестування
викликані протиправними діями третіх
осіб, стихійних лихом, аварією, пожежею,
ударом блискавки тощо.

Положеннями пункту 8.1. договору
страхування визначено, що договір
вступає в силу з моменту отримання
страховиком страхового платежу і діє
до закінчення взаєморозрахунків в
строки, визначені цим договором.

Так, на виконання умов договору щодо
внесення страхового платежу, а саме п.
3.13. договору страхування ТОВ
«Інвестінтер» сторонами здійснено
взаємозалік , що підтверджується
протоколом від 26.09.2005 року.

Датою можливого настання страхового
випадку за ризиком передбаченим п.п. 3.1.2
вважається визначена Інвестиційним
договором № 22 від 06.09.2005 дата
реєстрації акту про приймання
відповідною державною комісією
закінченого об'єкту дольового
будівництва в експлуатацію згідно з
діючими законами, нормами, правилами
(п.п. 3.2.2 Договору страхування).

Датою можливого настання страхового
випадку за ризиком передбаченим п.п. 3.1.3
вважається дата набрання законної сили
рішення господарського суду щодо
відшкодування "Організацією" (ТОВ
"Київвисотбуд") збитків, понесених
Страхувальником (ТОВ " Інвестінтер") в
результаті відмови від виконання
зобов'язань (п.п. 3.2.3 Договору
страхування).

На ідентичних умовах, 25.12.2003 між ЗАТ "АСК
"Рокада" і ТОВ "Інвестінтер" укладено
Договір добровільного страхування
фінансових ризиків інвестора в
будівництві № ІНВ - 144/03.

За умовами п. 2.1. договору страхування
предметом цього договору є добровільне
страхування фінансового ризику
зазнання Страхувальником (ТОВ "
Інвестінтер ") збитків за результатами
інвестиційної діяльності згідно
Інвестиційного договору № 19 від 22.12.2003,
укладеного між "Організацією" (ТОВ
"Київвисотбуд") та "Інвестором" (ТОВ "
Інвестінтер ") щодо будівництва об'єкту
- житлового будинку з вбудовано -
прибудованими приміщеннями за адресою:
м. Київ, вул. Сім'ї Сосіних, 4а, внаслідок
настання страхового випадку, внаслідок
чого Страховик (ЗАТ "АСК "Рокада")
зобов'язується відшкодувати
Страхувальнику означені збитки у
встановлених Договором межах і
порядку, а Страхувальник - сплатити
Страховику страхову премію.

Так, на виконання умов вказаного
договору страхування від 25.12.2003 щодо
внесення страхового платежу, а саме п.
3.13. договору страхування, ТОВ
«Інвестінтер».

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що житловий
будинок за адресою: м. Київ, вул. Сім'ї
Сосіних, 4-а в експлуатацію не
приймався.

У подальшому, ухвалою Господарського
суду Київської області від 31.07.2012 у
справі №Б13/058-08/3 задоволено вимоги
кредитора - ТОВ «Інвестінтер» щодо
розміру збитків розміром 994 506,80 грн.,
які є реальними збитками за
інвестиційним договором №22 та 11 000 330,00
грн. за інвестиційним договором №19,
документально підтвердженими, у
зв'язку із невиконанням ТОВ
«Київвисотбуд» своїх зобов'язань за
інвестиційним договором.

Наведені факти в силу вимог ч.2 ст.35 ГПК
України мають преюдиціальне значення
та не підлягають повторному доведенню.

07.08.2012 ТОВ «Інвестінтер», із
додержанням умов пункту 8.2. договору
страхування, направило до ЗАТ «АСК
«Рокада» заяву про настання страхового
випадку, передбаченого п. 3.1.3 та 3.2.3
договору страхування. Вказаний факт
підтверджується наявними у матеріалах
справи листом опису вкладення у цінний
лист та фіскального чеку про оплату
наданих послуг поштового зв'язку, які
датуються 07.08.2012 року.

За приписами статті 629 ЦК України,
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Статтею 526 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про
страхування" визначено, що добровільне
страхування - це страхування, яке
здійснюється на основі договору між
страхувальником і страховиком.
Загальні умови і порядок здійснення
добровільного страхування
визначаються правилами страхування, що
встановлюються страховиком самостійно
відповідно до вимог цього Закону.
Конкретні умови страхування
визначаються при укладенні договору
страхування відповідно до
законодавства.

За договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору (ст. 979 Цивільного кодексу
України).

Обов'язок страховика здійснити
страхову виплату у строк, встановлений
договором, у разі настання страхового
випадку унормований положеннями
статті 988 ЦК України.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу
України, страховик здійснює страхову
виплату відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта (аварійного сертифіката).

Частиною 16 статті 9 Закону України "Про
страхування", визначено, що страхове
відшкодування - це страхова виплата,
яка здійснюється страховиком у межах
страхової суми за договорами майнового
страхування і страхування
відповідальності при настанні
страхового випадку.

Страхове відшкодування не може
перевищувати розміру прямого збитку,
якого зазнав страхувальник. Непрямі
збитки вважаються застрахованими, якщо
це передбачено договором страхування.
У разі коли страхова сума становить
певну частку вартості застрахованого
предмета договору страхування,
страхове відшкодування виплачується у
такій же частці від визначених по
страховій події збитків, якщо інше не
передбачено умовами страхування (ч. 17
ст. 9 ЗУ "Про страхування ").

Згідно приписів ст.20 Закону України
"Про страхування" страховик
зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

З системного аналізу вищевикладених
норм законодавства, враховуючи
положення умов договору страхування,
суд дійшов висновку, про виникнення
обов'язку у ЗАТ «АСК «Рокада» щодо
виплати страхового відшкодування ТОВ
«Інвестінтер» у зв'язку із настанням
страхового випадку.

При цьому, у межах нового розгляду,
судом враховано вказівки Вищого
господарського суду України, які
зумовили скерування справи на новий
розгляд, та встановлено, що договори
страхування вступили в силу, оскільки
страхувальником внесено страховий
платіж вчасно та у встановленому
договором розмірі. Вказаний договір
страхування не є припиненим, оскільки
умови припинення мають відсилочний
характер до умов інвестиційного
договору, якими у свою чергу чітко
встановлено подію з якою слід
пов'язувати факт виконання ТОВ
"Київвисотбуд" зобов'язань за
інвестиційними договорами, тобто
отриманням результату інвестування -
введення його в експлуатацію. Як
встановлено судом вище, об'єкти
будівництва в експлуатацію не введені,
правовідносини за інвестиційним
договором не були припинені з вказаної
підстави, а тому і відсутні підстави
стверджувати про припинення договору
страхування.

Здійснивши математичний перерахунок
розміру страхового відшкодування, суд
визнає вимоги ТОВ «Інвестінтер» у
розмірі 895 056,12 грн.(за договором
страхування № ІНВ 035/05 від 09.09.2005) та у
розмірі 7 200 297,00 грн. (за договором
страхування №ВКР-144/03 від 25.12.2003)
обґрунтованими та документально
доведеними.

Одночасно, суд не погоджується із
доводами розпорядника майна та
боржника щодо відмови у визнанні
кредитором ТОВ «Інвестінтер», оскільки
такі твердження ґрунтуються на
припущеннях припинення дії договору
страхування, які зводяться до умисного
ухилення від виплати страхового
відшкодування з огляду на таке.

Так, розпорядник майна та боржник
стверджують, що за умовами
інвестиційних договорів датою
закінчення будівництва об'єкту
інвестування і прийняття його в
експлуатацію є ІІ квартал 2006 року та ІІ
квартал 2007 року, дійшов висновку, що
Страхувальник (ТОВ "Інвестінтер") у
зв'язку із неотриманням результату
інвестування, за умовами договору
страхування повинен був направити
Страховику (боржнику) повідомлення про
настання страхової події у строк
передбачений умовами договорів
інвестування, проте, ТОВ " Інвестінтер "
не надано доказів направлення боржнику
повідомлення про настання страхової
події у строк, визначений договором, у
зв'язку з чим на підставі п. 8.2. договору
страхування такий договір припинив
свою дію у липні 2006 року та у липні 2007
року відповідно.

При цьому, останні зазначають, що строк
закінчення будівництва і введення в
експлуатацію об'єкта є строком
виконання ТОВ "Київвисотбуд"
зобов'язань за інвестиційними
договорами, а отже, отриманням ТОВ
"Інвестінтер" результату інвестування,
яким за умовами договору являється
саме закінчення будівництва об'єкту
інвестування і введення його в
експлуатацію.

Так, ТОВ "Київвисотбуд" у строк,
визначений п. 1.4. інвестиційних
договорів, не закінчив будівництво
об'єктів інвестування, не здійснив дії
по введенню їх в експлуатацію у зв'язку
із чим і не отримано Акт про прийняття
об'єкту в експлуатацію, і як наслідок
призвело до настання страхової події,
визначеної п. 3.1.2. договору страхування.

Суд зазначає, що згідно абз. 3 п. 2.13
Положення про порядок приймання в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів у м. Києві, затвердженого
розпорядженням представника
Президента України у Київській міській
державній адміністрації від 01.03.1993 № 249,
датою введення об'єкту в експлуатацію є
дата підписання акту державною
комісією.

За умовами п. 8.2. договору страхування
цей договір, в частині приймання
Страховиком (боржником) повідомлень
про настання страхової події, припиняє
дію по закінченню місячного терміну, що
минув після визначеної в інвестиційних
договорах дати реєстрації Акту про
приймання закінченого об'єкту в
органах держархбудконтролю в порядку,
передбаченому діючим законодавством.

Відповідно до умов ч. 1 ст. 628 ЦК України
зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Таким чином, боржник та розпорядник
майна помилково ототожнюють поняття
«закінчення будівництва» та «введення
в експлуатацію», що призвело до хибного
висновку про настання страхового
випадку у червні 2006 року та у червні 2007
року відповідно.

До того ж, суд наголошує на тому, що ТОВ
«Інвестінтер» звертаючись із заявою
про настання страхового випадку до
боржника, а у подальшому із заявою про
визнання кредиторських вимог,
посилається на положення п. 3.1.3 та 3.2.3
договору страхування, як умов що
передбачають страховий випадок, у той
час як боржник та розпорядник майна
заперечують з інших підстав.

Надалі, судом встановлено, що 12.12.2006 між
Акціонерною страховою компанією
«Рокада» (страховик) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Інвестінтер» (страхувальник) укладено
Договір №ВКР 089/16 про страхування
фінансового ризику.

За умовами укладеного договору
страхування, а саме п. 1.1. договору,
страхувальник доручає, а страховик
бере на себе зобов'язання застрахувати
фінансовий ризик, що випливає з
договору про надання кредиту №157/06 від
12.12.2006, укладеного між АКБ «Київ» і
страхувальником.

Об'єктом страхування за цим договором є
законні майнові інтереси
страхувальника, пов'язані з ризиком
непогашення ним заборгованості за
кредитним договором у зв'язку із
непередбачуваною втратою
платоспроможності (п.1.2. договору
страхування).

За приписами п.1.3. страховим випадком,
при настанні якого страховик здійснює
виплату страхового відшкодування, є
відсутність у страхувальника коштів,
необхідних для повернення кредитору
суми виданого кредиту в строки,
визначені в кредитному договорі.

Умовами договору страхування
конкретний момент настання страхового
випадку чітко не визначений. Отже,
конкретний момент настання страхового
випадку сторонами у договорі
страхування не визначений, проте,
визначено, що при настанні події, яка є
страховим випадком, у відповідача
виникає обов'язок сплатити позивачу
страхове відшкодування.

Пунктом 6.1. договору страхування
передбачено, що договір вступає в силу
з моменту отримання страховиком
страхового платежу і діє до закінчення
взаєморозрахунків в строки, визначені
цим договором.

Положеннями пункту 1.6. договору
страхування передбачено, що страховий
платіж за цим договором нарахований в
сумі 2 900,00 грн. та страхова сума
відповідно 2 746 340,00 грн.

Як вбачається із наявних у матеріалах
справи доказів, а саме копії платіжних
доручень, страхувальник здійснив
страховий платіж, а отже у розумінні
положень договору, останній є таким, що
вступив в силу.

У подальшому, заборгованість ТОВ
«Інвестінтер» за договором №157/06 від
12.12.2006 становить 823 651,00 грн., що
встановлено у рішення Господарського
суду міста Києва у справі №46/335 від
08.10.2010 року.

Наведені факти в силу вимог ч.2 ст.35 ГПК
України мають преюдиціальне значення
та не підлягають повторному доведенню.

Так, судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено факт невиконання
позичальником умов кредитних
договорів щодо повернення кредиту та
сплати процентів за користування
кредитними коштами.

Суд вважає за необхідне зауважити, що
ТОВ «Інвестінтер» звертався із заявою
про настання страхового випадку до ЗАТ
АСК «Рокада» шляхом направлення на
адресу боржника цінного листа від
15.12.2009, що підтверджується наявними у
матеріалах справи копіями опису
вкладення у цінний лист та фіскального
чеку на підтвердження оплати наданих
послуг відділення поштового зв'язку.

Доводи розпорядника майна та боржника,
щодо відсутності підстав визнання ТОВ
«Інвестінтер» фактично зводяться лише
до доведення факту припинення договору
страхування у розумінні п.6.2. Договору
страхування.

Суд не погоджується з такими
твердженнями боржника та розпорядника
та вважає їх хибними з огляду на нижче
наведене.

За приписами статті 629 ЦК України,
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Статтею 526 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про
страхування" визначено, що добровільне
страхування - це страхування, яке
здійснюється на основі договору між
страхувальником і страховиком.
Загальні умови і порядок здійснення
добровільного страхування
визначаються правилами страхування, що
встановлюються страховиком самостійно
відповідно до вимог цього Закону.
Конкретні умови страхування
визначаються при укладенні договору
страхування відповідно до
законодавства.

За договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору (ст. 979 Цивільного кодексу
України).

Обов'язок страховика здійснити
страхову виплату у строк, встановлений
договором, у разі настання страхового
випадку унормований положеннями
статті 988 ЦК України.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу
України, страховик здійснює страхову
виплату відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта (аварійного сертифіката).

Частиною 16 статті 9 Закону України "Про
страхування", визначено, що страхове
відшкодування - це страхова виплата,
яка здійснюється страховиком у межах
страхової суми за договорами майнового
страхування і страхування
відповідальності при настанні
страхового випадку.

Страхове відшкодування не може
перевищувати розміру прямого збитку,
якого зазнав страхувальник. Непрямі
збитки вважаються застрахованими, якщо
це передбачено договором страхування.
У разі коли страхова сума становить
певну частку вартості застрахованого
предмета договору страхування,
страхове відшкодування виплачується у
такій же частці від визначених по
страховій події збитків, якщо інше не
передбачено умовами страхування (ч. 17
ст. 9 ЗУ "Про страхування").

Згідно приписів ст.20 Закону України
"Про страхування" страховик
зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

Так, за змістом договору страхування,
настання страхового випадку прямо
пов'язано із встановленням факту
відсутності коштів у страхувальника,
необхідних для повернення кредиту.

Наявними у матеріалах справи доказами
підтверджується факт надіслання
страховику заяви про настання
страхового випадку, що є правовою
підставою стверджувати про виникнення
у ЗАТ АСК «Рокада» обов'язку виплати
страхового відшкодування.

Страховик, у разі настання страхового
випадку, відповідно до положень
чинного законодавства та умов договору
страхування зобов'язаний виплатити
страхове відшкодування, а інші умови
договору є підставою для відмови лише в
тому разі, якщо таке порушення положень
договору страхувальником перешкодило
страховику переконатися, що ця подія є
страховим випадком.

Наразі, умовами договору страхування, а
саме розділом 6, передбачено вичерпний
чіткий перелік підстав припинення
договору страхування.

Положеннями пункту 6.2. унормовано, що
договір, в частині приймання
страховиком повідомлень про настання
страхової події, припиняє дію по
закінченню місячного терміну, що
числиться з дати закінчення кредитного
договору, умовами якого у свою чергу
передбачено, що кредитний договір діє
до повного виконання позичальника
зобов'язань за ним (п. 10.1. кредитного
договору).

Положеннями статті 9 Закону України
"Про страхування" визначено, що
страхова сума - грошова сума, у межах
якої страховик відповідно до умов
страхування зобов'язаний провести
виплату при настанні страхового
випадку. Страхова виплата - грошова
сума, яка виплачується страховиком
відповідно до умов договору
страхування при настанні страхового
випадку. Розмір страхової суми та (або)
розміри страхових виплат визначаються
за домовленістю між страховиком та
страхувальником під час укладання
договору страхування або внесення змін
до договору страхування, або у
випадках, передбачених чинним
законодавством.

Також, суд вважає за необхідне
зауважити, що посилання боржника та
арбітражного керуючого на укладання
додаткових угод до кредитного договору
без згоди страховика не знаходить
свого документального підтвердження у
розумінні норм статті 33 ГПК України, до
того ж із матеріалів справи вбачається,
що зміни вносились і до договору
страхування, шляхом укладення
додаткових угод. Так, до матеріалів
справи заявником додано додаток №1д,
який складений на виконання вимог п.10.12.
правил страхування фінансових ризиків,
та з якого вбачається, що ЗАТ «АСК
«Рокада» надано погодження на внесення
в майбутньому будь-яких змін до умов
Кредитного договору № 157/06 від 12.12.2006
року.

Таким чином, з огляду на встановлені
вище факти, перевіривши розрахунки
розміру страхового відшкодування, суд
визнає обґрунтованими та такими, які
підтверджено матеріалами справи
грошові вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю " Інвестінтер " до
Закритого акціонерного товариства
"Акціонерна страхова компанія "Рокада"
на суму страхового відшкодування за
договором №ВКР 089/06 про страхування
фінансового ризику від 12.12.2006 у розмірі
823 651,00 грн. тобто у межах страхової суми
та у розмірі прямих збитків.

Зважаючи на встановлені судом фактичні
обставини справи, Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Інвестінтер» підлягає визнанню
кредитором боржника на суму 8 919
004,12грн. з віднесенням до першої черги
задоволення, у відповідності до ч.1 ст. 31
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

Поряд з вищеописаною заборгованістю,
до реєстру вимог кредиторів також
підлягають включенню витрати заявника
за подання заяви про порушення справи
про банкрутство у розмірі 1147,00грн.-
перша черга.

Отже, загальна сума, яка підлягає
включенню до реєстру вимог кредиторів
боржника становить 8 920 151,12грн.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Інвестгарант»

Як встановлено судом, ТОВ
"Інвестгарант" подано до суду заяву про
визнання кредиторських вимог з
додатковими вимогами до Боржника на
загальну суму 5 227 875,16 грн., з яких:
відшкодування збитків в сумі 4 638
704,40; - сума інфляційних витрат та 3 %
річних в сумі 448 830, 51 грн.; - 3 % річних
в сумі 139 193,25 грн.; - судові витрати 1
147,00.

Вимога ТОВ "Інвестгарант" в сумі 4 638
704,40 грн. ґрунтується на зобов'язаннях
Боржника за Договором добровільного
страхування фінансових ризиків
інвестора в будівництві від 10.08.2005 року
№ ІНВ - 018/05, а вимоги щодо стягнення з
Боржника суми інфляційних втрат та 3%
річних ґрунтується на підставі
Постанови Київського апеляційного
господарського суду від 29.08.2011р. по
справі № 20/89 та рішення Господарського
суду м. Києва від 07.12.2011р. по справі №
58/481 на загальну суму 448 830,51 грн., а
також додатково заявлені 139 193,25 грн. 3%
річних нараховані у відповідності до
ст. 625 Цивільного кодексу України.

Заявлена додаткова вимога ТОВ
"Інвестгарант" визнана ухвалою
Господарського суду м. Києва від 17.07.2013
частково у розмірі частково в сумі 588
023,76 грн. з яких: - сума інфляційних
витрат та 3 % річних в сумі 448 830, 51
грн.; - 3 % річних в сумі 139 193,25 грн., а
також судові витрати в сумі 1147,00грн.

Заявлена вимога в сумі 4 638 704, 40грн.
відхилена вказаною ухвалою та в даній
частині вимог касаційною інстанцією
направлена на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Так, як на підставу звернення із
грошовими вимогами до боржника, ТОВ
"Інвестгарант" зазначає факт настання
страхового випадку, передбаченого
договором добровільного страхування
фінансових ризиків інвестора в
будівництві № ІНВ-018/05 від 10.08.2005 року.

Так, судом встановлено, що 10.08.2005 між
Акціонерною страховою компанією
«Рокада» (страховик) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Інвестгарант» (страхувальник)
укладено Договір № ІНВ-018/05
добровільного страхування фінансових
ризиків інвестора в будівництві.

За умовами п. 2.1. договору страхування
предметом цього договору є добровільне
страхування фінансового ризику
зазнання Страхувальником (ТОВ
"Інвестгарант") збитків за результатами
інвестиційної діяльності згідно
Інвестиційного договору № 3 від 03.08.2005,
укладеного між "Організацією" (ТОВ
"Київвисотбуд") та "Інвестором" (ТОВ
"Інвестгарант") щодо будівництва
об'єкту - житлового будинку з вбудовано
- прибудованими приміщеннями за
адресою: м. Київ, вул. Сімї сосіних, 4А,
внаслідок настання страхового випадку,
внаслідок чого Страховик (ЗАТ "АСК
"Рокада") зобов'язується відшкодувати
Страхувальнику означені збитки у
встановлених Договором межах і
порядку, а Страхувальник - сплатити
Страховику страхову премію.

Згідно п. 3.1. договору страхування №
ІНВ-018/05 від 10.08.2005 страховим випадком є
неотримання на дату закінчення терміну
очікування Результату інвестування,
внаслідок настання принаймні однієї з
наведених у даному пункті Договору
страхових подій, зокрема, договором
визначено, що такими страховими
подіями є: - неприйняття у
встановленому порядку об'єкту
дольового будівництва в експлуатацію з
неусувних причин технологічного
характеру, зумовлених невиконанням
"Організацією" (ТОВ "Київвисотбуд")
своїх зобов'язань за Інвестиційним
договором № 3 від 03.08.2005 (п.п. 3.1.2
Договору); відмова "Організації" від
виконання своїх зобов'язань за
Інвестиційним договором № 3 від 03.08.2005
(п.п. 3.1.3 Договору); - випадкова загибель
або пошкодження об'єкту інвестування
викликані протиправними діями третіх
осіб, стихійних лихом, аварією, пожежею,
ударом блискавки тощо.

Положеннями пункту 8.1. договору
страхування визначено, що договір
вступає в силу з моменту отримання
страховиком страхового платежу і діє
до закінчення взаєморозрахунків в
строки, визначені цим договором.

Так, на виконання умов договору щодо
внесення страхового платежу, а саме п.
3.13. договору страхування ТОВ
«Інвестгарант» перерахувало грошові
кошти у загальному розмірі 154 623,48 грн.,
як страховий платіж що свідчить про
вступ у силу договору страхування та
підтверджується копією платіжного
доручення № 96 від 23.11.2005 та платіжного
доручення №46 від 12.08.2005 року.

Датою можливого настання страхового
випадку за ризиком передбаченим п.п. 3.1.2
вважається визначена Інвестиційним
договором № 3 від 03.08.2005 дата реєстрації
акту про приймання відповідною
державною комісією закінченого об'єкту
дольового будівництва в експлуатацію
згідно з діючими законами, нормами,
правилами (п.п. 3.2.2 Договору
страхування).

Датою можливого настання страхового
випадку за ризиком передбаченим п.п. 3.1.3
вважається дата набрання законної сили
рішення господарського суду щодо
відшкодування "Організацією" (ТОВ
"Київвисотбуд") збитків, понесених
Страхувальником (ТОВ " Інвестгарант") в
результаті відмови від виконання
зобов'язань (п.п. 3.2.3 Договору
страхування).

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що житловий
будинок за адресою: м. Київ, вул. Сім'ї
Сосіних, 4а в експлуатацію не приймався.

У подальшому, ухвалою Господарського
суду Київської області від 31.07.2012 у
справі №Б13/058-08/3 задоволено вимоги
кредитора - ТОВ «Інвестгарантлайн»
щодо суми збитків розміром 5 154 116,00
грн., які є реальними збитками за
інвестиційним договором №3, у зв'язку
із невиконанням ТОВ «Київвисотбуд»
своїх зобов'язань за інвестиційним
договором.

Наведені факти в силу вимог ч.2 ст.35 ГПК
України мають преюдиціальне значення
та не підлягають повторному доведенню.

07.08.2012 ТОВ «Інвестгарант», із
додержанням умов пункту 8.2. договору
страхування, направило до ЗАТ «АСК
«Рокада» заяву про настання страхового
випадку, передбаченого п. 3.1.3 та 3.2.3
договору страхування. Вказаний факт
підтверджується наявними у матеріалах
справи листом опису вкладення у цінний
лист та фіскального чеку про оплату
наданих послуг поштового зв'язку, які
датуються 07.08.2012 року.

За приписами статті 629 ЦК України,
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Статтею 526 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про
страхування" визначено, що добровільне
страхування - це страхування, яке
здійснюється на основі договору між
страхувальником і страховиком.
Загальні умови і порядок здійснення
добровільного страхування
визначаються правилами страхування, що
встановлюються страховиком самостійно
відповідно до вимог цього Закону.
Конкретні умови страхування
визначаються при укладенні договору
страхування відповідно до
законодавства.

За договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору (ст. 979 Цивільного кодексу
України).

Обов'язок страховика здійснити
страхову виплату у строк, встановлений
договором, у разі настання страхового
випадку унормований положеннями
статті 988 ЦК України.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу
України, страховик здійснює страхову
виплату відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта (аварійного сертифіката).

Частиною 16 статті 9 Закону України "Про
страхування", визначено, що страхове
відшкодування - це страхова виплата,
яка здійснюється страховиком у межах
страхової суми за договорами майнового
страхування і страхування
відповідальності при настанні
страхового випадку.

Страхове відшкодування не може
перевищувати розміру прямого збитку,
якого зазнав страхувальник. Непрямі
збитки вважаються застрахованими, якщо
це передбачено договором страхування.
У разі коли страхова сума становить
певну частку вартості застрахованого
предмета договору страхування,
страхове відшкодування виплачується у
такій же частці від визначених по
страховій події збитків, якщо інше не
передбачено умовами страхування (ч. 17
ст. 9 ЗУ "Про страхування ").

Згідно приписів ст.20 Закону України
"Про страхування" страховик
зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

З системного аналізу вищевикладених
норм законодавства, враховуючи
положення умов договору страхування,
суд дійшов висновку, про виникнення
обов'язку у ЗАТ «АСК «Рокада» щодо
виплати страхового відшкодування ТОВ
«Інвестгарант» у зв'язку із настанням
страхового випадку.

При цьому, у межах нового розгляду,
судом враховано вказівки Вищого
господарського суду України, які
зумовили скерування справи на новий
розгляд, та встановлено, що договори
страхування вступили в силу, оскільки
страхувальником внесено страховий
платіж вчасно та у встановленому
договором розмірі. Вказаний договір
страхування не є припиненим, оскільки
умови припинення мають відсилочний
характер до умов інвестиційного
договору, якими у свою чергу чітко
встановлено подію з якою слід
пов'язувати факт виконання ТОВ
"Київвисотбуд" зобов'язань за
інвестиційними договорами, тобто
отриманням результату інвестування -
введення його в експлуатацію. Як
встановлено судом вище, об'єкти
будівництва в експлуатацію не введені,
правовідносини за інвестиційним
договором не були припинені з вказаної
підстави, а тому і відсутні підстави
стверджувати про припинення договору
страхування.

Здійснивши математичний перерахунок
розміру страхового відшкодування, суд
визнає вимоги ТОВ «Інвестгарант» у
розмірі 4 638 704,40 грн. (за договором
страхування № ІНВ-018/05 від 10.08.2005)
обґрунтованими та документально
доведеними.

Одночасно, суд не погоджується із
доводами розпорядника майна та
боржника щодо відмови у визнанні
кредитором ТОВ «Інвестгарант»,
оскільки такі твердження ґрунтуються
на припущеннях припинення дії договору
страхування, які зводяться до умисного
ухилення від виплати страхового
відшкодування з огляду на таке.

Так, розпорядник майна та боржник
стверджують, що за умовами
інвестиційних договорів датою
закінчення будівництва об'єкту
інвестування і прийняття його в
експлуатацію є ІІ квартал 2007 року
дійшов висновку, що Страхувальник (ТОВ
"Інвестгарант") у зв'язку із
неотриманням результату інвестування,
за умовами договору страхування
повинен був направити Страховику
(боржнику) повідомлення про настання
страхової події у строк передбачений
умовами договорів інвестування, проте,
ТОВ " Інвестгарант " не надано доказів
направлення боржнику повідомлення про
настання страхової події у строк,
визначений договором, у зв'язку з чим на
підставі п. 8.2. договору страхування
такий договір припинив свою дію у липні
2007 року.

При цьому, останні зазначають, що строк
закінчення будівництва і введення в
експлуатацію об'єкта є строком
виконання ТОВ "Київвисотбуд"
зобов'язань за інвестиційними
договорами, а отже, отриманням ТОВ
"Інвестгарант" результату
інвестування, яким за умовами договору
являється саме закінчення будівництва
об'єкту інвестування і введення його в
експлуатацію.

Так, ТОВ "Київвисотбуд" у строк,
визначений п. 1.4. інвестиційних
договорів, не закінчив будівництво
об'єктів інвестування, не здійснив дії
по введенню їх в експлуатацію у зв'язку
із чим і не отримано Акт про прийняття
об'єкту в експлуатацію, і як наслідок
призвело до настання страхової події,
визначеної п. 3.1.2. договору страхування.

Суд зазначає, що згідно абз. 3 п. 2.13
Положення про порядок приймання в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів у м. Києві, затвердженого
розпорядженням представника
Президента України у Київській міській
державній адміністрації від 01.03.1993 № 249,
датою введення об'єкту в експлуатацію є
дата підписання акту державною
комісією.

За умовами п. 8.2. договору страхування
цей договір, в частині приймання
Страховиком (боржником) повідомлень
про настання страхової події, припиняє
дію по закінченню місячного терміну, що
минув після визначеної в інвестиційних
договорах дати реєстрації Акту про
приймання закінченого об'єкту в
органах держархбудконтролю в порядку,
передбаченому діючим законодавством.

Відповідно до умов ч. 1 ст. 628 ЦК України
зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Таким чином, боржник та розпорядник
майна помилково ототожнюють поняття
«закінчення будівництва» та «введення
в експлуатацію», що призвело до хибного
висновку про настання страхового
випадку у червні 2007 року.

До того ж, суд наголошує на тому, що ТОВ
«Інвестгарант» звертаючись із заявою
про настання страхового випадку до
боржника, а у подальшому із заявою про
визнання кредиторських вимог,
посилається на положення п. 3.1.3 та 3.2.3
договору страхування, як умов що
передбачають страховий випадок, у той
час як боржник та розпорядник майна
заперечують з інших підстав.

Зважаючи на встановлені судом фактичні
обставини справи, Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Інвестгарант» підлягає визнанню
кредитором боржника на суму 4 638
704,40грн. з віднесенням до першої черги
задоволення, у відповідності до ч.1 ст. 31
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

Враховуючи вищезазначене та керуючись
ст. ст. 14,15 Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
ст. 86 Господарського процесуального
кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Замінити Товариство з обмеженою
відповідальністю «Інвестлайн»,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Центрінвествлад»,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Систем-Інвест»,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Регіонінвест»,
Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Девелопмент-Інвест», Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Експоінвест», Товариство з обмеженою
відповідальністю «Інвестиційні
системи», Товариство з обмеженою
відповідальністю «Центрінвестбуд-2000»,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Престижінвест»,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Укрзембуд»,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Регіон-Інвест» їх
правонаступником Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Інтерграл-П».

2. Визнати кредитором у справі №
5011-44/15861-2012 по відношенню до боржника:

-Товариство з обмеженою
відповідальністю «Світ-Інвест» з
грошовими вимогами на суму 1 346 786,00грн.
-вимоги першої черги;

-Товариство з обмеженою
відповідальністю «Роммакс» з
грошовими вимогами на суму 11 752 174,00грн.;

-Товариство з обмеженою
відповідальністю «Центробудтрейд» з
грошовими вимогами на суму 41 425 276,22грн.
-вимоги першої черги;

- Товариство з обмеженою
відповідальністю «Грнадінвестбуд-2006»
з грошовими вимогами на суму 5 850
226,98грн.-вимоги першої черги;

-Товариство з обмеженою
відповідальністю «Капіталоінвест» з
грошовими вимогами на суму 10 639
922,98грн.-вимоги першої черги;

- Товариство з обмеженою
відповідальністю «Інвест-Імідж» з
грошовими вимогами 10 808 303,96грн.;

- Товариство з обмеженою
відповідальнісю «Лізингова компанія
«Технобудлізинг» з грошовими вимогами
20 510 797,00грн.-вимоги першої черги;

-Товариство з обмеженою
відповідальністю «Офіциалл» з
грошовоми вимогами на суму 35 632
780,10грн.-вимоги першої черги;

-Товариство з обмеженою
відповідальнітю «Інвестінтер» з
грошовими вимогами на суму 8 920
151,12грн.-вимоги першої черги;

-Товариство з обмеженою
відповідальністю «Інвестгарант» з
грошовими вимогами на суму 4 638 704,40грн.;

-Товариство з обмеженою
відповідальністю «Інтеграл-П», яке є
правонаступником ТОВ «Престижінвест»,
ТОВ «Регіонінвест», ТОВ
«Девелопмент-Інвест», ТОВ
«Інвестиційні системи», ТОВ
«Центрінвестбуд-2000», ТОВ
«Експоінвест», ТОВ Систем-Інвест», ТОВ
Інвестлайн», ТОВ «Укрзембуд», ТОВ
«Центрінвествклад» та ТОВ
«Регіон-Інвест» на загальну суму 162 781
531,99грн.

2. Зобов'язати розпорядника майна
Закритого акціонерного товариства
"Акціонерна страхова компанія "Рокада"
арбітражного керуючого Шершуна І.І.
внести відповідні відомості до реєстру
вимог кредиторів та у п'ятиденний
строк з дня отримання даної ухвали
надати суду уточнений реєстр вимог
кредиторів, оформлений відповідно до
вимог Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" та наказу
Міністерства економіки України "Про
затвердження Методичних рекомендацій
щодо заповнення реєстру вимог
кредиторів" від 02.07.2010 р. № 788.

3. Ухвалу направити учасникам
провадження у справі, розпоряднику
майна та кредиторам.

Суддя
Д.В.
Мандичев