ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2014 р.
Справа № 914/3104/14

Господарський суд Львівської області у
складі судді Козак І.Б.

при секретарі Фартушку Н.Б.

Розглянув у відкритому судовому
засіданні справу за позовом:
Публічного акціонерного товариства
«Львівобленерго», м. Львів,

до відповідача: Львівського
комунального підприємства «№504», м.
Львів,

про: стягнення 27 149 грн. 15 коп. вартості
недоврахованої електричної енергії та
стягнення судових витрат.

За участю представників:

Від позивача: Луцик С.В. - представник
(довіреність в матеріалах справи);

Від відповідача: Янків І.М. -
представник (довіреність в матеріалах
справи).

Сторонам роз'яснено права та обов'язки,
передбачені статтею 22 ГПК України,
зокрема, підстави відводу судді
відповідно до статті 20 ГПК України.
Заяв та клопотань про відвід судді не
подано. Представники сторін не
наполягають на фіксуванні судового
процесу з допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Суть спору: розглядається справа за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Львівобленерго» до
Львівського комунального підприємства
«№504» про стягнення 27 149 грн. 15 коп.
вартості недоврахованої електричної
енергії та стягнення судових витрат.

Ухвалою Господарського суду
Львівської області від 01.09.2014 року
порушено провадження у справі та
розгляд справи призначено на 09.09.2014
року, про що сторони були належним
чином повідомлені під розписку:
позивач - 04.09.2014 року рекомендованою
поштою №79 5, відповідач - 04.09.2014
року рекомендованою поштою №79 3
(оригінали повідомлень про вручення
поштових відправлень в матеріалах
справи).

Розгляд справи неодноразово
відкладався з підстав, викладених в
відповідних ухвалах суду у справі, в
судовому засіданні оголошувалась
перерва, про що сторони належним чином
повідомлялись під розписку.

Представник позивача в судове
засідання 12.11.2014 року з'явився, подав
письмові пояснення (вх. №48594/14), позовні
вимоги підтримав повністю з підстав,
викладених у позовній заяві та
письмових поясненнях, подав для огляду
в судовому засіданні оригінали
документів, які витребовувалися
господарським судом (копії - у справі),
надав усні пояснення аналогічні
викладеним у позовній заяві та
письмових поясненнях.

Представник відповідача в судове
засідання з'явився, 11.11.2014 року подав
заперечення на позов (вх. №48374/14), у
якому просить суд відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі, проти позову заперечив
повністю з підстав, викладених у
запереченні на позовну заяву.

В ході судового розгляду встановлено:

Позивач: Публічне акціонерне
товариство «Львівобленерго» є
юридичною особою, йому присвоєно код
ЄДРЮО та ФОП 00131587, знаходиться за
адресою: 79026, Львівська область, м.
Львів, вул. Козельницька, буд. 3, що
підтверджується долученими до
матеріалів справи Витягом з ЄДРЮО та
ФОП серії АГ №898459 (докази в матеріалах
справи).

Відповідач: Львівське комунальне
підприємство «№504» є юридичною особою,
йому присвоєно код ЄДРЮО та ФОП 20822365,
знаходиться за адресою: 79038, Львівська
область, м. Львів, вул. Пасічна, буд. 64, що
підтверджується долученими до
матеріалів справи Довідкою Головного
управління статистики у Львівській
області з ЄДРЮО та ФОП №2215 та
Свідоцтвом про державну реєстрацію
юридичної особи від 16.05.2002 року №17746
(докази в матеріалах справи).

Як вбачається із пункту 1.1. Статуту ПАТ
«Львівобленерго», затвердженого
Протоколом Загальних зборів
акціонерів ПАТ «Львівобленерго» від
20.03.2014 року №11, зареєстрованого 28.03.2014
року, Публічне акціонерне товариство
«Львівобленерго» перейменоване з
відкритого акціонерного товариства
«Львівобленерго» відповідно до вимог
Закону України «Про акціонерні
товариства», є правонаступником
Державної акціонерної
енергопостачальної компанії
«Львівобленерго», заснованої
відповідно до наказу міністерства
енергетики та електрифікації України
від 17.08.1995 року №156 шляхом перетворення
Виробничого енергетичного об'єднання
«Львівобленерго» у Державну
акціонерну енергопостачальну компанію
«Львівобленерго», згідно з Указом
Президента України від 04.04.1995 року « 282/95
«Про структурну перебудову в
електроенергетичному комплексі
України» (належним чином завірена
копія Статуту ПАТ «Львівобленерго»
долучена до матеріалів справи).

18.06.2004 року між Відкритим акціонерним
товариством «Львівобленерго»,
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство
«Львівобленерго» (надалі - позивач,
постачальник) та Львівським
комунальним підприємством «№504»
(надалі - відповідач, споживач) укладено
Договір про постачання електричної
енергії №90444 (надалі - договір) (із
врахуванням змін, внесених Додатковою
угодою від 05.06.2006 року про внесення змін
до договору про постачання електричної
енергії від 18.06.2004 року №90444), за умовами
якого постачальник зобов'язувався
продавати електричну енергію
споживачу для забезпечення потреб
електроустановок споживача з
приєднаною потужністю, зазначеною в
додатку №9 до договору «Графік зняття
показів засобів обліку електричної
енергії», а споживач - оплачувати
постачальнику вартість використаної
(купленої) електричної енергії та
здійснювати інші платежі згідно з
умовами договору та додатками до нього.
Точки продажу електричної енергії
відповідає межі балансової належності
електромереж та електроустановок, на
якій відбувається перехід права
власності на електричну енергію.

Зазначений договір укладено у
письмовій формі, підписано
повноважними представниками двох
сторін за договором, їх підписи
засвідчено печатками сторін, що
відповідає вимогам статті 207
Цивільного кодексу України (далі - ЦК
України), в силу статті 204 ЦК України, є
правомірним правочином.

Вказаний договір за своєю правовою
природою, основними та не основними
(другорядними) ознаками є договором
постачання енергетичними та іншими
ресурсами через приєднану мережу, який
укладено відповідно до статті 714 ЦК
України.

Статтею 714 ЦК України передбачено, що за
договором постачання енергетичними та
іншими ресурсами через приєднану
мережу одна сторона (постачальник)
зобов'язується надавати другій стороні
(споживачеві, абонентові) енергетичні
та інші ресурси, передбачені договором,
а споживач (абонент) зобов'язується
оплачувати вартість прийнятих
ресурсів та дотримуватись
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними
та іншими ресурсами через приєднану
мережу застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж,
положення про договір поставки, якщо
інше не встановлено законом або не
випливає із суті відносин сторін.

Розділом 2 договору встановлено
зобов'язання сторін, розділом 4 - їх
відповідальність.

Пунктом 2.1. договору встановлено, що під
час виконання умов договору, а також
вирішення всіх питань, що не обумовлені
цим договором, сторони зобов'язалися
керуватися чинним законодавством
України та Правилами користування
електричною енергією.

Згідно пункту 2.5. договору у разі
звільнення займаного приміщення,
реорганізації, ліквідації, відчуження
у будь який інший спосіб займаного
приміщення споживач зобов'язаний
повідомити постачальника не пізніше як
за 20 робочих днів до зміни власника
приміщення і надати заяву щодо
розірвання договору і в цей самий
термін здійснити сплату усіх видів
платежів, передбачених договором до
дня зміни власника приміщення включно,
а постачальник зобов'язаний припинити
постачання електричної енергії з
заявленого дня звільнення споживачем
приміщення.

Пунктом 4.2.3. договору сторони погодили,
що споживач сплачує постачальнику
вартість недоврахованої
електроенергії, розрахованої виходячи
із приєднаної потужності
струмоприймачів та кількості годин їх
використання відповідно до Методики
визначення обсягу електричної енергії,
недоврахованої унаслідок порушення
споживачем - юридичною особою Правил
користування електричною енергією,
затверджених №1197 (в подальшому
Методика), за тарифами, що діяли
протягом споживання електричної
енергії з порушенням, а у разі
самовільного внесення споживачем змін
у схеми обліку електроенергії;
пошкодження споживачем засобів обліку
електроенергії, втручання в їх роботу,
зняття пломб з засобів обліку;
споживання електроенергії поза
засобами обліку; інших умов, визначених
Методикою.

Згідно пункту 9.4. договору він набирає
чинності з дня його підписання і діє до
31.12.2006 року. Договір вважається щоразу
продовженим на наступний календарний
рік, якщо за місяць до закінчення
терміну його дії жодною із сторін не
буде заявлено про припинення його дії
або перегляд його умов. Договір може
бути розірвано і в інший термін за
ініціативою будь-якої із сторін
порядку, встановленому чинним
законодавством України.

Сторони зобов'язались письмово
повідомляти про зміну реквізитів
(місцезнаходження, найменування,
організаційно-правової форми,
банківських реквізитів тощо) не
пізніше ніж через 10 днів після настання
таких змін.

Відповідно до Додатків від 06.10.2003 року
№11 до договору відповідач несе
відповідальність за технічний стан
ввідного пристрою від вводу будинку до
ввідного пристрою №14909 житлового
будинку по вул. Китайській, 10 та №13668
житлового будинку по вул. Медової
Печери, 69 (належним чином завірена
копія додатків долучена до матеріалів
справи).

Згідно пункту 4.4. договору у разі
виявлення однією із сторін договору
порушень умов договору іншою стороною,
за які законодавством передбачене
застосування санкцій чи які тягнуть за
собою збитки, недоотриману продукцію
або вигоду тощо, на місці оформляється
двосторонній акт порушень. Акт
складається у присутності
представників обох сторін договору у
двох примірниках. Сторона, дії або
бездіяльність якої стала причиною
складання акта, має право внести до
акта свої зауваження.

Відповідно до пункту 8.1. Правил
користування електричною енергією,
затверджених постановою Національної
комісії з питань регулювання
електроенергетики України від 31 липня
1996 року №28 (у чинній на момент
вирішення спору редакції), (надалі -
ПКЕЕ) постачальник електричної енергії
за регульованим тарифом має право,
серед іншого, контролювати додержання
споживачами та субспоживачами вимог
цих Правил відповідно до умов
укладених договорів та складати акти
про невідповідність дій
(бездіяльності) споживача умовам
договору про постачання електричної
енергії та порушення вимог
законодавства України в
електроенергетиці.

28.02.2014 року представниками
енергонагляду міських електромереж
ПАТ «Львівобленерго» та відповідача на
підставі пункту 6.40 та пункту 6.41 ПКЕЕ
складено Акт № 026971 про порушення ПКЕЕ
по вул. Китайська, буд. 10 у місті Львові,
а саме: встановлено факт самовільного
підключення струмоприймачів до
електричної мережі
енергопостачальника, що є порушенням
пунктів 1.3., 5.1., 7.6. та 10.2. ПКЕЕ.

Відповідно до вищевказаного акту
електроустановки відповідача було
відключено від електропостачання в
день перевірки та рекомендовано
з'явитись на засідання комісії ЛМЕМ по
розгляду акту від 28.02.2014 року №026971, яке
було призначене на 14.03.2014 року з 10:00 год.
Вказаний акт порушення ПКЕЕ скеровано
на адресу відповідача супровідним
листом від 07.03.2014 року вих. №30-00688
(належним чином завірена копія Акту та
доказів його надсилання на адресу
відповідача в матеріалах справи).

Рішенням комісії ПАТ «Львівобленерго»,
оформленим протоколом від 14.03.2014 року
№97 засідання комісії ЛМЕМ по розгляду
акту про порушення ПКЕЕ від 28.02.2014 №026971
року у відповідності до «Методики
визначення обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачами
правил користування електричною
енергією», затвердженою Постановою
НКРЕ від 04.05.2006 року №562 із змінами та
доповненнями, відповідачу проведено
нарахування обсягу та вартості
необлікованої електричної енергії по
потужності, виходячи із струму
навантаження електроустановки,
розрахованої з 01.09.2013 року до 28.02.2014 року
в обсягах 36 698 кВт*год. на суму 13 387 грн. 43
коп., виписано Рахунок на оплату
вказаної заборгованості (від 18.03.2014
року №026971) та встановлено термін для
добровільної сплати заборгованості
протягом 30 календарних днів з моменту
отримання рахунка (належним чином
завірена копія протоколу в матеріалах
справи).

Окрім того, 28.02.2014 року представниками
енергонагляду міських електромереж
ПАТ «Львівобленерго» та відповідача на
підставі пункту 6.40 та пункту 6.41 ПКЕЕ
складено Акт № 026900 про порушення ПКЕЕ
по вул. Медової Печери, буд. 69 у місті
Львові, а саме: встановлено факт
самовільного підключення
струмоприймачів до електричної мережі
енергопостачальника, що є порушенням
пунктів 1.3., 5.1. та 7.6. ПКЕЕ.

Відповідно до вищевказаного акту
електроустановки відповідача було
відключено від електропостачання в
день перевірки, а відповідачу
рекомендовано з'явитись на засідання
комісії ЛМЕМ по розгляду акту від 28.02.2014
року №026900, яке було призначене на 14.03.2014
року з 10:00 год. Вказаний акт порушення
ПКЕЕ скеровано на адресу відповідача
супровідним листом від 04.03.2014 року вих.
№30-00638 (належним чином завірена копія
Акту та доказів його надсилання на
адресу відповідача в матеріалах
справи).

Рішенням комісії ПАТ «Львівобленерго»,
оформленим протоколом від 14.03.2014 року
№98 засідання комісії ЛМЕМ по розгляду
акту про порушення ПКЕЕ від 28.02.2014 №026900
року у відповідності до «Методики
визначення обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачами
правил користування електричною
енергією», затвердженою Постановою
НКРЕ від 04.05.2006 року №562 із змінами та
доповненнями, відповідачу проведено
нарахування обсягу та вартості
необлікованої електричної енергії по
потужності, виходячи із струму
навантаження електроустановки,
розрахованої з 01.09.2013 року до 28.02.2014 року
в обсягах 37 724 кВт*год. на суму 13 761 грн. 72
коп., виписано Рахунок на оплату
вказаної заборгованості (від 18.03.2014
року №026900) та встановлено термін для
добровільної сплати заборгованості
протягом 30 календарних днів з моменту
отримання рахунка (належним чином
завірена копія протоколу в матеріалах
справи).

У зв'язку з неявкою повноважного
представника відповідача на засідання
комісії ЛМЕМ по розгляду актів про
порушення ПКЕЕЕ від 28.02.2014 року №026900 та
№026971, позивачем примірники протоколів
від 14.03.2014 року №97 та №98, Розрахунків
вартості необлікованої електричної
енергії та Рахунків на оплату
недоврахованої електричної енергії
від 14.03.2014 року №026900 та 3026971 направлено
Листом від 20.03.2014 року вих. №30-00825 на
адресу відповідача (належним чином
завірена копія вказаного листа та
докази його відправки на адресу
відповідача в матеріалах справи).

Відповідач у своїх запереченнях на
позов, поданих до суду 11.11.2014 року за вх.
№48374/14, проти позовних вимог позивача
заперечує, просить суд відмовити
позивачу в задоволенні позовних вимог
у повному обсязі з підстав того, що, на
думку відповідача, складені позивачем
акти про порушення відповідачем правил
користування електричною енергією є
фіктивними, а відомості, які в них
відображені є неправдивими та
фальсифікованими.

Відповідно до статті 32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно приписів статті 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 статті 34 ГПК
України обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Суд відхиляє доводи відповідача про
відсутність повноважного представника
ЛКП «№504» при складанні актів про
порушення ПКЕЕ, оскільки така
відсутність не підтверджуються
жодними належними та допустимим
доказами в розумінні статтей 33 та 34 ГПК
України.

Окрім того, суд зазначає про те, що
приписами пунктів 3.2, 3.3 Правил
користування електричною енергією
відповідальність за технічний стан
засобів обліку несе та організація, на
балансі якої вони перебувають, або
організація, яка здійснює їх
експлуатацію на підставі відповідного
договору. Відповідальність за
збереження і цілісність розрахункових
засобів обліку електричної енергії та
пломб (відбитків їх тавр) відповідно до
акта про пломбування покладається на
власника (користувача)
електроустановки або організацію, на
території (у приміщенні) якої вони
встановлені.

Приписами пункту 10.2. ПКЕЕ Споживач
електричної енергії зобов'язаний,
серед іншого, забезпечувати належний
технічний стан та безпечну
експлуатацію своїх електроустановок
згідно з вимогами нормативно-технічних
документів та нормативно-правових
актів законодавства України; не
допускати безоблікового користування
електричною енергією від
технологічних електричних мереж
споживача, а також відшкодовувати
збитки, завдані постачальнику
електричної енергії
(електропередавальній організації), у
разі виявлення безоблікового
користування електричною енергією від
технологічних електричних мереж
споживача, а також своєчасно вживати
відповідних заходів для усунення
виявлених порушень.

Відповідно до Додатків від 06.10.2003 року
№11 до договору відповідач несе
відповідальність за технічний стан
ввідного пристрою від вводу будинку до
ввідного пристрою №14909 житлового
будинку по вул. Китайській, 10 та №13668
житлового будинку по вул. Медової
Печери, 69 (належним чином завірена
копія додатків долучена до матеріалів
справи).

Відтак, відповідальність за порушення
цілісності приладів обліку у вказаних
будинках несе відповідач, і самовільне
втручання в роботу електричної мережі
енергопостачальника шляхом
самовільного підключення відповідачем
струмоприймачів є порушенням ПКЕЕ.

Окрім того, судом встановлено, що
відповідач був належним чином
повідомлений про факт складання
позивачем актів про порушення ПКЕЕ,
ознайомлений з їх змістом, не направив
повноважного представника на
засідання комісії ЛМЕМ з розгляду
вказаних актів, проти виставлених
позивачем оперативно-господарських
санкцій не заперечив, у встановленому
пунктом 6.42. ПКЕЕ порядку вказані акти
не оскаржив. Докази визнання
недійсними чи скасування Актів від
28.02.2014 року №026900 та №026971 в матеріалах
справи відсутні, станом на час розгляду
справи сторонами суду не заявлені та не
подані.

Таким чином, Акти Публічного
акціонерного товариства
«Львівобленерго» від 28.02.2014 року №026900
та №026971 про порушення Львівським
комунальним підприємство «ЛКП №504»
Правил користування електричною
енергією свідчать про вчинення
останнім правопорушення в
електроенергетиці, за яке відповідач
повинен сплатити на користь позивача
нараховану у відповідності до Методики
суму. Аналогічну правову позицію
викладено в Постанові Вищого
господарського суду від 23.09.2014 року у
справі №910/5111/14.

Аналогічна правова позиція щодо
порядку оскарження Актів про порушення
ПКЕЕ викладена в Постанові Вищого
господарського суду України від 26.05.2014
року у справі №914/4296/13.

Відповідно до приписів частини першої
та пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки. Підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 509 ЦК
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статті 526 ЦК
України та статті 193 ГК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 530 ЦК України, передбачено, що
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Статтею 173 ГК України передбачено, що
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Статтею 174 ГК України визначено, що
господарські зобов'язання можуть
виникати: безпосередньо із закону або
іншого нормативно-правового акта, що
регулює господарську діяльність; з
акту управління господарською
діяльністю; з господарського договору
та інших угод, передба чених законом, а
також з угод, не передбачених зако ном,
але таких, які йому не суперечать;
внаслідок заподіяння шкоди суб'єкту
або суб'єктом господарювання,
придбання або збереження майна
суб'єкта або суб'єктом господарювання
за рахунок ін шої особи без достатніх
на те підстав; у результаті створення
об'єктів інтелектуальної вла сності та
інших дій суб'єктів, а також внаслідок
подій, з якими закон пов'язує настання
правових наслідків у сфері
господарювання.

В даному випадку господарське
зобов'язання виникло з Договору про
постачання електричної енергії від
18.06.2004 року №90444, що відповідає вимогам
частини 1 статті 174 ГК України.

Статтею 175 ГК України визначено, що
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно статті 26 Закону України від
16.10.1997 року №575/97-ВР «Про
електроенергетику» споживання енергії
можливе лише на підставі договору з
енергопостачальником. Споживач
енергії зобов'язаний додержуватись
вимог нормативно-технічних документів
та договору про постачання енергії.
Безпечну експлуатацію енергетичних
установок споживача та їх належний
технічний стан забезпечує сам
споживач. Споживач енергії несе
відповідальність за порушення умов
договору з енергопостачальником та
правил користування електричною і
тепловою енергією та виконання
приписів державних інспекцій з
енергетичного нагляду за режимами
споживання електричної та теплової
енергії згідно із законодавством
України. Правила користування
електричною і тепловою енергією для
населення затверджуються Кабінетом
Міністрів України.

Згідно пункту 6.40. ПКЕЕ в разі виявлення
представниками електропередавальної
організації або представниками
постачальника електричної енергії
пошкоджень чи зриву пломб,
установлених у місцях, указаних в акті
про пломбування, або пошкоджень
відбитків тавр на цих пломбах,
пошкодження розрахункових засобів
обліку, явних ознак втручання в
параметри розрахункових засобів
(систем) обліку з метою зміни їх показів
перерахунок обсягу електричної
енергії, який підлягає оплаті,
здійснюється відповідно до Методики
визначення обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ.

Згідно приписів пункту 6.41. ПКЕЕ (у
редакції постанови ПКЕЕ від 17.10.2005 року
№910), у разі виявлення під час
контрольного огляду або технічної
перевірки уповноваженим представником
постачальника електричної енергії, від
якого споживач одержує електричну
енергію, або електропередавальної
організації порушень цих Правил або
умов договору на місці виявлення
порушення у присутності представника
споживача оформляється двосторонній
акт порушень. В акті мають бути
зазначені зміст виявленого порушення
із посиланням на відповідні пункти цих
Правил та вихідні дані, необхідні й
достатні для визначення обсягу
недоврахованої електричної енергії
та/або суми завданих споживачем
збитків. За необхідності в акті
зазначаються заходи, яких необхідно
вжити для усунення допущених порушень.
Акт складається в двох примірниках,
один з яких передається або
надсилається споживачеві. У разі
відмови споживача підписати акт в
ньому робиться запис про відмову. У
цьому разі акт вважається дійсним, якщо
він підписаний не менше ніж трьома
уповноваженими представниками
постачальника електричної енергії
(електропередавальної організації).
Споживач має право подати пояснення і
зауваження щодо змісту акта, які
зазначаються в акті, а також викласти
мотиви своєї відмови від його
підписання. Акт підписують тільки
особи, які брали участь в контрольному
огляді або технічній перевірці.

Згідно пункту 6.42. ПКЕЕ на підставі акта
порушень уповноваженими
представниками постачальника
електричної енергії
(електропередавальної організації) під
час засідань комісії з розгляду актів
про порушення визначаються обсяг
недоврахованої електричної енергії та
сума завданих споживачем збитків.
Комісія з розгляду актів порушень
створюється постачальником
електричної енергії
(електропередавальною організацією) і
має складатися не менше ніж з трьох
уповноважених представників
постачальника електричної енергії.
Споживач має бути повідомлений про час
і дату засідання комісії не пізніше ніж
за 5 робочих днів до призначеного дня
засідання і має право бути присутнім на
засіданні комісії. Рішення комісії
оформляється протоколом і набирає
чинності з дня вручення протоколу
споживачу. Разом з протоколом
споживачу надаються розрахунок
величини вартості та розрахункові
документи для оплати недоврахованої
електричної енергії та/або збитків.

Відповідно до статті 235 ГК України за
порушення господарських зобов'язань до
суб'єктів господарювання та інших
учасників господарських відносин
можуть застосовуватися
оперативно-господарські санкції -
заходи оперативного впливу на
правопорушника з метою припинення або
попередження повторення порушень
зобов'язання, що використовуються
самими сторонами зобов'язання в
односторонньому порядку. До суб'єкта,
який порушив господарське
зобов'язання, можуть бути застосовані
лише ті оперативно-господарські
санкції, застосування яких передбачено
договором.

Частиною першою статті 236 ГК України
встановлено види
господарсько-оперативних санкцій,
серед яких, зокрема, передбачено
встановлення в односторонньому
порядку на майбутнє додаткових
гарантій належного виконання
зобов'язань стороною, яка порушила
зобов'язання: зміна порядку оплати
продукції (робіт, послуг), переведення
платника на попередню оплату продукції
(робіт, послуг) або на оплату після
перевірки їх якості тощо. Перелік
оперативно-господарських санкцій,
встановлений у її першій частині, не є
вичерпним. Сторони можуть передбачити
у договорі також інші
оперативно-господарські санкції.

Рішення про донарахування вартості
недоврахованої електричної енергії є
оперативно-господарською санкцією.

Відповідно до статті 237 ГК України
підставою для застосування
оперативно-господарських санкцій є
факт порушення господарського
зобов'язання другою стороною.

Статтею 216 ГК України передбачено, що
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Відповідно до статті 4-3 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Відповідно до статті 32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно приписів статті 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 статті 34 ГПК
України обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно пункту 2.3 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» від 26.12.2011 року №18, у
випадку, якщо стороною (або іншим
учасником судового процесу) у
вирішенні спору не подано суду в
обґрунтування її вимог або заперечень
належні і допустимі докази, в тому
числі на вимогу суду, або якщо в разі
неможливості самостійно надати докази
нею не подавалося клопотання про
витребування їх судом (частина перша
статті 38 ГПК), то розгляд справи
господарським судом може
здійснюватися виключно за наявними у
справі доказами, і в такому разі у суду
вищої інстанції відсутні підстави для
скасування судового рішення з мотивів
неповного з'ясування місцевим
господарським судом обставин справи.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, оглянувши та
дослідивши матеріали справи і подані
докази, оцінив їх в сукупності та
прийшов до висновку, що позов
документально та нормативно
обґрунтований, відповідачем не
спростований, підлягає до задоволення
повністю.

Судові витрати покласти на сторони
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог у відповідності до
статті 49 ГПК України та стягнути з
відповідача на користь позивача
судовий збір в розмірі 1 827 грн. 00 коп.,
оскільки спір виник внаслідок
неналежного виконання відповідачем
взятих на себе зобов'язань з оплати
недоврахованої електричної енергії.

На підставі вищенаведеного та
керуючись ст.ст. 20, 22, 32 - 34, 43, 44, 49, 77, 82 - 85,
116, 117 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з боржника: Львівського
комунального підприємства «№504» (79038,
Львівська область, м. Львів, вул.
Пасічна, буд. 64; код ЄДРЮО та ФОП 20822365) на
користь стягувача: Публічного
акціонерного товариства
«Львівобленерго» (79026, Львівська
область, м. Львів, вул. Козельницька,
буд. 3; код ЄДРЮО та ФОП 00131587) 27 149 грн. 15
коп. вартості недоврахованої
електричної енергії та 1 827 грн. 00 коп.
судового збору.

3. Наказ видати у відповідності до
статей 116 та 117 ГПК України.

12.11.2014 року прийнято, підписано та
проголошено вступну і резолютивну
частини рішення. Повний текст рішення
складено та підписано відповідно до
статті 85 ГПК України 13.11.2014 року.

Рішення може бути оскаржено в порядку
ст. ст. 91 - 93 ГПК України.

Рішення набирає законної сили
відповідно до статті 85 ГПК України.

Суддя
Козак І.Б.