ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2014 року Справа №
904/3728/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого: судді Дарміна М.О.
(доповідач)

судді: Березкіної О.В., Чус О.В.

при секретарі судового засідання:
Литвин А.П.

Представники сторін у судове засідання
не з"явились, про час та місце судового
засідання повідомлені належним чином.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю "УКР АВТО ДИЗЕЛЬ" на
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 01.07.14р.
у справі № 904/3728/14

за позовом: Публічного акціонерного
товариства "УКРНАФТА" в особі
Нафтогазовидобувного управління
„Полтаванафтогаз"

до: Товариства з обмеженою
відповідальністю "УКР АВТО ДИЗЕЛЬ"

про стягнення 21 750,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад суті рішення місцевого
господарського суду :

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 01.07.14р. у
справі № 904/3728/14 (суддя Манько Г.В.) позов
задоволено повністю, стягнуто з
товариства з обмеженою
відповідальністю „УкрАвтоДизель" на
користь публічного акціонерного
товариства „Укрнафта" в особі
Нафтогазовидобувного управління
„Полтаванафтогаз" 14500 попередньої
оплати, 7250 штрафу, судовий збір 1827 грн.

Приймаючи рішення, господарський суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
позивача підтверджені матеріалами
справи та підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Підстави з яких порушено питання про
перегляд рішення:

Не погодившись з вказаним
рішенням, товариство з обмеженою
відповідальністю "УКР АВТО ДИЗЕЛЬ"
звернулося до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій з
посиланням на порушення судом норм
процесуального та матеріального права,
просить рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 01.07.14р. у
справі № 904/3728/14 скасувати та прийняти
нове рішення, яким в позові відмовити
повністю.

В апеляційній скарзі скаржник
зазначає, що відповідач був
позбавлений права приймати участь у
судовому засіданні, а також надати свої
пояснення та заперечення, оскільки
ухвалу про призначення судового
засідання на 01.07.2014р. отримав саме
01.07.2014р. Крім того, зазначає, що позивач
протягом розгляду справи вів з
відповідачем перемовини, щодо
вирішення питання поза судом. В тому
числі 09.06.2014 року, на підприємство
приїжджав представник НГВУ
«Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта»,
сфотографував двигун та отримав копію
паспорта двигуна. При цьому досягнуто
домовленості, шо НУ «Полтаванафтогаз»
ПАТ «Укрнафта», після перевірки у
завода - виробника справжності
походження двигуна, він буде прийнятий
на виконання договору № 752/13/мтр.
Відповідач стверджує, що повідомляли
суд першої інстанції про те, що спір
може бути вирішено, але в порушення
наших прав судом було винесено рішення.
На думку апелянта, суд взагалі не
обґрунтував у своєму рішенні, на
підставі чого він стягнув з Товариства
з обмеженою відповідальністю "УКР АВТО
ДИЗЕЛЬ" штрафні санкції, при тому, що
позивач відмовився від виконання
договору.

Доводи, викладені у відзиві на
апеляційну скаргу:

Публічне акціонерне товариство
"УКРНАФТА" в особі
Нафтогазовидобувного управління
„Полтаванафтогаз" надало відзив на
апеляційну скаргу, в якому просить
господарського суду
Дніпропетровської області від 01.07.14р.
у справі № 904/3728/14 - залишити без змін,
апеляційну скаргу - без задоволення.

У відзиві зазначає, що доводи
апелянта стосовно того, що судом першої
інстанції порушено ч. 2 ст.22
Господарського процесуального кодексу
України, а саме - порушено право
відповідача бути присутнім у судовому
засіданні, давати усні та письмові
пояснення, не заслуговують на увагу,
оскільки 01.07.2014 року відбулося вже
друге призначене судове засідання у
даній справі (перше відповідно до
ухвали від 02.06.2014 відбулося 17.06.2014).
Обидві ухвали про призначення розгляду
даної справи надійшли на нашу адресу
завчасно, окрім того, у судовому
засіданні 01.07.2014 було встановлено, що
відповідач належним чином був
повідомлений про час та місце
проведення судового засідання 17.06.2014 та
01.07.2014. На думку позивача, доводи
відповідача щодо того, що суд не надав
можливості вирішення даного спору поза
межами судового процесу, не можуть
ставити під сумнів законність судового
рішення першої інстанції, а окрім
цього, є такими, що не відповідають
дійсності, не підтверджуються
доказовими матеріалами та не можуть
бути належними та допустимими доказами
виконання зобов'язання за спірним
договором. Стверджує, що судом першої
інстанції встановлено, що відбулося
порушення строку, визначеного
договором, для передачі товару, а отже,
у позивача виникло право вимагати
повернення передоплати за товар на
підставі п. 6.5 спірного договору.
Зазначає, що 06.02.2014 на адресу ТОВ „УКР
АВТО ДИЗЕЛЬ" був направлений лист № 12-691
від 06.02.2014 з вимогою поставити товар,
який відповідає умовам договору №
752/13/мтр від 21.06.2013 або повернути на наш
рахунок суму передоплати у розмірі
14500,00 грн. Також, 14.05.2014 на адресу
відповідача був направлений лист №
08/2347 від 14.05.2014 про відмову від договору
№ 752/13/мтр від 21.06.2013 та вимогою
повернути передоплату у розмірі 14500,00
грн. Дані листи відповідачем залишені
без відповіді, що дає підстави позивачу
розцінювати ці дії, як відмову від
повернення передоплати, на підставі
чого відповідач зобов'язаний сплатити
штраф.

Представники сторін у судове засідання
не з"явились, про час та місце судового
засідання повідомлені належним чином.

У судовому засіданні була оголошена
вступна та резолютивна частина
постанови Дніпропетровського
апеляційного господарського суду.

Обставини справи, встановлені
апеляційною інстанцією:

Між Публічним акціонерним
товариством "УКРНАФТА" в особі
Нафтогазовидобувного управління
„Полтаванафтогаз" та Товариством з
обмеженою відповідальністю "УКР АВТО
ДИЗЕЛЬ" 21.08.2013р. було підписано договір
купівлі - продажу №752/13/мтр.(а.с. 8-11)

Відповідно до предмету Договору
продавець передає, а покупець приймає і
оплачує продукцію, паливний насос
високого тиску (ПНВТ 173-30). Вартість
товару з ПДВ - 14500 грн. Якість товару
повинна відповідати Держстандартам,
технічним або іншим умовам.

Платіжним дорученням від 30.10.2013р.
позивачем на адресу відповідача було
перераховано 14 500 грн. (а.с. 12).

Паливний насос високого тиску (ПНВТ
173-30) був переданий відповідачем
позивачу за видатковою накладною від
07.11.2013р (а.с. 13) після чого, при перевірці
позивачем отриманого товару, паливного
насосу високого тиску (ПНВТ 173-30), було
встановлено, що він є контрафактною
продукцією (а.с. 14).

29.11.2013р. сторони склали акт приймання -
передачі за яким відповідач прийняв на
заміну паливний насос високого тиску
(ПНВТ 173-30) (а.с. 15).

06.02.2014 листом № 12-691 Позивач звернувся з
вимогою до Відповідача поставити
якісний товар за умовами договору або
повернути 14 500,00 грн. передплати (а.с. 16),
яка отримана відповідно до поштових
квитанцій 17.02.2014р. (а.с. 17).

14.05.2014р. позивачем на адресу
відповідача повторно направлено лист -
вимога про відмову від Договору та
повернення суми попередньої оплати -
14500 грн.(а.с. 18), яка отримана
відповідачем 21.05.2014р. (а.с. 19).

Вищевказані листи - вимоги були
відповідачем отримані, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштових відправлень.

До теперішнього часу грошові кошти -
попередня оплата позивачу не
повернута. Дії відповідача свідчать
про відмову від повернення попередньої
оплати.

Мотиви з яких суд апеляційної
інстанції виходив при прийнятті
постанови:

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення
представників сторін, обговоривши
доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
правильність юридичної оцінки
встановлених фактичних обставин
справи, застосування господарським
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
при прийнятті ним рішення, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, з
огляду на наступне.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу
України (далі - ГК України),
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України,
майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України (далі - ЦК України) з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.2.1 договору товар
Продавець передає на протязі 3-х
робочих днів після отримання від
Покупця попередньої оплати за Товар.

Платіжним дорученням № 7487 від 30.10.2013р.
позивач здійснив 100% передплату за
товар у розмірі 14 500.00 грн. (а.с. 12).

Таким чином , у відповідача виник
обов'язок щодо відвантаження товару не
пізніше 5.11.2013р. з урахуванням вихідних
днів (2.11.2013 та 3.11.2013р.)

Відповідно до п.2.3 Договору, Продавець
повідомляє Покупця про готовність до
відвантаження товару.

Доказів на виконання зазначеної умови
договору Відповідач не надав.

Відповідно до ч.1 ст. 662 Цивільного
кодексу України, Продавець
зобов'язаний передати покупцеві товар,
визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ч.1 ст.663 Цивільного
кодексу України, Продавець
зобов'язаний передати товар покупцеві
у строк, встановлений договором
купівлі-продажу, а якщо зміст договору
не дає змоги визначити цей строк, -
відповідно до положень статті 530 цього
Кодексу.

Відповідно до п. 2.2. Договору
датою поставки Товару вважається дата
підписання акту прийому - передачі
товару, якщо виникла необхідність його
складання (за вимогою однієї із Сторін),
в інших випадках - відмітка про
отримання на товаросупровідних
документах.

Відповідно до видаткової
накладної № 254 від 7.11.2013р. товар
отримано позивачем 7.11.2013р. (а.с. 13).

29.11.2013р. Позивач за актом прийому -
передачі передав на заміну ПНВТ 173-30
(а.с. 15) .

Відповідно до п.6.5 Договору у разі
прострочення поставки Товару, поставки
неякісного Товару Покупець має право
відмовитися від договору, направивши
про це письмове повідомлення
Продавцеві. В такому разі Продавець
зобов'язаний повернути Покупцю суму
передплати в 3-деннний термін з моменту
отримання цього повідомлення. За
прострочення повернення передоплати
Продавець зобов'язаний сплатити пеню у
розмірі 1% від суми передплати за кожен
день прострочення. Окрім цього в разі
відмови від повернення передплати
Продавець зобов'язаний сплатити штраф
у розмірі 50% від сплаченої Покупцем
передплати.

06.02.2014 листом № 12-691 Позивач
звернувся з вимогою до Відповідача
поставити якісний товар за умовами
договору або повернути 14 500,00 грн.
передплати (а.с. 16), яка отримана
відповідно до поштових квитанцій
17.02.2014р. (а.с. 17).

14.05.2014р. позивачем на адресу
відповідача повторно направлено лист -
вимога про відмову від Договору та
повернення суми попередньої оплати -
14500 грн.(а.с. 18), яка отримана
відповідачем 21.05.2014р. (а.с. 19).

До теперішнього часу поставка
товару - паливного насосу високого
тиску ПНВТ 173-30 , визначеного п.1.1
Договору або повернення суми
передплати не відбулося .

Згідно з приписами ст. 193 ГК
України та ст. ст. 525, 526 ЦК України
цивільні та господарські зобов'язання
мають бути виконані належним чином
відповідно до закону та договору.
Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України,
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Зміст договору становлять умови,
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства (п.1 ст. 628 Цивільного
кодексу України).

Господарські договори
укладаються за правилами,
встановленими Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом, іншими
нормативно-правовими актами щодо
окремих видів договорів (п. 7 ст. 179
Господарського кодексу України).

За загальним правилом
господарський договір викладається у
формі єдиного документа, підписаного
сторонами та скріпленого печатками. (п.
1 ст. 181 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 180
Господарського кодексу України зміст
господарського договору становлять
умови договору, визначені угодою його
сторін, спрямованою на встановлення,
зміну або припинення господарських
зобов'язань, як погоджені сторонами,
так і ті, що приймаються ними як
обов'язкові умови договору відповідно
до законодавства.

Господарський договір
вважається укладеним, якщо між
сторонами у передбачених законом
порядку та формі досягнуто згоди щодо
усіх його істотних умов. Істотними є
умови, визнані такими за законом чи
необхідні для договорів даного виду, а
також умови, щодо яких на вимогу однієї
із сторін повинна бути досягнута згода.

При укладенні господарського
договору сторони зобов'язані у
будь-якому разі погодити предмет, ціну
та строк дії договору.

Таким чином, укладаючи договір
сторони узгодили певний порядок
розрахунку за поставлений товар, строк
його поставки і штрафні санкції у разі
порушення умов щодо повернення суми
передплати у разі прострочення строків
поставки товару.

Право позивача на повернення
передплати за товар, передбачено ч.2 ст.
693 Цивільного кодексу України ,
відповідно до якої, якщо продавець,
який одержав суму попередньої оплати
товару, не передав товар у встановлений
строк, покупець має право вимагати
передання оплаченого товару або
повернення суми попередньої оплати.

Таким чином, задовольняючи позов
в повному обсязі, місцевий
господарський суд, всебічно, повно та
об'єктивно з'ясував всі обставини
справи, правильно застосував норми
процесуального та матеріального права,
що у відповідності до п.1 ч.1 ст.103 ГПК
України є підставою для залишення
рішення місцевого господарського суду
без змін, а скарги - без задоволення.

Інші доводи апеляційної скарги
необґрунтовані і висновків суду першої
інстанції вони не спростовують.

Розподіл судових витрат у
відповідності до вимог ст.49
Господарського процесуального кодексу
України, залишається без змін.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. ст. 103-105 Господарського
процесуального кодексу України,
Дніпропетровський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "УКР АВТО
ДИЗЕЛЬ" -залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 01.07.14р. у
справі №904/3728/14 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції
може бути оскаржено у касаційному
порядку до Вищого господарського суду
України через Дніпропетровський
апеляційний господарський суд
протягом двадцяти днів з дати її
прийняття.

Повний текст постанови складено
03.11.2014р.

Головуючий суддя М.О.Дармін
Суддя О.В. Березкіна Суддя

О.В. Чус