ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

22 жовтня 2014 року Справа № 910/15754/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого:Кочерової
Н.О.,суддів:Губенко Н.М., Самусенко С.С.,
Селіваненка В.П., Черкащенка
М.М.,розглянувши заяву товариства з
обмеженою відповідальністю
"Нортон-Україна"про перегляд Верховним
Судом УкраїнипостановиВищого
господарського суду України від 08.07.2014у
справі№ 910/15754/13за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
"Нортон-Україна"доКиївського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету Україниза
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача
товариство з обмеженою
відповідальністю "Біовіта"провизнання
недійсним рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Нортон-Україна"
звернулося до господарського суду
міста Києва з позовом про визнання
недійсним рішення адміністративної
колегії відділення Антимонопольного
комітету України від 06.06.2013 №24/02-П у
справі №18-02/02.13.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 28.10.2013 у справі №910/15754/13,
залишеним без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 15.01.2014, в позові
відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду
України від 08.07.2014 у даній справі,
рішення суду першої інстанції та
постанову суду апеляційної інстанції
залишено без змін.

Товариством з обмеженою
відповідальністю "Нортон-Україна"
подано заяву про перегляд Верховним
Судом України постанови Вищого
господарського суду України від 08.07.2014
у справі №910/15754/13, в якій заявник
просить скасувати зазначену постанову
та прийняти нову постанову, якою
позовні вимоги задовольнити.

Заяву, з посиланням на постанови Вищого
господарського суду України від 18.06.2013
у справі №5011-59/14997-2012, від 12.08.2014 у справі
№910/23235/13, мотивовано неоднаковим
застосуванням судом касаційної
інстанції положень Закону України "Про
захист економічної конкуренції",
внаслідок чого ухвалено різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, колегія суддів
вважає необхідним відмовити в допуску
справи до провадження Верховного Суду
України з таких підстав.

Відповідно до статті 11116 ГПК України
заява про перегляд судових рішень
господарських судів може бути подана
виключно з підстав неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах,
або встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень матиме місце у разі, коли суд
касаційної інстанції при розгляді двох
чи більше аналогічних предмета і
підстав позову, змісту позовних вимог
та встановлених судом фактичних
обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов
неоднакових правових висновків,
покладених в основу цих судових рішень.

У постанові Вищого господарського суду
України від 08.07.2014 у справі

№910/15754/13, про перегляд якої просить
заявник, суд касаційної інстанції
дійшов висновку щодо наявності підстав
для відмови в позові про визнання
недійсним рішення Антимонопольного
комітету України. Такого висновку суд
касаційної інстанції дійшов виходячи з
встановлених судами попередніх
інстанцій обставин справи стосовно
того, що у процесі підготовки та участі
у процедурі закупівлі учасники
(позивач та третя особа) діяли не
самостійно, не змагалися між собою, що є
обов'язковою умовою конкуренції, а
узгоджували дії між собою, що свідчить
про наявність у діях позивача та
третьої особи складу правопорушення,
передбаченого пунктом 4 частини другої
статті 6 та пунктом 1 статті 50 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції", у вигляді
антиконкурентних узгоджених дій, що
стосуються спотворення результатів
торгів; доводи відповідача по суті
протиправної узгодженої поведінки
позивачем та третьою особою не
спростовані, отже оспорюване рішення
прийнято відповідачем у межах наданих
йому повноважень та за відсутності
передбачених законодавством про
захист економічної конкуренції
підстав для визнання його недійсним.

Водночас у постанові Вищого
господарського суду України від 18.06.2013
у справі №5011-59/14997-2012, на яку
посилається заявник, суд касаційної
інстанції, враховуючи встановлені
судами попередніх інстанцій обставини
справи, дійшов висновку про наявність
підстав для задоволення позову та
визнання недійсним рішення
Антимонопольного комітету України,
виходячи при цьому з того, що
відповідачем не доведено належними
доказами наявності в діях позивачів
складу правопорушення, передбаченого
пунктом 4 частини другої статті 6 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції", у вигляді
антиконкурентних узгоджених дій, що
стосуються спотворення результатів
торгів, які відповідно до інших
встановлених обставин справи,
вважаються такими, що не відбулися.

У постанові Вищого господарського суду
України від 12.08.2014 у справі

№910/23235/13 суд касаційної інстанції
дійшов висновку щодо часткового
задоволення позову та визнання
недійсними пункту 1 рішення тимчасової
адміністративної колегії
Антимонопольного комітету України про
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції та накладення
штрафу в частині визнання дій позивача
антиконкурентними узгодженими діями,
які стосуються спотворення
результатів торгів, та пункту 2 цього
рішення щодо накладення на позивача
штрафу (в частині, що стосується
доводів заявника). При цьому суд
касаційної інстанції виходив з
встановлених судом апеляційної
інстанції обставин справи про те, що
відповідач не зазначив у спірному
рішенні жодних доказів на
підтвердження спотворення результатів
торгів, тобто доказів негативного
впливу дій позивача та ТОВ
"Дорбудсервіс" (не сторона у даній
справі) на стан конкуренції та її
обмеження; крім того, ТОВ "Дорбудсервіс"
не було допущено до участі в спірних
торгах (його пропозиція була
відхилена), відповідно, його пропозиція
не оцінювалася та при визначенні
переможця торгів до уваги не бралася,
отже, ТОВ "Дорбудсервіс", не було
конкурентом позивача на спірних
торгах.

Змістом наведених постанов суду
касаційної інстанції спростовуються
доводи заявника стосовно неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах з огляду на різні
встановлені фактичні обставини у цих
справах у порівнянні з постановою, про
перегляд якої заявлено; крім того, при
прийнятті оскаржуваної постанови, на
відміну від наданих для порівняння
постанов, Вищий господарський суд
України виходив з доведеності факту
наявності у діях позивача порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції у вигляді вчинення
антиконкурентних узгоджений дій, які
стосуються спотворення результатів
торгів.

Таким чином, різний результат
вирішення справ касаційним судом не є
наслідком різного застосування
положень Закону України "Про захист
економічної конкуренції", а є наслідком
доведеності чи недоведеності
фактичних обставин справи в процесі їх
доказування.

Враховуючи викладене, Вищий
господарський суд України дійшов
висновку про відсутність підстав для
допуску даної справи до провадження
Верховного Суду України.

Керуючись статтями 86, 11116, 11121 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

УХВАЛИВ:

Відмовити товариству з обмеженою
відповідальністю "Нортон-Україна" у
допуску справи №910/15754/13 до провадження
Верховного Суду України.

Головуючий суддя Н. Кочерова
Судді:Н. Губенко С. Самусенко В.
Селіваненко М. Черкащенко