м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Товариства з
додатковою відповідальністю «Страхова
компанія «ВіДі - Страхування»
До Приватного
акціонерного товариства «Страхова
Про стягнення 3524,50 грн.
Суддя Мельник В.І.
від позивача: Ємельянова М.В.,
довіреність № 16/12-13_Є
довіреність № 06/11-14_І від 06.11.2014
від відповідача: Дзюба І.М.,
довіреність № 14/430 від 19.08.2014
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«ВіДі - Страхування» (далі - позивач)
подало на розгляд господарського суду
міста Києва позов до Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Провідна» (далі - відповідач)
про стягнення 3524,50 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що
позивачем, як страховиком, відповідно
до договору страхування наземного
транспорту № CLA-3688 від 11.08.2012р. було
виплачено страхувальнику страхове
відшкодування в розмірі 3524,50 грн.,
внаслідок чого, до позивача в порядку
ст. 27 Закону України "Про страхування"
та статті 228 Господарського кодексу
України перейшло право вимоги (регресу)
в межах здійснених фактичних затрат до
відповідача, як до особи, яка
відповідальна за відшкодування шкоди,
оскільки саме з вини особи,
цивільно-правова відповідальність
якої застрахована у відповідача,
сталася ДТП, наслідки якої визнано
позивачем страховим випадком та
здійснено виплату страхової суми
Ухвалою суду від 15.10.2014р. порушено
призначено розгляд на 10.11.2014 р.
24.10.2014р. відповідача подав через
канцелярію суду відзив на позов.
30.10.2014р. позивач подав через канцелярію
суду документи по справі.
30.10.2014р. позивач подав через канцелярію
суду заяву про збільшення позовних
07.11.2014р. відповідача подав через
канцелярію суду відзив на заяву про
збільшення позовних вимог.
10.11.2014р. представник позивача у
судовому засіданні надав пояснення по
справі, підтримав свої позовні вимоги у
Представник відповідача проти позову
Суд відмовив у задоволенні заяви
позивача про збільшення позовних
Суд вирішив задовольнити позовні
вимоги позивача частково.
Згідно ст.87 Господарського
процесуального кодексу України повне
рішення та ухвали надсилаються
сторонам, прокурору, третім особам, які
брали участь в судовому процесі, але не
були присутні у судовому засіданні,
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення не пізніше трьох днів з
дня їх прийняття або за їх зверненням
вручаються їм під розписку
безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та
матеріали, заслухавши пояснення
представників позивача та відповідача,
всебічно і повно з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Господарський
суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

11.08.2012р. між ТдВ «ВіДі-Страхування»
(далі - позивач) та ОСОБА_4 як
страхувальником, було укладено договір
страхування № CLA-3688, згідно умов якого
об'єктом страхування є транспортний
засіб марки «Лексус» д.н.з НОМЕР_2.

07.08.2013р. в м. Ялта сталася ДТП за участю
транспортного засобу «Лексус» д.н.з
НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, та
транспортного засобу «Мерседес»,
державний номерний знак НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_5, відповідальність
якого на момент ДТП була застрахована у
ПрАТ «СК «Провідна», згідно полісу №
АС/0543285.

Відповідно до постанови Деснянського
районного суду м. Києва
№ 664/3557/13-п від 23.09.2013р., встановлено
вину гр. ОСОБА_5 у здійсненні
правопорушення, передбаченого ст. 124
Кодексу України про адміністративні
правопорушення.

Відповідно до звіту № 441 від 17.10.2013.,
розмір матеріальної шкоди завданої
власнику транспортного засобу
«Лексус» д.н.з НОМЕР_2, внаслідок ДТП
склав 2218,62 грн., проте позивачем було
виплачено 4024,50 грн. по фактичним
витратам згідно рахунку СТО згідно
платіжного доручення № 12468 від 28.11.2013р.

Згідно полісу № АС/0543285 франшизу
встановлено у розмірі 500,00 грн., ліміт
відповідальності встановлено 50 000,00
грн.

Позивач у своєму позові, з
урахуванням заяви про збільшення
позовних вимог просив суд стягнути з
відповідача 3524,50 грн. вартості
страхового відшкодування (з
урахуванням франшизи) в порядку
регресу, 399,09 грн. - пені, 55,33 грн. - 3%
річних, 450,40 грн. - інфляційних втрат та
судові витрати.

Стаття 22 Цивільного кодексу України
встановлює, що особа, якій завдано
збитків у результаті порушення її
цивільного права, має право на їх
відшкодування.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу
України страховик здійснює страхову
виплату відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта (аварійного сертифіката).

Вимогами статті 993 Цивільного кодексу
України встановлено, що до страховика,
який виплатив страхове відшкодування
за договором майнового страхування, у
межах фактичних витрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

В статті 1187 ЦК України наведено
визначення: „Джерелом підвищеної
небезпеки є діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо - і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб".

Згідно із п.2 ст.1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про
страхування" страхування - це вид
цивільно-правових відносин щодо
захисту майнових інтересів громадян та
юридичних осіб у разі настання певних
подій (страхових випадків), визначених
договором страхування або чинним
законодавством, за рахунок грошових
фондів, що формуються шляхом сплати
громадянами та юридичними особами
страхових платежів (страхових внесків,
страхових премій) та доходів від
розміщення коштів цих фондів.

Статтею 4 Закону України "Про
страхування" визначено, що майнові
інтереси, які пов'язані із володінням,
користуванням і розпорядженням майном,
а також інтереси, пов'язані з
відшкодуванням страхувальником
заподіяної ним шкоди особі або її
майну, а також шкоди, заподіяної
юридичній особі (страхування
відповідальності) віднесені до
об'єктів страхування.

Абзацом 1 статті 9 Закону України „Про
страхування" визначено, що страхова
сума - грошова сума, в межах якої
страховик відповідно до умов
страхування зобов'язаний провести
виплату при настанні страхового
випадку.

Абзацом 16 ст.9 Закону України „Про
страхування" визначено, що страхове
відшкодування - це страхова виплата,
яка здійснюється страховиком у межах
страхової суми за договорами майнового
страхування і страхування
відповідальності при настанні
страхового випадку.

Згідно із статтею 27 Закону України
„Про страхування" страховик має право
вимоги в межах його фактичних затрат.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України №6 від 27
березня 1992 року "Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди" суди, розглядаючи
позови про відшкодування шкоди,
повинні мати на увазі, що шкода,
заподіяна майну юридичної особи,
підлягає відшкодуванню в повному
обсязі особою, яка її заподіяла, за
умови, що дії останньої були
неправомірними, а між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи.

Згідно статті 1191 Цивільного кодексу
України, особа, яка відшкодувала шкоду,
завдану іншою особою, має право
зворотної вимоги (регресу) до винної
особи у розмірі виплаченого
відшкодування, якщо інший розмір не
встановлений законом.

Згідно статті 228 Господарського
кодексу України, учасник господарських
відносин, який відшкодував збитки, має
право стягнути збитки з третіх осіб у
порядку регресу.

У судовому засіданні представник
відповідача заперечував проти
позовних вимог, зокрема посилаючись на
те, що позивач безпідставно пред`явився
відповідачу позов про стягнення
коштів, сплачених по рахунку СТО, а не
експертному звіту, також заперечив
проти стягнення штрафних санкцій.

Статтями 3, 7, 12 Закону України «Про
оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні» визначено , що саме звіт про
оцінку є документом, що містить
висновки про вартість майна та
підтверджує виконані процедури з
оцінки майна суб"єктом оціночної
діяльності - суб"єктом господарювання
відповідно до договору. Проведення
оцінки майна є обов"язковим у випадках
необхідності визначення збитків або
розміру відшкодування у випадках,
встановлених законом, тому суд вирішив
задовольнити позовні вимоги позивача в
цій частині частково у розмірі
визначеному звітом № 441 від 17.10.2013р. -
2218,62 грн.

Щодо заявлених до стягнення штрафних
санкцій: 399,09 грн. - пені, 55,33 грн. - 3%
річних, 450,40 грн. - інфляційних втрат, то
суд дійшов висновку про відмову у
задоволенні вказаних позовних вимог,
на підставі того, що зазначені штрафні
санкції заявляються, у разі
прострочення грошового зобов"язання,
проте між сторонами, у даному випадку,
грошових зобов"язань не існує. Крім
того, відповідно до Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» право на вимогу про стягнення
пені наявне у особи, яка має право на
виплату страхового відшкодування,
тобто у страхувальника або
постраждалої особи, у разі стягнення
страхового відшкодування в порядку
регресу, право на стягнення пені чинним
законодавством України не передбачено.

Частина 1 ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачає, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов
висновку про те, що позивач на підставі
ст.ст. 22, 1191, Цивільного кодексу України,
ст. 228 Господарського кодексу України
набув право регресу до відповідача
щодо відшкодування останнім понесених
позивачем витрат у вигляді суми
виплаченого страхового відшкодування
у розмірі 2218,62 грн., тому його позовні
вимоги підлягають задоволенню
частково, з огляду на вищевикладене.

Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
покладаються на відповідача
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
49, 82 - 85 Господарського процесуального
кодексу України, Господарський суд
міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Провідна» (,
адреса: 03049, м. Київ, проспект
Повітрофлотський 25) на користь
Товариств з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«ВіДі - Страхування» (,
адреса: 08133 Київська область, Києво -
Святошинський р-н, Софіївська
Борщагівка, вул. В.Кільцева 56) суму
заборгованості в розмірі 2218 (дві
тисячі двісті вісімнадцять) грн. 62 коп. -
страхового відшкодування в порядку
регресу, 913 (дев`ятсот тринадцять) грн. 50
коп. - судового збору.

3. В іншій частині, заявлених позовних
вимог - відмовити.

4. Видати наказ відповідно до ст. 116
Господарського процесуального кодексу
України.

5. Рішення набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання, оформленого
відповідно до вимог статті 84
Господарського процесуального кодексу
України.

(Повний текст рішення складено: 13.11.2014р.)

Суддя
Мельник В.І.