ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2014 року
Справа № 925/1875/14

Господарський суд Черкаської області в
складі: головуючого - судді Спаських
Н.М. з секретарем судового засідання
Волна С.В., за участю представників
сторін:

від позивача: Мигаль Л.О. - за
довіреністю;

від відповідача: Борозенець А.В. -
головний лікар, за участі Давигора С.А.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси справу за
позовом Черкаського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України до
Комунального підприємства "Черкаський
обласний наркологічний диспансер"
Черкаської обласної ради про
стягнення 7 050,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з
відповідача 7 050,00 грн. пені за порушення
термінів сплати штрафу, накладеного на
відповідача рішенням Черкаського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України за
порушення антимонопольного
законодавства.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала з
підстав, викладених в позовній заяві та
просила позов задовольнити повністю.

Представники відповідача проти позову
заперечили з підстав незаконності
накладення штрафу за порушення
антимонопольного законодавства, а
також просять врахувати, що пропуск
строку сплати штрафу відбувся через
затримку перерахування коштів у
казначействі, без вини відповідача.

Заслухавши доводи і пояснення
представників сторін, дослідивши
наявні у справі документи, суд вважає,
що позов підлягає до повного
задоволення, виходячи з такого:

У відповідності до ст. 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

З матеріалів справи вбачається, що 22
квітня 2014 року адміністративною
колегією Черкаського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України
було прийнято рішення № 28-р/к "Про
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції та накладення
арешту" (далі Рішення, а.с. 8-11) у
відповідності до якого позивачем
розглянуто матеріали справи № 04-21-27/13
та визнано, що комунальний заклад
"Черкаський обласний наркологічний
диспансер" Черкаської обласної ради
(пр. Хіміків, 62, м. Черкаси, 18008,
ідентифікаційний код юридичної особи
05540451) за результатами діяльності
протягом 2012 року та І півріччя 2013 року
займав монопольне (домінуюче)
становище на ринку платних медичних
послуг з обов'язкового профілактичного
наркологічного огляду водіїв та
кандидатів у водії транспортних
засобів в межах м. Черкаси та не мав
жодного конкурента. Також
визнано, що дії комунального закладу
"Черкаський обласний наркологічний
диспансер" Черкаської обласної ради
щодо надання додаткової послуги -
проведення лекцій з проходження
медичної підготовки водіїв та
кандидатів у водії, що призвело до
збільшення вартості отримання
медичної довідки про придатність до
керування транспортним засобом, є
порушенням законодавства про захист
економічної конкуренції,
передбаченого пунктом 2 статті 50,
пунктом 1 частини другої статті 13
Закону України "Про захист економічної
конкуренції", у вигляді зловживання
монопольним (домінуючим) становищем на
ринку платних медичних послуг з
обов'язкового профілактичного
наркологічного огляду водіїв та
кандидатів у водії транспортних
засобів в межах м. Черкаси шляхом
встановлення таких умов придбання
товару, які неможливо було б встановити
за умов існування значної конкуренції
на ринку.

Вказаним рішенням відповідно до статті
52 Закону України "Про захист
економічної конкуренції" за вчинене
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції, зазначене в
пункті 2 рішення, накладено на
комунальний заклад "Черкаський
обласний наркологічний диспансер"
Черкаської обласної ради штраф у
розмірі 10 000 (десять тисяч) грн.

Копію рішення позивача надіслано
відповідачу із супровідним листом від
24.04.2014 р. № 04/918 (а.с. 12), яке було вручено
24.04.2014 р. представнику за довіреністю
Романовій, що підтверджується
повідомленням про вручення № 795
(а.с. 13).

Відповідно до частини третьої статті 56
Закону України "Про захист економічної
конкуренції" штраф підлягає сплаті у
двомісячний строк з дня одержання
цього рішення.

Відповідно до частини восьмої статті 56
Закону України "Про захист економічної
конкуренції" протягом п'яти днів з дня
сплати штрафу суб'єкт господарювання
зобов'язаний надати до територіального
відділення документи, що підтверджують
сплату штрафу.

Відповідно до положень частини першої
ст. 60 Закону України "Про захист
економічної конкуренції" заявник,
відповідач, третя особа мають право
оскаржити рішення органів
Антимонопольного комітету України
повністю або частково до
господарського суду у двомісячний
строк з дня одержання рішення. Цей
строк не може бути відновлено.

Відповідно до положень частини третьої
ст. 60 Закону України "Про захист
економічної конкуренції" прийняття
господарським судом до розгляду заяви
про визнання недійсним рішення органу
Антимонопольного комітету України не
зупиняє його виконання, крім випадків,
передбачених частиною четвертою цієї
статті.

З урахуванням положень частини третьої
ст. 60 Закону України "Про захист
економічної конкуренції" перебіг
двомісячного строку сплати штрафу
закінчився для відповідача 25.06.2014 р.

Рішення відповідачем було оскаржено до
господарського суду Черкаської
області та ухвалою суду від 14.07.2014 р.
було порушено провадження у справі №
925/1182/14 (а.с. 14).

Рішенням господарського суду
Черкаської області від 07.08.2014 р. по
вказаній справі у позові комунальному
підприємству "Черкаський обласний
наркологічний диспансер" Черкаської
обласної ради було відмовлено повністю
(а.с. 15-17).

Відповідачем в апеляційному порядку
рішення господарського суду
Черкаської області оскаржено не було.

Комунальне підприємство "Черкаський
обласний наркологічний диспансер"
Черкаської обласної ради платіжним
дорученням від 05.09.2014 р. (а.с. 18) сплатило
до Державного бюджету штраф у розмірі 10
000,00 грн.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
Антимонопольний комітет України"
Антимонопольний комітет України є
державним органом із спеціальним
статусом, метою діяльності якого є
забезпечення державного захисту
конкуренції у підприємницькій
діяльності та у сфері державних
закупівель.

Статтею 5 цього Закону встановлено, що
Антимонопольний комітет України
здійснює свою діяльність відповідно до
Конституції України, законів України
"Про захист економічної конкуренції",
"Про захист від недобросовісної
конкуренції", цього Закону, інших
законів та нормативно-правових актів,
прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 7, п. 6 ч. 1 ст. 17 цього
Закону, у сфері здійснення контролю за
дотриманням законодавства про захист
економічної конкуренції
Антимонопольний комітет України має
право при розгляді заяв і справ про
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції, проведенні
перевірки та в інших передбачених
законом випадках вимагати від
суб'єктів господарювання, об'єднань,
органів влади, органів місцевого
самоврядування, органів
адміністративно-господарського
управління та контролю, їх посадових
осіб і працівників, інших фізичних та
юридичних осіб інформацію, в тому числі
з обмеженим доступом.

Статтею 22 цього Закону встановлено, що
розпорядження, рішення та вимоги
органу Антимонопольного комітету
України, голови територіального
відділення Антимонопольного комітету
України, вимоги уповноважених ними
працівників Антимонопольного комітету
України, його територіального
відділення в межах їх компетенції є
обов'язковими для виконання у
визначені ними строки, якщо інше не
передбачено законом. Невиконання
розпоряджень, рішень та вимог органу
Антимонопольного комітету України,
голови територіального відділення
Антимонопольного комітету України,
вимог уповноважених ними працівників
Антимонопольного комітету України,
його територіального відділення тягне
за собою передбачену законом
відповідальність.

Згідно ст. 22-1 цього Закону суб'єкти
господарювання, об'єднання, органи
влади, органи місцевого
самоврядування, органи
адміністративно-господарського
управління та контролю, інші юридичні
особи, їх структурні підрозділи, філії,
представництва, їх посадові особи та
працівники, фізичні особи зобов'язані
на вимогу органу Антимонопольного
комітету України, голови
територіального відділення
Антимонопольного комітету України,
уповноважених ними працівників
Антимонопольного комітету України,
його територіального відділення
подавати документи, предмети чи інші
носії інформації, пояснення, іншу
інформацію, в тому числі з обмеженим
доступом та банківську таємницю,
необхідну для виконання
Антимонопольним комітетом України,
його територіальними відділеннями
завдань, передбачених законодавством
про захист економічної конкуренції.

У відповідності до ст. 48 Закону України
"Про захист економічної конкуренції",
за результатами розгляду справ про
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції органи
Антимонопольного комітету України
приймають рішення, в тому числі про
визнання вчинення порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції, а також про накладення
штрафу.

Відповідно до ст. 52 цього ж Закону, за
зловживання монопольним (домінуючим)
становищем накладаються штрафи у
розмірі до десяти відсотків доходу
(виручки) суб'єкта господарювання від
реалізації продукції (товарів, робіт,
послуг) за останній звітний рік, що
передував року, в якому накладається
штраф.

Згідно п. 2 ст. 7 Закону України "Про
Антимонопольний комітет України" у
сфері здійснення контролю за
дотриманням законодавства про захист
економічної конкуренції
Антимонопольний комітет України має
повноваження, у тому числі, приймати
передбачені законодавством про захист
економічної конкуренції розпорядження
та рішення за заявами і справами,
перевіряти та переглядати рішення у
справах, надавати висновки щодо
кваліфікації дій відповідно до
законодавства про захист економічної
конкуренції;

Отже, позивачем рішення № 28-р/к від
22.04.2014 р. прийняте в межах його
повноважень, відповідає нормам Закону
України "Про захист економічної
конкуренції" та Закону України "Про
Антимонопольний комітет України",
вказане рішення в судовому порядку не
скасовано.

Відповідно до частин 2, 3, 7 ст. 56 Закону
України «Про захист економічної
конкуренції» рішення та розпорядження
органів Антимонопольного комітету
України, голів його територіальних
відділень є обов'язковими до виконання.
Особа, на яку накладено штраф за
рішенням органу Антимонопольного
комітету України, сплачує його у
двомісячний строк з дня одержання
рішення про накладення штрафу. У разі
несплати штрафу у строки, передбачені
рішенням, та пені органи
Антимонопольного комітету України
стягують штраф та пеню в судовому
порядку.

Відповідач у встановлений Законом
строк рішення не виконав та не сплатив
пеню в ході розгляду справи.

Пунктом 5 ст. 56 Закону України "Про
захист економічної конкуренції"
встановлено, що за кожний день
прострочення сплати штрафу стягується
пеня у розмірі півтора відсотка від
суми штрафу. Розмір пені не може
перевищувати розміру штрафу,
накладеного відповідним рішенням
органу Антимонопольного комітету
України. Нарахування пені припиняється
з дня прийняття господарським судом
рішення про стягнення відповідного
штрафу.

Також, правова позиція щодо
нарахування пені міститься і у
постанові Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
р. № 15 "Про деякі питання практики
застосування конкурентного
законодавства".

Так у підпункті 20.2. пункту 20 зазначеної
постанови вказано, що абзацами третім -
п"ятим частини п'ятої зазначеної статті
Закону України "Про захист економічної
конкуренції" передбачено зупинення
нарахування пені на час розгляду чи
перегляду господарським судом: справи
про визнання недійсним рішення органу
Антимонопольного комітету України про
накладення штрафу; відповідного
рішення (постанови) господарського
суду. Отже, тривалість такого зупинення
визначається виключно періодом часу,
протягом якого фактично здійснювався
зазначений розгляд чи перегляд
(наприклад, у суді першої інстанції -
від дня порушення провадження у справі
до дня прийняття рішення в ній; у судах
апеляційної та касаційної інстанцій -
від дня прийняття апеляційної чи
касаційної скарги до дня прийняття
постанови), і в цей період не
включається час знаходження
матеріалів у суді, коли згадані розгляд
чи перегляд не здійснювалися.

З цих підстав суд не погоджується із
доводами відповідача про те, що з
періоду розрахунку пені (47 днів з 26.06.2014
року по 13.07.2014 року та з 08.08.2014 року по
05.09.2014 року, як обгрунтував позивач у
позовній заяві) слід виключити час,
протягом якого судове рішення у справі
№ 925/1182/14 набирало законної сили.

Також зі змісту ст. 69 ГПК України
про те, що спір має бути вирішено
господарським судом у строк не більше
двох місяців від дня одержання
позовної заяви, вбачається, що у термін
вирішення спору не входить 10денний
період набрання рішенням законної
сили.

За змістом ст. 549 Цивільного кодексу
України пеня розраховується за кожний
день прострочення.

Розрахунок пені в сумі 7 050,00 грн. (10 000,00
грн. х 1,5% х 47 день ) за період з 26.06.2014
р. по 13.07.2014 р. та з 08.08.2014 р. по 05.09.2014 р. є
вірним. Заперечень проти математичних
розрахунків позивача відповідачем
суду не надано.

Правомірність позовних вимог
позивачем доведено зібраними у справі
доказами, тому з відповідача на користь
позивача слід стягнути 7 050,00 грн. пені
за порушення строків сплати штрафу.

У відповідності до роз'яснення п. 20.1.
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
р. № 15 "Про деякі питання практики
застосування конкурентного
законодавства" визначено, що положення
ЗУ "Про захист економічної конкуренції"
не містить норм, які надавали б
господарському суду право зменшувати
розмір (а відтак і суму) стягуваних
штрафу та/або пені (у разі їх
правомірного нарахування). Тому,
зокрема, до відповідних правовідносин
не може застосовуватись припис пункту 3
статті 83 ГПК, який передбачає право
господарського суду у прийнятті
рішення зменшувати у виняткових
випадках розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню.

Також при пред'явленні позову
позивач дотримався вимог ст. 250 ГК
України, якою визначено, що
адміністративно-господарські санкції
можуть бути застосовані до суб'єкта
господарювання протягом шести місяців
з дня виявлення порушення, але не
пізніш як через один рік з дня
порушення цим суб'єктом встановлених
законодавчими актами правил
здійснення господарської діяльності,
крім випадків, передбачених законом.

На підставі викладеного, підстав
звільнення відповідача від
відповідальності чи зменшення її
розміру у суду немає.

Відповідно до ст. 49 ГПК України з
відповідача в доход Державного бюджету
України підлягають стягненню 1 827,00 грн.
судового збору за вирішення спору,
оскільки позивач звільнений від сплати
судового збору згідно п. 12 ст. 5 Закону
України "Про судовий збір".

Керуючись ст. 49, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства
"Черкаський обласний наркологічний
диспансер" (ідентифікаційний код 05540451,
м. Черкаси, проспект Хіміків, 62) через
Черкаське обласне територіальне
відділення Антимонопольного комітету
України ( ідентифікаційний код 21361742,
м. Черкаси, вул. Смілянська 23)
із зарахуванням до загального фонду
Державного бюджету України на рахунок
в ГУДКУ в Черкаській області за кодом
бюджетної класифікації доходів 21081100
"адміністративні штрафи та інші
санкції", символ звітності банку 106 -- 7
050,00 грн. пені.

3. Стягнути з Комунального підприємства
"Черкаський обласний наркологічний
диспансер" (ідентифікаційний код 05540451,
м. Черкаси, проспект Хіміків, 62) на
користь Державного бюджету України
через місцеві органи ДПІ -- 1827,00 грн.
(одна тисяча вісімсот двадцять сім
гривень 00 коп.) судового збору із
зарахуванням на рахунок № 3002 в
УДКСУ у м. Черкаси, МФО 854018,
ідентифікаційний код суду (код ЄДРПОУ)
03500051.

Наказ видати.

Рішення може бути оскаржено до
Київського апеляційного
господарського суду протягом 10 днів.

Повне рішення складено 10 листопада 2014
року

Суддя
Н.М. Спаських