ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

17 жовтня 2014 року Справа № 923/1752/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого:Дунаєвської Н.Г.,

суддів:Губенко Н.М.,

Добролюбової Т.В., Кочерової Н.О.,
Мачульського Г.М.,розглянувши заяву
Публічного акціонерного товариства
"Енергопостачальна компанія
"Херсонобленерго"про перегляд
Верховним Судом
УкраїнипостановиВищого
господарського суду України від 10.07.2014у
справі№923/1752/13за позовомПублічного
акціонерного товариства
"Енергопостачальна компанія
"Херсонобленерго"доТовариства з
обмеженою відповідальністю "Данон
Дніпро" прозобов'язання внести зміни до
договору

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Енергопостачальна компанія
"Херсонобленерго" звернулося до
Господарського суду Херсонської
області з позовною заявою про
зобов'язання Товариства з обмеженою
відповідальністю "Данон Дніпро" внести
зміни до договору про постачання
електричної енергії №485 від 09.07.2004,
укладеного між Публічним акціонерним
товариством "Енергопостачальна
компанія "Херсонобленерго" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Данон Дніпро" в
частині визначення споживачу ІІ-го
класу напруги, а саме викласти додаток
№5 до договору про постачання
електричної енергії №485 від 09.07.2004 в
редакції додаткової угоди до договору
про постачання електричної енергії №485
від 04.11.2013.

Рішенням Господарського суду
Херсонської області від 13.02.2014,
залишеним без змін постановою
Одеського апеляційного господарського
суду від 06.05.2014, в задоволенні позовних
вимог відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду
України від 10.07.2014 у даній справі
постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 06.05.2014 залишено
без змін.

Публічним акціонерним товариством
"Енергопостачальна компанія
"Херсонобленерго" подано заяву про
перегляд Верховним Судом України
постанови Вищого господарського суду
України від 10.07.2014 у справі №923/1752/13, в
якій заявник просить скасувати
зазначену постанову та прийняти нове
рішення про задоволення позовних вимог
у повному обсязі.

Заяву, з посиланням на постанови Вищого
господарського суду України від 03.02.2014
у справі №908/1602/13 та від 01.08.2013 у справі
№5009/2687/12, мотивовано неоднаковим
застосуванням Вищим господарським
судом України одних і тих самих норм
матеріального права, зокрема положень
частини другої статті 652 Цивільного
кодексу України, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, подану у межах
строку, передбаченого статтею 11117
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України), колегія
суддів дійшла висновку про наявність
підстав для допуску даної справи до
провадження Верховного Суду України,
враховуючи таке.

Відповідно до статті 11116 ГПК України
заява про перегляд судових рішень
господарських судів може бути подана
виключно на таких підставах: 1)
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права,
внаслідок чого ухвалено різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах; 2) встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

У постанові від 10.07.2014 у справі №923/1752/13,
про перегляд якої подано заяву, суд
касаційної інстанції дійшов висновку
про відсутність підстав для
задоволення позову про зобов'язання
відповідача внести зміни до договору
про постачання електричної енергії,
укладеного позивачем та відповідачем в
частині визначення споживачу
(відповідачу) другого класу напруги.
При цьому суд касаційної інстанції
незважаючи на укладений позивачем та
власником електричних мереж договір
про спільне використання
технологічних електричних мереж та
вимоги положень Порядку визначення
класів споживачів електричної енергії,
диференційованих за ступенями напруги,
затвердженого постановою НКРЕ №1052 від
13.08.1998, в редакції постанови НКРЕ від
15.12.2004 №1217 (далі - Порядок визначення
класів споживачів електричної енергії,
диференційованих за ступенями
напруги), виходив з того, що судом
першої інстанції не встановлено
обставин, які підтверджували б
наявність умов, визначених частиною
другої статті 652 Цивільного кодексу
України, для внесення змін до договору
про постачання електричної енергії у
зв'язку з істотною зміною обставин.

Водночас у постановах від 03.02.2014 у
справі №908/1602/13 та від 01.08.2013 у справі
№5009/2687/12, на які посилається заявник,
суд касаційної інстанції, за подібних
обставин справи та однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин, дійшов
протилежних правових висновків про
наявність підстав для задоволення
позовів та внесення змін до договорів
постачання електричної енергії,
укладених сторонами. При цьому суд
касаційної інстанції, враховуючи
приписи частини другої статті 652
Цивільного кодексу України, виходив з
того, що укладені сторонами договори
про спільне використання
технологічних електричних мереж та
вимоги законодавства щодо визначення
точки продажу електричної енергії
споживачу на межі балансової
належності його електроустановок є
підставою для зміни класу споживача за
ступенем напруги з першого на другий
клас відповідно до Порядку визначення
класів споживачів електричної енергії,
диференційованих за ступенями напруги,
та внесення змін до спірних договорів.

З огляду на викладене колегія суддів
дійшла висновку, що зі змісту доданих
до заяви судових рішень Вищого
господарського суду України
вбачаються ознаки неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалені різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах.
Наведене є підставою для допуску даної
справи до провадження Верховного Суду
України.

Керуючись статтями 86, 11116, 11121 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

УХВАЛИВ:

Допустити справу №923/1752/13 до
провадження Верховного Суду України.

Головуючий суддяН. ДунаєвськаСуддіН.
Губенко Т. Добролюбова Н. Кочерова Г.
Мачульський