ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.11.2014 Справа № 920/1491/14

Господарський суд Сумської області, у
складі судді Зайцевої І.В. при
секретарі судового засідання Лєпковій
І.М., розглянувши матеріали справи №
920/1491/14

за позовом: Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1,

м. Шостка, Сумська область,

до відповідача: Z/S «KLAVAS», Латвія,

про стягнення 61 147 грн. 24 коп. (3 481,00 Євро)

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_1;

Від відповідача: не з'явився;

Суть спору: позивач подав позовну
заяву, в якій просить суд стягнути з
відповідача 61 147 грн. 24 коп. (3 481,00 Євро)
заборгованості по контракту
№ 01/2014 від 22.05.2014 року, в тому числі
57 150 грн. 98 коп. (3 253,50 Євро) основного
боргу та 3 996 грн. 26 коп. (227,50 Євро) штрафу
відповідно до п. 5.2. контракту.

Справу прийнято до розгляду відповідно
до пункту 7.2 контракту № 01/2014 від 22.05.2014
року, статті 124 Господарського
процесуального кодексу України та
статті 76 Закону України «Про
міжнародне приватне право».

3 листопада 2014 року позивач подав лист
б/н в якому просить суд долучити до
матеріалів справи довідку №383 від
03.11.2014 року, якою підтверджується
заборгованість по контракту № 01/2014 від
22.05.2014 року в сумі 3253,50Євро.

Позивач в даному судовому засіданні
усно пояснив, що позовні вимоги
підтримує в повному обсязі та просить
суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином, про що свідчать наявні в
матеріалах справи повідомлення про
вручення відповідачеві 01.09.2014 року та
27.10.2014 року поштових відправлень, а саме
ухвали господарського суду Сумської
області про порушення провадження у
справі № 920/1491/14 від 26.08.2014 року та
ухвали господарського суду Сумської
області від 18.09.2014 року по справі №
920/1491/14 (а.с. 25, 34).

Враховуючи достатність часу, наданого
позивачу та відповідачу для підготовки
до судового засідання та подання
витребуваних судом документів,
приймаючи до уваги принципи
змагальності та диспозитивності
господарського процесу, закріплені п. 4
ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 43 та
ст. 33 Господарського процесуального
кодексу України, суд вважає, що
господарським судом, в межах наданих
йому повноважень, сторонам створені
усі належні умови для надання доказів у
справі та є підстави для розгляду
справи за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача та
оцінивши надані докази, суд встановив:

22 травня 2014 року між сторонами було
укладено контракт № 01/2014, за умовами
якого позивач продає, а відповідач
купує відповідно до умов DAР
(м. Даугавпилс) (в редакції ІНКОТЕРМС
2010) вугілля, упаковане в поліетиленові
мішки також на умовах FCA (м. Шостка).

Вартість однієї тони товару відповідно
до умов DAР (м. Даугавпилс), складає 350
євро з урахуванням вартості пакування,
відвантаження, транспортних витрат і
витрат на митне оформлення на експорт,
на умовах FCA (м. Шостка) складає 270 Євро.
Кількість товару та вартість партії
зазначається в інвойсі, який є
невід'ємною частиною договору(пункт 2.2.
контракту).

Матеріалами справи, зокрема,
міжнародною товарно - транспортною
накладною CMR № 051955 від 26.05.2014 року
підтверджується факт поставки
позивачем відповідачу товару на
загальну суму 3253.50 Євро (а.с. 17).

26 травня 2014 року позивач виставив
відповідачеві рахунок - фактуру
№ 01/2014/1 на оплату 1203 мішка товару на
загальну суму 3253.50 Євро.

Пунктом 2.3. контракту визначено, що
оплата товару здійснюється
відповідачем шляхом перерахування на
рахунок позивача передплати в розмірі
2 000,00 Євро. Повний розрахунок
за поставлену партію товару
здійснюється відповідачем протягом 10
банківських днів з дня отримання
товару на складі відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що відповідач
порушив взяті на себе зобов'язання та
всупереч умовам укладеного між
сторонами договору не оплатив
поставлений товар, в зв'язку з чим у
нього виникла заборгованість перед
позивачем в сумі 3 253.50 Євро.

Відповідно до пункту 7.2. контракту
сторони дійшли згоди, що в разі
виникнення спору він має розглядатись
компетентним судом України, а статтею 76
Закону України «Про міжнародне
приватне право» передбачено, що суди
можуть приймати до свого провадження і
розглядати будь-які справи з іноземним
елементом, в тому числі, якщо сторони
передбачили своєю угодою підсудність
справи з іноземним елементом судам
України, крім випадків, передбачених у
статті 77 цього Закону.

Згідно статей 526, 629 Цивільного кодексу
України, пункту 1 статті 193
Господарського кодексу України,
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться, одностороння відмова від
зобов'язання не допускається; договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що факт поставки
позивачем відповідачу товару на
загальну суму 3253,50 Євро
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами.

Відповідно до ст. 538 Цивільного кодексу
України, виконання свого обов'язку
однією із сторін, яке відповідно до
договору обумовлене виконанням другою
стороною свого обов'язку, є зустрічним
виконанням зобов'язання. Якщо
зустрічне виконання обов'язку
здійснено однією із сторін, незважаючи
на невиконання другою стороною свого
обов'язку, друга сторона повинна
виконати свій обов'язок.

Згідно з частиною першою статті 222
Господарського кодексу України,
учасники господарських відносин, що
порушили майнові права або законні
інтереси інших суб'єктів, зобов'язані
поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм
претензії чи звернення до суду.

Згідно з положеннями статті 610
Цивільного кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідачем не подано ні доказів
сплати боргу, ні аргументованих
заперечень проти вимог позивача, тому
позовні вимоги щодо стягнення з
відповідача 3 253,50 Євро
заборгованості за отриманий товар суд
вважає обґрунтованими і такими, що
підлягають задоволенню.

Пунктом 5.2. контракту встановлено, що
при порушенні пункту 2.3. контракту
відповідач сплачує позивачеві штраф в
розмірі 0,1 % від суми боргу за
контрактом за кожний календарний день
прострочки. Загальна сума штрафу не
може перевищувати 10 % від суми
заборгованості.

За змістом вищевказаного пункту
договору, вбачається, що мова йде саме
про стягнення пені як різновиду
штрафних санкцій, тому що відповідно до
пункту 3 статті 549 Цивільного кодексу
України, пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Частиною шостою статті 232
Господарського кодексу України,
визначено, що нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" №
2921-ІІІ від 10.01.2002 року, розмір пені
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період за який сплачується пеня.

Згідно з розрахунком позивача
відповідачеві нарахована пеня в
загальній сумі 227.50 Євро
(3996,26 гривень) за період з 10.06.2014 року по
19.08.2014. При цьому розмір пені, в
порушення вищезазначеної норми,
перевищує подвійну облікову ставку
Національного Банку України.

Відповідно до правової позиції,
викладеної у п. 1.12 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
17 грудня 2013 року N 14 "Про деякі питання
практики застосування законодавства
про відповідальність за порушення
грошових зобов'язань" з огляду на
вимоги частини першої статті 47 і статті
43 Господарського процесуального
кодексу України (далі - ГПК)
господарський суд має з'ясовувати
обставини, пов'язані з правильністю
здійснення позивачем розрахунку, та
здійснити оцінку доказів, на яких цей
розрахунок ґрунтується. У разі якщо
відповідний розрахунок позивачем
здійснено неправильно, то
господарський суд з урахуванням
конкретних обставин справи самостійно
визначає суми пені та інших нарахувань
у зв'язку з порушенням грошового
зобов'язання, не виходячи при цьому за
межі визначеного позивачем періоду
часу, протягом якого, на думку позивача,
мало місце невиконання такого
зобов'язання, та зазначеного позивачем
максимального розміру відповідних
пені та інших нарахувань.

Оскільки позивачем здійснено
розрахунок суми пені без врахування
зазначеного, суд здійснює перерахунок
суми пені починаючи з 10.06.2014 року по
19.08.2014 року застосувавши подвійну
облікову ставку Національного банку
України.

Згідно з розрахунком суду загальний
розмір пені за період з 10.06.2014 року по
19.08.2014 року становить 138.43 Євро (2 431 грн. 66
коп.). Розрахунок здійснений судом за
допомогою програми ЛІГА:ЗАКОН ЕЛІТ 9.1.3
Інформаційно-аналітичний центр «ЛІГА»,
ТОВ «ЛІГА: ЗАКОН», 2014.

З огляду на викладене, враховуючи
встановлений судом факт неналежного
виконання відповідачем договірних
зобов'язань щодо своєчасної оплати
товару, враховуючи, що право позивача
щодо стягнення з відповідача пені
передбачене діючим законодавством
України та умовами укладеного між
сторонами контракту, суд вважає
правомірними, обґрунтованими і такими,
що підлягають задоволенню позовні
вимоги щодо стягнення з відповідача 3
253,50 Євро (57 150 грн. 98 коп.) боргу та 138,43
Євро (2 431грн. 66 коп.) пені.

В іншій частині позовних вимог, зокрема
щодо стягнення з відповідача пені в
сумі 89.07 Євро ( 1 564 грн. 60 коп.), суд
відмовляє на підставах викладених вище
за їх необґрунтованістю та
безпідставністю.

Виходячи з фактичних обставин даної
справи, враховуючи, що спір між
сторонами виник в результаті
неправомірних дій відповідача, суд
дійшов висновку про відшкодування
позивачеві за рахунок відповідача
судовий збір в розмірі 1
780 грн. 26 коп. відповідно до вимог ст. ст.
44, 49 Господарського процесуального
кодексу України пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 80, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Z/S «KLAVAS» (VAT CODE LV9,
Rusonas pag., Riebinu nov, «Gailisi-1» LV-5329 LATVIJA, Латвія
AS SWEDBANK, Preilu fil, SWIFT: HABALV22, Konts: LV35HABA 154)
на користь фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) 3253,50 Євро (57
150 грн. 98 коп.) заборгованості за
поставлений товар, 138,43 Євро (2 431 грн. 66
коп.) пені та 1 780 грн. 26 коп.
судового збору.

3. В частині стягнення 89,07 Євро ( 1 564
грн. 60 коп.) пені - відмовити.

4. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено 06.11.2014 року.

Суддя
І.В. Зайцева