ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2014 р.Справа № 923/1115/14Колегія
суддів Одеського апеляційного
господарського суду у складі:

головуючого судді: Головея В.М.,

суддів: Мирошниченко М.А., Шевченко В.В.,

при секретарі судового засідання:
Ляшенко М.І.,

за участю представників сторін:

від позивача - Мужилівська Н.М. (за
довіреністю),

від відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Югтранзитсервіс-Агропродукт»

на рішення господарського суду
Херсонської області від 19.08.2014р.

по справі № 923/1115/14

за позовом Приватного підприємства
«Кочубіївське»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Югтранзитсервіс-Агропродукт»

про стягнення 794 637,97 грн.

Сторони належним чином повідомлені про
час і місце засідання суду.

Представником позивача в судовому
засіданні не було заявлено клопотання
про здійснення фіксації судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, отже фіксація судового процесу
не здійснювалась відповідно до ст. 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

В судовому засіданні 30.10.2014р.
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2014р. Приватне підприємство
«Кочубіївське» (далі - ПП
«Кочубіївське», позивач) звернулось до
господарського суду Херсонської
області із позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Югтранзитсервіс-Агропродукт» (далі -
ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт»,
відповідач) про стягнення основного
боргу в розмірі 651 904,00 грн., пені - 135
455,05 грн., інфляційних втрат - 2 664,75 грн.,
3% річних - 4 614,17 грн. та судового збору в
розмірі 15 892,76 грн.

Обґрунтовуючи позов, ПП «Кочубіївське»
посилається на несвоєчасні розрахунки
ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» за
договором про надання послуг № 211/2013
від 01.06.2013р.

Рішенням господарського суду
Херсонської області від 19.08.2014р. позов
ПП «Кочубіївське» задоволено частково,
стягнуто з відповідача на користь
позивача основну суму боргу в розмірі
651 904,00 грн., 20 884, 98 грн. - пені, втрат від
інфляції у сумі 2 664,75 грн., 3% річних -
614,17 грн. та 13 521,58 грн. витрат по сплаті
судового збору.

Рішення мотивоване тим, що позовні
вимоги обґрунтовані та підлягають
задоволенню в частині стягнення суми
основного боргу та частковому
задоволенню сум пені, інфляційних
втрат та 3% річних, з урахуванням
виправлень здійснених господарським
судом в розрахунках позивача.

Не погоджуючись з рішенням
господарського суду першої інстанції,
ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт»
звернулось до Одеського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення
скасувати в частині стягнення з
відповідача на користь позивача
штрафних санкцій, в іншій частині
рішення залишити без змін.

Скаржник вважає рішення незаконним та
необґрунтованим в частині стягнення
коштів у якості річних, пені та втрат
від інфляції, оскільки воно прийняте з
порушенням норм матеріального права.

06.10.2014р. до Одеського апеляційного
господарського суду від позивача
надійшов відзив на апеляційну скаргу, в
якому ПП «Кочубіївське» вважає рішення
суду законним, обґрунтованим та
прийнятим з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Представник відповідача належним
чином повідомлений про час, дату та
місце розгляду апеляційної скарги, про
що свідчить повідомлення про вручення
поштового відправлення від 02.10.2014р.,
проте в судове засідання він не
з'явився, про поважні причини неявки
суд не повідомив та правами, наданими
ст. 22 Господарського процесуального
кодексу України, не скористався.

Представник позивача в судовому
засіданні 30.10.2014р. надала пояснення,
якими підтримала доводи викладені у
відзиві на апеляційну скаргу та
просила апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а рішення господарського
суду - без змін.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
заслухавши пояснення представника
позивача, перевіривши юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права при прийнятті оскаржуваного
рішення, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга обґрунтована та
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи,
01.06.2013р. між ТОВ
«Югтранзитсервіс-Агропродукт»
(замовник) та ПП «Кочубіївське»
(виконавець) укладено договір № 211/2013
про надання послуг, за умовами якого,
виконавець зобов'язався надати
замовнику послуги по збиранню врожаю
озимої пшениці та ріпаку власною
сільськогосподарською технікою, а
замовник зобов'язався прийняти
виконані роботи та оплатити вартість
наданих послуг в порядку і на умовах
визначених договором.

Пунктом 3.3. договору сторони узгодили,
що факт надання послуг фіксується в
актах про надані послуги, які
підписуються сторонами та є підставою
для надання відповідачу рахунку на
оплату послуг.

Відповідно до пункту 3.5. договору
замовник зобов'язався здійснити
розрахунки по факту виконання послуг
відповідно до рахунку позивача
протягом 15-ти банківських днів з дня
його отримання.

Цей договір вважається укладеним і
набирає чинності з моменту його
підписання Сторонами та його
скріплення печатками Сторін і діє до
моменту повного виконання Сторонами
своїх зобов'язань за цим договором (п.
8.1. договору).

На виконання умов договору позивач
надав послуги відповідачу на загальну
суму 1 637 904,00 грн., що підтверджується
наявними в матеріалах справи копіями
актів прийому-здачі виконання
сільськогосподарських робіт від
30.06.2013р. на суму 1 260 198,00 грн. та від
08.07.2013р. на суму 377 706,00 грн., які без
заперечень та зауважень підписані
повноважними представниками сторін та
скріплені печатками.

Однак, відповідач за надані послуги
позивачем здійснив розрахунок
частково, станом на день звернення з
позовом борг відповідача становив 651
904,00 грн., що також підтверджується
наявною в матеріалах справи копією
акту звіряння взаємних розрахунків
станом на 30.04.2014р., який без зауважень
підписаний повноважними
представниками сторін та скріплений
печатками.

27.03.2014р. позивач надіслав відповідачу
претензію з вимогою сплатити борг, яку
відповідач залишив без відповіді та
задоволення.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України та
положень статті 193 ГК України,
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином згідно умов договору та
вимог діючого законодавства.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язання або зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором чи законом.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 901 ЦК України, за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.
Положення цієї глави можуть
застосовуватися до всіх договорів про
надання послуг, якщо це не суперечить
суті зобов'язання.

Якщо договором передбачено надання
послуг за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором (ч. 1 ст. 902 ЦК України).

Враховуючи викладене колегія суддів
апеляційної інстанції дійшла висновку,
що позовна вимога щодо стягнення з
відповідача суми основного боргу у
розмірі 651 904,00 грн. є обґрунтованою і
місцевий суд підставно задовольнив цю
вимогу.

Щодо стягнення судом першої інстанції
з відповідача на користь позивача 20
884,98 грн. пені, втрат від інфляції - 2 664,75
грн. та 3% річних - 614,17 грн., судова
колегія зазначає наступне.

Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором, або законом, зокрема:
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом або розірвання
договору; зміна умов зобов'язання;
сплата неустойки (в тому числі і пені);
відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов`язання, на вимогу кредитора
зобов`язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3 (три) проценти річних від
простроченої суми, якщо іншій розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Як зазначено вище, за умовами пункту 3.5
договору від 01.06.2013р. обов'язок
відповідача щодо здійснення
розрахунків пов'язується з обов'язком
позивача надати йому рахунок на оплату
наданих послуг. Після його отримання у
відповідача настає обов'язок сплатити
вартість послуг на протязі 15-ти
банківських днів.

Позивачем не надано належних доказів,
якими б підтверджувався факт вручення
відповідачу рахунку, тому підстави
нарахування пені, річних відсотків та
інфляційних втрат - відсутні.

Посилання позивача на рахунки №КО000000025
від 08.07.2013р. та №КО від 08.07.2013р. (а.с.
26-27) не є належними доказами вручення
цих рахунків відповідачу, оскільки на
них відсутній підпис повноважного
представника відповідача з
зазначенням його посади та прізвища.

Статтею 33 ГПК України визначено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст. 104 ГПК України
підставами для скасування або зміни
рішення місцевого господарського суду
є неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи, а також
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права,
якщо це порушення призвело до
прийняття неправильного рішення.

З огляду на вищенаведене, колегія
суддів вважає, що господарським судом
не надано належної оцінки всім
зазначеним вище обставинам, що
призвело до прийняття невірного
рішення, у зв'язку з цим, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задовольню, а рішення господарського
суду скасуванню в частині стягнення з
відповідача на користь позивача сум
пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Керуючись ст.ст. 99, 101-105 ГПК України,
колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Югтранзитсервіс-Агропродукт» -
задовольнити.

2. Рішення господарського суду
Херсонської області від 19.08.2014р. -
скасувати в частині стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Югтранзитсервіс-Агропродукт» на
користь Приватного підприємства
«Кочубіївське» 20 884,98 грн. - пені, втрат
від інфляції у сумі 2 664,75 грн., 3% річних
- 614,17 грн., резолютивну частину цього
рішення викласти в наступній редакції:

«Позовні вимоги Приватного
підприємства «Кочубіївське»
задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Югтранзитсервіс-Агропродукт» на
користь Приватного підприємства
«Кочубіївське» :

651 904 (шістсот п'ятдесят одну тисячу
дев'ятсот чотири) грн. - основного боргу,

12 980 (дванадцять тисяч дев'ятсот
вісімдесят) грн. 50 коп. - відшкодування
понесених витрат по сплаті судового
збору за розгляд позову.

В решті частині позову відмовити.»

3. Зобов'язати господарський суд
Херсонської області видати накази
відповідно до резолютивної частини
цієї постанови із зазначенням у них
всіх необхідних реквізитів сторін.

Постанова, згідно ст. 105 ГПК України,
набуває законної сили з дня її
оголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 31.10.2014 року.

Головуючий суддя
Головей В.М.

Судді
Мирошниченко М.А.

Шевченко В.В.