м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовомПублічного акціонерного
товариства «Укртелеком» в особі філії
«Дирекція первинної мережі ПАТ
«Укртелеком» До Товариства з обмеженою
відповідальністю «Телесистеми
України»Простягнення 9 082,43 грн.
Суддя Спичак О.М.
Представники сторін:
від позивача: Дубищев Ю.В.- дов. № 336 від
від відповідача: Вакуленко С.В. - дов. №
1273 від 30.07.2014 р.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Публічне акціонерне товариство
«Укртелеком» в особі філії «Дирекція
первинної мережі ПАТ «Укртелеком»
звернулось до Господарського суду
міста Києва з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Телесистеми України» про стягнення 8
674,20 грн. основного боргу, 272,38 грн.
інфляційних нарахувань, 32,23 грн. три
відсотки річних та 272,38 грн. пені.
Ухвалою суду від 11.09.2014 року було
порушено провадження по справі та
призначено її розгляд на 26.09.2014 року.
Представник позивача через канцелярію
суду подав клопотання про долучення
документів до матеріалів справи, яке
судом було розглянуто та прийнято, а в
судовому засіданні 26.09.2014 р. року надав
усні пояснення по суті позовних вимог
відповідно до яких позовні вимоги
підтримав у повному обсязі.
Представник відповідача до канцелярії
суду подав клопотання про відкладення
розгляду справи у зв'язку з
неотриманням від позивача копії
позовної заяви з додатками, а в
судовому засіданні 26.09.2014 р. надав усні
пояснення відповідно до яких просив
суд задовольнити зазначене клопотання.
Судом було розглянуто та частково
задоволено клопотання представника
відповідача про відкладення розгляду
справи, у зв'язку з чим оголошено
перерву у даному судовому засіданні до
У судовому засіданні 13.10.2014 р.
представником позивача було подано
клопотання про зменшення розміру
позовних вимог, відповідно до якого
просив суд на підставі п. 1-1статті 80
Господарського процесуального кодексу
України припинити провадження по
справі в частині стягнення 8 674,20 грн.
основного боргу та стягнути 103,62 грн.
пені, 272,38 грн. інфляційних збитків та
32,23 грн. три відсотки річних.
Судом була розглянута та прийнята
зазначена заява позивача про зменшення
розміру позовних вимог.
Представник відповідача у даному
судовому засіданні надав відзив на
позовну заяву, в якому повідомив суд
про погашення ним суми основного боргу
та просив суд відмовити в частині
позовних вимог щодо стягнення 272,38 грн.
інфляційних нарахувань, 32,23 грн. три
відсотки річних та 272,38 грн. пені
В судовому засіданні 13.10.2014 року на
підставі ст. 85 ГПК України оголошено
вступну та резолютивну частини рішення
суду.
Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, Господарський суд міста Києва,
06.03.2007 року між Відкритим акціонерним
товариством «Укртелеком», в подальшому
назву було змінено на Публічне
акціонерне товариство «Укртелеком»
(позивач, виконавець) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Телесистеми» (відповідач,
бізнес-споживач) було укладено договір
про надання в користування послуги
сигналу синхронізації в
телекомунікаціях, відповідно до п. 1.1
якого виконавець надає споживачу
послугу сигналу синхронізації в
телекомунікація, а споживач отримує
послугу та щомісячно сплачує вартість
Умови зазначеного договору свідчать
про те, що за своєю правовою природою
він є договором про надання послуг.
Згідно п.1 ст. 901 ЦК України за договором
про надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.
Умовами п. 5.1 договору встановлено, що
місячна вартість послуг послуги
встановлюється згідно щ діючими
тарифами (додаток Б).
У відповідності до п. 5.2. договору, при
зміні тарифів на послуги зв'язку
вартість послуги змінюється та
вноситься до Додатку Б.
За умовами п. 5.4 договору, оплата послуг
проводиться щомісячно не пізніше 20
числа наступного за завітним на
підставі рахунків виконавця за
поточний місяць. Не отримання рахунку
не є підставою для несплати наданих
Умовами п. 7.1 договору встановлено, що
договір набуває чинності з моменту
підписання та регулює відносини між
сторонами з дати, яка фіксується актом
здачі-приймання послуги сигналу
синхронізації в телекомунікація та діє
до 31 грудня 2007 р.
Умовами п. 7.2 договору встановлено, що
якщо жодна зі сторін не заявить
письмово, документом підписаним
уповноваженим представником сторони,
про розрив договору за 30 днів до
закінчення терміну його дії, то дія
договору вважається продовженою на
кожний наступний рік на тих же умовах.
Відповідно до Додатку Б до договору від
06.03.2007 р. № 235-8 про надання в
користування послуги сигналу
синхронізації в телекомунікаціях,
плата за послуги зв'язку, що надається
по цьому договору складається з
одноразової та постійної плати та
становить 1 734,84 грн.
В обґрунтування позовних вимог
представник позивача зазначив, що ним
належним чином були надані послуги
передбачені умовами договору про
надання в користування послуги сигналу
синхронізації в телекомунікація від
06.03.2007 р. у період з березня 2014 р. по
липень 2014 р. на суму 8 674,20 грн., проте
відповідач, всупереч п. 5.4 даного
договору, не розрахувався за надані
послуги, в результаті чого за
зазначений період у нього виникла
заборгованість в сумі 8 674,20 грн.
Враховуючи заяву позивача про
зменшення розміру позовних вимог,
останній звернувся до Господарського
суду м. Києва з позовом про стягнення зі
споживача 103,62 грн. пені, 272,38 грн.
інфляційних збитків та 32,23 грн. три
відсотки річних, а також просив суд
припинити провадження у справі в
частині стягнення 8 674,20 грн. основного
боргу на підставі п. 1-1 статті 80
Господарського процесуального кодексу
Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
вимоги позивача підлягають
задоволенню частково з наступних
Частина 1 статті 193 Господарського
кодексу України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 статті 193 Господарського
кодексу України визначено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.
До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.
Відповідно до статей 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться, одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.
Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим до
виконання сторонами.
Згідно з частиною 1 статті 903 Цивільного
кодексу України, якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 33 Закону
України «Про телекомунікаційні
послуги», споживач зобов'язаний
виконувати умови договору про надання
телекомунікаційних послуг у разі його
укладення, у тому числі своєчасно
оплачувати отримані ними
телекомунікаційні послуги
Відповідно до статті 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
Умовою виконання зобов'язання - є строк
(термін) його виконання. Дотримання
строку виконання є одним із критеріїв
належного виконання зобов'язання,
оскільки прострочення є одним із
проявів порушення зобов'язання. Строк
(термін) виконання зобов'язання за
загальним правилом, узгоджується
сторонами в договорі.
Умовами п. 3.3 оплата послуг проводиться
щомісячно не пізніше 10 числа
наступного за завітним на підставі
рахунків виконавця за поточний місяць.
Рахунки подаються не пізніше ніж за
десять діб до кінця терміну оплати.
За умовами п. 5.4 договору, оплата послуг
проводиться щомісячно не пізніше 20
числа наступного за завітним на
підставі рахунків виконавця за
поточний місяць. Не отримання рахунку
не є підставою для несплати наданих
Судом встановлено, що позивачем
належним чином були виконані умови
договору про надання в користування
послуги сигналу синхронізації в
телекомунікація від 06.03.2007 р., у зв'язку
з чим у період з березня 2014 р. по липень
2014 р. останнім були надані послуги на
суму 8 674,20 грн., проте відповідач,
всупереч п. 5.4 даного договору, у строки
встановлені в умовах договору не
розрахувався за надані послуги.
Представник позивача надав суду копії
банківських виписок, з яких вбачається,
що відповідачем після звернення
позивача з позовом до суду було
повністю погашена сума основного
боргу у розмірі 8 674,20 грн.
Відповідно до пункту 1-1 частини 1 статті
80 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд
припиняє провадження у справі, якщо
відсутній предмет спору.
Таким чином, провадження у справі в
частині позовних вимог щодо стягнення 8
674,20 грн. суми основного боргу за надані
послуги підлягає припиненню, у зв'язку
з відсутністю предмету спору.
Позивач за прострочення строків сплати
за надані послуги, керуючись пунктом 6.4
договору № 235-8 про надання в
користування послуг сигналу
синхронізації в телекомунікаціях № 235-8
від 06.03.2007 р. нарахував та просить
стягнути з відповідача 103,62 грн. пені.
Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
Відповідно зі ст. ст. 610, 611 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), а у разі
порушення зобов'язання, настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.
Статтею 546 Цивільного кодексу України
передбачено, що виконання зобов'язань
може забезпечуватись згідно з
договором неустойкою, яку боржник
повинен сплатити в разі неналежного
виконання зобов'язань.
Відповідно до частин 1, 3 статті 549
Цивільного кодексу України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.
Відповідно до частин 2 статті 549
Цивільного кодексу України штрафом є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми невиконаного або неналежно
виконаного зобов'язання.
Згідно частини 2 статті 551 Цивільного
кодексу України, якщо предметом
неустойки є грошова сума, її розмір
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства.
Відповідно до п. 6.4 договору
встановлено, що за порушення строків
оплати послуг споживач сплачує
виконавцю пеню у розмір подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла в період,
за який нараховується пеня.
Здійснивши перерахунок пені з
урахуванням умов договору,
прострочення по сплаті грошового
зобов'язання та застосовуючи порядок
розрахунків погоджений сторонами,
господарський суд приходить до
висновку, що позовні вимоги в частині
стягнення пені підлягають задоволенню
повністю у розмірі 103,62 грн.
Також позивачем заявлено до стягнення
272,38 грн. інфляційних нарахувань та 32,23
грн. три відсотки річних.
Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.
Здійснивши перерахунок 3 % річних та
інфляційних нарахувань з урахуванням
умов договору, прострочення
відповідачем сплати грошового
зобов'язання та порядку розрахунків
погодженого сторонами, господарський
суд дійшов до висновку, що позовні
вимоги в частині стягнення 3 %
підлягають задоволенню повністю у
розмірі 32,23 грн., а в частині стягнення
інфляційних нарахувань частково у
Відповідно до ч. 2 статті 49 ГПК України,
якщо спір виник внаслідок неправильних
дій сторони, господарський суд має
право покласти на неї судовий збір
незалежно від результатів вирішення
Згідно з п. 4.7 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 21.03.2013
р. № 7 «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України», що в
разі коли спір виник внаслідок
неправильних дій сторони,
господарський суд має право покласти
на неї судовий збір незалежно від
результатів вирішення спору. Зазначена
норма виступає процесуальною санкцією,
яка застосовується господарським
судом незалежно від того, чи заявлялося
відповідне клопотання заінтересованою
стороною. Зокрема, якщо зменшення
позивачем розміру позовних вимог
пов'язане з частковим визнанням та
задоволенням позову відповідачем
після подання позову, то судовий збір у
відповідній частині покладається на
Отже, якщо наслідком припинення
провадження у справі стали дії
відповідача (сплата боргу після
звернення позивача з позовом до суду),
здійснені судові витрати покладаються
Як вбачається з наданих сторонами
документів, спір між сторонами
частково було врегульовано внаслідок
часткової сплати відповідачем суми
боргу, проте і виник він внаслідок
неправильних дій останнього. У зв'язку
з чим, суд вважає за доцільне стягнути з
відповідача на користь позивача
судовий збір пропорційно до
задоволених та припинених позовних
вимог, оскільки сплату заборгованості
було здійснено після подання позивачем
позовної заяви до суду.
Керуючись, ст. ст. 32, 33, 49, 80, 82 - 85 ГПК
України, Господарський суд міста Києва,
1. Позовні вимоги задовольнити
2. Провадження в частині стягнення 8 674,20
грн. основного боргу припинити на
підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.
3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Телесистеми
Дніпровський р-н, вул.
Червоногвардійська, 27 А, ) на користь Публічного
акціонерного товариства «Укртелеком»
особі філії «Дирекція первинної мережі
ПАТ «Укртелеком» (місцезнаходження:
ідентифікаційний код відокремленого
підрозділу 16479714) 32 (тридцять дві) грн. 23
коп. три відсотки річних, 103 (сто три)
грн. 62 коп. пені, 179 (сто сімдесят дев'ять)
грн. 00 коп. інфляційних нарахувань та 1
807 (одну тисячу вісімсот сім) грн. 82 коп.
судового збору.
4. В іншій частині позовних вимог
Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено

20.10.2014 р.

Суддя
Спичак О.М.