ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2014 р.
Справа № 914/3464/14

Господарський суд Львівської області у
складі судді Петрашко М.М., розглянувши
у відкритому судовому засіданні
матеріали справи

за позовом Селянського (фермерського)
господарства "Крупецьагроптиця",
с.Крупець Радивилівського району
Рівненської області

до відповідача Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1

про стягнення 40 179,50 грн.

За участю представників сторін:

від позивача Гаврищук В.Д. - представник
(довіреність #28 від 28.01.2014р.);

від відповідача не з'явився.

Права та обов'язки сторін передбачені
ст.ст. 20, 22 ГПК України роз'яснено, заяви
про відвід судді не поступали,
клопотання про технічну фіксацію
судового процесу не надходили. В
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Позов заявлено Селянським
(фермерським) господарством
"Крупецьагроптиця" до відповідача
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості в розмірі 40
179,50 грн.

Ухвалою суду від 30.09.2014р. прийнято
позовну заяву до розгляду, порушено
провадження у справі та призначено її
до судового розгляду на 22.10.2014р.

Представник позивача на виконання
вимог ухвали суду від 30.09.2014р. подав
клопотання (від 22.10.2014р. вх.№45305/14) про
долучення до матеріалів справи
документів, перелічених в даному
клопотання, позовні вимоги підтримав
повністю, просив позов задоволити з
підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач явку повноважного
представника в судове засідання не
забезпечив, вимог ухвали суду від
30.09.2014р. не виконав, причин неявки
представника та невиконання вимог
ухвали суду не повідомив, хоча належним
чином був повідомлений про дату, час та
місце розгляду справи про що свідчить
повідомлення про вручення
рекомендованого поштового
відправлення №82 0 від 07.10.2013р. -
вручено 11.10.2013р. Станом на 22.10.2014р. від
відповідача відзив, клопотання, заяви,
в тому числі про відкладення розгляду
справи, докази витребувані судом на
адресу суду не надходили.

Суд вважає за можливе розглянути
справу відповідно до ст. 75 ГПК України
за відсутності відзиву та представника
відповідача по наявних матеріалах,
яких достатньо для вирішення спору по
суті.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника позивача,
оцінивши зібрані докази, суд -

встановив:

08.11.2012р. між Селянським (фермерським)
господарством "Крупецьагроптиця"
(надалі - постачальник) та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 (надалі -
покупець) укладено договір поставки
№44, відповідно до умов якого
постачальник зобов'язується в порядку
та на умовах, визначених у цьому
договорі, передати у власність
покупцеві м'ясо птиці (надалі - товар), а
покупець зобов'язується прийняти цей
товар та своєчасно здійснити його
оплату на умовах даного договору.

Відповідно до п.2.1. договору кількість
та асортимент товару передбачається у
видаткових накладних на кожну окрему
поставку.

Згідно із п.4.1. договору покупець
оплачує поставлений постачальником
товар за цінами, які вказуються в
рахунках-фактурах та видаткових
накладних на кожку окрему поставку.
Ціна товару може підлягати зміні в
залежності від зміни вартості
енергоносіїв, сировини, матеріалів та
впливу інших факторів, що її
зумовлюють.

Пунктом 4.2. договору передбачено, що
загальна сума кожної поставки
зазначається в видаткових накладних.
Суму договору складає сума вартості
всього товару, що постачається
постачальником покупцю на умовах цього
договору на протязі терміну його дії.
Загальна сума договору не обмежується.

Порядок оплати: шляхом передоплати 100%
відсотків вартості партії товару (п.5.2.
договору).

Як стверджує позивач, ним було виконано
умови договору щодо поставки
відповідачу товару, а саме поставлено
відповідачу товар на загальну суму 311
779,50 грн.

Однак, як зазначено у позовній заяві,
відповідач порушив умови договору щодо
оплати поставленого йому товару,
здійснивши лише часткові оплати на
загальну суму 271 600,00 грн.

Позивач стверджує, що заборгованість
відповідача становить 40 179,50 грн.

Таким чином позивач звернувся до
господарського суду Львівської
області та просить стягнути з
відповідача заборгованість в розмірі 40
179,50 грн.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази, заслухавши
представника позивача, суд дійшов
висновку, що позов слід задоволити
повністю з наступних підстав.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України,
однією з підстав виникнення цивільних
прав та обов'язків, зокрема є договори
та інші правочини. Згідно ст.174
Господарського кодексу України однією
з підстав виникнення господарського
зобов'язання є господарський договір
та інші угоди, передбачені законом, а
також угоди не передбачені законом, але
такі, які йому не суперечать.

Згідно ст.627 ЦК України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору, з урахуванням вимог цього
кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

За умовами ст.629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

За договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін (ст.712 ЦК України).

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Як вбачається із матеріалів справи
08.11.2012р. між сторонами укладено договір
поставки №44, відповідно до умов якого
позивач зобов'язується в порядку та на
умовах, визначених у цьому договорі,
передати у власність відповідачу м'ясо
птиці, а відповідач зобов'язується
прийняти цей товар та своєчасно
здійснити його оплату на умовах даного
договору.

Факт виконання позивачем своїх
зобов'язань за вказаним договором
підтверджується наступними
видатковими накладними: №2329 від
08.11.2012р. на суму 73 291,50 грн., №2487 від
19.11.2012р. на суму 81 054,00 грн., №2555 від
27.11.2012р. на суму 77 334,00 грн. та №2605 від
07.12.2012р. на суму 80 100,00 грн. Тобто, як
вбачається із матеріалів справи,
відповідачу було поставлено продукції
на загальну суму 311 779,50 грн.

Як вбачається із банківських виписок,
які містяться в матеріалах справи,
відповідачем здійснено часткові
оплати на загальну суму 271 600,00 грн.
Докази сплати решти товару, а саме
товару суму 40 179,50 грн. в матеріалах
справи відсутні, відзив на позов
відповідач не подав.

У відповідності із ст.193 ГК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Аналогічно відповідно до
ст.526 ЦК України зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 525 ЦК України передбачено, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи вищенаведені норми
Цивільного кодексу України та
Господарського кодексу України, суд
дійшов висновку про те, що позовна
вимога Селянського (фермерського)
господарства "Крупецьагроптиця" про
стягнення з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 40 179,50
грн. є обґрунтованою, підтверджена
матеріалами справи, не спростована
відповідачем та підлягає задоволенню.

В порядку ст. 43 ГПК України судочинство
у господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.

В порядку ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 ст. 34 ГПК України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

З огляду на вищенаведені норми
процесуального закону та як вбачається
з матеріалів справи, відповідачем не
спростовано доводів позовної заяви, не
надано суду належних та допустимих
доказів про наявність інших обставин
ніж ті, що досліджені в ході судових
засідань.

Сплата судового збору підтверджується
платіжним дорученням №296 від 10.09.2014р. на
суму 1 827,00 грн., які відповідно до ст.49
ГПК України слід стягнути з
відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 43, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85, 115, 116
ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (82126, АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Селянського
(фермерського) господарства
"Крупецьагроптиця" (35541, Рівненська
область, Радивилівський район,
с.Крупець, )
заборгованість в розмірі 40 179,50 грн. та
судовий збір в розмірі 1 827,00 грн.

3. Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили, в порядку ст.116
ГПК України.

4. Рішення набирає законної сили
відповідно до ст.85 ГПК України, може
бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду в
порядку і строки, передбачені ст.ст.91-93
ГПК України.

Повний текст рішення

виготовлено 27.10.2014р.

Суддя
Петрашко М.М.