номер провадження справи 8/103/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2014
Справа № 908/2855/14

За позовом Приватного підприємства
"Термінал" (69015, м. Запоріжжя, вул. Анрі
Барбюса, 3, кв. 1, адреса для листування:
69065, м.Запоріжжя, бул. Бельфорський, 5, кв.
8)

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Енергетичні технології" (69097,
м.Запоріжжя, вул. Задніпровська, 1, офіс
5)

про зобов'язання повернути майно,
передане за договором зберігання від
01.09.2011 р., на суму 831202 грн. 90 коп.

Суддя І. А. Попова

Представники:

Позивача - Яма Д.М., дов. від 15.09.2014 р.

Доля Д.М., дов. № 7 від 24.02.2014
р.

Відповідача - Саланська І.Л., дов. № 21/10/14
від 21.10.2014 р.

Заявлено позовні вимоги про
зобов'язання повернути майно, передане
за договором зберігання від 01.09.2011 р., на
суму 831202 грн. 90 коп.

Розгляд справи, призначений на 03.09.2014 р.,
відкладався до 25.09.2014 р., в судовому
засіданні оголошувалася перерва до
21.10.2014 р. Строк вирішення спору
продовжено відповідно до ст. 69 ГПК
України. Вступну та резолютивну
частини рішення оголошено в судовому
засіданні 21.10.2014 р.

Позивач підтримує вимоги з підстав,
викладених в позові, відповідно до ст.
ст.526, 936, 937, 953 ЦК України. В
обґрунтування вимог вказує, що 01.09.2011 р.
з відповідачем укладено договір
зберігання № ТТДЕТхр.-01.09. За умовами
вказаного договору позивач передав
відповідачу на відповідальне
зберігання нафтопродукти і продукти
нафтової переробки. Об'єми наданих
послуг із зберігання відображений у
актах здачі-прийняття робіт за період
часу з березня 2013 р. по жовтень 2013 р. За
накладною від 31.10.2013 р. позивач передав
відповідачеві на зберігання
нафтопродукти і продукти
нафтохімічної переробки, а саме: бензин
А-92 в кількості 1,145 літрів, вартістю 14,90
грн./л на суму 166060 грн. 50 коп., бензин А-95
в кількості 7,320 літрів, вартістю 15,11
грн./л на суму 110605,20 грн., дизельне
пальне в кількості 20,900 літрів, вартістю
14,69 грн./л на суму 307021 грн., суміш
вуглеводнів, бензиново-лігноїнова
фракція в кількості 31,095 тон, вартістю
7,96 грн./л на суму 247516,20 грн., всього на
суму 831202 грн. 90 коп. Ціни визначено на
підставі даних органів статистики. За
умовами п. 4.1 договору плата за
зберігання товару складає 0,125 грн. за 1
літр товару (з урахуванням ПДВ). Позивач
своєчасно сплачував вартість
зберігання товару. Згідно п. 2.6 договору
відповідач зобов'язався на першу
вимогу позивача повернути товар, в у
тому числі якщо строк зберігання
товару не закінчився. Товар зберігався
на складі (нафтобазі) за адресою:
Запорізький район, с.Петрівське, вул..
Східна, 6. Протягом липня 2014 р. позивач
неодноразово надсилав відповідачеві
письмові вимоги, в яких просив
повернути товар, що перебуває на
зберіганні, а також направити на
територію нафтобази уповноваженого
представника для складання акту
прийому-передачі товару. При цьому
зазначалося, що вивезення товару буде
проводитися у чітко визначений день і
час (хоча за умовами договору попереднє
повідомлення власником зберігача про
намір забрати товар не передбачено).
Всі надіслані вимоги залишені
відповідачем без відповіді. Позивач
просить зобов'язати відповідача
повернути майно, передане за договором
зберігання від 01.09.2011 р., а саме: бензин
А-92 в кількості 1,145 літрів, вартістю 14,90
грн./л на суму 166060 грн. 50 коп., бензин А-95
в кількості 7,320 літрів, вартістю 15,11
грн./л на суму 110605,20 грн., дизельне
пальне в кількості 20,900 літрів, вартістю
14,69 грн./л на суму 307021 грн., суміш
вуглеводнів, бензиново-лігноїнова
фракція в кількості 31,095 тон, вартістю
7,96 грн./л на суму 247516,20 грн., всього на
суму 831202 грн. 90 коп.

Відповідач заявлені позовні вимоги не
визнав. У відзиві на позов зазначає, що
позивач посилається на договір
зберігання № ТТДЕТ хр.-01.09 від 01.09.2011 р.,
укладений ТОВ «Торговий дім
«Енергетичні технологія» та ПП
«Термінал», та надає видаткові
накладні, специфікації, акти
приймання-передачі до договору
поставки № ТТДЕТ-010711 від 01.07.2011 р., а не
зберігання. Надані документи
підтверджують отримання товару ПП
«Термінал» (саме товару придбаного у
ТОВ «Торговий дім «Енергетичні
технології» за договором поставки №
ТТДЕТ-010711 від 01.07.2011 р.) Будь-якого
іншого товару ПП «Термінал» не
зберігав та не передавав окрім товару,
який придбав у ТОВ «ТД «Енергетичні
технології». ПП «Термінал» звертається
до суду з вимогами про спонукання до
повернення майна за договором
зберігання 01.08.2014 р. після винесення
рішення суду щодо стягнення суми боргу
за договором поставки. ПП «Термінал» не
зверталося до відповідача ні в грудні
2013 р., ні в жовтні 2013 р. За період з
грудня 2013 р. по теперішній час ТОВ
«Торговий дім «Енергетичні
технології» не зберігало товар, не
виставляло рахунків, а ПП «Термінал» не
передавало на зберігання товар та не
оплачувало за послуги. Надані копії
документів підтверджують факт
постачання товару за договором
поставки № ТТДЕТ-010711 від 01.07.2011 р., а не
договору зберігання № ТТДЕТхр.-01.09 від
01.09.2011 р. Документи ще раз визначають
заборгованість ПП «Термінал» перед ТОВ
«Торговий дім «Енергетичні
технології», яка викладена в рішенні
господарського суду Запорізької
області по справі №908/1695/14 від 09.07.2014 р.
Наданий позивачем Акт № ОУ-0000103 від
31.10.2013 р. здачі-прийняття робіт (надання
послуг) свідчить, що відповідачем у
жовтні 2013 р. надано позивачу послуги
зберігання по договору № ТТДЕТ-0109 від
01.09.2011 р. загальною вартістю 6526,65 грн.
Пунктом 3.1 договору зберігання
встановлено, що сторони засвідчують
надання товарним складом послуги по
акту приймання-передачі, підписаному
повноваженими представниками сторін.
Згідно п. 3.2 договору зберігання акт
приймання-передачі про надання послуг
підписується поклажодавцем кожного
місяця в двох примірниках до 5-го числа
місяця, наступного за звітним.
Починаючи з листопада 2013 року та по
теперішній час ТОВ «Торговий дім
«Енергетичні технології» не надавало
ПП «Термінал» послуги із зберігання
товару, про що свідчить відсутність
відповідних актів. Вказана обставина
також підтверджується наданими
позивачем банківськими виписками від
14.03.2013 р., 25.03.2013 р., 29.11.2013 р.

Заслухавши представників сторін,
вивчивши матеріали справи, суд
встановив, що Товариством з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«Енергетичні технології»» (відповідач
у справі, товарний склад) та Приватним
підприємством «Термінал» (позивач у
справі, поклажодавець) 01.09.2011 р.
укладено договір зберігання №
ТТДЕТхр.-01.09, за умовами якого
покладжодавець передає товарному
складу на відповідальне зберігання
товар - нафтопродукти та продукті
нафтохімічної переробки.

В обґрунтування вимог про зобов'язання
повернути майно, передане на
зберігання позивач посилається на факт
передачі паливно-мастильних
матеріалів на зберігання, що
підтверджує актами здачі-прийняття
робіт (надання послуг) по договору №
ТТДЕТхр.-01.09 від 01.09.2011 р., здійсненими
оплатами послуг із зберігання та
накладною від 31.10.2013 р. (а. с. 141, т. 2) про
передачу на зберігання відповідачу
бензину А-92 в кількості 1145 літрів,
бензину А-95 в кількості 7320 літрів,
дизельного пального в кількості 20900
літрів, хімпродукції в кількості 31095 кг.

Зазначений товар (майно) є предметом
даного позву про зобов'язання
повернути майно із зберігання.

Згідно з частиною 1 статті 936 Цивільного
кодексу України за договором
зберігання одна сторона (зберігач)
зобов'язується зберегти річ, яка їй
передана другою стороною
(поклажодавцем), і повернути її
поклажодавцеві у схоронності.

Статтею 938 вказаного Кодексу
встановлено, що зберігач зобов'язаний
зберігати річ протягом строку,
встановленого у договорі зберігання.
Якщо строк зберігання у договорі
зберігання не встановлений і не може
бути визначений виходячи з його умов,
зберігач зобов'язаний зберігати річ до
пред'явлення поклажодавцем вимоги про
її повернення.

За умовами договору № ТТДЕТхр.-01.09 від
01.09.2011 р. товарний склад зобов'язався
одночасно з прийняттям товару на
зберігання видати поклажодавцю
накладну на відповідальне зберігання,
яка містить найменування, кількість,
вартість, інші індивідуальні ознаки
товару, накладна складається в двох
екземплярах и підписується
правомочними представниками товарного
складу та поклажодавця. Товарний склад
не має права користуватися або
розпоряджатися товаром, переданим на
зберігання поклажодавцем (п. 2.5).
Сторони підтверджують надані товарним
складом послуги по акту
приймання-передачі, підписаному
повноважними представниками сторін (п.
3.1). Акт приймання-передачі про надання
послуг підписується поклажодавцем
щомісячно в двох екземплярах до 5-го
числа місяця, наступного за звітним.
Один екземпляр акта приймання-передачі
про надання послуг поклажодавець
зобов'язується передати товарному
складу (п. 3.2). Поклажодавець оплачує
зберігання товару шляхом
перерахування грошових коштів на
банківський рахунок товарного складу
на підставі пред'явленого рахунку, в
строк вказаний в рахунку (п. 4.3).

В обґрунтування пояснень щодо передачі
на зберігання паливно-мастильних
матеріалів позивач посилається на акти
приймання-передачі товару, видаткові
накладні та акти здачі-прийняття робіт.
По-перше: акти приймання-передачі
товару та видаткові накладні № РН-0000535
від 31.05.2013 р., № РН-0000536 від 31.05.2013 р., №
РН-0000540 від 31.05.2013 р., № РН-0000808 від 30.08.2013
р., № РН-0000809 від 30.08.2013 р., № РН-0000877 від
30.09.2013 р., № РН-0000878 від 30.09.2013 р., № РН-0000911
від 30.10.2013 р. за період з 31.05.2013 р. по
30.09.2013 р. є документами первинного
бухгалтерського обліку за договором №
ТТДЕТ-010711 від 01.07.2011 р. поставки, за яким
ПП «Термінал» є покупцем, а товариство
«Торговий дім «Енергетичні
технології» є постачальником
паливно-мастильних матеріалів.
Зазначені документи не є
підтвердженням факту передання товару
на зберігання, його кількості та ціни.

По-друге, накладна від 31.10.2013 р. (а.с. 141, т.
2) не відповідає вимогам оформлення
відповідних документів, встановлених
Інструкцією про порядок приймання,
транспортування, зберігання, відпуску
та обліку нафти і нафтопродуктів на
підприємствах і організаціях України,
затв. спільним наказом Міненерго,
Мінекономіки, Мінтрансу і Держкомітету
з питань технічного регулювання та
споживчої політики від 20.05.2088 р. №
281/171/578/155, та приписами глави 66
параграфа 2 ЦК України, зокрема, щодо
прийняття на відповідальне зберігання
товару, права розпоряджатися та
користуватися яким товарному складу не
надано (п. 2.5 договору № ТТДЕТхр.01.09).
Тобто, з урахуванням вимог зазначеного
законодавства накладна від 31.10.2013 р., не
може вважатися документом товарного
складу про прийняття товару на
зберігання.

По-третє, і позивач, і відповідач у
своїх поясненнях зазначають, що за час
дії договору зберігання на вказаному
товарному складі позивач зберігав лише
паливно-мастильні матеріали, придбані
у товариства «ТД «Енергетичні
технології». Рішенням господарського
суду Запорізької області від 09.07.2014 р.
по справі № 908/1695/14 стягнуто з ПП
«Термінал» на користь товариства «ТД
«Енергетичні технології» 1026969 грн. 61
коп. основного боргу за договором
поставки № ТТДЕТ-010711 від 01.07.2011 р.

За умовами договору поставки №
ТТДЕТ-010711 від 01.07.2011 р. товар
поставляється на умовах СРТ - склад
покупця (АЗС траса Запоріжжя -
Дніпропетровськ, 21 км.) згідно
«Інкотермс» в редакції 2000 року. Датою
приймання товару вважається дата
вручення товару покупцю та підписання
видаткової накладної (п. 4.3). Оплата за
товар здійснюється покупцем протягом 20
календарних днів після поставки товару
на склад покупця (п. 5.1 договору).

Судовим рішення від 09.07.2014 р. по справі
№ 908/1695/14 встановлено, що «на виконання
умов договору № ТТДЕТ-010711 від 01.07.2011 р.
ТОВ «ТД «Енергетичні технології»
поставило ПП «Термінал» товар на
загальну суму 4441479 грн. 48 коп., що
підтверджується специфікаціями,
рахунками-фактурами, видатковими
накладними, товарно-транспортними
накладними та актами
приймання-передачі, копії яких
знаходяться в матеріалах справи.
Відповідно до п. 5.1 договору оплата за
товар проводиться відповідачем
протягом 20 календарних днів після
поставки товару на склад відповідача.
ПП «Термінал» взяті на себе
зобов'язання не виконало належним
чином, поставлений товар оплатило
частково в сумі 3406482 грн. 87 коп., що
підтверджується наданими суд
банківськими виписками. Отже,
заборгованість в сумі 1026696 грн. 61 коп.
відповідачем оплачена не була, що
підтверджено матеріалами справи, актом
звірки взаємних розрахунків від 03.07.2014
р., та визнається ПП «Термінал» у
відзиві від 03.07.2014 р.»

Таким чином, не оспорюючи факту
укладання договору зберігання,
фактичного зберігання певної
кількості нафтопродуктів за час дії
договору, відповідач вказує, що з
листопада 2013 р. сторони не мали
господарських взаємовідносин ні за
договором поставки, ні за договором
зберігання, оскільки увесь придбаний
підприємством «Термінал» товар був ним
отриманий та вивезений із товарного
складу. Також, судом встановлено, що з
жовтня 2013 р. сторонами договору
зберігання не складались акти
здачі-прийняття робіт (надання послуг),
зберігачем не направлялись рахунки до
сплати, а поклажодавцем не
здійснювалися платежі за зберігання
нафтопродуктів.

З огляду на встановлені судом
обставини та умови договору зберігання
від 01.09.2011 р., суд зазначає про
недоведеність позивачем факту
передання на зберігання товару у
кількості та за ціною, заявлених до
стягнення.

Оцінивши усі обставини справи у їх
сукупності та дослідивши надані
сторонами по справі докази, суд дійшов
висновку про відсутність правових
підстав для задоволення заявлених
позовних вимог, внаслідок чого в їх
задоволенні відмовляється.

Судові витрати покладаються на
позивача.

На підставі викладеного, ст.ст. 936, 938 ЦК
України, керуючись ст.ст. 49, 82-84 ГПК
України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Повне рішення складено 28 жовтня 2014
року.

Суддя
І.А.
Попова