ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

0,2

03.11.14 № 910/23820/14. Суддя Селівон А.М.,
розглянувши матеріали позовної заяви
№ 13-629/09-06-06/19934 від 23.10.14 р.

позивача: Відкритого акціонерного
товариства Національної акціонерної
страхової компанії «Оранта» (02081, м.
Київ, вул. Здолбунівська, 7д)

до Страхового товариства з додатковою
відповідальністю «Глобус» (01010, м. Київ,
вул. Андрія Іванова, 21/17, кв. 1)

про відшкодування шкоди в порядку
регресу у розмірі 7 390,58 грн.

ВСТАНОВИВ:

Відкритим акціонерним товариством
Національна акціонерна страхова
компанія «Оранта» подано позов до
Страхового товариства з додатковою
відповідальністю «Глобус» про
стягнення 7390,58 грн. в порядку регресу.

Згідно ст. 57 Господарського
процесуального кодексу України до
позовної заяви додаються документи,
які підтверджують, зокрема, сплату
судового збору у встановлених порядку
і розмірі.

Правові засади справляння, розмір
ставок судового збору та порядок його
сплати регулюється Законом України
"Про судовий збір".

При цьому у відповідності до листа
Головного управління Державного
казначейства України у місті Києві №
06-08/327-1049 від 30.01.12 р., згідно з Бюджетним
кодексом України, Законом України "Про
судовий збір" банківські реквізити для
сплати судового збору до
господарського суду міста Києва
наступні: одержувач: Головне
управління Державної казначейської
служби України (ГУ ДКCУ) у м. Києві,
, банк одержувача: Головне
управління Державної казначейської
служби України (ГУ ДКCУ) у м. Києві, код
банку отримувача (МФО) 820019, рахунок
3001, код платежу: 22030001, призначення
платежу: судовий збір за позовом (ПІБ чи
назва установи, організації позивача),
господарський суд міста Києва (назва
суду, де розглядається справа) (суду, де розглядається
справа).

Судом встановлено, що позивачем в
порушення вимог чинного законодавства
в якості доказів на підтвердження
сплати судового збору до позовної
заяви № 13-629/09-06-06/19934 від 23.10.14 р. додано
платіжне доручення № 58843 від 14.10.14 р., в
якому зазначено: в графі банк
отримувача - ГУ ДКСУ у Київській
області, код банку отримувача (МФО) -
821018, рахунок отримувача - 3001, в
графі призначення платежу, зокрема, код
ЄДРПОУ - 20448234. Тобто, вказані реквізити
не відповідають реквізитам для
перерахування судового збору за
подання позовної заяви до
Господарського суду міста Києва.

Інших доказів на підтвердження факту
сплати судового збору за подання даної
позовної заяви позивачем суду не
надано.

Згідно п. 2.20. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 21.02.2013
№7 "Про деякі питання практики
застосування розділу 6 Господарського
процесуального кодексу України" (далі -
Постанова № 7) чинним законодавством не
встановлено якихось спеціальних вимог
щодо оформлення платіжних документів,
за якими перераховуються суми судового
збору. Отже, таке перерахування
здійснюється за загальними правилами
згідно з вимогами Закону України "Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні" і відповідних
нормативно-правових актів
Національного банку України.

Відповідно до абз. 1 п. 2.22 Постанови № 7
судовий збір сплачується до
територіальних органів Державної
казначейської служби України; платники
судового збору у платіжних документах
на перерахування судового збору
повинні в рядку "одержувач" зазначити
найменування територіального органу
казначейської служби за місцем
знаходження господарського суду, який
розглядає справу.

Абзацем 3 п. 2.22. зазначеної вище
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України
встановлено, що за відсутності у
відповідному платіжному документі
належних платіжних реквізитів або
неправильного їх зазначення заява
(скарга) так само повертається
господарським судом без розгляду.

Враховуючи вищевикладене, суд не може
прийняти платіжне доручення №
58843 від 14.10.14 р. як належний доказ, що
підтверджує сплату позивачем судового
збору у встановленому порядку.

Окрім того, суд зазначає, що згідно ч. 1
ст. 54 Господарського процесуального
кодексу України позовна заява
подається до господарського суду в
письмовій формі і підписується
повноважною посадовою особою позивача
або його представником, прокурором,
громадянином - суб'єктом
підприємницької діяльності або його
представником.

Відповідно до ч. 3 ст. 28 Господарського
процесуального кодексу України
представниками юридичних осіб можуть
бути особи, повноваження яких
підтверджуються довіреністю від імені
підприємства, організації. Довіреність
видається за підписом керівника або
іншої уповноваженої ним особи та
посвідчується печаткою підприємства,
організації.

Судом встановлено, що позовну заяву №
13-629/09-06-06/19934 від 23.10.14 р. підписано
представником позивача ОСОБА_1 на
підставі довіреності б/н від 04.03.14 р.,
виданої ВАТ НАСК «Оранта» в особі
тимчасового адміністратора ОСОБА_3.

При цьому, позивачем до позовної заяви
додано копію довідки 23-07/1848-1 від 21.08.14 р.
Головного управління регіональної
статистики із відомостями з Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України щодо позивача
станом на 05.08.14р., з якої вбачається, що
керівником ВАТ НАСК «Оранта» є Бажан
Андрій Федорович.

Жодних доказів на підтвердження
повноважень тимчасового
адміністратора ОСОБА_3 діяти від імені
позивача до позовної заяви не додано.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
позовну заяву підписано особою,
повноваження якої не підтверджені
належними доказами.

Згідно п.п.1, 4 ч. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо позовну
заяву підписано особою, яка не має
права її підписувати, або особою,
посадове становище якої не вказано; не
подано доказів сплати судового збору у
встановленому порядку та розмірі.

У відповідності до п.3.5 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 18 від 26.12.11 р. "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції"
недодержання вимог статей 54, 56 та
пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК
щодо форми, змісту і додатків до
позовної заяви тягне за собою наслідки,
передбачені статтею 63 ГПК.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що позовна заява підлягає
поверненню без розгляду на підставі
п.п.1, 4 ч.1 ст.63 Господарського
процесуального кодексу України.

Позивачу роз'яснюється, що відповідно
до ч.3 ст.63 Господарського
процесуального кодексу України
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

Керуючись п.п.1, 4 ч. 1 ст. 63, ст. 86
Господарського процесуального кодексу
України

УХВАЛИВ:

Позовну заяву і додані до неї документи
повернути позивачу без розгляду.

Додаток: на 57 арк.

Суддя
А.М.Селівон