ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.11.14р. Справа № 904/6170/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Славія Н", (смт.
Ювілейне, Дніпропетровський район,
Дніпропетровська область)

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фотон-Трейд-М", (м.
Дніпропетровськ)

про стягнення 128 895,63 грн.

Суддя Дубінін І.Ю.

Представники:

Від позивача: Ткаченко С.М. -
представник (дов. № б/н від 12.08.14р.)

від відповідача: не з'явився

СУТЬ
СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Славія Н"
(далі-позивач) звернулось до
господарського суду із позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Фотон-Трейд-М" (далі-відповідач) про
стягнення 128 895, 63 грн.

Сума позову складається з наступних
сум: 112 714, 60 грн. - основний борг, 6 742, 12
грн. - пеня, 8 337, 16 грн. - інфляційних
втрат, 1 101, 75 грн. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані
порушенням відповідачем зобов'язань за
договором на
транспортно-експедиторське
обслуговування при перевезенні
вантажів автомобільним транспортом №
01/01/2013 від 01.01.2013р., в частині повного та
своєчасного розрахунку за надані
послуги.

09 вересня 2014 року Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Фотон-Трейд-М" до господарського суду
подало заяву, в якій просить продовжити
строк розгляду спору по справі № 904/6170/14
на 15 (п'ятнадцять) днів.

Ухвалою господарського суду від 09.09.14р.
продовжено строк вирішення спору по
справі № 904/6170/14 з 21.10.14р. по 04.11.14р.
включно.

Представник позивача 09.09.14р. надав до
суду клопотання, яким приєднує до
матеріалів справи копії документів, а
саме, акт звірки взаєморозрахунків
сторін станом на 01.09.14р. та докази
направлення його відповідачу, а також
витяг з Держреєстру на відповідача.

20 жовтня 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "Славія Н" подало до
суду клопотання, яким долучає до
матеріалів справи копії
рахунків-фактур.

Відповідач двічі у судове засідання не
з'явився, причину неявки суду не
повідомив, витребувані судом документи
не надав, але був належним чином
повідомлений про час і місце судового
засідання.

За таких обставин господарський суд
вважає, що відповідач не скористався
своїм правом на участь представника у
судовому засіданні.

Статтею 22 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що сторони зобов'язані
добросовісно користуватися належними
їм процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

При цьому, суд вважає достатніми
матеріали справи для слухання справи у
відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України за
наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні оголошувалась
перерва з 09.09.14р. по 20.10.14р.

Розгляд справи відкладався з 20.10.14р. на
30.11.14р.

В порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України судом
було оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши доводи представника
позивача, оцінивши докази в їх
сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01 січня 2013 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Фотон-Трейд-М", як замовник, та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Славія Н", як
перевізник, було укладено договір на
транспортно-експедиторське
обслуговування при перевезенні
вантажів автомобільним транспортом №
01/01/2013.

Договір вступає в силу з дня підписання
та діє до 31 грудня 2013 року. В разі
відсутності письмової заявки будь-якої
із сторін, протягом 1 (одного) місяця до
закінчення строку дії договору, про
припинення або зміну договору, строк
дії договору продовжується на 1 (один)
рік на умовах, передбачених цим
договором (п.п. 6.5., 6.6. договору).

Згідно п. 1.1., п. 1.2. договору, перевізник
від свого імені та за рахунок замовника
забезпечує здійснення перевезення
вантажів замовника автомобільним
транспортом. Перевізник виконує для
замовника пов'язані з організацією
перевезення вантажів такі види
транспортно-експедиторських операцій
та послуг: укладення договору з
перевізником, одержання вантажів,
перевірка кількості та стану вантажів,
їх зберігання під час перевезення,
передачу вантажів уповноваженим на
одержання вантажів особам
(одержувачам), здійснення інших
необхідних для перевезення вантажів
операцій, згідно з договором.

Відповідно до п. 2.1. договору,
перевезення вантажів здійснюється
перевізником, що має договір з
перевізником, на підставі заявок
замовника на перевезення вантажу,
складеної згідно додатку № 1 до
договору "Форма Заявки", які є
невід'ємною частиною договору, і
підписується уповноваженим
представником замовника.

Перевезення вантажу супроводжується
товарно-транспортною накладною, що
складається в пункті навантаження
вантажу, та дорожнім листом. Дорожній
лист є документом, без якого
перевезення вантажів не допускається.
Дорожній лист складається
перевізником, та подається замовнику в
пункті навантаження вантажу (п. 2.2.
договору).

Пунктом 4.1. договору встановлено, що за
результатами наданих послуг
перевізником складає та подає на
підпис замовнику акт виконаних робіт
(наданих послуг), необхідні документи
до нього, та податкову накладну. В акті
має бути передбачено: найменування
послуг, що були надані експедитором,
вартість кожної послуги окремо та їх
загальна вартість.

Замовник розглядає та підписує акт
протягом 2 (двох) робочих днів від дня
його отримання або відмовляє в
підписанні, письмово мотивуючи свою
відмову, про що повідомляє перевізника
в той же строк (п. 4.2. договору).

У відповідності до п. 4.3. договору,
розрахунок за надані перевізника
послуги провадиться замовником на
підставі оригіналу підписаного
сторонами акту виконаних робіт
(наданих послуг) протягом 15
(п'ятнадцяти) банківських днів від дня
підписання акту обома сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач належним чином та у повному
обсязі виконував умови спірного
договору та протягом 2013 року - 2014 року
надав послуги перевезення на загальну
суму 506 346,20 грн., що підтверджується
документами, а саме: заявки,
товарно-транспортні накладні, акти
виконаних робіт, рахунок на оплату.

Позивач вказує на те, що відповідач
свої договірні зобов'язання щодо
сплати послуг на підставі підписаних
актів виконаних робіт у строки
визначені договором перевезення
належним чином не виконав. Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Фотон-Трейд-М" частково оплатило
послуги згідно виставлених рахунків на
суму 393 631,60 грн., що підтверджується
банківськими виписками, які додаються
до позовної заяви.

Таким чином, у відповідача перед
позивачем утворилась заборгованість
за 2014 рік у розмірі 112 714,60 грн.

На підставі викладеного позивач
просить суд стягнути з відповідача
заборгованість за надані послуги у
сумі 112 714,60 грн.

Доказів виконання по оплаті за
договором на
транспортно-експедиторське
обслуговування при перевезенні
вантажів автомобільним транспортом №
01/01/2013 від 01.01.2013р. на загальну суму 112
714,60 грн. на момент розгляду спору
відповідач не надав, доводи позивача,
наведені в обґрунтування позову, не
спростував.

Приймаючи рішення господарський суд
виходить із наступного.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу
України, господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає,
зокрема із господарського договору (ст.
174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України
"Про транспортно-експедиторську
діяльність"
транспортно-експедиторська діяльність
- підприємницька діяльність із надання
транспортно-експедиторських послуг з
організації та забезпечення
перевезень експортних, імпортних,
транзитних або інших вантажів;
транспортно-експедиторська послуга -
робота, що безпосередньо пов'язана з
організацією та забезпеченням
перевезень експортного, імпортного,
транзитного або іншого вантажу за
договором транспортного
експедирування; експедитор
(транспортний експедитор) - суб'єкт
господарювання, який за дорученням
клієнта та за його рахунок виконує або
організовує виконання
транспортно-експедиторських послуг,
визначених договором транспортного
експедирування; клієнт - споживач
послуг експедитора (юридична або
фізична особа), який за договором
транспортного експедирування
самостійно або через представника, що
діє від його імені, доручає експедитору
виконати чи організувати або
забезпечити виконання визначених
договором транспортного
експедирування послуг та оплачує їх,
включаючи плату експедитору.

Згідно з абзацом 1 ст. 9 Закону України
"Про транспортно-експедиторську
діяльність", за договором
транспортного експедирування одна
сторона (експедитор) зобов'язується за
плату і за рахунок другої сторони
(клієнта) виконати або організувати
виконання визначених договором послуг,
пов'язаних з перевезенням вантажу.

Статтею 11 Закону України "Про
транспортно-експедиторську
діяльність" встановлено, що експедитор
зобов'язаний надавати
транспортно-експедиторські послуги
згідно з договором транспортного
експедирування і вказівками клієнта,
погодженими з експедитором у
встановленому договором порядку.

Згідно ст. 12 Закону України "Про
транспортно-експедиторську
діяльність", клієнт зобов'язаний у
порядку, передбаченому договором
транспортного експедирування,
сплатити належну плату експедитору, а
також відшкодувати документально
підтверджені витрати, понесені
експедитором в інтересах клієнта в
цілях виконання договору
транспортного експедирування.

За договором перевезення вантажу одна
сторона (перевізник) зобов'язується
доставити довірений їй другою стороною
(відправником) вантаж до пункту
призначення та видати його особі, яка
має право на одержання вантажу
(одержувачеві), а відправник
зобов'язується сплатити за перевезення
вантажу встановлену плату (ст. 909
Цивільного кодексу України).

У відповідності до ст. 920 Цивільного
кодексу України, у разі порушення
зобов'язань, що випливають із договору
перевезення, сторони несуть
відповідальність, встановлену за
домовленістю сторін, якщо інше не
встановлено цим Кодексом, іншими
законами, транспортними кодексами
(статутами).

Статтею 629 Цивільного кодексу України
встановлено обов'язковість договору
для виконання сторонами.

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного
кодексу України, одностороння відмова
вiд зобов'язання або одностороння змiна
його умов не допускається, якщо iнше не
встановлено договором або законом.
Зобов'язання має виконуватися належним
чином вiдповiдно до умов договору та
вимог цього Кодексу, iнших актiв
цивiльного законодавства. Якщо у
зобов'язаннi встановлений строк (термiн)
його виконання, то воно пiдлягає
виконанню у цей строк (термiн).

Згідно п. 2 ст. 218 Господарського кодексу
України учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 Цивільного кодексу
України).

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Викладене є підставою для задоволення
позову в частині стягнення основного
боргу у сумі 112 714,60 грн.

Відповідно до п. 5.5 договору, в разі
порушення строків оплати (п. 4.3
договору) винна сторона сплачує іншій
стороні пеню в розмірі подвійної
облікової ставки Національного банку
України, що діяла у період
прострочення, від суми прострочення за
кожен день прострочення.

На підставі п. 5.5. договору позивач
просить суд стягнути з відповідача
пеню у сумі 6 742,12 грн., згідно
розрахунку, який знаходиться в
матеріалах справи (а.с. 22 - 24).

За ст.ст. 611, 549, 551 ЦК України, у разi
порушення зобов'язання настають
правовi наслiдки, встановленi договором
або законом, зокрема - сплата неустойки.
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або iнше майно, якi боржник повинен
передати кредиторовi у разi порушення
боржником зобов'язання. Штрафом є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми невиконаного або неналежно
виконаного зобов'язання. Пенею є
неустойка, що обчислюється у вiдсотках
вiд суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання. Предметом
неустойки може бути грошова сума,
рухоме i нерухоме майно. Якщо предметом
неустойки є грошова сума, її розмiр
встановлюється договором або актом
цивiльного законодавства.

За ст. 1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань",
платники грошових коштiв сплачують на
користь одержувачiв цих коштiв за
прострочку платежу пеню в розмiрi, що
встановлюється за згодою сторiн.

Враховуючи викладене, та перевіривши
розрахунки позивача судом встановлено,
що розрахунок пені відповідає вимогам
чинного законодавства.

При викладених обставинах вимогу
позивача щодо стягнення пені у сумі 6
742,12 грн. слід визнати обґрунтованою і
такою, що підлягають задоволенню.

На підставі статті 625 Цивільного
кодексу України позивач просить суд
стягнути з відповідача інфляційні
збитки у сумі 8 337,16 грн. та 3% річних у
сумі 1 101,75 грн., згідно розрахунку, який
знаходиться в матеріалах справи (а.с. 20 -
21).

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Перевіривши розрахунки позивача судом
встановлено, що розрахунок інфляційних
збитків та 3% річних відповідають
вимогам чинного законодавства, у
зв'язку з чим, вимогу позивача щодо
стягнення інфляційних збитків у сумі 8
337,16 грн. та 3% річних у сумі 1
101,75 грн. слід визнати обґрунтованими і
такими, що підлягають задоволенню.

Викладене є підставою для задоволення
позову у повному обсязі. Судові витрати
по справі слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 549, 551, 599, 610, 611,
612, 625, 629 Цивільного кодексу України,
ст.ст. 173, 193, 218 Господарського кодексу
України, ст. 1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань", ст.ст.
49, 82 - 85 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фотон-Трейд-М" (49000,
Дніпропетровська область, м.
Дніпропетровськ, вул. Березинська, буд.
80, офіс 201; р/р 6851 в ПАТ КБ
"ПриватБанк", МФО 305299, )
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Славія Н" (52005,
Дніпропетровська область,
Дніпропетровський район, смт. Ювілейне,
вул. Совхозна, Район Інституту ДФІЗ
Павільйон; р/р 9287 в ПАТ "Універсал
Банк", МФО 322001, ) - 112 714
(сто дванадцять тисяч сімсот
чотирнадцять) грн. 60 коп. основного
боргу, 6 742 (шість тисяч сімсот сорок дві)
грн. 12 коп. пені, 8 377 (вісім тисяч триста
сімдесят сім) грн. 16 коп. інфляційних
збитків, 1 101 (одна тисячі сто одна) грн. 75
коп. 3% річних, 2 577 (дві тисячі п'ятсот
сімдесят сім) грн. 92 коп. витрат по
сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскарженим протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Повне рішення складено 10.11.14р.

Суддя І.Ю. Дубінін