ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2014 р.Справа № 916/2451/14

Господарський суд Одеської області у
складі:

головуючого судді В.С.
Петрова

суддів К.Ф.
Погребної

С.П.
Желєзної

при секретарі Н.В.
Комендатенко

за участю представників:

від прокуратури - Пшенічко С.О.,

від позивачів:

1) ДП „Одеська залізниця" - не
з'явився,

2) РВ ФДМУ по Одеській області -
Кравченко Ю.В.,

від відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом
Котовського прокурора з нагляду за
додержанням законів у транспортній
сфері в інтересах держави в особі
Міністерства інфраструктури України
(Державної адміністрації залізничного
транспорту України) в особі Державного
підприємства „Одеська залізниця" та
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по Одеській
області до фізичної особи - підприємця
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості в
сумі 31568,85 грн., розірвання договору
оренди нерухомого майна та
зобов'язання повернути орендоване
майно, -

ВСТАНОВИВ:

Котовський прокурор з нагляду за
додержанням законів у транспортній
сфері звернувся до господарського суду
Одеської області з позовною заявою в
інтересах держави в особі Міністерства
інфраструктури України (Державної
адміністрації залізничного транспорту
України) в особі Державного
підприємства „Одеська залізниця" та
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по Одеській
області до фізичної особи - підприємця
ОСОБА_4 про:

- стягнення з відповідача на
користь ДП „Одеська залізниця"
заборгованості з орендної плати за
договором оренди нерухомого майна від
26.05.2009 р. № у розмірі 4187,15 грн.;

- стягнення з відповідача на
користь РВ ФДМУ по Одеській області
заборгованості з орендної плати за
договором оренди нерухомого майна від
26.05.2009 р. № у розмірі 18184,62 грн. та
пені в сумі 1389,48 грн., всього 19574,10 грн.;

- розірвання укладеного з
відповідачем договору від 26.05.2009 р. №
оренди нерухомого майна, що
належить до державної власності;

- зобов'язання відповідача
повернути балансоутримувачу
орендоване майно загальною площею 257,71
кв.м за адресою: АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

Регіональним відділенням ФДМ України
по Одеській області було укладено з ФОП
ОСОБА_4 укладено договір оренди
нерухомого майна, що належить до
державної власності від 26.05.2009 року
№5, відповідно до умов п. 1.1 якого
Регіональне відділення ФДМУ по
Одеській області передало згідно з
актом приймання-передачі від 26.05.2009
року, а ФОП ОСОБА_4 прийняв у строкове
платне користування державне нерухоме
майно, а саме нежитлові приміщення
колишньої їдальні вагонного депо
Котовськ загальною площею 257,71 кв.м, що
перебувають на балансі ДП „Одеська
залізниця" та розташовані за адресою:
АДРЕСА_1, з метою провадження
виробничої діяльності (хлібобулочні
вироби).

Орендна плата за використання
вказаного майна визначена на підставі
Методики розрахунку орендної плати,
затвердженої Кабінетом Міністрів
України від 04.10.1995 р. № 786, Порядку
проведення конкурсу на право оренди
державного майна, затвердженого
постановою КМУ від 31.08.2011 року № 906, та
становить без ПДВ за пропозицією
єдиного заявника - 3735,00 грн. При цьому
згідно з п. 3.5. договору орендна плата
перераховується орендарем до
державного бюджету та
балансоутримувачу у співвідношенні 70%
та 30% щомісячно не пізніше 12 числа
місяця, наступного за звітним місяцем.
Термін дії договору оренди в редакції
договору від 26.05.2009 року про внесення
змін до договору оренди від 26.05.2009 року
визначений до 31.12.2014 року включно.

Наразі прокурор вказує, що у зв'язку з
неналежним виконанням орендарем
вказаних зобов'язань та
неперерахуванням орендної плати за
використання державного майна у нього
виникла заборгованість з орендної
плати перед державним бюджетом за
період оренди з січня по травень 2014
року включно в загальній сумі 18 184,62
грн., також заборгованість з орендної
плати перед ДП „Одеська залізниця" за
період з січня по травень 2014 року
включно складає 4187,15 грн. Крім того,
прокурор наголошує, що сума пені, яка
підлягає стягненню з відповідача до
бюджету, за договором складає 1389,48 грн.

Так, прокурор вважає, що несвоєчасне
перерахування відповідачем орендної
плати за використання державного майна
відповідно до умов договору від 26.05.2009
р. № 5 є порушенням ст.ст. 18, 19
Закону України „Про оренду державного
та комунального майна", згідно з
вимогами яких орендар зобов'язаний
вносити орендну плату своєчасно та в
повному обсязі та незалежно від
наслідків господарської діяльності.

Як вказує прокурор, Регіональне
відділення ФДМУ листом від 23.01.2014 р. №
18-05-00440 направило відповідачу претензію
щодо вжиття останнім заходів з
погашення заборгованості по орендній
платі, пені та з питання розірвання
договору оренди. Проте, відповідь на
претензію відповідачем не надано, а
заборгованість не погашено.

В свою чергу, на думку прокурора,
невиконання відповідачем обов'язків
щодо своєчасної та повної оплати за
використання державного майна на
умовах оренди є підставою вимагати
розірвання договору оренди згідно п. 9.4
договору та ст. 26 Закону України „Про
оренду державного та комунального
майна".

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 25.06.2014 р. позовну заяву
Котовського прокурора з нагляду за
додержанням законів у транспортній
сфері прийнято до розгляду та порушено
провадження у справі № 916/2451/14, при
цьому розгляд справи призначено в
засіданні суду.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 28.07.2014 р. розгляд справи №
916/2451/14 було відкладено на 11.08.2014 р. у
зв'язку з неявкою в засідання суду
відповідача.

31.07.2014 р. до господарського суду
Одеської області надійшла від
Котовського прокурора з нагляду за
додержанням законів у транспортній
сфері заявою про уточнення позовних
вимог, згідно з якою прокурор просить
суд:

- стягнути з відповідача на
користь ДП „Одеська залізниця"
заборгованість з орендної плати за
договором оренди нерухомого майна від
26.05.2009 р. № у розмірі 4187,15 грн. та
пеню в сумі 152,85 грн.;

- стягнути з відповідача на
користь РВ ФДМУ по Одеській області
заборгованість з орендної плати за
договором оренди нерухомого майна від
26.05.2009 р. № у розмірі 25237,65 грн. та
пеню в сумі 1991,20 грн., всього 27228,85 грн.;

- розірвати укладений з
відповідачем договір від 26.05.2009 р. №
оренди нерухомого майна, що
належить до державної власності;

- зобов'язати відповідача
повернути балансоутримувачу
орендоване майно загальною площею 257,71
кв.м за адресою: АДРЕСА_1.

З огляду на особливу складність спору,
ухвалою господарського суду Одеської
області від 18.08.2014 р. справу № 916/2451/14
призначено до колегіального розгляду у
складі трьох суддів.

На підставі розпорядження заступника
керівника апарату суду від 18.08.2014 р.
було здійснено автоматичний розподіл
справи щодо визначення складу колегії
суддів для розгляду справи № 916/2451/14,
внаслідок чого було визначено
наступний склад колегії: головуючий
суддя - Петров В.С., судді - Погребна К.Ф.
та Мостепаненко Ю.І.

Так, ухвалою господарського суду
Одеської області від 19.08.2014 р. справу №
916/2451/14 прийнято до провадження
колегією суддів господарського суду
Одеської області у складі: головуючого
судді - Петрова В.С., суддів - Погребної
К.Ф. і Мостепаненко Ю.І. та розгляд
справи призначено в засіданні суду на
30.09.2014 р.

У зв'язку з перебуванням судді
Мостепаненко Ю.І. на лікарняному з
29.09.2014 р., за розпорядженням керівника
апарату суду від 30.09.2014 р. було
здійснено повторний автоматичний
розподіл справи № 916/2451/13 з огляду на
необхідність внесення змін до складу
колегії суддів. За результатами
повторного автоматичного розподілу
справи № 916/2451/14 було визначено
наступний склад колегії суддів для
розгляду справи: головуючий суддя -
Петров В.С., судді - Погребна К.Ф. і
Желєзна С.П.

Так, ухвалою господарського суду
Одеської області від 30.09.2014 р. справу №
916/2451/14 прийнято до провадження
колегією суддів господарського суду
Одеської області у складі: головуючого
судді - Петрова В.С., суддів - Погребної
К.Ф. і Желєзної С.П. та розгляд справи
призначено в засіданні суду на 30.09.2014 р.

В засіданні суду 30.09.2014 р. оголошувалась
перерва до 13.10.2014 р. в порядку ч. 3 ст. 77
Господарського процесуального кодексу
України.

13.10.2014 р. Регіональне відділення Фонду
державного майна України по Одеській
області подало до господарського суду
Одеської області заяву про припинення
провадження у справі на підставі п. 1-1
ст. 80 ГПК України у зв'язку зі сплатою
відповідачем всієї суми
заборгованості.

Прокурор у судовому засіданні просив
суд вирішити спір з урахуванням
здійсненої відповідачем сплати.

Позивачем - ДП „Одеська залізниця" не
надано пояснень щодо наявності або
відсутності заборгованості у
відповідачем перед залізницею.

Відповідач відзив на позов не надав,
однак під час розгляду справи в
засіданні суду проти задоволення
позову заперечував, посилаючись на
погашення всієї суми заборгованості
перед позивачами, про що ним до суду
були надані відповідні платіжні
доручення.

Заслухавши пояснення представників
прокуратури, позивача та відповідача,
розглянувши та дослідивши всі письмові
докази, які містяться в матеріалах
справи, господарський суд дійшов
наступних висновків.

26 травня 2009 року між Регіональним
відділенням Фонду державного майна
України по Одеській області
(орендодавець) та фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_4 (орендар) укладений
договір оренди нерухомого майна, що
належить до державної власності,
згідно з п. 1.1 якого орендодавець
передає, а орендар приймає в строкове
платне користування державне майно -
нежитлові приміщення колишньої
їдальні вагонного депо ст. Котовськ,
загальною площею 257,71 кв.м, розташованих
за адресою: АДРЕСА_1, що перебувають на
балансі Одеської залізниці
(балансоутримувач), вартість якого
визначена згідно зі звітом про
незалежну оцінку, що становить 280131,00
грн.

В п. 1.2 договору вказано, що майно
передається в оренду з метою
провадження виробничої діяльності
(хлібобулочні вироби).

Згідно п. 2.1 договору орендар вступає у
строкове платне користування майном, у
термін, указаний у договорі, але не
раніше дати підписання сторонами цього
договору та акта приймання-передачі
майна.

Пунктом 3.1 договору оренди передбачено,
що орендна плата визначається на
підставі Методики розрахунку орендної
плати, затвердженої постановою
Кабінету Міністрів України від 04.10.95р.
№ 786 (зі змінами), та п. 19 Порядку
проведення конкурсу на право оренди
державного майна, затвердженого
наказом Фонду державного майна України
від 16.05.2007 р. № 768, і становить без ПДВ за
пропозицією єдиного заявника - 3735,00 грн.
Орендна плата за перший місяць оренди -
травень 2009 р. визначається шляхом
коригування орендної плати, яка
зазначена у абз. 1 цього пункту на
індекси інфляції березня, квітня та
травня 2009 року включно. Нарахування ПДВ
на суму орендної плати здійснюється у
порядку, визначеному законодавством (п.
3.2). Орендна плата за кожний наступний
місяць визначається шляхом
коригування орендної плати за
попередній місяць на індекс інфляції
за наступний місяць (п. 3.3).

Згідно з п. 3.5. договору орендна плата
перераховується орендарем до
державного бюджету та
балансоутримувачу у співвідношенні 70%
та 30% щомісячно не пізніше 12 числа
місяця відповідно до пропорційного
розподілу, установлених Кабінетом
Міністрів України і чинних на кінець
періоду, за який здійснюється платіж.
Одночасно копія платіжного доручення
на перерахування орендної плати до
державного бюджету 70% надсилається
орендарем орендодавцеві.

У відповідності з п. 5.9 договору оренди
орендар зобов'язаний щомісяця до 12
числа надавати орендодавцеві
інформацію про перерахування орендної
плати за попередній місяць (копію
платіжного доручення з відміткою
обслуговуючого банку про
перерахування орендної плати до
державного бюджету України. На вимогу
орендодавця орендар має проводити
звіряння взаєморозрахунків по
орендних платежах і оформляти
відповідні акти звіряння.

Пунктом 10.1 договору оренди
встановлено, що останній укладено
строком на 1 рік. У разі відсутності
заяви однієї з сторін про припинення
цього договору або зміну його умов
після закінчення строку його чинності
протягом одного місяця та у разі
належного виконання орендарем умов
цього договору, договір вважається
продовженим на той самий строк і на тих
самих умовах, які були передбачені цим
договором та чинним законодавством, за
умови відсутності заперечень органу,
уповноваженого управляти об'єктом
оренди, наданих у встановлений
законодавством термін.

Згідно з договором від 30.12.2013 р. про
внесення змін до договору оренди від
26.05.2009 року термін вказаного договору
продовжено до 31.12.2014 року включно.

Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію або
утриматися від певної дії, а кредитор
має право вимагати від боржника
виконання його обов'язку.

Частина 1 статті 202 ЦК України
встановлює, що правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

В силу ч. 1 статті 626 Цивільного кодексу
України договором є домовленість двох
або більше сторін, що спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

За договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк (ст. 759 ЦК України).

Ст. 2 Закону України „Про оренду
державного та комунального майна"
визначає, що орендою є засноване на
договорі строкове платне користування
майном, необхідним орендареві для
здійснення підприємницької та іншої
діяльності.

В силу ч. 1 ст. 283 ГК України, за договором
оренди одна сторона (орендодавець)
передає другій стороні (орендареві) за
плату на певний строк у користування
майно для здійснення господарської
діяльності.

Згідно ч. 6 названої статті до відносин
оренди застосовуються відповідні
положення ЦК України з урахуванням
особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. При цьому, до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом (ст.
525 ЦК України).

Згідно приписів ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України
„Про оренду державного та
комунального майна" орендар
зобов'язаний вносити орендну плату
своєчасно і у повному обсязі.

Ч. 3 ст. 285 ГК України визначено, що
орендар зобов'язаний своєчасно і в
повному обсязі сплачувати орендну
плату.

Як вбачається з матеріалів справи, 26
травня 2009 року Регіональне відділення
Фонду державного майна України по
Одеській області (орендодавець) та ФОП
ОСОБА_4 (орендар) склали акт
приймання-передачі об'єкту державного
нерухомого майна, що перебуває на
балансі Одеської залізниці, до
договору оренди від 26.05.2009 р. (а.с. 25),
відповідно до якого на виконання умов
вищевказаного договору оренди
відповідачу було фактично передано в
оренду нежитлові приміщення колишньої
їдальні вагонного депо ст. Котовськ,
загальною площею 257,71 кв.м, розташованих
за адресою: АДРЕСА_1, що перебувають на
балансі Одеської залізниці
(балансоутримувач).

Між тим, як вказано прокурором у позові,
відповідач всупереч ч. 3 ст. 18, ч. 1 ст. 19
Закону України „Про оренду державного
та комунального майна" та п. 3.5 договору
оренди не виконав належним чином
зобов'язання за вказаним договором
оренди від 26.05.2009 року щодо внесення
орендної плати, у зв'язку з чим у нього
утворилась заборгованість по орендній
платі до державного бюджету, яка станом
на 12.07.2014 р. склала 25237,65 грн. згідно
звіту про стан надходження коштів до
бюджету, доданого до уточненої
позовної заяви (а.с. 49-50, 53). Також
заборгованість відповідача на користь
балансоутримувача - ДП „Одеська
залізниця" за період з 01.01.2014 р. по 16.06.2014
р. склала 4187,15 грн., що також
підтверджується наявною в матеріалах
справи довідкою по оренді майна (а.с. 27).

При цьому з огляду на наявність у
відповідача заборгованості з орендної
плати Регіональним відділенням ФДМУ
здійснено нарахування пені за період з
14.03.2013 р. по 09.07.2014 р. в розмірі 1991,20 грн.,
розрахунок якої додано до уточненої
позовної заяви (а.с. 51-52). Також
нарахована на суму боргу перед
залізницею пеня склала 152,85 грн., яка
заявлена до стягнення прокурором в
уточненій позовній заяві. Як
передбачено п. 3.6 вказаного договору,
орендна плата, перерахована
несвоєчасно або не в повному обсязі,
підлягає індексації і стягується до
бюджету та балансоутримувачу у
визначеному пунктом 3.5 співвідношенні
відповідно до чинного законодавства
України з урахуванням пені в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ на дату
нарахування пені від суми
заборгованості за кожний день
прострочення, включаючи день оплати.

Між тим в ході розгляду справи
відповідачем було сплачено всю суму
заборгованості перед Регіональним
відділенням ФДМУ по Одеській області і
ДП „Одеська залізниця", про що свідчать
надані відповідачем до суду копії
платіжних доручень № 163 від 19.06.2014 р., №
171 від 15.08.2014 р., № 172 від 15.08.2014 р., № 179 від
05.09.2014 р., № 185 від 26.09.2014 р., № 1 від 29.09.2014
р. та № 2 від 29.09.2014 р. на загальну суму
46320,65 грн. Зокрема, згідно вказаних
платіжних доручень відповідачем
сплачено до державного бюджету борг за
оренду в сумі 32382,58 грн. і пеню в сумі
2691,07 грн., а на користь Одеської
залізниці - 11247,00 грн.

Таким чином, вказане свідчить про
відсутність у відповідача
заборгованості перед позивачами за
договором оренди від 26.05.2009 р. в
заявленому розмірі, у зв'язку з чим суд
доходить до висновку про відсутність
предмету спору по справі у цій частині.

Відповідно до п. 11 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд
вважає за необхідне припинити
провадження у справі в частині вимог
про стягнення з відповідача на користь
позивачів заборгованості в сумі 31568,85
грн.

Щодо вимог прокурора про розірвання
договору оренди нерухомого майна від
26.05.2009 р. та зобов'язання відповідача
повернути орендоване за вказаним
договором майно суд зазначає наступне.

Так, у відповідності зі ст. 611 ЦК України
у разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору.

В п. 10.6. договору оренди встановлено, що
чинність цього договору припиняється
достроково за взаємною згодою сторін
або за рішенням суду.

В п. 9.4. договору оренди встановлено, що
орендодавець має право вимагати
розірвання договору та (або)
відшкодування збитків, якщо орендар не
сплачує або не своєчасно сплачує
орендну плату.

Виходячи з вищевикладеного, підставою
для розірвання спірного договору
оренди за рішенням суду на вимогу
прокурора та позивачів є несвоєчасне
перерахування і сплата не у повному
обсязі орендної плати, чим
відповідачем не виконано п. 5.3 договору
оренди.

Між тим відповідно до ч. 3. ст. 26 Закону
України „Про оренду державного та
комунального майна" на вимогу однієї із
сторін договір оренди може бути
достроково розірвано за рішенням суду
у разі невиконання сторонами своїх
зобов'язань та з інших підстав,
передбачених законодавчими актами
України.

При цьому вказана норма застосовується
з урахуванням загальних положень
Господарського кодексу України та
Цивільного кодексу України

Так, відповідно до ст. 291 Господарського
кодексу України договір оренди може
бути розірваний за згодою сторін. На
вимогу однієї із сторін договір оренди
може бути достроково розірваний з
підстав, передбачених Цивільним
кодексом України для розірвання
договору найму, в порядку,
встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Згідно статті 188 Господарського
кодексу України розірвання
господарських договорів допускається
лише за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Сторона договору, яка вважає за
необхідне розірвати договір, повинна
надіслати пропозиції про це другій
стороні за договором. Сторона договору,
яка одержала пропозицію про розірвання
договору, у двадцятиденний строк після
одержання пропозиції повідомляє другу
сторону про результати її розгляду. У
разі, якщо сторони не досягли згоди
щодо розірвання договору або у разі
неодержання відповіді у встановлений
строк з урахуванням часу поштового
обігу, заінтересована сторона має
право передати спір на вирішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 Цивільного
кодексу України зміна або розірвання
договору допускається лише за згодою
сторін, якщо інше не встановлене
договором або законом.

Наразі приписи частини другої статті 651
ЦК України передбачають можливість
розірвання договору за рішенням суду
на вимогу однієї з сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
установлених договором або законом.

Статтею 782 ЦК України передбачено
спеціальний спосіб розірвання
договору шляхом вчинення наймодавцем
односторонньої відмови від нього, якщо
наймач не вносить плату за
користування річчю протягом трьох
місяців підряд.

Так, для розірвання договору оренди на
підставі ст.ст. 651, 782 ЦК України, слід
встановити факт невнесення орендної
плати протягом трьох місяців підряд,
саме ці обставини є істотним
порушенням орендарем умови договору
оренди державного майна.

Однак, з наявних в матеріалах справи
доказів вбачається, що відповідачем у
спірний період заборгованості з січня
по травень 2014 року здійснювались
часткові платежі, що вбачається зі
звітів про стан надходження коштів до
бюджету і довідки балансоутримувача по
оренді, та про що також свідчать
платіжні доручення № 150 від 25.04.2014 р., №
151 від 29.04.2014 р., № 152 від 08.05.2014 р. При
цьому в подальшому у період з травня по
вересень 2014 року відповідачем також
здійснювалась орендна плата. Тобто у
даному випадку мала місце несвоєчасна
сплата орендної плати з боку
відповідача. Проте, така обставина, на
думку суду, не є істотним порушенням і
не свідчить про систематичне
невиконання відповідачем своїх
зобов'язань за договором, тим більш, що
на момент розгляду справи судом
вказані обставини щодо існування
заборгованості по орендній платі
усунуті відповідачем. До того ж
невиконання орендарем зобов'язань з
оплати орендної плати у встановлений
строк має наслідком настання майнової
відповідальності у сфері орендних
відносин, зокрема у вигляді
нарахування пені, що було застосовано
позивачами згідно з п. 3.6 спірного
договору. Як вже зазначалось вище,
нараховану пеню за несвоєчасне
внесення орендної плати відповідач
сплатив у повному обсязі.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно зі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

З урахуванням наведеного та оцінюючи
наявні в матеріалах справи докази, суд
доходить до висновку про відсутність
на момент вирішення спору по суті факту
невиконання відповідачем своїх
договірних зобов'язань. В свою чергу з
огляду на зазначені вище обставини, суд
не вбачає підстав для розірвання
договору оренди. Крім того, про
відсутність підстав для розірвання
спірного договору оренди заявлялось
самим позивачем - РВ ФДМУ по Одеській
області, який в заяві від 13.10.2014 р. (а.с. 13)
просив припинити провадження у справі
на підставі п. 1-1, п. 4 ст. 80 ГПК України.

Наразі з огляду на положення ч. 6 ст. 29
Господарського процесуального кодексу
України, за якими відмова позивача від
позову, поданого прокурором в
інтересах держави, не позбавляє
прокурора права підтримувати позов і
вимагати вирішення спору по суті, та з
огляду на відсутність відмови
прокурора від поданого ним позову,
судом вирішено по суті позов в частині
вимог про розірвання договору оренди і
зобов'язання повернути майно.

За таких обставин, суд вважає, що
позовні вимоги прокурора про
розірвання договору та похідної від
неї вимоги про зобов'язання повернути
орендоване майно не підлягають
задоволенню.

Щодо судових витрат по даній справі
господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 44 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати складаються з судового збору,
сум, що підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його
сплати, повернення і звільнення від
сплати встановлюються законом.

Згідно статті 49 Господарського
процесуального кодексу України, якщо
спір виник внаслідок неправильних дій
сторони, господарський суд має право
покласти на неї судовий збір незалежно
від результатів вирішення спору.

Зазначена норма виступає
процесуальною санкцією, яка
застосовується господарським судом
незалежно від того, чи заявлялося
відповідне клопотання заінтересованою
стороною.

В п. 4.7 вказаної Постанови Пленуму ВГСУ
№ 7 від 21.02.2013 р. зазначено, що у
застосуванні вказаних положень ст. 49
ГПК суду слід виходити з широкого
розуміння даної норми, маючи на увазі,
що передбачені нею наслідки можуть
наставати і в разі неправомірної
бездіяльності винної особи, яка не
вжила заходів до поновлення порушених
нею прав і законних інтересів іншої
особи (зокрема, ухилялася від
задоволення її заснованих на законі
вимог), що змусило останню звернутися
за судовим захистом. Так, якщо
зменшення позивачем розміру позовних
вимог пов'язане з частковим визнанням
та задоволенням позову відповідачем
після подання позову, то судовий збір у
відповідній частині покладається на
відповідача. Або у разі коли в позові
відмовлено, але з обставин справи
вбачається, що спір доведено до
судового розгляду внаслідок ухилення
відповідача від розгляду претензії
позивача, якщо вона пред'являлася
(статті 6 - 8 ГПК), то судовий збір також
покладається на відповідача. При цьому
якщо у відповідних випадках позивача
звільнено від сплати судового збору, то
останній стягується в доход Державного
бюджету України.

Отже, враховуючи вищенаведене та те, що
спір виник внаслідок неправильних дій
відповідача, які обумовлені несплатою
орендної плати згідно з договором, що
було усунуто відповідачем після
подання позову, тому витрати по сплаті
судового збору за поданий позов до
державного бюджету покладаються на
відповідача.

Так, згідно підпунктів 1, 2 пункту 2 ч. 2
ст. 4 Закону України від 08.07.2011 р. „Про
судовий збір" (зі змінами із змінами і
доповненнями) ставка судового збору за
подання до господарського суду
позовної заяви майнового характеру
становить 2 відсотки ціни позову, але не
менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 60
розмірів мінімальних заробітних плат,
а за подання позовної заяви
немайнового характеру становить 1
розмір мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому подана
відповідна заява.

З огляду на те, що на 01.01.2014 р.
встановлено розмір мінімальної
заробітної плати - 1218 грн., відповідно
розмір судового збору за подану у 2014
році позовну заяву немайнового
характеру становить 1218 грн.

Згідно ч. 3 ст. 6 зазначеного Закону за
подання позовної заяви, що має
одночасно майновий і немайновий
характер, судовий збір сплачується за
ставками, встановленими для позовних
заяв майнового та немайнового
характеру.

Як вбачається зі змісту позовної заяви,
прокурором заявлялись вимога
майнового характеру про стягнення
заборгованості та вимоги немайнового
характеру про розірвання договору і
зобов'язання повернути майно.

З огляду на вищенаведені вимоги
законодавства, судовий збір за поданий
позов мав бути сплачений відповідно до
кожної із заявлених майнової і
немайнових вимог. Відтак, з
відповідача підлягає стягненню до
державного бюджету судовий збір у
розмірі 4263,00 грн. (1827,00 грн. + 1218,00 грн. +
1218,00 грн.)

Керуючись ст. ст. 2, 32, 33, 43, 44, 49, 80, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Припинити провадження у справі в
частині позовних вимог Котовського
прокурора з нагляду за додержанням
законів у транспортній сфері в
інтересах держави в особі Міністерства
інфраструктури України (Державної
адміністрації залізничного транспорту
України) в особі Державного
підприємства „Одеська залізниця" та
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по Одеській
області до фізичної особи - підприємця
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості в
сумі 31568,85 грн.

2. У задоволенні позовних вимог
Котовського прокурора з нагляду за
додержанням законів у транспортній
сфері в інтересах держави в особі
Міністерства інфраструктури України
(Державної адміністрації залізничного
транспорту України) в особі Державного
підприємства „Одеська залізниця" та
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по Одеській
області до фізичної особи - підприємця
ОСОБА_4 про розірвання договору оренди
нерухомого майна та зобов'язання
повернути орендоване майно відмовити.

3. СТЯГНУТИ з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_4 (66300, АДРЕСА_2;
ідент.код НОМЕР_2) на користь державного
бюджету (отримувач: ГУ ДКСУ в Одеській
області, , рахунок
№3008, банк отримувача: ГУ ДКСУ в
Одеській області, МФО 828011, код
бюджетної класифікації 22030001; код
ЄДРПОУ господарського суду Одеської
області 03499997) судовий збір в сумі
4263/чотири тисячі двісті шістдесят
три/грн. 00 коп.

Рішення господарського суду може бути
оскаржене шляхом подання апеляційної
скарги до Одеського апеляційного
господарського суду, яка подається
через місцевий господарський суд
протягом 10-денного строку з моменту
складення та підписання повного тексту
рішення.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
на подання апеляційної скарги, якщо не
буде подано апеляційну скаргу. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та
підписано 03.11.2014 р.

Головуючий суддя
В.С. Петров

Суддя
К.Ф. Погребна

Суддя
С.П. Желєзна