КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2014 р. Справа№ 925/1365/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Синиці О.Ф.

суддів: Ткаченка Б.О.

Шевченка Е.О.

при секретарі: Вінницькій О.В.

За участю представників:

від позивача- Іванов А.О.,

від відповідача -не з'явились,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
"Банк "Фінанси та кредит" від 13.08.2014

на ухвалу господарського суду
Черкаської області від 08.08.2014

у справі № 925/1365/14

за позовом публічного акціонерного
товариства "Банк "Фінанси та кредит"

до фізичної особи- СПД ОСОБА_2, м .
Черкаси

про звернення стягнення на предмет
іпотеки

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Черкаської області від 08.08.2014 (суддя
Спаських Н.М.) повернуто без розгляду
позовну заяву ПАТ «Банк «Фінанси та
кредит» на підставі п. 4 ст. 63 ГПК
України. Ухвалу суду мотивовано тим, що
при зверненні до суду, позивачем не в
повному розмірі сплачено судовий збір.

Не погоджуючись з ухвалою суду, позивач
звернувся з апеляційною скаргою, в якій
просив її скасувати, позовні матеріали
направити до Господарського суду
Черкаської області для розгляду по
суті спору. Апелянт зазначає про те, що
рішенням Соснівського районного суду
м. Черкаси від 10.06.2009 солідарно стягнуто
з ОСОБА_2 та ПП «Експе-Транс» на його
користь прострочену заборгованість за
кредитним договором №К-165-2007.
Звертаючись до господарського суду з
вимогою про звернення стягнення на
предмет іпотеки, позивач, посилаючись
на ч. 2 п. 6 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають з кредитних
правовідносин» від 30.03.2012 №5, вважає, що
позовна заява про звернення стягнення
на предмет іпотеки подається як вимога
немайнового характеру, оскільки
пред'явлена після вирішення вимоги про
стягнення заборгованості за основним
зобов'язанням.

Представник відповідача в судове
засідання апеляційної інстанції не
з'явився, про час і місце розгляду
апеляційної скарги повідомлений у
письмовій формі належним чином.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони
добросовісно користуватись належними
їм процесуальними правами. Оскільки
явка в судове засідання представників
сторін - це право, а не обов'язок, справа
може розглядатись без їх участі, якщо
нез'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору. Неявка
представника відповідача не
перешкоджає розгляду скарги, а тому
постанова приймається за наявними в
справі матеріалами, яких достатньо для
повного розгляду скарги.

Перевіривши матеріали справи,
заслухавши присутнього представника
позивача, колегія суддів апеляційного
господарського суду враховує наступне.

Відповідно до п. 3, ч.1 ст.57 ГПК України до
позовної заяви додаються документи,
які підтверджують: сплату судового
збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо до
позовної заяви не додано доказів
сплати судового збору у встановлених
порядку та розмірі.

Так, позивачем подано позов про
звернення стягнення на предмет
іпотеки: блок нежитлових приміщень
АДРЕСА_1 у місті Черкаси, власником якої
є ОСОБА_2 шляхом визнання права
власності на зазначене нежитлове
приміщення за ПАТ «Банк «Фінанси та
Кредит» в рахунок погашення
заборгованості перед АТ «Банк «Фінанси
та Кредит» за ціною, визначеною на
підставі оцінки майна суб'єктом
оціночної діяльності на момент
проведення державної реєстрації права
власності на зазначене майно.

Ціна позову визначена позивачем при
зверненні до суду становить
1013733грн.83коп.

При зверненні з позовом позивачем,
відповідно до підпункту 2 пункту 2
частини другої статті 4 Закону України
"Про судовий збір", пункту 6 Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року №5 "Про
практику застосування законодавства
при вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин" визначено, що
дана позовна вимога оплачується
судовим збором, як вимога немайнового
характеру.

До позовної заяви позивачем надано
меморіальний ордер №1 від 20.05.2014 про
сплату судового збору за подання
позовної заяви в розмірі 3654грн.

При цьому позивач зазначає, що при
поданні позову ним сплачено 1218грн.
судового збору. В позовній заяві
позивач вказав, що помилково сплатив
3654грн., замість 1218грн. та просив
повернути йому надлишково сплачену
суму судового збору.

Згідно ч. 1 ст. 36 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" Пленум
вищого спеціалізованого суду діє у
складі всіх суддів вищого
спеціалізованого суду для вирішення
питань, пов'язаних із забезпеченням
єдності судової практики у справах
відповідної юрисдикції.

Судова юрисдикція це коло справ, які
даний суд має право розглядати та
вирішувати.

Відповідно до повноважень, визначених
Законом України "Про судоустрій і
статус суддів" Вищий спеціалізований
суд України з розгляду цивільних і
кримінальних справ, розглядає справи
цивільної та кримінальної юрисдикції в
касаційному порядку.

Натомість, позовна вимога ПАТ «Банк
«Фінанси та кредит» до ФО СПД ОСОБА_2
про звернення стягнення на предмет
іпотеки відноситься до господарської
юрисдикції.

Враховуючи зазначене, рішення Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ не розповсюджується на норми
процесуального права у даному позові.

В роз"ясенні Вищого господарського
суду України від 5 липня 2012 року
№01-06/869/2012 зазначено, що до позовних
заяв немайнового характеру
відносяться вимоги, які не підлягають
вартісній оцінці.

Водночас, оскільки у разі позитивного
рішення зі справи про звернення
стягнення на предмет іпотеки заявник
одержує певну суму грошей, розмір
судового збору повинен визначатись,
виходячи із розміру цієї суми. Дана
позиція викладена у п. 6 листа Вищого
господарського суду України від 06.04.1999
року у справі № 01-8/151 "Про деякі питання
практики застосування окремих норм
чинного законодавства у вирішенні
спорів".

Статтею 55 ГПК України передбачено
визначення ціни позову у позовах про
стягнення грошей і витребування майна.
Відповідні позовні заяви мають
майновий характер і розмір ставок за їх
подання до господарського суду
визначається за приписами підпунктом 1
пункту 2 частини другої ст. 4 Закону
України "Про судовий збір".

Отже, судовий збір при поданні позову
повинен оплачуватись в розмірі 2% від
ціни позову, що становить 20274грн.68коп.
виходячи з визначеної позивачем ціни
позову в сумі 1013733грн.83коп.

Враховуючи викладене вище, колегія
суддів апеляційного господарського
суду погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що заявником
не дотримано вимог п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК
України при зверненні з позовною
заявою у даній справі та повернення її
без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63
ГПК України.

Керуючись ст. ст. 101, 103, 105, 106
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу господарського суду
Черкаської області від 08.08.2014 №925/1365/14
залишити без змін, а апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
"Банк "Фінанси та кредит" - без
задоволення.

2. Матеріали №925/1365/14 повернути до
господарського суду Черкаської
області.

Головуючий суддя
О.Ф. Синиця

Судді
Б.О. Ткаченко

Е.О. Шевченко