ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2014 р.
Справа № 914/4858/13

За позовом: Приватного підприємства
«Мівона», м.Львів

до відповідача-1: Приватного
підприємства «Нива-В.Ш.» в особі Філії
№14, м.Львів

до відповідача-2: Головне управління
юстиції у Львівській області, м.Львів

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача: ОСОБА_1, м.Львів

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача-1: Приватний нотаріус
Львівського міського нотаріального
округу ОСОБА_2, м.Львів

третя особа-1, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача-2: Публічне
акціонерне товариство «Автомат»,
м.Жовква Львівської області

третя особа-2, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача-2: Обласне
комунальне підприємство Львівської
обласної ради «Бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки»,
м.Львів

про визнання недійсними результатів
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна,
проведених 16.08.2013 року, скасування акту
державного виконавця про проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна від
21.08.2013 року, визнання недійсним
свідоцтва про придбання нерухомого
майна з прилюдних торгів, виданого
04.09.2013 року приватним нотаріусом
Львівського міського нотаріального
округу ОСОБА_2, скасування реєстрації
права власності на нежитлову будівлю
та стягнення коштів, витрачених на
придбання нерухомого майна з прилюдних
торгів з відповідача-1 в сумі
78347,41грн., з відповідача-2 - в сумі
447626,00грн.

Головуючий суддя Щигельська О.І.

Суддя Кидисюк Р.А.

Суддя Петрашко М.М.

при секретарі Зарицькій О.Р.

Представники:

від позивача: Саміло Б.Й. - представник
за довіреністю

від відповідача-1: не з'явився

від відповідача-2: Германчук Р.В. -
представник за довіреністю

від третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача: ОСОБА_5 - представник
за довіреністю

від третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача-1: не з'явився

від третьої особи-1, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача-2: не з'явився

від третьої особи-2, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача-2: не з'явився

Суть спору: позов заявлено Приватного
підприємства «Мівона», м.Львів до
Приватного підприємства «Нива-В.Ш.»,
м.Львів та Відділу примусового
виконання рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області, м.Львів про визнання
недійсними результатів прилюдних
торгів з реалізації арештованого
нерухомого майна, проведених 16.08.2013
року, скасування акту державного
виконавця про проведення прилюдних
торгів з реалізації арештованого
нерухомого майна від 21.08.2013 року,
визнання недійсним свідоцтва про
придбання нерухомого майна з прилюдних
торгів, виданого 04.09.2013 року приватним
нотаріусом Львівського міського
нотаріального округу ОСОБА_2,
скасування реєстрації права власності
на нежитлову будівлю та стягнення
коштів, витрачених на придбання
нерухомого майна з прилюдних торгів з
відповідача-1 в сумі 78347,41грн. та з
відповідача-2 - в сумі 447626,00грн.

Ухвалою суду від 30.12.2013р. порушено
провадження у справі та призначено до
розгляду в судовому засіданні на 15.01.2014
року. В судовому засіданні 15.01.2014р., за
клопотанням сторін, оголошено перерву
до 27.01.2014р. для надання їм можливості
виконати вимоги ухвали суду. Ухвалами
суду від 27.01.2014р. клопотання позивача
про доповнення позовних вимог
додатковим пунктом повернуто без
розгляду та залучено до участі в справі
гр.ОСОБА_1, м.Львів та ПАТ «Автомат»,
м.Жовква Львівської області в якості
третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, у
зв'язку з чим розгляд справи відкладено
на 05.02.2014р. Ухвалою суду від 05.02.2014р. до
участі в справі залучено Приватного
нотаріуса Львівського міського
нотаріального округу ОСОБА_2, м.Львів та
ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», м.Львів в якості
третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, у
зв'язку з чим розгляд справи відкладено
на 19.02.2014р. Ухвалою суду від 19.02.2014р.
задоволено клопотання позивача про
збільшення позовних вимог, розгляд
справи відкладено на 27.02.2014р. у зв'язку з
неявкою окремих учасників судового
процесу. Ухвалою суду від 27.02.2014р.
продовжено строк розгляду справи на 15
днів за клопотанням позивача та
відкладено її розгляд на 11.03.2014р. для
надання можливості сторонам
ознайомитись з матеріалами справи.
Зважаючи на складність, що зумовлена
характером спірних правовідносин та
потребу детального розгляду та
об'єктивної оцінки зібраних у ній
матеріальних доказів, ухвалами суду
від 11.03.2014р. призначено колегіальний
розгляд справи у складі трьох суддів, у
зв'язку з чим її розгляд відкладено на
02.04.2014р.

Внаслідок автоматизованого розподілу,
проведеного у відповідності до ст.2-1
ГПК України, у склад колегії увійшли
головуючий суддя Щигельська О.І., судді:
Мороз Н.В., Петрашко М.М. У зв'язку із
відпусткою судді Мороз Н.В., що
унеможливила її участь в судовому
засіданні 02.04.2014р., проведено повторний
автоматизований розподіл, внаслідок
якого у склад колегії увійшов суддя
Матвіїв Р.І. Ухвалою суду від 02.04.2014р.
розгляд справи відкладено на 23.04.2014р. у
зв'язку з неявкою окремих учасників
судового процесу. Ухвалою суду від
23.04.2014р. розгляд справи відкладено на
07.05.2014р. із зазначених у ній підстав. В
судовому засіданні 07.05.2014р. оголошено
перерву до 08.05.2014р. для надання
можливості сторонам подати питання для
проведення експертизи. Ухвалою суду
від 08.05.2014р. задоволено клопотання
позивача, провадження у справі
зупинено у зв'язку із призначенням
судової експертизи. Ухвалою суду від
15.08.2014р. провадження у справі поновлено
у зв'язку з отриманням висновку
експертизи, її розгляд призначено на
26.08.2014р. У зв'язку із відпусткою судді
Матвіїва Р.І., що унеможливила його
участь в судовому процесі, проведено
повторний автоматизований розподіл,
внаслідок якого у склад колегії
увійшов суддя Кидисюк Р.А. Ухвалою суду
від 26.08.2014р. розгляд справи відкладено
на 07.10.2014р., зважаючи на зміни у складі
судової колегії. Ухвалою суду від
07.10.2014р. розгляд справи відкладено на
15.10.2014р. у зв'язку із неявкою окремих
учасників судового процесу. Ухвалою
суду від 15.10.2014р. замінено первісного
відповідача-2 - Відділ примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області, м.Львів, належним - Головним
управління юстиції у Львівській
області, у зв'язку з чим розгляд справи
відкладено на 27.10.2014р.

Представникам учасників судового
процесу роз'яснено права, передбачені
ст.ст.20, 22, 27 ГПК України.

Представник позивача в судовому
засіданні 27.10.2014р. позовні вимоги
підтримав повністю з підстав, вказаних
у позовній заяві, поясненнях до позову
(вх.№3145/14 від 27.01.2014р.), заяві про
збільшення розміру позовних вимог
(вх.№487/14 від 03.02.2014р.), поясненнях
(вх.№17539/14 від 23.04.2014р.), доповненнях до
пояснення до позову (вх.№43716/14 від
15.10.2014р.). Ствердив, зокрема, що прилюдні
торги як продаж майна, на яке накладено
арешт і яке підлягає реалізації, під
час якого укладається угода про
передачу майна у власність, сторонами
якої є покупець - учасник прилюдних
торгів та продавець - відділ ДВС в особі
спеціалізованої організації, підлягає
визнанню недійсною на підставі ч.ч.1,5
ст.203, ст.215 ЦК України. Відтак, просив
позов задоволити та скасувати
результати прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, проведених 16.08.2013 року, скасувати
акт державного виконавця про
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна від 21.08.2013 року, визнати недійсним
свідоцтво про придбання нерухомого
майна з прилюдних торгів, видане 04.09.2013
року приватним нотаріусом Львівського
міського нотаріального округу ОСОБА_2,
скасувати реєстрацію права власності
на нежитлову будівлю та стягнути кошти,
витрачені на придбання нерухомого
майна з прилюдних торгів в сумі
78347,41грн. з відповідача-1 та 447626,00грн. з
відповідача-2.

Відповідач-1 явки повноважного
представника в судове засідання
27.10.2014р. повторно не забезпечив,
письмового відзиву на позовну заяву не
подав, на виконання вимог ухвали суду
до матеріалів справи долучено копії
документів про проведення прилюдних
торгів (вх.№3665/14 від 29.01.2014р.).

Представник відповідача-2 в судовому
засіданні 27.10.2014р. проти позову
заперечив з підстав, вказаних у відзиві
на позов (вх.№3670/14 від 28.01.2014р.), відзиві
(вх.№7200/14 від 19.02.2014р.), письмових
поясненнях (вх.№19573/14 від 07.05.2014р.) та
відзиві (вх.№45815/14 від 27.10.2014р.).

Головним управлінням юстиції у
Львівській області у поданому відзиві
зазначено, що у відділі примусового
виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області перебувало на примусовому
виконанні зведене виконавче
провадження №8/В6/2013 по стягненню
заборгованості з ПуАТ «Автомат» на
користь фізичних, юридичних осіб та
держави в кількості 23 шт. на суму
2359662,17грн. Заборгованість ПуАТ
«Автомат» перед стягувачами станом на
лютий 2013 року становила понад 850000,00грн.
Зверненням №15/2 від 15.02.2013р. ПуАТ
«Автомат» повідомило державного
виконавця про наявність належної йому
на праві власності нежитлової будівлі
загальною площею 2834,3кв.м. за адресою:
АДРЕСА_2, долучивши на підтвердження
цього належним чином засвідчені
документи: копію Витягу про державну
реєстрацію прав власності, копію
Витягу з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно та звіт про
оцінку майна. На підставі цього,
державним виконавцем проведено опис
та арешт зазначеного майна боржника,
про що 20.02.2013р. складено відповідний
акт. Постановою державного виконавця
від 21.02.2013р. призначено суб'єкта
оціночної діяльності-суб'єкта
господарювання ОСОБА_7 для визначення
його вартості.

Згідно із висновком про оцінку майна,
складеного 04.04.2013р., вартість
зазначеної нежитлової будівлі
становила 1051643,81грн., про що, у
відповідно до ст.58 Закону України «Про
виконавче провадження», повідомлено
всі сторони провадження. Зважаючи на
відсутність заперечень від сторін щодо
результатів визначення вартості майна
у визначений законодавством термін,
26.04.2013р. державним виконавцем передано
пакет документів на реалізацію
нежитлової будівлі загальною площею
2834,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 в УДВС ГУЮ
у Львівській області для проведення
тендеру з визначення спеціалізованої
торгівельної організації. Переможцем
тендеру визнано спеціалізовану
торгівельну організацію ПП «НИВА-В.Ш.».

Згідно повідомлення ПП «НИВА-В.Ш.» від
10.06.2013р. торги з реалізації
арештованого нерухомого майна
(нежитлової будівлі загальною площею 2
834,3 кв.м. за адресою : АДРЕСА_2) не
відбулися в зв'язку із відсутністю
зареєстрованих покупців. Державним
виконавцем 11.06.2013р. проведено уцінку
даного майна та скеровано торгівельній
організації. Згідно повідомлення ПП
«НИВА-В.Ш.» від 10.07.2013р. повторні торги з
реалізації вказаного арештованого
нерухомого майна не відбулися в зв'язку
із відсутністю зареєстрованих
покупців. Державним виконавцем 11.07.2013р.
проведено уцінку даного майна та
скеровано торгівельній організації.

20.08.2013р. на адресу Головного управління
юстиції у Львівській області надійшов
Протокол №1413170-2 від 16.08.2013р., згідно
якого переможцем прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна (нежитлової будівлі загальною
площею 2834,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2)
визнано ПП «Мівона» в особі керівника
Летій Михайло Іванович.

Після надходження 16.08.2013р. на
депозитний рахунок ГУЮ у Львівській
області коштів від реалізації майна в
повному обсязі, державним виконавцем
видано Акт про проведення прилюдних
торгів з реалізації арештованого
нерухомого майна від 21.08.2013р. Зазначені
кошти в розмірі 447626,00грн. розподілено
відповідно до вимог ст.ст.43, 44 Закону
України «Про виконавче провадження» та
спрямовано на погашення
заборгованості ПуАТ «Автомат» перед
стягувачами, оплату виконавчого збору
та витрат на проведення виконавчих дій.
На момент вирішення спору по суті
зведене виконавче провадження №8/В6/2013
завершено.

Представник відповідача-2 в судовому
засіданні 27.10.2014р. зазначив, що дії
державного виконавця в межах зведеного
виконавчого провадження та процедура
реалізації арештованого майна,
відбулися у встановлених законом
порядках, без порушень, та у
визначеному законом порядку не
оскаржувались. Долучив до матеріалів
справи докази на підтвердження права
власності ПуАТ «Автомат» на спірне
майно: нежитлову будівлю загальною
площею 2834,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2, що
існували на момент проведення
прилюдних торгів, а саме належним чином
завірені копії Витягу з Державного
реєстру прав власності на нерухоме
майно про реєстрацію обтяження від
26.02.2013р. за №758538; договору купівлі
продажу від 26.12.2012р., посвідченого
приватним нотаріусом ЛМНО ОСОБА_9,
зареєстрованого за реєстровим №2275;
Витягу про державну реєстрацію прав
ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 26.12.2012р. за
№37002377; Витягу з Державного реєстру
правочинів від 26.12.2012р. за №12402601 та
Витягу з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно від 12.02.22013р. за
№445029.

Представник відповідача-2 також
ствердив, що порушень при видачі Акту
про проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна від 21.08.2013р. не було, а відтак
відсутні підстави для його скасування,
так само як і підстави для стягнення з
ГУЮ у Львівській області 447626,00грн., які
розподілено відповідно до вимог ст.ст.
43, 44 Закону України «Про виконавче
провадження». У задоволенні позовних
вимог просив відмовити.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача-1 в
судовому засіданні 27.10.2014р. позовні
вимоги позивача підтримав з мотивів,
наведених у поданих ним поясненнях
(вх.№8168/14 від 27.02.2014р.). Зазначив, що
придбана ПП «Мівона» з прилюдних
торгів нежитлова будівля належить
гр.ОСОБА_1 на праві приватної власності,
що підтверджується відповідними
документами. Просив позов задоволити.

Також в матеріалах справи знаходяться
письмові пояснення третьої особи, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача-1
із долученими документами (вх.№8168/14 від
27.02.2014р.), в яких зазначено, що 04.09.2013р.
приватним нотаріусом Львівського
міського нотаріального округу ОСОБА_2
видано Свідоцтво про придбання
арештованого майна з прилюдних торгів
за реєстровим №691. Надані ПП «Мівона»
документи для вчинення зазнанченої
нотаріальної дії відповідали
встановленим чинним законодавством
вимогам, відтак підстав відмовити у
вчинені нотаріальної дії не було.

Інші учасники судового процесу явки
повноважних представників в судове
засідання 27.10.2014р. не забезпечили,
поважності причин неявки суду не
повідомили, хоча про час та місце
проведення судового засідання
повідомлені належним чином.

У відповідності до ст.75 ГПК України, суд
вважає за можливе розглянути справу за
наявними в ній матеріалами, в яких
достатньо доказів для прийняття
рішення по суті спору, у відповідності
до ч.3 ст.4-3 ГПК України, судом
створювались сторонам необхідні умови
для встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства, у зв'язку із чим
передбачені у ст.77 ГПК України підстави
для відкладення розгляду справи не
вбачаються.

Розглянувши матеріали справи та
оцінивши подані докази в їх сукупності,
заслухавши пояснення представників
учасників судового процесу, судом
встановлено наступне.

Філією №14 Приватного підприємства
«Нива-В.Ш.» (відповідач-1 по справі)
проведено прилюдні торги з реалізації
арештованого майна, що належало на
праві власності Публічному
акціонерному товариству «Автомат» -
нежитлової будівлі загальною площею
2834,3кв.м., що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_2, переможцем яких визнано
Приватне підприємство «Мівона»
(позивач по справі), що підтверджується
протоколом №1413170-2 16.08.2013р. На підставі
вказаного протоколу складено акт
державного виконавця про проведені
прилюдні торги з реалізації
арештованого нерухомого майна від
21.08.2013р., затверджений того ж дня
начальником відділу ПВР Управління ДВС
Головного управління юстиції у
Львівській області. У ньому також
зазначено про те, що кошти за придбане
майно ПП «Мівона» перераховано в
повному обсязі на рахунок відділу ПВР
управління ДВС Головного управління
юстиції у Львівській області. На
підтвердження факту здійсненої ПП
«Мівона» оплати до матеріалів справи
долучено копії платіжних доручень №1
від 02.08.2013р., №2 та №3 від 16.08.2013р. на
загальну суму 526000,00грн.

На підставі вказаного акта державного
виконавця та у відповідності до ст.66
Закону України «Про виконавче
провадження», приватним нотаріусом
Львівського міського нотаріального
округу ОСОБА_2 посвідчено право
власності ПП «Мівона» на майно, що
складається з: нежитлової будівлі,
загальною площею 2834,3кв.м. за адресою:
АДРЕСА_2, про що видано свідоцтво від
04.09.2013р. за реєстровим №691.

Позивач стверджує, що після оформлення
права власності на майно та початку
проведення робіт на об'єкті, на адресу
ПП «Мівона» надійшла претензія
гр.ОСОБА_1 від 11.11.2013р. із вимогою
звільнити об'єкт незавершеного
будівництва, що належить їй на праві
власності та розташований за адресою:
АДРЕСА_1. На підтвердження зазначених
обставин до матеріалів справи долучено
витяг про реєстрацію права власності
на нерухоме майно ОКП ЛОР «БТІ та ЕО»
№21085473 від 28.11.2008р., довідку управління
Держкомзему у Пустомитівському районі
№2788 від 29.05.2008р., довідку ОКП ЛОР «БТІ та
ЕО» №3/39134 від 25.10.2010р. про обстеження та
оцінку майна, кадастровий план
земельної ділянки та акт встановлення
та узгодження зовнішніх меж
землекористування.

З метою перевірки відомостей,
зазначених у претензії п.ОСОБА_1,
позивач вернувся із запитом у
Сихівську районну адміністрацію
Львівської міської ради, якою надано
відповідь (№34-2112 від 25.10.2013р.) про те, що
районною адміністрацією поштовий
номер за адресою АДРЕСА_2 не
присвоювався. Окрім цього, Обласним
комунальним підприємством Львівської
обласної ради «Бюро технічної
інвентаризації та експертної
оцінки» видано довідку (юр.21053 від
18.10.2013р.), що згідно інвентаризаційних
даних ОКП «БТІ та ЕО» станом на 29.12.2012р.
за вказаною адресою в м. Львові
відсутня інформація про присвоєння
номера та дані по земельній ділянці.

Зазначені вище обставини зумовили
звернення ПП «Мівона» до суду із
позовною заявою про визнання
недійсними результатів прилюдних
торгів з реалізації арештованого
нерухомого майна, проведених 16.08.2013
року, скасування акту державного
виконавця про проведення прилюдних
торгів з реалізації арештованого
нерухомого майна від 21.08.2013 року,
визнання недійсним свідоцтва про
придбання нерухомого майна з прилюдних
торгів, виданого 04.09.2013 року приватним
нотаріусом Львівського міського
нотаріального округу ОСОБА_2,
скасування реєстрації права власності
на нежитлову будівлю та стягнення
коштів, витрачених на придбання
нерухомого майна з прилюдних торгів з
Філії 14 Приватного підприємства
«Нива-В.Ш.» в сумі 78347,41грн. та з
Головного управління юстиції у
Львівській області - в сумі 447626,00грн.

Проаналізувавши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що предметом
позову є визнання недійсним
результатів прилюдних торгів як
правочину, та застосування наслідків
його недійсності. Підставою для їх
задоволення позивач вважає ту
обставину, що придбаний ПП «Мівона» на
прилюдних торгах об'єкт за адресою:
АДРЕСА_2 належить гр.ОСОБА_1 на праві
приватної власності та зареєстрований
за адресою: АДРЕСА_1. Правова позиція ПП
«Мівона» ґрунтується на недодержанні
передбачених законом умов вчинення
правочину, а саме: суперечність змісту
правочину актам законодавства (ч.1 ст.203
ЦК України) та відсутність
спрямованості правочину на реальне
настання правових наслідків, що ним
обумовлені (ч.5 ст.203 ЦК України).

Зважаючи на це, судом витребувано
інвентаризаційні справи об'єктів
нерухомого майна за адресами: АДРЕСА_1
та АДРЕСА_2. Проаналізувавши зазначені
документи, судом для їх оцінки, в тому
числі й для встановлення чи
спростування факту ідентичності
зазначених об'єктів нерухомості,
призначено експертизу. На вирішення
експертів поставлено наступне питання:
чи вбачається з матеріалів двох
інвентаризаційних справ, які
надсилаються судом для проведення
експертизи, що майно, зазначене у
кожній з них, є одним і тим самим майном?

Висновком №2102 судової
будівельно-технічної експертизи по
господарській справі №914/4858/13,
складеним 30.07.2014р. експертом відділу
будівельно-технічних досліджень
лабораторії інженерно-технічних
досліджень Львівського
науково-дослідного інституту судових
експертиз ОСОБА_6, встановлено, що
будівля, на яку складено
інвентаризаційну справу за адресою:
АДРЕСА_1, видану Львівським обласним
державним комунальним бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки
від 29.06.2001р. та будівля, на яку
Львівським обласним державним
комунальним бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки
20.01.2010р. складено інвентаризаційну
справу за адресою: АДРЕСА_2, являється
одним і тим самим майном, так як має
однакові: конструктивний тип будинку,
конфігурацію, поверховість,
призначення будівлі, об'єм, зовнішні
обміри будівлі, середню висоту
приміщень, матеріали конструктивних
елементів: фундаментів, стін і
перегородок, перекриття.

Пленумом Вищого господарського суду
України у Постанові №4 від 23.03.2014р. у п.18
роз'яснено, що у перевірці й оцінці
експертного висновку господарським
судам слід з'ясовувати: - чи було
додержано вимоги законодавства у
призначенні та проведенні судової
експертизи; - чи не було обставин, які
виключали участь експерта у справі; -
компетентність експерта, якщо
проведення судової експертизи
доручено окремій особі, і чи не вийшов
він за межі своїх повноважень; - повноту
відповідей на порушені питання та їх
відповідність іншим фактичним даним; -
узгодженість між дослідницькою
частиною та підсумковим висновком
судової експертизи; - обґрунтованість
експертного висновку та його
узгодженість з іншими матеріалами
справи.

Суд звертає увагу на те, що експертом
при дослідженні об'єктів експертизи не
проведено виїзду на місце їх
знаходження. Зазначені обставини
зумовили виклик експерта в судове
засідання для дачі пояснень щодо
наданого висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, дії
державного виконавця щодо реалізації
нежитлової будівлі загальною площею 2
834,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 не
оскаржувались. Позивач неодноразово, в
тому числі й в судових засіданнях
зазначав, про відсутність претензій до
дій державного виконавця та до
процедури реалізації арештованого
майна, яка відбулася без порушень.

При винесенні рішення у даній справі,
суд керувався наступним.

Частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України) передбачено
право особи звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту порушеного
права згідно з частиною 2 статті 16,
частиною 1 статті 215 ЦК України є
визнання недійсним правочину,
укладеного з недодержанням вимог,
установлених частинами 1- 3, 5, 6 статті 203
цього Кодексу, зокрема у зв'язку з
невідповідністю змісту правочину ЦК
України та іншим актам цивільного
законодавства.

Статтею 328 Цивільного кодексу України
передбачено, що право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Умови та порядок виконання рішень
судів та інших органів (посадових осіб),
що підлягають примусовому виконанню в
разі невиконання їх у добровільному
порядку на час вчинення виконавчих дій,
передбачено Законом України «Про
виконавче провадження» від 21.04.1999р. №
606-ХІV (далі - Закон №606-ХІV та
Інструкцією про проведення виконавчих
дій, затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 15 грудня 1999 року №
74/5, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 15 грудня 1999 року за №
865/4158 (далі - Інструкція).

Цим Законом встановлено загальні
правові основи організації та
діяльності державної виконавчої
служби, її завдання та компетенцію, а
також визначено учасників виконавчого
провадження, закріплено їхні права та
обов'язки, у тому числі право
стягувачів і боржників та інших
учасників виконавчого провадження на
оскарження дій (бездіяльності)
державного виконавця та порядок цього
оскарження.

Аналіз положень Закону № 606-ХІV й
Інструкції свідчить про те, що вони не
встановлюють порядку та правил
проведення прилюдних торгів, а лише
закріплюють, як і стаття 650 ЦК України,
такий спосіб реалізації майна як його
продаж на прилюдних торгах і
відсилають до інших
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України та Міністерства
юстиції України, якими повинен
визначатися порядок проведення
прилюдних торгів із реалізації
арештованого майна (стаття 62 Закону №
606-ХІV та пункти 5.11, 5.12 Інструкції).

Відповідно до положень наведених
правових норм, державний виконавець
здійснює лише підготовчі дії з метою
проведення прилюдних торгів, а самі
прилюдні торги з реалізації нерухомого
майна організовують і проводять
спеціалізовані організації, з якими
державною виконавчою службою
укладається відповідний договір (пункт
5.11 Інструкції).

Правила ж проведення прилюдних торгів
визначено Тимчасовим положенням про
порядок проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 27
жовтня 1999 року № 68/5 (далі - Тимчасове
положення).

За змістом Тимчасового положення,
прилюдні торги є спеціальною
процедурою продажу майна, за
результатами якої власником майна стає
покупець, який у ході торгів
запропонував за нього найвищу ціну

(пункт 2.2). Тимчасовим положенням
передбачені певні правила проведення
цих торгів, а саме: по-перше, правила,
які визначають процедуру підготовки,
проведення торгів (опублікування
інформаційного повідомлення певного
змісту про реалізацію нерухомого
майна; направлення письмового
повідомлення державному виконавцю,
стягувачу та боржнику про дату, час,
місце проведення прилюдних торгів, а
також стартову ціну реалізації майна)
(розділ 3); по-друге, правила, які
регулюють сам порядок проведення
торгів (розділ 4) і, по-третє, ті правила,
які стосуються оформлення кінцевих
результатів торгів (розділ 6).

Таким чином, виходячи з аналізу
правової природи процедури реалізації
майна на прилюдних торгах, яка полягає
в продажу майна, тобто у забезпеченні
переходу права власності на майно
боржника, на яке звернено стягнення, до
покупця - учасника прилюдних торгів, та
ураховуючи особливості, передбачені
законодавством щодо проведення
прилюдних торгів, складання за
результатами їх проведення акта про
проведення прилюдних торгів є
оформленням договірних відносин
купівлі-продажу майна на публічних
торгах, а відтак, є правочином.

Такий висновок узгоджується і з
нормами статей 650, 655 та частини 4 статті
656 ЦК України, що відносять до договорів
купівлі-продажу процедуру прилюдних
торгів, результатом яких є видача
нотаріусом свідоцтва про придбання
майна з прилюдних торгів на підставі
складеного та затвердженого в
установленому порядку акта державного
виконавця про проведені торги (розділ 6
Тимчасового положення, пункти 244, 245, 248
Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 14 червня 1994 року №
18/5, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 7 липня 1994 року № 152/361,
стаття 34 Закону України «Про
нотаріат»).

Отже, відчуження майна з прилюдних
торгів належить до угод
купівлі-продажу, така угода може
визнаватися недійсною в судовому
порядку з підстав недодержання в
момент її вчинення вимог, які
встановлені частинами 1- 3 та 6 статті 203
ЦК України (частина 1 статті 215 цього
Кодексу).

Разом із тим слід зазначити, що
оскільки, виходячи зі змісту частини 1
статті 215 ЦК України, підставами
недійсності укладеного за
результатами прилюдних торгів
правочину є недодержання вимог закону
в момент його укладення, тобто
безпосередньо за результатами
прилюдних торгів, то підставами для
визнання прилюдних торгів недійсними є
порушення встановлених законодавством
правил проведення торгів, визначених
саме Тимчасовим положенням.

Позивачем про такі порушення правил
проведення торгів, визначених саме
Тимчасовим положенням не вказується.

Що стосується порушень, допущених
державним виконавцем при здійсненні
своїх повноважень, передбачених
Законом №606-ХІV, до призначення
прилюдних торгів, то такі дії
(бездіяльність) державного виконавця
підлягають оскарженню в порядку,
передбаченому цим Законом.

Таким чином, дії державного виконавця у
виконавчому провадженні, які не
стосуються правил проведення
прилюдних торгів, мають самостійний
спосіб оскарження й не можуть бути
підставою для визнання прилюдних
торгів недійсними.

На цьому наголосив і Верховний суд
України у постанові від 26.08.2014р. у
справі №914/2964/13.

Що стосується посилання позивача на п.5
ст.203 ЦК України, як на підставу
задоволення позову, слід зазначити, що
оскільки правочин - це дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов»язків, то завідома у момент
вчинення правочину об»єктивна
неможливість настання правового
результату не породжує у сторін тих чи
інших прав та обов»язків. Аналіз
правової природи процедури реалізації
майна на прилюдних торгах, яка полягає
в продажу майна, дає підстави
стверджувати, що однією з цілей таких
торгів є укладення правочину (договору
купівлі-продажу), що забезпечує перехід
права власності на майно боржника, на
яке звернено стягнення, до покупця -
учасника прилюдних торгів. Оскільки
позивач був визнаний переможцем за
результатами проведення прилюдних
торгів 16.08.13р., йому оформлено свідоцтво
про право власності на придбане майно,
а тому, можна стверджувати, що правочин
був спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 328 Цивільного кодексу України
передбачено, що право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Згідно ст. 41 Конституції України і ст. 321
Цивільного кодексу України, право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
Особа може бути позбавлена права
власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

Таким чином, з огляду на відсутність
підстав для визнання недійсними
торгів, проведених 16.08.2013 року, відсутні
також підстави для визнання недійсними
акта від 21.08.2013 року державного
виконавця про реалізацію майна з
прилюдних торгів та застосування
наслідків недійсності правочину, а
також, оскільки свідоцтво про право
власності на майно, що складається з
нежитлової будівлі загальною площею
2834,3 кв м, за адресою: АДРЕСА_2 , видане ПП
«Мівона» 04.09.2013 року приватним
нотаріусом Львівського міського
нотаріального округу ОСОБА_2
відповідно до статті 66 Закону України
«Про виконавче провадження» та на
підставі акта державного виконавці про
проведені прилюдні торги з реалізації
арештованого нерухомого майна,
затвердженого начальником відділу ПРВ
управління ДВС Головного управління
юстиції у Львівській області 21.08.2013р.,
то підстав для задоволення позову і в
цій частині, суд не вбачає.

Що стосується вимоги про скасування
реєстрації права власності не
нежитлову будівлю, судом зазначається,
наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону № 1952-IV
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень», у
разі скасування на підставі рішення
суду рішення про державну реєстрацію
прав до Державного реєстру прав
вноситься запис про скасування
державної реєстрації прав.

Пунктом 2.6 Порядку прийняття і розгляду
заяв про внесення змін до за писів,
внесення записів про скасування
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень та
скасування записів Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно,
затвердженого Наказом Міністерства
юстиції України від 12.12.2011 р. №3502/5,
передбачено, що для внесення записів
про скасування державної реєстрації
прав, скасування записів Державного
реєстру прав, «заявник подає рішення
суду про скасування рішення державного
реєстратора, що набрало законної сили».

Порядок ведення Державного реє стру
речових прав на нерухоме майно,
затвердженого Постановою КМУ від 26.10.2011
р. № 1141, у пункті 41 закріпив, що
державний реєстратор вносить записи до
Державного реєстру прав про скасування
державної реєстрації прав у разі
скасування на підставі рішення суду
рішення державного реєстрато ра про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень.

Таким чином, діючим законодав ством
закріплено, що скасування за пису про
реєстрацію права власності можливе
лише у випадку скасування рішення
державного реєстратора про реєстрацію
права власності. Відтак, для скасування
запису про реєстрацію пра ва власності
в будь-якому випадку необхідно
звертатися з окремим позо вом до суду.

Таким чином, заявлена позовна вимога
про скасування реєстрації права
власності на нежитлову будівлю, не
відповідає визначеним ст.16 ЦК України
способам захисту цивільних прав та
інтересів судом.

Згідно п.2 ч.2 ст.9 цього ж Закону, рішення
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, про відмову в державній
реєстрації, про її зупинення, внесення
змін до Державного реєстру прав
приймає державний реєстратор, а тому,
ані Приватне підприємство «Нива-В.Ш.» в
особі філії №14, м.Львів, ані Головне
управління юстиції у Львівській
області, м.Львів, до яких пред»явлено
позов, не можуть відповідати за такою
вимогою.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов
висновку, що в задоволенні позовних
вимог слід відмовити повністю.

Відповідно до ч.1 ст.49 ГПК України,
судовий збір у спорах, що виникають при
виконанні договорів та з інших підстав
покладається на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог, а
відтак, витрати зі сплати судового
збору та проведення експертизи слід
покласти на позивача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. В позові відмовити повністю

2. Строк і порядок оскарження рішення
суду визначені ст.ст.91-93 ГПК України.

Повне рішення складено 03.11.2014р.

Головуючий суддя
Щигельська О.І.

Суддя
Кидисюк Р.А.

Суддя
Петрашко М.М.