ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" жовтня 2014 р.
Справа № 920/1186/14

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Черленяк М.І., суддя Ільїн О.В. ,
суддя Пелипенко Н.М.

при секретарі Деппа-Крівіч А.О.,

за участю представників:

позивача - Мороз О.О. (довіреність № 7
від 27.07.2013 року),

відповідача - Жуков В. М. (довіреність №
1849/1210 від 28.10.2013 року),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу відповідача (вх. №2804
С/1-12) на рішення господарського суду
Сумської області від 07.08.2014 року у
справі №920/1186/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "СЕА Електронікс
Україна",

м. Київ,

до Публічного акціонерного товариства
"Сумське машинобудівне
науково-виробниче об'єднання ім. М.В.
Фрунзе", м. Суми,

про стягнення 492139,31 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2014 року позивач звернувся до
господарського суду Сумської області з
позовом про стягнення з відповідача
492139 грн. 31 коп. заборгованості, яка
виникла внаслідок неналежного
виконання відповідачем договору № 132
від 26.12.2012 року, а саме: 423786 грн. 87 коп.
основного боргу, 27589 грн. 65 коп. - пені,
32178 грн. 56 коп. - інфляційних витрат, 8584
грн. 23 коп. 3 % річних, а також витрати по
сплаті судового збору.

Рішенням господарського суду Сумської
області від 07 серпня 2014 року у справі
№920/1186/14 (суддя Соп'яненко О.Ю.) позов
задоволено. Стягнуто з Публічного
акціонерного товариства "Сумське
машинобудівне науково - виробниче
об'єднання ім. М.В.Фрунзе" 423786 грн. 87 коп.
- основного боргу, 27589 грн. 65 коп. - пені,
32178 грн. 56 коп. - інфляційних витрат, 8584
грн. 23 коп. 3 % річних та 9842 грн. 80 коп.
витрат по сплаті судового збору.

Відповідач з рішенням місцевого
господарського суду не погодився
частково та подав до Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення господарського суду Сумської
області від 07 серпня 2014 року у справі
№920/1186/14 скасувати в частині стягнення
з відповідача 27589,65 грн. пені та 32178,56грн.
інфляційних витрат, 8584,23 грн. 3 % річних
та судового збору, в позові в цій
частині відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги
відповідач посилається на те, що
рішення суду першої інстанції прийнято
з порушенням норм матеріального та
процесуального права, а висновки
викладені в рішенні є
необґрунтованими.

Також відповідач посилається на те, що
суд без наявності на те правових
підстав необґрунтовано стягнув пеню,
інфляційні та річні, оскільки не
можливо встановити із наданих доказів
зміст господарської операції,
кількість терміни поставки, що
унеможливлює визначити правильність і
обґрунтованість нарахування вказаних
сум.

Позивач надав заперечення на
апеляційну скаргу (Вх. № 9503 від 27.10.2014
року), в яких вказує, що рішення
господарського суду Сумської області у
справі № 920/1186/14 від 07.08.2014 року є
законне та обґрунтоване та просить
залишити апеляційну скаргу без
задоволення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення присутніх у
судовому засіданні представників
позивача та відповідача а також
дослідивши доводи апеляційної скарги в
межах вимог, передбачених ст. 101
Господарського процесуального кодексу
України, перевіривши повноту
встановлення судом першої інстанції
обставин справи та доказів на їх
підтвердження, а також правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду
дійшла висновку про відсутність
підстав для задоволення апеляційної
скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи
26.12.2012 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю "СЕА Електронікс
Україна" (постачальник) та Публічним
акціонерним товариством "Сумське
машинобудівне науково - виробниче
об'єднання ім. М.В. Фрунзе" (покупець) був
укладений договір № 132 на поставку
продукції, відповідно до умов договору
позивач прийняв на себе зобов'язання з
поставки відповідачу товару,
найменування, кількість товару, його
асортимент та ціна визначається у
специфікаціях, рахунках - фактурах та
видаткових накладних.

Найменування товару, його кількість та
строк поставки погоджено Сторонами в
Специфікаціях № 5 від 23.01.2013 на суму
62988,71 грн.; №6 від 07.02.2013 на суму 52734,36
грн.; №11 від 29.03.2013 на суму 143839,50 грн.; № 12
від 29.03.2013 на суму 21062,40 грн.; № 13 від
17.04.2013 на суму 58680 грн.; № 1 від 26.12.2012 на
суму 93755,81грн.; № 20 від 01.07.2013 на суму
75866,32 грн.

Відповідно до п.2.1. договору поставка
товару здійснюється погодженими
партіями у відповідності зі
Специфікаціями на умовах СРТ м. Суми.

У відповідності до умов договору
відповідач зобов'язувався здійснити
оплату товару безготівковим
розрахунком шляхом передплати в
розмірі 20% вартості партії товару,
вказаної в рахунку-фактурі протягом 5
банківських днів з моменту отримання
покупцем рахунку-фактури на товар.
Доплата 80% вартості партії товару
підлягає оплаті протягом 30 днів з
моменту поставки товару (п.3.2. договору).
Датою поставки є дата передачі товару
перевізнику вказана в ТТН на товар,
вантажній декларації (реєстрі
відправлення) ( п.2.3. договору).

Як вірно встановлено судом першої
інстанції на виконання умов договору
позивач поставив, а відповідач прийняв
товар, що підтверджується видатковими
накладними: № 8250 від 29.04.2013 на суму 58046,03
грн.; № 8887 від 15.05.2013 на суму 4038,72 грн.; №
16311 від 22.08.2013 на суму 888,52 грн.; № 17772 від
12.09.2013 на суму 15,44 грн.; № 8888 від 15.05.2013 на
суму 49190,04 грн.; № 16307 від 22.08.2013 на суму
608,58 грн.; № 16367 від 22.08.2013 на суму 42976,04
грн.; № 17147 від 03.09.2013 суму 23376,98 грн.; №
17767 від 12.09.2013 на суму 77486,47 грн.; № 12226
від 20.06.2013 на суму 5037,54 грн.; № 13795 від
16.07.2013 на суму 5661,66 грн.; №16512 від 22.08.2013
на суму 81,60 грн.; № 17771 від 12.09.2013 на суму
10281,60 грн.; №17220 від 30.08.2013 на суму 55608
грн.; № 18024 від 12.09.2013 на суму 3072 грн.; №
16309 від 22.08.2013 на суму 630,22 грн. №; 16515 від
04.09.2013 на суму 33380,60 грн.; №17788 від 12.09.2013
на суму 42485,71 грн.; № 17768 від 12.09.2013 на
суму 79414,54 грн.; № 18026 від 12.09.2013 на суму
1548,70 грн.; № 17774 від 12.09.2013 на суму 21739,68
грн., на загальну суму 515 568,67 грн.

Перевіркою матеріалів справи
встановленно, що поставка товару
здійснена позивачем через перевізника
Приватне підприємство "Нічний експрес".
Факт отримання товару відповідачем
підтверджується первинними
бухгалтерськими документами, зокрема,
вантажними деклараціями від 15.05.2013 № КВ
4473940; від 20.06.2013 № КВ 4475292; від 22.08.2013 № КВ
4477337; від 30.08.2013 № КВ 4477611; від 04.09.2013 № КВ
4477727, від 03.09.2013р.[ № КВ 4477683; довіреністю
№ 6408 від 01.09.2009р.

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Договір № 132 від 26.12.2012 року, який за
своєю правовою природою є договором
поставки, підписаний повноважними
представниками сторін.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України визначено,
що покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим до
виконання сторонами.

З урахуванням положень п.3.2 договору
строк виконання зобов'язань щодо
оплати, станом на час звернення до суду
з позовом є таким, що настав.

На час розгляду справи заборгованість
відповідача за отриманий товар
становить 423786,87 грн., підтверджується
первинними бухгалтерськими
документами. Докази оплати
відповідачем вказаної заборгованості
в матеріалах справи відсутні.

Таким чином суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
наявність у відповідача перед
позивачем основного боргу у сумі 423786,87
грн.

Крім того судом першої інстанції також
задоволені вимоги і в частині
стягнення з відповідача 27589,65 грн. пені,
32178,56 грн. інфляційних витрат, 8584,23 грн. 3
% річних.

Колегія суддів вважає рішення в
частині стягнення з відповідача суми
пені, інфляційних і та річних
обґрунтованими, оскільки право на
стягнення пені узгоджується із
приписами п. 6.2 договору укладеного між
сторонами, також відповідає вимогам
статті 625 Цивільного кодексу України
про обґрунтованість стягнення
інфляційних витрат та 3 % річних.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції відповідач вказує, що
позивач поставив товар з порушенням
строків встановлених в договорі,
оскільки видаткові накладні оформлені
не належним чином, а вантажні
декларації не відповідають вимогам
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність Україні"
та не дозволяють ідентифікувати
поставлений товар.

Колегія суддів вважає, що таке
твердження відповідача є
безпідставним оскільки, поставлений
товар відповідачем був прийнятий в
повному обсязі і зауваження щодо
кількості і якості товару відсутні,
видаткові накладні підписані
повноважними особа підприємств та
скріплені печатками. Слід зазначити, що
у вантажних деклараціях вказана сума
поставки товару співпадає з вартістю
товару поставленого за видатковими
накладними, датою поставки товару є
дата видаткової накладної, з якої
позивачем нараховувались штрафні
санкції. Відмітка відповідача на ТТН
серія № 51 від 12.09.2013 року також
підтверджує факт отримання
відповідачем товару.

Крім того, листом № 8-4/8026 відповідач
гарантував погашення наявної
заборгованості перед позивачем у строк
до 27.12.2013 року. Проте заборгованість в
повному обсязі сплачена відповідачем
вчасно не була і на час розгляду справи
заборгованість відповідача перед
позивачем за отриманий товар становить
423786 грн. 87 коп.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
відповідача є необґрунтованою,
безпідставною і підлягає залишенню без
задоволення, оскільки відповідач не
довів ті обставини, на які він
посилався в апеляційній скарзі, як на
підставу для скасування рішення суду
першої інстанції

Колегія суддів, з урахуванням
зазначеного дійшла висновку, що суд
першої інстанції прийняв оскаржуване
рішення обґрунтовано, з урахуванням
матеріалів справи та у відповідності
до діючого законодавства, тому рішення
господарського суду Сумської області
від 07 серпня 2014 року у справі №920/1186/14
підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 33,43,85,101, пунктом 1
статті 103, статтями 105, Господарського
процесуального кодексу України судова
колегія Харківського апеляційного
господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Сумської
області від 07 серпня 2014 року у справі
№920/1186/14 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з
дня її прийняття і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
господарського суду України через
Харківський апеляційний господарський
суд.

Повний текст постанови складено 28.10.2014
року

Повний текст постанови складено 28.10.14

Головуючий суддя
Черленяк М.І.

Суддя
Ільїн О.В.

Суддя
Пелипенко Н.М.