м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Товариства з обмеженою
«Укрбудпостачсервіс»
до Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Крона»
Суддя Сташків Р.Б.
Представники сторін:
від позивача - Дочинець В.В.
(представник за довіреністю);
від відповідача - Залевська Н.С.
(представник за довіреністю).
Товариства з обмеженою
«Укрбудпостачсервіс» (далі - Позивач)
звернулося до господарського суду
міста Києва з позовом про стягнення з
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Крона» (далі -
Відповідач) заборгованості з
відшкодування матеріальної шкоди,
заподіяної внаслідок ДТП, в розмірі
Заявлені позовні вимоги мотивовані
тим, що Відповідач, усупереч умовам
договору страхування відмовив у
виплаті страхового відшкодування.
Відповідач позовні вимоги відхиляє,
зазначаючи, що скориставшись наданим
йому договором правом на самостійне
дослідження обставин ДТП отримав
висновок спеціаліста, з якого
встановив надання з боку Позивача
неправдивих відомостей про факт
настання страхового випадку (ДТП), тому
за умовами укладеного між сторонами
договору та згідно з законом відмовив у
виплаті страхового відшкодування.
Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши надані сторонами
докази та оцінивши їх в сукупності, суд
13.03.2014 в м. Київ по вул. Радченко, 25 за
участю автомобіля Nissan Patrol, д.р.н. НОМЕР_1,
який належить Позивачу, та який було
застраховано Відповідачем згідно
Договору ДНТ №106_13_100 від 11.07.2013, сталася
З залучених до матеріалів справи
документів, а саме: повідомлення про
настання страхового випадку, копії
пояснення водія - ОСОБА_3, яке
надавалося інспектору ОМДТП ВДАІ
Солом'янського РУ ГУМВС України в м.
Києві, вбачається, що 13.03.2014 приблизно о
09 год. 05 хв. ОСОБА_3, залишив автомобіль
Nissan Patrol, д.р.н. НОМЕР_1, за адресою: м.
Київ, по вул. Радченко, 25 та
повернувшись за деякий час виявив
пошкодження цього автомобіля.
Отримавши від Позивача передбачені
умовами Договору документи для
розгляду ДТП на наявність ознак
страхового випадку, та засумнівавшись
щодо причинно-наслідкового зв'язку між
показаннями ОСОБА_3 та наявними
пошкодженнями на авто, Відповідач
скористався своїм правом, наданим йому
п. 5.3.6 Договору, щодо направлення
запитів до компетентних органів з
питань, пов'язаних із встановленням
причин і наслідків Страхового випадку,
визначенням розміру заподіяних
збитків, та самостійним проведенням
розслідування з метою з'ясування
причин та обставин Страхового випадку.
Такі дії Відповідача за умовами
примітки до п. 5.3.6 Договору не
розглядаються як визнання страховиком
події страховим випадком.
Пункт 5.3.8 Договору надає Страховику
право затримати виплату страхового
відшкодування або відмовити в ній з
передбачених Договором підстав.
При цьому, відповідно до п.п. 9.1.3 п. 9
Договору, Страховик має право
затримати виплату Страхо вого
відшкодування, зокрема, якщо він має
обґрунтовані сумніви з приводу
достовірності наданих документів або
відповідності обставин події ознакам
Страхового випадку, чи за наявності
інших фактів, які можуть стати
підставою для відмови у виплаті
Страхового відшкодування - на строк,
необхід ний для встановлення істини
щодо дійсних обставин події, але не
більше, ніж на 6 (шість) місяців.
Із огляду на наведене, листом за вих. №
295 від 11.04.2014 Позивача було повідомлено,
що згідно вищевказаних підпунктів 5.3.6,
5.3.8 та 9.1.3 Договору Страховиком було
прийнято рішення про проведення
самостійного розслідування та
продовження (затримку) строку
вирішення питання про виплату
страхового відшкодування на 6 місяців.
Так, для перевірки даних, зазначених у
повідомленні про настання страхового
випадку, Відповідач звернувся до ЕК
«Укравтоекспертиза» для проведення
транспортно-трасологічного
Відповідно до Висновку
транспортно-трасологічного
дослідження №119-14-ТТ від 12.04.2014,
виконаного ЕК «Укравтоекспертиза»,
експерт (спеціаліст) дійшов висновку,
що з технічної точки зору заява водія,
відносно того, що автомобіль Nissan Patrol,
д.р.н. НОМЕР_1, знаходячись у нерухомому
стані на паркоці в указаному місці та в
указаний час, отримав весь комплекс
заявлених пошкоджень, не
підтверджується встановленим
механізмом слідоутворення, що
відображений у наданих експерту
фотознімках, що свідчить про технічну
неспроможність (невідповідність)
заявленої (тобто заявленої водієм)
Із огляду на наведене, враховуючи
встановлене Відповідачем надання з
боку Позивача неправдивих відомостей
про факт настання страхового випадку,
Відповідач керуючись п.п. 9.3.3 п. 9.3
Договору та п. 3 ч. 1 ст. 26 Закону України
«Про страхування» не визнав подію (ДТП)
страховим випадком та відмовив
Позивачу у виплаті страхового
відшкодування у повному обсязі.
При цьому, судом відхиляються доводи
Позивача, що вказаний Висновок
дослідження №119-14-ТТ від 12.04.2014
проведений некомпетентною особою та
протиправно здійснений лише по
фотографіях, а тому не може бути
прийнятий в якості доказу.
Суд зазначає, що експерт-автотехнік
ОСОБА_4, який проводив дослідження та
склав висновок, має підготовку по
спеціальностям: 10.1 «Дослідження
обставин ДТП» та 10.2 «Дослідження
технічного стану транспортних
засобів» (кваліфікаційне свідоцтво
№1518), а також спеціальну підготовку по
транспортно-трасологічним
дослідженням із досвідом експертної
роботи по спеціальності з 2000 року. Дані
обставини Позиваем не спростовані.
Для проведення деяких видів експертиз,
які не здійснюються виключно
державними спеціалізованими
установами, законом не заборонено
залучення експертів та інших фахівців
з відповідних галузей знань.
Додаток № 6 до Положення про
експертно-кваліфікаційні комісії та
атестацію судових експертів,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 9 серпня 2005 № 86/5
«Перелік основних видів судових
експертиз та експертних
спеціальностей, за якими присвоюється
кваліфікація судового експерта
фахівцям, що не працюють у державних
спеціалізованих установах» не
передбачає вимоги щодо наявності
індексу експертної спеціальності 10.4
для проведення інженерно-транспортної
експертизи, а лише передбачає індекси
спеціальностей 10.1, 10.2, підготовку по
яким має спеціаліст ОСОБА_4, який склав
Висновок дослідження №119-14-ТТ від
12.04.2014. Натомість спеціальність 10.4 -
Транспортно-трасологічні дослідження
передбачена лише для фахівців
науково-дослідних установ судових
експертиз Мін'юсту (додаток №4 до
Позначка про кримінальну
відповідальність спеціаліста при
складанні експертного дослідження, яка
передбачена ст. 384 КК України,
стосується лише судових експертиз,
призначених за ухвалою суду, тому
заперечення Позивача в цій частині теж
При цьому, за розподілу обов'язку
доказування між сторонами,
встановленого ст. 33 ГПК України саме
Позивач, як особа, що посилається не
необґрунтованість відмови Відповідача
у визнанні випадку страховим та
виплаті страхового відшкодування,
повинен був довести необґрунтованість
такої відмови, в основу якої ліг
вищевказаний Висновок дослідження
№119-14-ТТ від 12.04.2014.
Проте доказів на спростування
встановлених вищевказаним Висновком
№119-14-ТТ від 12.04.2014 обставин ДТП,
Позивачем суду надано не було, а також
суду не заявлялося клопотання про
витребування таких доказів в порядку
ст. 38 ГПК України від інших осіб.
Клопотання про призначення експертизи
в порядку ст. 41 ГПК України Позивачем
також не заявлялось, та у відповідь на
питання про призначення експертизи
судом Позивач заявив, що її не
підтримує та не буде оплачувати,
оскільки вважає, що наданих ним доказів
достатньо для встановлення розміру
страхового відшкодування.
Іншого висновку спеціаліста,
сертифікованого оцінювача або
аварійного комісара щодо встановлення
інших обставин ДТП/на доведення
дійсності зазначених Позивачем
обставин ДТП, суду також надано не було.
Норми закону, яка забороняла б експерту
проводити автотехнічне та
транспортно-трасологічне дослідження
по фотознімкам, Позивачем перед судом
також доведено не було.
Натомість суд зазначає, що перед
дослідженням обґрунтованості розміру
страхового відшкодування необхідним є
встановити, чи кваліфікується спірне
ДТП як страховий випадок за умовами
Договору, тоді як надані Позивачем
рахунки СТО, на які він посилається, не
спростовують Висновку спеціаліста
№119-14-ТТ від 12.04.2014 щодо недостовірності
описаних позивачем обставин ДТП, та
отже не спростовують висновків
Відповідача про недостовірність
наданих даних та його права на відмову
у визнання такого випадку страховим та
у виплаті страхового відшкодування.
А відтак, з огляду на все вищенаведене,
суд погоджується, що Відповідачем у
відповідності до п.п. 9.3.3 п. 9.3 Договору
та п. 3 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про
страхування» було правомірно не
визнано подію (ДТП) страховим випадком
та відмовлено Позивачу у виплаті
страхового відшкодування, тому
заявлені позовні вимоги визнаються
судом необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.
Судовий збір відповідно до статті 49 ГПК
України покладається на Позивача.
Виходячи з викладеного та керуючись
статтями 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд
У задоволенні позову відмовити
Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 30.10.2014

Суддя
Сташків Р.Б.