ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2014 р.
Справа №917/1850/14

за позовом Приватного підприємства
"Хімвест", вул.Жовтнева, 8/18, м.Кременчук,
Полтавська область,39600

до Приватного підприємства
"Росукрполімер", вул.Московська,37,
м.Кременчук, Полтавська область,39626

про стягнення 238047,54грн.

Суддя Кльопов І.Г.

Представники:

від позивача: Коваленко С.В.

від відповідача: не з"явився.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення
відповідно до ст.85 ГПК України.

Суть спору: Розглядається позовна
заява про стягнення з відповідача
заборгованості за договором поставки
№19/2 від 19.02.2013р. у розмірі 238047,54грн.

Позивач позовні вимоги підтримує
у повному обсязі.

Відповідач представництво у судове
засідання вдруге не забезпечив, вимог
суду (п. 5 ухвали від 10.09.2014р. про
порушення провадження у даній справі
та п. 3 ухвали від 09.10.2014 р. про
відкладення розгляду даної справи) не
виконав, причин щодо цього суду не
повідомив. Останній відповідно до пп.
3.9.1 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" був належним чином
та завчасно повідомлений про дату, час
і місце проведення судового засідання,
про що свідчать повідомлення про
вручення поштового відправлення -
вказаних ухвал суду.

Відповідно до пп. 3.9.2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у випадку нез'явлення
в засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

В зв'язку з тим, що необхідних для
вирішення спору доказів наявних в
матеріалах справи достатньо для
розгляду справи, а неявка відповідача
не перешкоджає розгляду справи по суті,
то справа розглядається без участі
представника відповідача за наявними в
ній матеріалами на підставі ст. 75 ГПК
України.

Розглянувши матеріали справи,
всебічно, повно та об'єктивно
дослідивши і оцінивши подані позивачем
докази, на які він посилався як на
підставу своїх вимог, заслухавши
представника позивача, суд, встановив:

19 лютого 2013 року між приватним
підприємством «Хімвест» (Позивач,
Постачальник) та товариством з
обмеженою відповідальністю «Вік
Трейд» (Відповідач, Покупець) було
укладено договір поставки № 19/2.

Відповідно до вимог п. 1.1 договору
поставки № 19/2 Постачальник брав на
себе зобов'язання поставити, а Покупець
- прийняти та оплатити вартість
поставлених нафтопродуктів (Товар).

Відповідно до п.6.1 Договору Покупець
зобов"язаний здійснити 100% предоплату
товару, якщо інше не передбачено
відповідним додатком.

На виконання умов договору поставки №
19/2 ПП «Хімвест» 23 травня 2013 року
передало, а ТОВ «Вік Трейд» отримало
нафтопродукти - «Суміш вуглеводнів.
Лігроїно-газойлева фракція» масою 38247
кг., на суму 359047,54 грн. з ПДВ, що
підтверджується видатковою накладною
№ 20 від 23.05.2013 р., рахунком-фактурою № 20
від 23.05.2013 р., довіреністю № 78 від 23.05.2013
р., товарно-транспортною накладною на
відпуск нафтопродуктів (нафти) № 20 від
23.05.2013 р. та податковою накладною № 19
від 23.05.2013 р.

Позивач у позові посилається на те, що
свої обов'язки за договором поставки №
19/2 виконав в повному обсязі, однак
Покупець свій обов'язок по оплаті
поставлених нафтопродуктів виконав не
в повному обсязі, чим порушив вимоги ст.
ст. 655, 692 ЦК України. Так сума боргу
Відповідача за Договором № 19/2 від
19.02.2013 року.

Відповідно до вимог ст. ст. 520, 523 ЦК
України, 22 травня 2014 року між
товариством з обмеженою
відповідальністю «Вік Трейд»
(Первісний боржник), приватним
підприємством «Росукрполімер» (Новий
боржник, Відповідач) та приватним
підприємством «Хімвест» (Кредитор)
було укладено договір переведення
боргу № 22/5-14.

Відповідно до п. п. 1.1, 1.2. Договору
Первісний боржник переводить, за
згодою Кредитора, Новому боржнику
свої обов'язки, що полягають в
розрахунку (оплаті боргу) за договором
поставки №19/2 від 19.02.2013 р., що укладений
між Первісним боржником та Кредитором.

Згідно п. п. 1.3, 2.2.1 Договору Новий
боржник - Приватне підприємство
«Росукрполімер» зобов'язаний протягом
90 днів з моменту його підписання
оплатити Кредитору борг в сумі
238047,54грн.

Таким чином, строк виконання
зобов'язання за Договором закінчився 21
серпня 2014 року, однак Відповідач свої
обов'язки не виконав та не сплатив
позивачу борг в сумі 238 047, 54 грн.

При вирішенні спору, суд виходить з
наступного.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

Статтями 509, 510 ЦК України передбачено,
що зобов'язанням є правовідношення, у
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь
другої сторони (кредитора) певну дію
(передати майно, виконати роботу,
надати послугу, сплатити гроші тощо)
або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості. Сторонами у
зобов'язанні є боржник і кредитор.

У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 ЦК
України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином та в
установлений строк, одностороння
відмова від виконання зобов'язання не
допускається.

Статтею 193 ГК України передбачено,
що суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору. Не допускається одностороння
відмова від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Частиною першою ст. 530 ЦК України
встановлено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк його виконання, то
воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до статті 32 ГПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
встановленому законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Стаття 33 ГПК України встановлює, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно зі статтею 34 ГПК України
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Проаналізувавши матеріали справи,
оцінивши надані докази, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги
обгрунтовані, підтверджені
матеріалами справи та підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст.49 ГПК України судовий
збір покладається на відповідача.

На підставі матеріалів справи та
керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 ГПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з приватного підприємства
«Росукрполімер» (, 39623,
Полтавська область, м. Кременчук, вул.
Московська, буд. 37) на користь
приватного підприємства «Хімвест» (, 39600, Полтавська область, м.
Кременчук, вул. Жовтнева, буд. №8/18) суму
боргу у розмірі 238047 (двісті тридцять
вісім тисяч сорок сім) грн. 54 коп. та
4760,95грн. судового збору.

Видати наказ з набранням цим рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 05.11.2014р.

Суддя
Кльопов І.Г.