м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Приватного акціонерного товариство
"Страхова Компанія "ПРОВІДНА"
до Відкритого акціонерного товариства
Національна акціонерна страхова
про відшкодування шкоди 1 505,86 грн.
Суддя Грєхова О.А.
від позивача - не з'явився;
від відповідача - не з'явився
Приватне акціонерне товариство
"Страхова Компанія "ПРОВІДНА" (далі -
позивач) звернулося до господарського
суду міста Києва з позовом про
стягнення з Відкритого акціонерного
товариства Національної акціонерної
страхової компанії "ОРАНТА" (далі -
відповідач) матеріальної шкоди,
заподіяної внаслідок ДТП, в розмірі 1
Позов обґрунтований тим, що позивачем
на підставі Договору добровільного
комплексного автострахування №
06/6753455/1002/13 від 04.07.2013 внаслідок настання
дорожньо-транспортної пригоди
виплачено страхове відшкодування на
ремонт пошкодженого автомобіля марки
Шевроле д/н НОМЕР_4, а тому позивачем
відповідно до статті 993 Цивільного
кодексу України отримано право
зворотної вимоги до особи,
відповідальної за завдану шкоду.
Оскільки цивільна відповідальність
д/н НОМЕР_6, водій якого визнаний винним
у скоєнні ДТП, була застрахована у
відповідача, позивачем було направлено
останньому заяву про сплату страхового
відшкодування. Враховуючи, що
відповідачем не відшкодовано заявлену
суму, позивач просить стягнути вказану
суму в судовому порядку.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 29.09.2014 порушено провадження
призначено на 27.10.2014.
Позивача в судове засідання 27.10.2014 не
з'явився, проте через відділ
діловодства суду подав документи на
виконання ухвали суду про порушення
провадження у справі та заяву про
проведення розгляду справи без участі
представника позивача.
Відповідач в судове засідання 27.10.2014 не
з'явився, проте через відділ
діловодства суду подав копію полісу №
АС/2404142 та заяву про розгляд справи без
участі представника відповідача.
На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України
складено протокол судового засідання,
який долучено до матеріалів справи.
Відповідно до ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами та
витребуваних судом.

У судовому засіданні 27.10.2014 відповідно
до ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України судом проголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

04.07.2013 між ПАТ "Страхова Компанія
"ПРОВІДНА" та ОСОБА_1 укладено Договір
добровільного комплексного
автострахування № 06/6753455/1002/13 (надалі -
Договір), за яким був застрахований
автомобіль Шевроле д/н НОМЕР_4.

Згідно з ч.1 статті 16 Закону України "Про
страхування", договір страхування - це
письмова угода між страхувальником і
страховиком, згідно з якою страховик
бере на себе зобов'язання у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату страхувальнику або
іншій особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору. Дана
норма кореспондується із статтею 979
Цивільного кодексу України, якою
визначено, що за договором страхування
страховик зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити страхувальникові
або іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Відповідно до довідки Управління
Державтоінспекції УМВС України в
Чернігівській області № 9367031 про
дорожньо-транспортну пригоду станом на
26.03.2014 на дорозі Т-25-30
Прилуки-Варва-Срібне-Обухове 3 км. 200 м.
сталась дорожньо-транспортна пригода
за участю автомобіля Шевроле д/н
НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_2 та
автомобіля ВАЗ 21033 д/н НОМЕР_6, під
керуванням ОСОБА_3

Згідно з постановою Прилуцького
міськрайонного суду Чернігівської
області № 3/742/376/14 (провадження № 742/1332/14)
від 31.03.2014 ОСОБА_3 визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення.

Згідно з постановою Прилуцького
міськрайонного суду Чернігівської
області № 3/742/377/14 (провадження № 742/1333/14)
від 31.03.2014 ОСОБА_2 визнано винною у
вчиненні адміністративного
правопорушення.

Як вбачається з Договору про
врегулювання страхового випадку №
за Договором № 06/6753455/1002/13,
страховик (позивач) та страхувальник
(ОСОБА_1.) дійшли згоди, що розмір
страхового відшкодування за договором
по ДТП (події), що сталася 26.03.2014, за
участю транспортного засобу Шевроле
д/н НОМЕР_4 складає 3011,71 грн. (п. 2
договору про врегулювання страхового
випадку від 08.04.2014).

Відповідно до норм чинного
законодавства та враховуючи умови
договору страхування позивач визнав
вищезазначену дорожньо-транспортну
пригоду страховим випадком, про що
склав страховий акт № від 16.04.2014
на суму на суму 3011,71 грн.

Позивач здійснив виплату страхового
відшкодування за договором
страхування в розмірі 3011,71 грн., що
підтверджується копією платіжного
доручення № 018411 (#29863181) та відомістю №
ВПТ-009035 від 04.05.2014 для виплати коштів
страхових відшкодувань отримувачами
за період з 01.12.2013 по 04.05.2014.

У зв'язку з виплатою страхового
відшкодування страхувальнику та
зважаючи що у водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_2
рівність ступеня їх вини, позивач набув
право регресу до винної у ДТП особи в
частині 50% від суми вартості
матеріального збитку.

Статтею 27 Закону України "Про
страхування" та статтею 993 ЦК України
визначено, що до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК
України передбачено, що джерелом
підвищеної небезпеки є діяльність,
пов'язана з використанням, зберіганням
або утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на
загальних підставах, а саме шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Таким чином, за змістом вказаної норми,
у відносинах між кількома володільцями
джерел підвищеної небезпеки
відповідальність будується на
загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем
ВАЗ 21033 д/н НОМЕР_6, встановлена у
судовому порядку.

Разом з тим, з матеріалів справи
вбачається, що цивільно-правова
відповідальність будь-яких осіб, які
експлуатують автомобіль ВАЗ 21033 д/н
НОМЕР_6 на законних підставах, була
застрахована у відповідача на підставі
договору (полісу) № АС/2404142
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів. Вказаним договором (полісом №
АС/2404142) передбачено, що ліміт
відповідальності за шкоду заподіяну
майну третіх осіб становить 50000,00 грн.,
франшиза - 0.

Отже, відповідач є особою на яку
полісом № АС/2404142 покладено обов'язок з
відшкодування шкоди завданої під час
експлуатації автомобіля на час спірної
ДТП.

Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» для отримання страхового
відшкодування потерпілий чи інша
особа, яка має право на отримання
відшкодування, протягом 30 днів з дня
подання повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду подає
страховику (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву
про страхове відшкодування.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» 36.2. Страховик (МТСБУ) протягом
15 днів з дня узгодження ним розміру
страхового відшкодування з особою, яка
має право на отримання відшкодування,
за наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний: прийняти рішення про
здійснення страхового відшкодування
або прийняти вмотивоване рішення про
відмову у здійсненні страхового
відшкодування.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звертався до відповідача із
заявою № 03-17/5952 від 05.06.2014 на виплату
страхового відшкодування в сумі 3011,71
грн. На доказ отримання заяви
відповідачем позивач надав суду копію
повідомлення про вручення поштового
відправлення.

Проте, відповідач відповіді на
направлену заяву не надав, суму
страхового відшкодування не виплатив.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 вказаного Закону
передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про правомірність
задоволення позовних вимог в сумі 1505,86
грн. (3011,71 грн./2).

Суми, які підлягають сплаті за витрати,
пов'язані з розглядом справи,
покладаються на відповідача (стаття 49
ГПК України).

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 43, 49, 75, 82-85 ГПК України,
господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства Національна акціонерна
страхова компанія "ОРАНТА" (02081, м. Київ,
вул. Здолбунівська, 7-Д,
ідентифікаційний код 00034186, з будь-якого
рахунку, виявленого державним
виконавцем під час виконання рішення)
на користь Приватного акціонерного
товариство "Страхова Компанія
"ПРОВІДНА" (03049, м. Київ, проспект
Повітрофлотський, 25, ідентифікаційний
номер 23510137) 1505,86 грн. (одну тисячу
п'ятсот п'ять гривень 86 коп.) страхового
відшкодування, 1827,00 грн. (одну тисячу
вісімсот двадцять сім гривень 00 коп.)
судового збору.

3. Після набрання рішенням законної
сили - видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 30.10.2014

Суддя
Грєхова О.А.