ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2014 р.
Справа № 920/1158/14

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Слободін М.М., суддя Гончар Т. В. ,
суддя Гребенюк Н. В.

при секретарі Томіній І.В.

за участю представників сторін:

позивача - Заїка І.В., дов. № 3 від 11.02.2014
р.

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Комунального
підприємства "Сумижитло" Сумської
міської ради (вх. №2423 С/3) на рішення
господарського суду Сумської області
від 21.07.14 р. у справі № 920/1158/14

за позовом Сумського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України

до Комунального підприємства
"Сумижитло" Сумської міської ради

про зобов"язакння вчинити дії

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Сумське обласне територіальне
відділення Антимонопольного комітету
України, звернувся до господарського
суду Сумської області з позовною
заявою, в якій просив суд зобов'язати
відповідача, Комунальне підприємство
"Сумижитло" Сумської міської ради,
виконати зобов'язання, встановлене
пунктом 6 резолютивної частини рішення
адміністративної колегії Сумського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
30.12.2013 № 112, шляхом подання на
затвердження до виконавчого комітету
Сумської міської ради тарифів на
послуги з утримання будинків і споруд
та прибудинкових територій,
розрахованих з дотриманням Порядку
формування тарифів на послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 1 червня 2011 року за № 869.

Рішенням господарського суду Сумської
області від 21.07.14 р. по справі № 920/1158/14 (
П.І. Левченко) позов задоволено
повністю.

Відповідач з рішенням господарського
суду Сумської області від 21.07.14 р. не
погодився, звернувся до суду
апеляційної інстанції з апеляційною
скаргою, в якій посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
просить скасувати оскаржуване рішення
та прийняти нове рішення, яким
відмовити позивачу у задоволенні
позову повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги
заявник посилається на порушення судом
першої інстанції вимог ч. 1 ст. 22 Закону
України «Про Антимонопольний комітет
України» в зв'язку з тим, що п. 6
резолютивної частини рішення
адміністративної колегії Сумського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
30.12.2013 № 112 не встановлено строк для
виконання викладених в рішенні вимог
Антимонопольного комітету України, що,
на думку скаржника, є підставою для
відмови в задоволенні позовних вимог в
частині зобов'язання виконати вказане
рішення. Крім того, відповідач
зазначає, що ч. 7 ст. 56 Закону України
«Про захист економічної конкуренції»
передбачена можливість органів
Антимонопольного комітету України
звертатись до суду лише з вимогами про
стягнення штрафу та пені. Відповідач
вважає, що можливості звернення до суду
з іншими вимогами законом не
передбачено.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу
та його представник в судовому
засіданні заперечує повністю вимоги,
викладені в апеляційній скарзі, вважає
рішення господарського суду законним
та прийнятим за умови повного
дотримання норм матеріального та
процесуального права. Просить залишити
апеляційну скаргу без задоволення,
оскаржуване рішення без змін.

В судове засідання відповідач свого
представника не направив, про
неможливість прибуття суд не
повідомив, хоча про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, що підтверджується
повідомленням за № 01260/2 про вручення
поштового відправлення уповноваженій
особі КП "Сумижитло", яке було отримано
08.09.2014 р.

Відповідно до пункту 3.9.2. постанови
пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" № 18 від 26.12.2011 року, у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них, справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи те, що судом апеляційної
інстанції створено всі необхідні умови
для встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства, вжито заходи для
належного повідомлення учасників
судового процесу про час та місце
розгляду справи, колегія суддів вважає
за можливе розглянути справу без
участі представника відповідача за
наявними у ній матеріалами у
відповідності до статті 75
Господарського процесуального кодексу
України.

Перевіривши повноту встановлення
судом обставин справи та докази по
справі на їх підтвердження, їх юридичну
оцінку та доводи апеляційної скарги в
межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК
України, заслухавши уповноваженого
представника позивача, колегія суддів
приходить до висновку про залишення
апеляційної скарги без задоволення,
виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, рішенням
адміністративної колегії Сумського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України "Про
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції та накладення
штрафу" № 112 від 30.12.2013 року дії
Комунального підприємства "Сумижитло"
Сумської міської ради, що полягають у
здійсненні розрахунків тарифів на
послуги з утримання будинків і споруд
та прибудинкових територій, що
встановлені виконавчим комітетом
Сумської міської ради рішенням "Про
тимчасові тарифи на послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій комунального
підприємства "Сумижитло" Сумської
міської ради" № 476 від 27.09.2013 року, із
порушенням порядку їх формування,
визначеного Порядком формування
тарифів на послуги з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 1 червня
2011 року за № 869, визнано порушенням,
передбаченим пунктом 2 статі 50 та
частиною першою статті 13 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції", у вигляді зловживання
монопольним (домінуючим) становищем на
ринку послуг з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій у
межах власної території
обслуговування в місті Суми, що
призвели до ущемлення інтересів
споживачів, які були б неможливими за
умов існування значної конкуренції на
ринку.

Пунктом 6 резолютивної частини рішення
відповідача зобов'язано припинити
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції шляхом
подання на затвердження до виконавчого
комітету Сумської міської ради тарифів
на послуги з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій,
розрахованих з дотриманням Порядку
формування тарифів на послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 1 червня 2011 року
за № 869.

Рішення адміністративної колегії
Сумського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України "Про порушення законодавства
про захист економічної конкуренції та
накладення штрафу" № 112 від 30.12.2013 року
відповідачем отримано 21.01.2014 року, про
що свідчить відмітка про отримання
рішення на супровідному листі позивача
(а.с. 7).

Рішення було оскаржено КП "Сумижитло" у
встановленому законодавством порядку.

Проте, рішенням господарського суду
Сумської області від 15.05.2014 року у
справі № 920/456/14 КП "Сумижитло" Сумської
міської ради відмовлено у задоволенні
позову до Сумського територіального
відділення Антимонопольного комітету
України про скасування рішення
адміністративної колегії Сумського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України "Про
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції та накладення
штрафу" № 112 від 30.12.2013 року.

Однак, як зазначає позивач, вказане
рішення адміністративної колегії
Сумського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України, в порушення законодавства про
захист економічної конкуренції,
відповідачем не виконано, що стало
підставою звернення до господарського
суду з позовом про зобов'язання
відповідача виконати рішення
адміністративної колегії Сумського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України "Про
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції та накладення
штрафу" № 112 від 30.12.2013 року. Позов
обґрунтований посиланням на норми ч. 2
ст. 56 Закону України «Про захист
економічної конкуренції», ст. 25 Закону
України «Про Антимонопольний комітет
України».

Вирішуючи даний господарський спір,
суд першої інстанції виходив з того, що
факт правомірності рішення
адміністративної колегії Сумського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
30.12.2013 року № 112, встановлений рішенням
господарського суду Сумської області
від 15.05.2014 року, та у відповідності до
вимог ч. 2 ст. 56 Закону України «Про
захист економічної конкуренції»
вказане рішення підлягає обов'язковому
виконанню з боку відповідача.

Враховуючи викладені обставини, а
також те, що відповідач будь-яких
заперечень проти позову не подав, суд
першої інстанції визнав вимоги
позивача щодо зобов'язання відповідача
виконати зобов'язання, яке встановлено
пунктом 6 резолютивної частини рішення
адміністративної колегії Сумського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
30.12.2013 року № 112, шляхом подання на
затвердження до виконавчого комітету
Сумської міської ради тарифів на
послуги з утримання будинків і споруд
та прибудинкових територій,
розрахованих з дотриманням Порядку
формування тарифів на послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 1 червня 2011 року за № 869
правомірними, обґрунтованими і такими,
що підлягають задоволенню.

З даним висновками повністю
погоджується колегія суддів, оскільки
судом першої інстанції використано у
повному обсязі свої повноваження,
передбачені процесуальним законом
щодо повного та всебічного з'ясування
обставин справи, пов'язаних з предметом
доказування у даній справі, а висновки,
викладені в рішенні узгоджуються з
приписами норм чинного законодавства,
які в даному випадку регулюють спірні
правовідносини, що призвело до
прийняття правомірного рішення.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до статті 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до статті 43 Господарського
процесуального кодексу України
Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідач в апеляційній скарзі
посилається на порушення судом першої
інстанції вимог ч. 1 ст. 22 Закону України
«Про Антимонопольний комітет України»
в зв'язку з тим, що п. 6 резолютивної
частини рішення адміністративної
колегії Сумського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
30.12.2013 № 112 не встановлено строк для
виконання викладених в рішенні вимог
Антимонопольного комітету України, що,
на думку скаржника, є підставою для
відмови в задоволенні позовних вимог в
частині зобов'язання виконати вказане
рішення.

Проте, колегія суддів вважає наведені
відповідачем доводи безпідставними та
зазначає наступне.

Так, відповідно до статті 48 Закону
України «Про захист економічної
конкуренції» за результатами розгляду
справ про порушення законодавства про
захист економічної конкуренції органи
Антимонопольного комітету України
приймають рішення, в тому числі про:

- визнання вчинення порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції;

- усунення наслідків порушень
законодавства про захист економічної
конкуренції, зокрема усунення чи
пом'якшення негативного впливу
узгоджених дій. концентрації
суб'єктів господарювання на
конкуренцію.

Керуючись статтями 12, 121, 14 Закону
України "Про Антимонопольний комітет
України", статтею 48 Закону України "Про
захист економічної конкуренції",
позивачем визнано дії відповідача,
полягають у здійсненні розрахунків
тарифів на послуги з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій, що встановлені виконавчим
комітетом Сумської міської ради
рішенням "Про тимчасові тарифи на
послуги з утримання будинків і споруд
та прибудинкових територій
комунального підприємства "Сумижитло"
Сумської міської ради" № 476 від 27.09.2013
року, із порушенням порядку їх
формування, визначеного Порядком
формування тарифів на послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 1 червня 2011 року за № 869, визнано
порушенням, передбаченим пунктом 2
статі 50 та частиною першою статті 13
Закону України "Про захист економічної
конкуренції", у вигляді зловживання
монопольним (домінуючим) становищем на
ринку послуг з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій у
межах власної території
обслуговування в місті Суми, що
призвели до ущемлення інтересів
споживачів, які були б неможливими за
умов існування значної конкуренції на
ринку.

Відповідно до частини 2 статті 56 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції", рішення та розпорядження
Антимонопольного комітету, голів його
територіальних відділень є
обов'язковими до виконання.

Також, колегія суддів зазначає, що в
ході розгляду судової справи № 920/456/14
господарським судом вже
досліджувалися питання правомірності
прийнятого рішення та його
відповідність положенням
законодавства. Рішенням
господарського суду Сумської області
по справі № 920/456/14 від 15.05.2014 року
встановлено, що підстави для визнання
рішення адміністративної колегії
Сумського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України від 30.12.2013 року № 112 недійсним
відсутні.

Відповідно до ст. 35 Господарського
процесуального кодексу України, факти,
встановлені рішенням господарського
суду (іншого органу, який вирішує
господарські спори), за винятком
встановлених рішенням третейського
суду, під час розгляду однієї справи, не
доводяться знову при вирішенні інших
спорів, в яких беруть участь ті самі
сторони.

Таким чином, рішення адміністративної
колегії Сумського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
30.12.2013 року № 112 є правомірним і у
відповідності до вимог ч. 2 ст. 56 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції підлягає обов'язковому
виконанню.

До того ж, як встановлено господарським
судом Сумської області, КП «Сумижитло»
рішення № 112 адміністративної колегії
Сумського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України отримало 21.01.2014 року, тому
відповідач мав достатньо часу для
приведення своєї діяльності у
відповідності до чинного
законодавства.

Як вбачається з наданих позивачем
документів, строк чинності тарифів,
встановлених виконавчим комітетом
Сумської міської ради рішенням від
27.09.2013 р. за № 476 »Про тимчасові тарифи
на послуги з утримання будинків і
споруд та при будинкових територій
комунального підприємства «Суми
житло» Сумської міської ради», збіг
31.12.2013 р. Разом з цим, відповідними
рішеннями від 10.01.2014 р. № 4, від 15.04.2014 р.
№ 192 та від 26.06.2014 р. № 300 виконавчим
комітетом Сумської міської ради дія
тимчасового тарифу продовжувалась.

Однак, на час звернення позивача до
господарського суду відповідач не
вчинив жодних дій щодо припинення
порушення та виконання рішення
адміністративної колегії Сумського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
30.12.2013 р. № 112, не подав на затвердження
до виконавчого комітету Сумської
міської ради тарифів на послуги з
утримання будинків і споруд та при
будинкових територій, розрахованих з
дотриманням Порядку формування
тарифів на послуги з утримання
будинків і споруд та при будинкових
територій , затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 р.
за № 869.

Відтак, твердження відповідача про те,
що в даному рішенні не встановлено
строк для виконання викладених вимог
не може бути підставою для відмови в
задоволенні позовних вимог про
зобов'язання відповідача виконати
вимоги, встановлені пунктом 6
резолютивної частини рішення
адміністративної колегії Сумського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
30.12.2013 № 112, яким відповідача
зобов'язано припинити порушення,
зазначені в пункті 2 резолютивної
частини цього рішення, шляхом подання
на затвердження до виконавчого
комітету Сумської міської ради тарифів
на послуги з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій,
розрахованих з дотриманням Порядку
формування тарифів на послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 1 червня 2011 року за № 869.

Відповідно до статті 25 Закону України
«Про Антимонопольний комітет України»
територіальні відділення
Антимонопольного комітету України у
зв'язку з порушенням законодавства про
захист економічної конкуренції
органами влади, юридичними чи
фізичними особами подають заяви,
позови, скарги до суду, в тому числі про
зобов'язання виконати рішення органів
Антимонопольного комітету України.

Отже, зміст зобов'язання, що є предметом
позовних вимог, повністю відповідає
зобов'язанню, визначеного пунктом 6
резолютивної частини рішення
адміністративної колегії Сумського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
30.12.2013 № 112. В зв'язку з чим, колегія
суддів зазначає, що позивач у
відповідності до вимог статті 25 Закону
України «Про Антимонопольний комітет
України» правомірно звернувся до
господарського суду з позовом про
зобов'язання виконати рішення органів
Антимонопольного комітету України в
зв'язку з порушенням відповідачем
законодавства про захист економічної
конкуренції, тому твердження
відповідача з цього приводу є
безпідставними.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга є
необґрунтованою і не може бути
підставою для скасування
оскаржуваного рішення по даній справі.
При прийнятті рішення місцевий
господарський суд забезпечив
дотримання вимог чинного
законодавства щодо всебічного, повного
та об'єктивного дослідження усіх
фактичних обставин справи та дав
належну правову оцінку наявним у
матеріалах справи доказам, тому
рішення господарського суду Сумської
області від 21.07.2014 року по справі №
920/1158/14 слід залишити без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 99, 101, п. 1 ст. 103,
ст.ст. 105 Господарського процесуального
кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального
підприємства "Сумижитло" Сумської
міської ради залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Сумської
області від 21.07.2014 року по справі №
920/1158/14 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
протягом 20-ти днів.

Повний текст постанови складено та
підписано 15 жовтня 2014 року

Головуючий суддя
Слободін М.М.

Суддя
Гончар Т. В.

Суддя
Гребенюк Н. В.