ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2014 р.
Справа № 914/3475/14

За позовом:Львівського міського
комунального підприємства
«Львівводоканал», м. Львів,до
відповідача:Львівського національного
університету ветеринарної медицини та
біотехнологій ім. С. Гжицького, м.
Львів,про: стягнення додаткової плати
за скид стічних вод з перевищенням
допустимих забруднень.

Суддя Т. РимЗа участю
представників:позивача:Коваль Р.П. -
довіреність від 06.10.2014
р.,відповідача:Кравець В.Ю. -
довіреність №1180-16 від 06.10.2014 р.На
розгляд господарського суду
Львівської області подано позов
Львівського міського комунального
підприємства "Львівводоканал" до
Львівського національного
університету ветеринарної медицини та
біотехнологій ім. С. Гжицького про
стягнення додаткової плати за скид
стічних вод з перевищенням допустимих
забруднень. Ухвалою господарського
суду Львівської області від 02.10.2014 р.
провадження у справі порушено, справу
призначено до розгляду на 29.10.2014 р. Рух
справи відображено у попередніх
ухвалах суду.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що
відповідач у порушення умов договору
№102336 від 03.01.2013 р. на подачу води з
комунального водопроводу та прийняття
стічних вод до каналізаційної мережі,
"Правил приймання стічних вод
підприємств у систему міської
каналізації Львова" (затверджені
рішенням Виконкому Львівської міської
ради від 18.09.2002 р. №292) перевищив ліміт
скиду забруднюючих речовин (ДК аміаку,
БСК5, завислих речовин, фосфатів) в
систему міської каналізації. У зв'язку
з наведеним відповідачу нараховано
додаткову плату за скид стічних вод з
перевищенням допустимих забруднень у
сумі 14.138,95 грн.

Відповідач у поданому відзиві
заперечив проти позовних вимог у
зв'язку з наступним. З актом №5810
відповідальні посадові особи
відповідача не були ознайомлені.
Вказаний акт не відповідає вимогам в
частині допустимості доказів. Позивач
не отримав примірника контрольного
аналізу, оскільки інженер не мав
належних повноважень на
представництво інтересів
університету. Відтак, за відсутності
належних доказів на підтвердження
правомірності вимог позивача у позові
потрібно відмовити.

Вислухавши представників сторін,
проаналізувавши матеріали справи, суд
установив таке.

Між Львівським міським комунальним
підприємством "Львівводоканал" (надалі
- Львівводоканал) та Львівським
національним університетом
ветеринарної медицини та
біотехнологій ім. С. Гжицького укладено
договір №102336 від 03.01.2013 р. на подачу
води з комунального водопроводу та
прийняття стічних вод до
каналізаційної мережі (надалі -
Договір). За умовами цього договору
Львівводоканал (позивач у справі) надає
послуги у забезпеченні питною водою та
приймання стічних вод, а абонент
(відповідач у справі) користується
послугами: здійснює забір води з
водопроводу, скид стічних вод у
каналізацію і сплачує вартість наданих
послуг на умовах, які визначені
Договором та чинним законодавством
України, зокрема: законом України "Про
питну воду і питне водопостачання",
"Правилами користування системами
комунального водопостачання та
водовідведення в містах та селищах
України, "Правилами технічної
експлуатації систем комунального
водопостачання та водовідведення",
"Правилами приймання стічних вод
підприємств у комунальні та відомчі
системи каналізації міст та селищ
України", "Правилами приймання стічних
вод підприємств у систему міської
каналізації Львова". Згідно з додатком
№1 до Договору послуги надаються
відповідачу на об'єкт за адресою:
вулиця Пекарська, 50, Левицького 59-67, 67-А,
Рильського, 1, О. Басараб, 1, Т.
Барановського, 11, 13 у місті Львові,
вулиця Пекарська, 50-А у селі Старе Село,
Львівської області. Відповідно до
пункту 2.2.7 Договору абонент
зобов'язується не перевищувати
тимчасового ліміту на скид.

Лімітом №126 від 01.10.2003 р. на скид
забруднювальних речовин в систему
міської каналізації Львівського
національного університету
ветеринарної медицини та
біотехнологій ім. С. Гжицького (вул.
Пекарська, 50) встановлено допустимі
концентрації забруднюючих речовин у
стічних водах установи.

Позивачем у присутності представника
відповідача проведено вибірковий
відбір проб стічних вод останнього для
проведення головного і контрольного
хімічних аналізів, за результатами
якого складено акт №5810 від 30.01.2014 р.,
адреса об'єкта: вул. Пекарська, 50, місто
Львів. Відповідачем визнано, що ОСОБА_6
працює в університеті на посаді
інженера-теплотехінка.

Лабораторні дослідження, проведені
хіміко-бактеріологічною лабораторією
Львівводоканалу, зафіксували
перевищення допустимих лімітом №126
норм якісних показників стічних вод, а
саме: БСК5 - в 2,2 рази, завислих речовин -
в 2 рази, фосфатів - 8,2 рази, що
підтверджується лабораторним аналізом
стічних вод від 30.01-06.02.2014 р. №55,
долученим до матеріалів справи.
Міністерством з питань
житлово-комунального господарства
України видано свідоцтво про атестацію
№34 від 16.06.2009 р.
Хіміко-бактеріологічній лабораторії
Львівського міського комунального
підприємства "Львівводоканал".

Згідно із поданим розрахунком величини
додаткової плати для Львівського
національного університету
ветеринарної медицини та
біотехнологій ім. С. Гжицького за скид
стічних вод з порушенням вимог Правил
приймання щодо їх складу і
властивостей №5345/36 від 07.02.2014 р.,
додаткова плата становить 14.138,95 грн.

Позивачем на адресу відповідача
надсилалась претензія №5345 від 14.04.2014 р.
про сплату 14.138,95 грн. додаткової плати
за скид стічних вод з перевищенням
допустимих концентрацій забруднень.
Докази надіслання зазначеної
претензії долучені до матеріалів
справи. Відповідач жодним чином не
відреагував на зазначену претензію.
Доказів оплати 14.138,95 грн., доказів
реагування на надіслану претензію,
доказів проведення контрольного
аналізу відповідачем не представлено.

При ухваленні рішення суд виходив з
такого.

Між сторонами у справі виникли
зобов'язання з приводу подачі води та
приймання стічних вод на підставі
Договору в силу пункту 1 частини 2
статті 11 Цивільного кодексу України.
Згідно зі статтею 174 Господарського
кодексу України однією з підстав
виникнення господарського
зобов'язання є господарський договір
та інші угоди, передбачені законом, а
також угоди не передбачені законом, але
такі, які йому не суперечать.

Статтею 901 Цивільного кодексу України
передбачено, що за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.
Положення цієї глави можуть
застосовуватися до всіх договорів про
надання послуг, якщо це не суперечить
суті зобов'язання.

На підставі укладеного з позивачем
Договору відповідач користується
послугами водопостачання та
водовідведення і є абонентом позивача,
здійснює скид стічних вод у систему
каналізації міста Львова і сплачує за
надані послуги відповідно до умов
договору.

Статтею 44 Водного кодексу України
визначені обов'язки водокористувачів,
які зобов'язані, зокрема, дотримувати
встановлених нормативів гранично
допустимого скидання забруднюючих
речовин та лімітів скидання
забруднюючих речовин.

У статті 33 Закону України "Про охорону
навколишнього природного середовища"
вказано, що екологічні нормативи
встановлюють гранично допустимі
розміри викидів та скидів у навколишнє
природне середовище забруднюючих
хімічних речовин, рівні допустимого
шкідливого впливу на нього фізичних та
біологічних факторів.

Відповідно до Закону України "Про
охорону навколишнього природного
середовища", Водного кодексу України
розроблено Правила приймання стічних
вод підприємств у комунальні та
відомчі системи каналізації населених
пунктів України", затверджені наказом
Державного комітету будівництва,
архітектури та житлової політики
України №37 від 19.02.2002 р. (надалі -
Державні Правила). Ці правила
поширюються на комунальні
підприємства
водопровідно-каналізаційного
господарства міст і селищ України та
інші підприємства, що мають на балансі
системи місцевого водопроводу та
каналізації, та на всі підприємства,
установи, організації незалежно від
форм власності й відомчої належності,
які скидають свої стічні води в системи
каналізації населених пунктів.

Згідно з п. 1.5 Державних Правил
Водоканали підставі цих правил та
Інструкції про встановлення та
стягнення плати за скид промислових
стічних вод у системи каналізації
населених пунктів (далі - Інструкція)
розробляють місцеві Правила приймання
стічних вод підприємств у систему
каналізації населеного пункту, в яких
установлюються допустимі концентрації
(надалі - ДК) для кожної забруднюючої
речовини, що може скидатися
Підприємствами в систему каналізації,
а також відображаються місцеві
особливості приймання стічних вод
Підприємств у міську каналізацію.

Відповідно до пунктів 1.8 та 2.4 Державних
Правил водоканали приймають стічні
води підприємств до комунальної або
відомчої каналізації за умови, якщо
каналізаційна мережа та очисні споруди
каналізації мають резерв пропускної
спроможності, показники якості стічних
вод Підприємства задовольняють вимоги
місцевих Правил приймання та
укладеного з Водоканалом договору на
приймання стічних вод (Договір на
послуги водовідведення). Підприємства
зобов'язані виконувати в повному
обсязі вимоги місцевих Правил та
договору на послуги водовідведення,
дотримуватись установлених
Водоканалом кількісних та якісних
показників стічних вод на
каналізаційних випусках підприємства,
оплачувати рахунки за скид
понаднормативних забруднень при
порушенні встановлених показників.

Місцеві Правила приймання згідно з
Законом України "Про місцеве
самоврядування в Україні" затверджують
виконавчі органи місцевих рад за
поданням Водоканалів після погодження
з територіальними органами
Мінекоресурсів та Міністерства
охорони здоров'я України. Місцеві
Правила приймання є обов'язковими для
всіх Підприємств, яким Водоканали
надають послуги з водовідведення та
які розташовані на території даної
місцевої ради (п.1.6 державних Правил).

Відповідно до п. 2.3 Інструкції
нормативи плати за скид
понаднормативних забруднень у системи
каналізації населених пунктів (Н п)
установлюються в місцевих Правилах
приймання на рівні виробничої
собівартості очищення 1 куб. м стічних
вод з умістом забруднень у межах
установлених в місцевих Правилах
приймання допустимих концентрацій
забруднюючих речовин. Пунктом 3.2
Інструкції встановлено, що при
перевищенні рівня вмісту забруднюючих
речовин у стічних водах Підприємств, що
скидаються в систему каналізації,
порівняно із встановленими місцевими
Правилами приймання, Підприємства
сплачують Водоканалу плату за скид
понаднормативних забруднень, яка
нараховується за нормативом плати за
очищення 1 куб. м стічних вод з умістом
забруднень у межах допустимих
концентрацій (Н п), обсягом скинутих
понаднормативно забруднених стічних
вод (V пз) та коефіцієнтом кратності (К
к), який враховує рівень небезпеки
скинутих забруднень для технологічних
процесів очищення стічних вод та
екологічного стану водойми.

Рішенням виконавчого комітету
Львівської міської ради від 18.09.2002р. №292
затверджено Правила приймання стічних
вод підприємств у систему міської
каналізації Львова, які встановлюють
вимоги до приймання від підприємства
стічних вод міської каналізації,
регламентують права та обов'язки
підприємств і водоканалу, порядок
визначення плати за послуги
водовідведення, порядок контролю за
виконанням цих правил,
відповідальність та міри впливу за їх
порушення. Правила приймання стічних
вод є обов'язковими до виконання всіма
підприємствами (незалежно від їх
відомчої належності і форми власності),
які користуються послугами водоканалу
з водопостачання і водовідведення,
стічні води яких скидаються в міську
каналізацію безпосередньо чи
опосередковано.

Пунктом 2.6 Правил передбачено, що
встановлення абонентам режиму та
нормативів скидання забруднювальних
речовин у міську каналізацію,
формування висновку щодо
відповідності фактичних показників
якості стічних вод допустимим, а також
виконання розрахунку входять
винятково до компетенції Водоканалу.

Як убачається із матеріалів справи,
відповідач виконав вказані вимоги.
Відповідачу визначено ліміт №126 на
скид забруднювальних речовин в систему
міської каналізації, у якому наведено
максимально допустимі значення
концентрацій забруднень у його стічних
водах.

За умовами пункту 2.2.7 Договору
відповідач зобов'язаний не
перевищувати ДК забруднюючих речовин у
стічних водах, які встановлені лімітом
№126.

Як установлено судом, на виконання
обов'язку здійснювати контроль за
якістю стічних вод, що скидають
підприємства, 30.01.2014 р. Водоканалом
здійснено відбір проб стічних вод
відповідача, про що було складено акт
№5810 про відбір контрольної вибіркової
проби стічних вод для проведення
головного і контрольного хімічних
аналізів, вид проби: разова. Вказаний
акт підписаний представником
відповідача без будь-яких зауважень, в
тому числі щодо місця та порядку
відбору проб та жодних скарг з цього
приводу від нього не надходило. Доказів
зворотнього відповідачем не подано.

Порядок відбору проб передбачений
пунктом 7.2 місцевих Правил. За
призначенням хімічні аналізи проби
поділяються на головні; контрольні;
арбітражні (пункт 7.2.10 місцевих Правил
приймання стічних вод). Відповідно до
пункту 7.2.12 місцевих Правил, головний
аналіз - це аналіз, за результатами
якого визначаються концентрації
забруднювальних речовин (СФ), робиться
висновок про якісні показники стічних
вод, відсутність чи наявність у стічних
водах перевищень допустимих
концентрацій, встановлених для даного
підприємства (об'єкта).

Контрольний аналіз проби - це аналіз,
який може бути використаний як
контролюючою службою, так і
підприємством для перевірки і
уточнення результатів головного
аналізу. Контрольний аналіз
проводиться підприємством (пункт 7.2.17
місцевих Правил).

Порядок відібрання проби для
контрольного аналізу передбачений
пунктом 7.2.18 місцевих Правил. Зокрема,
згідно з пунктом 7.2.18.1 проба для
контрольного аналізу маркується та
пломбується контрольною службою і
передається підприємству з
відповідним записом в акті про відбір
проби.

В присутності представника
відповідача позивач здійснив відбір
контрольної вибіркової проби з
контрольного колодязя КК-1, примірник
акту №5810 вручений відповідачу, про що
свідчить підпис його працівника
(інженер-теплотехнік ОСОБА_6), з правом
на проведення контрольного аналізу та
порядком використання результатів
представник відповідача був
ознайомлений, про що свідчить його
підпис в акті. Зауважень щодо порушення
порядку відбору проб стічної води
представником відповідача надано не
було.

Відповідно до пункту 7.2.24 місцевих
Правил результати контрольного
аналізу подаються підприємством на
розгляд водоканалу не пізніше 72 годин
після закінчення аналізу. Згідно з
пунктом 7.2.17 місцевих Правил та акту,
для перевірки і уточнення результатів
головного аналізу відповідачу
передано запломбовану пробу для
проведення контрольного аналізу.
Пунктом 7.2.19 місцевих Правил приймання
стічних вод передбачено, що
підприємство має право контрольний
аналіз не проводити (пункт 7.2.22 місцевих
Правил приймання стічних вод), наперед
погоджуючись з результатом головного
аналізу. Матеріали справи не містять
доказів того, що відповідач
скористався зазначеним правом в
порядку, визначеному місцевими
Правилами.

Відповідно до пункту 7.2.22 місцевих
Правил приймання стічних вод позивач
виконав розрахунок додаткової плати за
результатами головного аналізу.

Згідно з пунктами 3.1.5, 4.2.2.4, 8.4.3, 9.2.2
місцевих Правил приймання стічних вод
при виявленні перевищень якісних
показників стічних вод, Водоканал
зобов'язаний нарахувати додаткову
плату за водовідведення, обчислену за
підвищеним коефіцієнтом кратності, а
відповідач зобов'язаний її сплатити.
Аналогічна вимога передбачена пунктом
3.6 Договору, відповідно до якої
скидання абонентом стічних вод з
перевищенням допустимих концентрацій
на його каналізаційному випуску
оплачується з відповідним підвищеним
коефіцієнтом. Визначення допустимих
концентрацій і нарахування додаткової
плати за послуги водовідведення
проводиться Львівводоканалом
відповідно до правил приймання.

Скидання стічних вод з перевищенням
допустимих концентрацій (ДК)
оплачується з відповідним
коефіцієнтом кратності (пункти 4.2.2.4, 9.2
місцевих Правил та пункт 3.6 Договору).
Хіміко-бактеріологічною лабораторією
позивача проведено аналіз, на підставі
якого складено результат вимірювань
№55 від 30.01.-06.02.2014 р. відповідно до
пунктів 2.6, 3.2.6 місцевих Правил
приймання стічних вод. Лабораторні
дослідження зафіксували перевищення
допустимих концентрацій ДК аміаку,
БСК5, завислих речовин, фосфатів.

Відповідно до пунктів 3.1.5, 9.2.2 місцевих
Правил та підпункту 3.6 Договору
позивачем нараховано відповідачу
додаткову плату за скид
понаднормативних забруднень, яка
згідно з розрахунком №5345/36 від 07.02.2014 р.
становить 14.138,95 грн.

Згідно з пунктом 4.2 Інструкції про
встановлення та стягнення плати за
скид промислових та інших стічних вод у
системи каналізації населених пунктів,
затвердженої наказом Державного
комітету будівництва, архітектури та
житлової політики України від 19 лютого
2002 року №37, плата за скид
понаднормативних забруднень
розподіляється наступним чином: 20
відсотків перераховуються Водоканалом
до місцевих фондів охорони
навколишнього природного середовища,
що утворені в складі сільських,
селищних, міських бюджетів; 80 відсотків
залишаються у розпорядженні
Водоканалу і використовуються на
відшкодування збитків Водоканалу,
викликаних цими скидами, на ремонт і
поліпшення експлуатації
каналізаційної мережі та очисних
споруд, а також на розвиток
каналізаційного господарства
населеного пункту.

За таких обставин, оскільки у
відповідача виник обов'язок з
додаткової оплати за скид стічних вод з
перевищенням допустимих концентрацій
забруднень, відповідачем не
спростовано належними доказами факт
відсутності перевищення ДК у стічних
водах, вимоги позивача про стягнення
14.138,95 грн. є обгрунтованими та такими,
що підлягають до задоволення.

При цьому суд не бере до уваги
заперечення відповідача з огляду на те,
що вони не спростовують висновків суду
про перевищення відповідачем
допустимих концентрацій забруднюючих
речовин, за що справляється додаткова
плата. Суд бере до уваги ті обставини,
що відповідач не реагував на звернення
позивача, не провів контрольного
аналізу на підтвердження дотримання
умов Договору.

Відповідно до статей 33, 38
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
Сторона або прокурор у разі
неможливості самостійно надати докази
вправі подати клопотання про
витребування господарським судом
доказів. У разі задоволення клопотання
суд своєю ухвалою витребовує необхідні
докази.

Зазначені вище норми процесуального
закону спрямовані на реалізацію статті
43 Господарського процесуального
кодексу України. Згідно з положеннями
цієї статті судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Господарський суд створює сторонам та
іншим особам, які беруть участь у
справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

За таких обставин суд дійшов висновку
про те, що відповідачем не спростовано
доводів позовної заяви, а судом не
виявлено на підставі наявних
документів у справі інших фактичних
обставин, що мають суттєве значення для
правильного вирішення спору.

В силу положень частини другої статті 49
Господарського процесуального кодексу
судовий збір покладається відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст.
33, 34, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Львівського
національного університету
ветеринарної медици та біотехнологій
ім. С. Гжицького (адреса: вулиця
Пекарська, будинок 50, місто Львів,
Львівська область, 79010;
ідентифікаційний код 00492990) на користь
Львівського міського комунального
підприємства "Львівводоканал" (адреса:
вулиця Зелена, будинок 64, Личаківський
район, місто Львів, Львівська область,
79017; ідентифікаційний код 03348471) 11.701,20
грн. додаткової плати, 1.827,00 грн.
відшкодування витрат на оплату
судового збору.

3. Стягнути з Львівського
національного університету
ветеринарної медици та біотехнологій
ім. С. Гжицького (адреса: вулиця
Пекарська, будинок 50, місто Львів,
Львівська область, 79010;
ідентифікаційний код 00492990) в доход
міського бюджету міста Львова (фонд
охорони навколишнього природного
середовища м. Львова, рахунок 0002
за кодом бюджетної класифікації: 24062100
"Грошові стягнення за шкоду, заподіяну
порушенням законодавства про охорону
навколишнього природного середовища
внаслідок господарської та іншої
діяльності", банк ГУДКУ у Львівській
області, , код МФО 825014)
2.437,75 грн.

Повне рішення складено 10.11.2014 р.

Суддя
Рим Т.Я.