ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"30" жовтня 2014 р.
Справа № 918/1295/14

Господарський суд Рівненської області
у складі судді Качура А.М., розглянувши
матеріали справи за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "АПН ЛТД"

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дігертранс"

про стягнення заборгованості в сумі 161
773,81 грн.

Представники:

Від позивача: Нерубайлов С.Є.
(довіреність від 02.04.2014 року);

Від відповідача: Мосійчук А.П.
(довіреність від 21.03.2012 року);

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю "АПН ЛТД" звернувся до
господарського суду Рівненської
області з позовом до відповідача
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дігертранс" про
стягнення в сумі 161 773 грн. 81 коп..

Ухвалою суду від 23 жовтня 2014 року судом
було зобов'язати позивача надати суду в
строк до 30 жовтня 2014 року: оригінал
договору поставки №03/01-12 від 10 січня 2012
року; докази направлення відповідачу в
порядку передбаченому пунктом 5.3.
договору поставки №03/01-12 від 10 січня 2012
року вимоги про сплату відсотків за
користування товарним кредитом.

Згідно статті 36 ГПК України письмовими
доказами є документи і матеріали, які
містять дані про обставини, що мають
значення для правильного вирішення
спору. Письмові докази подаються в
оригіналі або в належним чином
засвідченій копії. Якщо для вирішення
спору має значення лише частина
документа, подається засвідчений витяг
з нього. Оригінали документів
подаються, коли обставини справи
відповідно до законодавства мають бути
засвідчені тільки такими документами,
а також в інших випадках на вимогу
господарського суду.

Пунктом 2.2. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
26.12.2011року № 18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" (надалі - Постанова)
визначено, що письмові докази
подаються в оригіналі або в належним
чином засвідченій копії (стаття 36 ГПК).

Відповідно до пункту 2.3. Постанови, якщо
стороною (або іншим учасником судового
процесу) у вирішенні спору не подано
суду в обґрунтування її вимог або
заперечень належні і допустимі докази,
в тому числі на вимогу суду, або якщо в
разі неможливості самостійно надати
докази нею не подавалося клопотання
про витребування їх судом (частина
перша статті 38 ГПК), то розгляд справи
господарським судом може
здійснюватися виключно за наявними у
справі доказами, і в такому разі у суду
вищої інстанції відсутні підстави для
скасування судового рішення з мотивів
неповного з'ясування місцевим
господарським судом обставин справи;
крім того, неподання позивачем
витребуваних господарським судом
матеріалів, необхідних для вирішення
спору, тягне за собою правові наслідки
у вигляді залишення позову без
розгляду на підставі пункту 5 частини
першої статті 81 ГПК.

Відповідно до пункту 4.9 Постанови, при
вирішенні питання щодо залишення
позову без розгляду господарським
судам слід мати на увазі, що
застосування пункту 5 частини першої
цієї статті можливо лише за наявності
таких умов: - додаткові документи
вважаються витребуваними, тільки якщо
про це зазначено у відповідному
процесуальному документі або, в разі
оголошення перерви в судовому
засіданні, - в протоколі такого
засідання; - витребувані документи чи
явка представника позивача дійсно
необхідні для вирішення спору, тобто за
їх відсутності суд позбавлений
можливості вирішити спір по суті; -
позивач не подав документи,
витребувані судом при підготовці
справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в
порядку статті 38 названого Кодексу, чи
не направив свого представника в
засідання господарського суду без
поважних причин. Отже, перш ніж
залишити позов без розгляду
господарський суд зобов'язаний
з'ясувати причини невиконання його
вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх
поважність.

Поважними, з урахуванням конкретних
обставин справи, вважаються причини,
які за об'єктивних, тобто не залежних
від позивача, обставин унеможливлювали
або істотно утруднювали вчинення ним
відповідних процесуальних дій; при
цьому береться до уваги й те, чи вживав
позивач заходів до усунення цих
обставин або послаблення їх
негативного впливу на виконання
позивачем процесуальних обов'язків,
покладених на нього судом. Відповідні
докази подаються позивачем і
оцінюються господарським судом за
загальними правилами статті 43 ГПК.

Суд наголошує на тому, що ухвалою суду
від 23 жовтня 2014 року від позивача
витребовувалися докази необхідні для
розгляду справи, однак ні через
канцелярію суду, ні в судове засідання
позивачем не було надано вищевказаних
доказів та не повідомлено суд про
причини їх не подачі.

Не подача вказаних доказів
унеможливлює розгляд справи по суті,
оскільки з наявних у справі доказів суд
позбавлений можливості встановити
обставини справи необхідні для
правильного вирішення спору, в тому
числі підставність позовних вимог.

Пунктом 5 частини 1 статті 81 ГПК України
передбачено, що господарський суд
залишає позов без розгляду, якщо
позивач без поважних причин не подав
витребувані господарським судом
матеріали, необхідні для вирішення
спору, або представник позивача не
з'явився на виклик у засідання
господарського суду і його нез'явлення
перешкоджає вирішенню спору.

На підставі вищевикладеного суд
залишає позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "АПН ЛТД" без
розгляду.

Керуючись пунктом 5 частини 1 ст. 81 та
статтею 86 ГПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Залишити позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "АПН ЛТД" без
розгляду.

Суддя
Качур А.М.