ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2014 року Справа № 5017/1481/2012

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддіУдовиченка
О.С.,суддів:Міщенка П.К., Поліщука В.Ю.
(доповідач),розглянувшикасаційну
скаргу Державної податкової інспекції
у Приморському районі міста Одеси
Головного управління Міндоходів в
Одеській області,на ухвалуОдеського
апеляційного господарського суду від 28
липня 2014 року,у справі № 5017/1481/2012
Господарського суду Одеської
області,за заявоюПриватного
підприємства "Дрімекс-ЛТД" ( м.
Одеса),про визнання
банкрутом,-представники учасників
судового провадження не з'явились;в с т
а н о в и в :

Ухвалою Господарського суду Одеської
області від 21.05.2012 року за заявою
Приватного підприємства "Дрімекс-ЛТД"
(далі за текстом - ПП "Дрімекс-ЛТД")
порушено провадження у справі №
5017/1481/2012, на підставі ст. 51 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом"; введено
мораторій на задоволення вимог
кредиторів, інше.

Постановою Господарського суду
Одеської області від 06.06.2012 року у
справі № 5017/1481/2012 визнано банкрутом ПП
"Дрімекс-ЛТД"; відкрито відносно ПП
"Дрімекс-ЛТД" ліквідаційну процедуру;
ліквідатором призначено гр. ОСОБА_5,
який виконував обов'язки ліквідатора у
добровільній процедурі ліквідації;
припинено повноваження органів
управління банкрута щодо управління
банкрутом та розпорядження його
майном, інше.

Ухвалою Господарського суду Одеської
області від 10.08.2012 року у справі №
5017/1481/2012 (суддя - Антощук С.І.)
затверджено Звіт ліквідатора та
Ліквідаційний баланс; припинено
юридичну особу ПП "Дрімекс-ЛТД";
припинено повноваження ліквідатора ПП
"Дрімекс-ЛТД" гр. ОСОБА_5; припинено
провадження у справі.

Ухвалою Одеського апеляційного
господарського суду від 28.07.2014 року у
справі № 5017/1481/2012 (головуючий суддя -
Аленін О.Ю., судді: Жеков В.І., Сидоренко
М.В.) відмовлено Державній податковій
інспекції у Приморському районі міста
Одеси Головного управління Міндоходів
в Одеській області (далі за текстом -
ДПІ у Приморському районі м. Одеси) у
задоволенні Клопотання про
відновлення пропущеного
процесуального строку на подання
апеляційної скарги на ухвалу
Господарського суду Одеської області
від 10.08.2012 року у справі № 5017/1481/2012;
апеляційну скаргу ДПІ у Приморському
районі м. Одеси повернуто без розгляду.
При цьому, апеляційний господарський
суд вказав, що ДПІ у Приморському
районі м. Одеси мала можливість
звернутися до господарського суду
апеляційної інстанції з апеляційною
скаргою у встановлені законом терміни,
про що свідчать матеріали справи.

Не погоджуючись з прийнятою
господарським судом апеляційної
інстанції ухвалою, ДПІ у Приморському
районі м. Одеси звернулась з касаційною
скаргою, у якій просить скасувати
ухвалу Одеського апеляційного
господарського суду від 28.07.2014 року у
справі № 5017/1481/2012 та припинити
провадження у справі. При цьому,
скаржник посилається на порушення
господарськими судами першої та
апеляційної інстанцій норм
процесуального права.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 26.09.2014 року, згідно зі ст. 1114
ГПК України, касаційну скаргу ДПІ у
Приморському районі м. Одеси прийнято
до провадження та призначено її до
розгляду у судовому засіданні за
участю уповноважених представників
учасників судового провадження.

Учасники касаційного провадження
уповноважених представників в судове
засідання касаційної інстанції не
направили, хоча про дату, час та місце
розгляду касаційної скарги були
повідомлені належним чином.
Враховуючи, що учасників судового
провадження було повідомлено про те, що
не з'явлення їх представників в судове
засідання касаційної інстанції не
тягне за собою відкладення розгляду
справи, колегія суддів Вищого
господарського суду України дійшла
висновку про можливість розгляду
касаційної скарги за відсутності в
судовому засіданні уповноважених
представників учасників касаційного
провадження.

Заслухавши доповідь судді Поліщука
В.Ю., обговоривши доводи касаційної
скарги, перевіривши наявні матеріали
справи, проаналізувавши застосування
господарськими судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Апеляційним господарським судом під
час перевірки поданої ДПІ у
Приморському районі м. Одеси
апеляційної скарги встановлено
наступне.

Ухвалою Господарського суду Одеської
області від 21.05.2012 року за заявою ПП
"Дрімекс-ЛТД" порушено провадження у
справі № 5017/1481/2012, в порядку ст. 51 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом"; введено
мораторій на задоволення вимог
кредиторів, інше.

Постановою Господарського суду
Одеської області від 06.06.2012 року у
справі № 5017/1481/2012 визнано ПП
"Дрімекс-ЛТД" банкрутом; відкрито
відносно ПП "Дрімекс-ЛТД" ліквідаційну
процедуру; ліквідатором призначено гр.
ОСОБА_5; припинено повноваження органів
управління банкрута щодо управління
банкрутом та розпорядження його
майном, інше.

Ухвалою Господарського суду Одеської
області від 10.08.2012 року у справі №
5017/1481/2012 затверджено Звіт ліквідатора
та Ліквідаційний баланс; припинено
юридичну особу ПП "Дрімекс-ЛТД";
припинено повноваження ліквідатора ПП
"Дрімекс-ЛТД" гр. ОСОБА_5; припинено
провадження у справі.

22.07.2014 року, не погоджуючись з вказаною
ухвалою місцевого господарського суду,
ДПІ у Приморському районі м. Одеси
звернулась до Одеського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просила скасувати
ухвалу Господарського суду Одеської
області від 10.08.2012 року у справі
№5017/1481/2012 та припинити провадження у
справі. Одночасно з поданням
апеляційної скарги, ДПІ у Приморському
районі м. Одеси звернулась з Клопотання
про відновлення строку на її подання,
яке обґрунтовано тим, що ДПІ у
Приморському районі м. Одеси не
отримувала копії оскаржуваної ухвали
про ліквідацію банкрута та відомостей
від державного реєстратора щодо
ліквідації платника податків ПП
"Дрімекс-ЛТД".

Розглядаючи заявлене ДПІ у
Приморському районі м. Одеси
Клопотання, апеляційний господарський
суд встановив, що оскаржувана в
апеляційному порядку ухвала місцевого
господарського суду була прийнята
10.08.2012 року, її копії направлено
сторонам 13.08.2012 року (що
підтверджується відповідною відміткою
служби діловодства на звороті ухвали),
у той час як ДПІ у Приморському районі
м. Одеси звернулась з апеляційною
скаргою 22.07.2014 року (про що свідчить
відтиск штампу реєстрації вхідної
кореспонденції канцелярії
Господарського суду Одеської області),
тобто із значним (більше одного року)
пропуском строку на апеляційне
оскарження.

Встановивши наведені обставини,
апеляційний господарський суд дійшов
висновку, що заявлене ДПІ у
Приморському районі м. Одеси
Клопотання задоволенню не підлягає, а
подана податковим органом апеляційна
скарга має бути повернута заявнику на
підставі ч. 2 ст. 93 ГПК України.

Не погоджуючись з такими висновками
апеляційного господарського суду, ДПІ
у Приморському районі м. Одеси
звернулась з касаційною скаргою, у
якій, посилаючись на порушення
апеляційним господарським судом ст. 129
Конституції України, просить скасувати
ухвалу Одеського апеляційного
господарського суду від 28.07.2014 року у
справі № 5017/1481/2012 та припинити
провадження у справі.

Відмовляючи у задоволенні поданої ДПІ
у Приморському районі м. Одеси
касаційної скарги колегія суддів
касаційної інстанції виходить з
наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 91 ГПК України, сторони у
справі, прокурор, треті особи, особи,
які не брали участь у справі, якщо
господарський суд вирішив питання про
їх права та обов'язки, мають право
подати апеляційну скаргу на рішення
місцевого господарського суду, яке не
набрало законної сили. Ухвали
місцевого господарського суду
оскаржуються в апеляційному порядку
окремо від рішення господарського суду
лише у випадках, передбачених ст. 106
цього Кодексу.

У відповідності зі ст. 93 ГПК України,
апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів, а на ухвалу
місцевого господарського суду -
протягом п'яти днів з дня їх оголошення
місцевим господарським судом. У разі
якщо в судовому засіданні було
оголошено лише вступну та резолютивну
частину рішення, зазначений строк
обчислюється з дня підписання рішення,
оформленого відповідно до ст. 84 цього
Кодексу. Апеляційний господарський суд
постановляє ухвалу про повернення
апеляційної скарги у випадках, якщо
вона подана після закінчення строків,
установлених цією статтею, і суд за
заявою особи, яка її подала, не знайде
підстав для поновлення строку, та
незалежно від поважності причини
пропуску цього строку - у разі, якщо
апеляційна скарга подана прокурором,
органом державної влади, органом
місцевого самоврядування після спливу
одного року з дня оголошення
оскаржуваного судового рішення.
Розгляд заяви особи про поновлення
строку на подання апеляційної скарги
здійснюється одним із суддів колегії
суддів апеляційного господарського
суду, склад якої визначений при
реєстрації справи відповідно до
положень ч. 4 ст. 91 цього Кодексу.

Постановою Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування розділу
XII Господарського процесуального
кодексу України" № 7 від 17.05.2011 року, з
метою забезпечення однакового і
правильного застосування
законодавства про перегляд судових
рішень в апеляційному порядку,
роз'яснено, що, за змістом ч. 1 ст. 91 ГПК
України, апеляційна скарга подається
на рішення місцевого господарського
суду, яке не набрало законної сили.
Прийняття і розгляд апеляційної скарги
на рішення, яке набрало законної сили,
можливе лише з дотриманням приписів ч. 2
ст. 93 ГПК України щодо поновлення
строку подання скарги. Апеляційну
скаргу може бути повернуто з підстав,
зазначених у першому реченні ч. 2 ст. 93, у
ч. 1 ст. 97 ГПК України, у ч. 2 ст. 106 ГПК
України. Статтею 93 ГПК України
встановлено, що апеляційна скарга, яка
подана після закінчення строків,
установлених цією статтею,
повертається, якщо апеляційний
господарський суд за заявою особи, яка
її подала, не знайде підстав для
поновлення строку. Відповідну заяву
(клопотання) може бути викладено в
апеляційній скарзі чи в окремому
документі, і в останньому випадку її
має бути подано одночасно з
апеляційною скаргою. Заява
розглядається, якщо вона надійшла до
винесення ухвали про повернення
апеляційної скарги. Заява про
поновлення строку розглядається
одноособово одним із суддів колегії
суддів апеляційного господарського
суду, склад якої визначений у
встановленому законом порядку.
Наявність або відсутність підстав для
задоволення заяви про відновлення
пропущеного строку подання
апеляційної скарги визначається за
правилами ч. 1 ст. 53 ГПК України. Якщо
апеляційну скаргу подано прокурором,
органом державної влади чи органом
місцевого самоврядування після спливу
одного року з дня оголошення
оскаржуваного судового рішення, то
відповідний строк як присічний не може
бути поновлено; у таких випадках
повернення апеляційної скарги
здійснюється на підставі частини
другої ст. 93 ГПК України (а не п. 4 ч. 1 ст.
97 цього Кодексу).

Враховуючи встановлені у справі
обставини (зокрема, що з апеляційною
скаргою податковий орган звернувся з
пропуском присічного річного строку на
її подання) та норми чинного
законодавства, які підлягають до
застосування у спірних
правовідносинах, колегія суддів
касаційної інстанцій вважає
правомірним висновок апеляційного
господарського суду про відмову у
задоволенні Клопотання ДПІ у
Приморському районі м. Одеси про
поновлення строку на подання
апеляційної скарги та повернення
апеляційної скарги заявнику, в порядку
ч. 2 ст. 93 ГПК України; відповідно
відсутні підстави для скасування
ухвали Одеського апеляційного
господарського суду від 28.07.2014 року у
цій справі.

Щодо доводів касаційної скарги по
порушення апеляційним господарським
судом ст. 129 Конституції України,
колегія суддів касаційної інстанції
відзначає, що, згідно з цією статтею,
основними засадами судочинства є,
серед іншого, забезпечення
апеляційного та касаційного
оскарження рішення суду, крім випадків,
встановлених законом.

Відтак, враховуючи положення ст. 93 ГПК
України, якими унормовано порядок та
строк звернення з апеляційною скаргою,
встановлення апеляційним
господарським судом (що також не
заперечується скаржником за текстом
касаційної скарги) недотримання ДПІ у
Приморському районі м. Одеси
встановленого ст. 93 ГПК України порядку
подання апеляційної строку (зокрема,
щодо строку її подання), колегія суддів
касаційної інстанції вважає такі
доводи касаційної скарги
необґрунтованими.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111, 11113 ГПК
України, Вищий господарський суд
України -

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Приморському
районі міста Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області залишити без задоволення.

2. Ухвалу Одеського апеляційного
господарського суду від 28 липня 2014 року
у справі № 5017/1481/2012 Господарського суду
Одеської області залишити без змін.

Головуючий суддяО.С. Удовиченко
судді:П.К. Міщенко В.Ю. Поліщук