ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2014 р.
Справа № 911/4166/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Черногуза А.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом Державного
підприємства "Придніпровська
залізниця" до Орендного підприємства
"Кримтеплокомуненерго" про стягнення
боргу,

за участю представників:

позивача: Передерій Д.В. (дов. №68 від
01.01.2014);

відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В провадженні господарського суду
Київської області знаходиться справа
за позовом Державного підприємства
"Придніпровська залізниця" до
Орендного підприємства
"Кримтеплокомуненерго" про стягнення
боргу.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги
неналежним виконанням відповідачем
своїх грошових зобов'язань за
договором про постачання електричної
енергії № ПР/Е-10-1753/НЮди-5124 від 30.11.2010.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 01.10.2014 порушено провадження
у справі та призначено її до розгляду
на 14.10.2014.

Ухвалою від 14.10.2014 розгляд справи було
відкладено на 28.10.2014.

В судовому засіданні 28.10.2014 суд
заслухав пояснення представника
позивача, він підтримав позовні вимоги.
Відповідач в судове засідання не
з'явився.

Суд зазначає, що в ухвалах суду про
порушення провадження у справі та про
відкладення розгляду справи у зв'язку з
надходженням до господарського суду
Київської області (вх. № 134/14 від 08.04.2014)
повідомлення Українського державного
підприємства поштового зв'язку
"Укрпошта" про тимчасове призупинення
приймання до пересилання поштових
відправлень адресованих одержувачам
населених пунктів Автономної
Республіки Крим, з метою забезпечення
процесуальних прав відповідача та
відсутністю визначених законом
можливостей у господарського суду,
позивачу було запропоновано направити
копії ухвал на адресу відповідача
кур'єрською службою доставки та надати
суду докази відправки зазначених
ухвал. На виконання вказаних вимог
позивачем було направлено копії на
адресу відповідача та надано суду
відповідні докази (містяться в
матеріалах справи), що підтверджують
факт направлення ухвал на адресу
відповідачів.

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої ст. 64 та ст. 87 Господарського
процесуального кодексу України. За
змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо
ухвалу про порушення провадження у
справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом. У
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.
(Аналогічна правова позиція викладена
в Постанові Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції»)

Враховуючи, що сторони були належним
чином повідомлені про судове засідання
та те, що реалізація норми ст. 38
Господарського процесуального кодексу
України щодо витребування
господарським судом у сторін
документів і матеріалів, необхідних
для вирішення спору, безпосередньо
залежить від суб'єктивної реалізації
сторонами їх диспозитивного права
подавати та витребовувати через суд
докази, а також враховуючи положення п.
4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, який
визначає одним з принципів судочинства
свободу в наданні сторонами суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості, господарський суд
вважає, що судом в межах наданих
повноважень створені належні умови для
надання сторонами доказів та вважає за
можливе розглядати справу за наявними
у справі документами.

В судовому засіданні 28.10.2014 суд, після
виходу з нарадчої кімнати в порядку ст.
82-1 Господарського процесуального
кодексу України, проголосив вступну та
резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши докази та оцінивши їх в
сукупності, суд

УСТАНОВИВ:

30.11.2010 між Державним підприємством
"Придніпровська залізниця"
(постачальник) та Орендним
підприємством "Кримтеплокомуненерго"
(споживач) було укладено договір №
ПР/Е-10-1753/НЮди-5124, відповідно до п. 1
якого постачальник продає електричну
енергію споживачу для забезпечення
потреб електроустановок споживача з
приєднаною потужністю 65,0 кВт, а
споживач своєчасно оплачує
постачальнику вартість використаної
(купленої) електричної енергії та
здійснює інші платежі згідно з умовами
цього договору та додатками до нього,
що є його невід'ємними частинами.

Відповідно до п. 2.3.4. договору споживач
зобов'язався оплачувати постачальнику
вартість електричної енергії згідно з
умовами додатку № 5 "Порядок
розрахунків за спожиту електроенергію
та здійснення інших платежів".

Згідно з п. 2.3.5 договору споживач
зобов'язався здійснювати оплату за
перетікання реактивної електричної
енергії між електромережею
постачальника та електроустановками
споживача, згідно з додатком № 9
"Порядок розрахунків за перетікання
реактивної електроенергії".

Згідно з п. 7.1. договору облік
електроенергії, спожитої споживачем та
(або) субспоживачами, приєднаними до
електричних мереж споживача,
здійснюється згідно з вимогами ПУЕ та
ПКЕЕ.

Розрахунки споживача за спожиту
електричну енергію з постачальником
здійснюються за діючими тарифами, які
встановлюються відповідно до положень
нормативно-правових документів НКРЕ.
Підтвердження фактичного обсягу
спожитої споживачем електроенергії за
звітний місяць здійснюється сторонами
за формою додатку № 7 «Акт про
використану електричну енергію»
протягом одної доби після завершення
розрахункового періоду. Розрахунковим
вважається період з 20 числа
попереднього перед розрахунковим
місяцем до 20 числа поточного місяця. З 20
по 23 число кожного місяця, наступного
за звітним споживач самостійно одержує
рахунок для оплати спожитої
електроенергії, рахунок за перетікання
реактивної електроенергії згідно
додатку № 9 та інші платіжні документи.
Оплата здійснюється на протязі 5
банківських днів з дня отримання
рахунку (п.п. 1, 7, 9, 10 додатку № 5 до
договору).

На виконання умов договору позивач
здійснював у березні 2014 постачання
відповідачу електричної енергії, що
підтверджується наявними матеріалами
справи, а саме наявними рахунками №
005092/Р від 21.03.2014 за перетікання
реактивної електричної енергії, № 005092
від 21.03.2014 за спожиту активну
електричну енергію на загальну суму
18418,46 грн (містяться в матеріалах
справи).

Про належне виконання позивачем своїх
договірних зобов'язань свідчить також
відсутність скарг або заперечень з
боку відповідача.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу
України договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 Господарського
кодексу України за договором
енергопостачання енергопостачальне
підприємство (енергопостачальник)
відпускає електричну енергію, пару,
гарячу і перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про
електроенергетику" споживання енергії
можливе лише на підставі договору з
енергопостачальником. Споживач
енергії зобов'язаний додержуватись
вимог нормативно-технічних документів
та договору про постачання енергії.
Споживач енергії несе
відповідальність за порушення умов
договору з енергопостачальником та
правил користування електричною і
тепловою енергією та виконання
приписів державних інспекцій з
енергетичного нагляду за режимами
споживання електричної та теплової
енергії згідно із законодавством
України. Правила користування
електричною і тепловою енергією для
населення затверджуються Кабінетом
Міністрів України.

Згідно з п. 5.1 Правил користування
електричною енергією договір про
постачання електричної енергії є
основним документом, який регулює
відносини між постачальником
електричної енергії за регульованим
тарифом, що здійснює свою діяльність на
закріпленій території, і споживачем та
визначає зміст правових відносин, прав
та обов'язків сторін.

Стаття 193 Господарського кодексу
України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України не допускаються
одностороння відмова від виконання
зобов'язань.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач неналежним чином виконував
свої зобов'язання з оплати спожитої
електроенергії. Так сторонами було
підписано акт № 005092 приймання-передачі
товарної продукції за березень 2014, яким
сторони погодили вартість спожитої
електричної енергії за березень 2014 у
сумі 18418,46 грн.

Суд зазначає, що в ухвалах суду про
порушення провадження у справі та про
відкладення розгляду справи
відповідачу пропонувалось надати суду
відзив на позов з документальним
обґрунтуванням його доводів, проте ані
відзиву, ані доказів сплати боргу
відповідачем надано не було.

Відтак, суд вважає вимогу позивача про
стягнення з відповідача 18418,46 грн боргу
обґрунтованою, документально
підтвердженою, відповідачем не
спростованою та такою, що підлягає
задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відтак, сторони звертаючись до суду
повинні враховувати те, що визначення
та наповнення доказової бази
переданого на розгляд суду спору
покладаються саме на сторони, а не на
суд. Суд вирішує спір на підставі
поданих та витребуваних в порядку ст. 38
Господарського процесуального кодексу
України сторонами доказів.

Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до ст. 44-49 Господарського
процесуального кодексу України,
покладаються судом на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
44-49, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Орендного
підприємства "Кримтеплокомуненерго"
() на користь Державного
підприємства "Придніпровська
залізниця" () 18418,46 грн
боргу, а також 1827,00 судового збору.

3. Видати наказ.

Повний текст рішення складено 03.11.2014.

Суддя
А.Ф.
Черногуз