ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10 листопада 2014 р. Справа №
903/903/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Аванта", м.Луцьк

до відповідачів:

1) Товариства з обмеженою
відповідальністю "Край-2", м.Сквира,
Київська обл., Сквирівський район

2) Товариства з обмеженою
відповідальністю "Аванта Трейд",
м.Луцьк

про стягнення 16 585, 69 грн.
заборгованості

Суддя Пахолюк В.А.

з участю представників сторін:

від позивача: Терлецький О.М. -
представник, дов. № 618/2 від 12.06.2014 р.,

від відповідачів: не прибули.

Суть спору:

Позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Аванта", звертаючись з позовом до суду,
просить: стягнути з відповідача-1 -
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Край-2" 16 504, 30 грн.
основного боргу за договором поставки
№ 864 від 31.05.2012 р.; стягнути солідарно з
відповідача-1 - Товариства з обмеженою
відповідальністю "Край-2" та
відповідача-2 - Товариства з обмеженою
відповідальністю "Аванта Трейд" суму 3%
річних - 81, 39 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги
посилається на укладений між сторонами
договір поставки № 864 від 31.05.2012 р.,
накладні (видаткові) № 68846/Є177 від 30.08.2013
р., № 68363/Є177 від 30.08.2013 р., № 66498/Є177 від
23.08.2013 р., № 66269/Є177 від 23.08.2013 р., № 64484/Є177
від 16.08.2013 р., згідно яких, як зазначає
позивач, ним був поставлений
відповідачу товар.

Відповідно до умов договору
відповідачем було здійснено часткову
оплату, у зв'язку з чим 15.04.2014 р. на
адресу відповідача-1 надіслана вимога
№ 381/1 від 11.04.2014 р. про оплату боргу в
сумі 23 660, 44 грн. або повернення
нереалізованого товару. Вказана вимога
задоволена частково, а саме оплачено
борг на суму 5 000, 00 грн.

Неналежне виконання договірних
зобов'язань відповідачем-1 спонукало
позивача на розірвання договору згідно
п.5.1., про що було направлено
відповідний лист № 592 від 05.06.2014 р.

З ініціативи відповідача-1
позивачем було забрано товар на суму 2
156, 14 грн. згідно накладної повернення №
1856 від 12.08.2014 р.

Станом на 13.08.2014 р. заборгованість
відповідача-1 перед позивачем
становить 16 504, 30 грн.

У зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем-1 зобов'язань щодо оплати
поставленого товару, на підставі ст.625
ЦК України йому нараховано 3% річних в
сумі 81, 39 грн.

Водночас, 31.05.2012 р. ТзОВ "Торговий
дім "Аванта" уклало з ТзОВ "Аванта Трейд"
договір поруки № 19 відповідно до умов
якого ТзОВ "Аванта Трейд" поручилось за
зобов'язання ТзОВ "Край-2" щодо сплати 3%
річних у випадку виникнення підстав
для такого нарахування та
зобов'язалось нести солідарну
відповідальність по сплаті
нарахованих 3% річних разом із ТзОВ
"Край-2".

Ухвалою суду від 22.09.2014 р. порушено
провадження у справі та прийнято
позовну заяву до розгляду.
Відповідачів зобов'язано: подати
письмові обґрунтовані доводи та
заперечення по суті та предмету спору,
довідки про включення до ЄДРПОУ на
момент розгляду справи.

Представники сторін в судове засідання
не прибули, причин нез'явлення не
повідомили.

Відповідач-1 - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Край-2" у відзиві від
06.10.2014 р. (вх..№ 01-29/9448/14) позовні вимоги
вважає необґрунтованими та
недоведеними. З його доводів, подані
позивачем видаткові накладні не
являються первинними документами, які
фіксують факт здійснення
господарських операцій через їх
невідповідність вимогам ч.2 ст.9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні", а саме:
не вказано прізвище, ім'я, по батькові
осіб, відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
оформлення, відсутнє посилання на
будь-яку довіреність, в графі "отримав"
міститься лише підпис невстановлених
осіб. Крім того, в порушення вимог
чинного законодавства відсутні
довіреності на осіб, які отримували
товар.

Відповідачем заперечується факт
поставки товару на загальну суму 16 585, 69
грн. по представлених накладних.

Крім того, зазначає, що на протязі дії
договору ним проведено оплати за
раніше поставлений товар на суму 83 279, 00
грн. за період з 12.08.2013 р. по 22.04.2014 р.
(копії платіжних доручень на
підтвердження даних обставин долучає
до матеріалів справи).

З метою об'єктивності вирішення даного
спору на підставі ухвали суду від 06.10.2014
р. розгляд справи було відкладено на
10.11.2014 р. Зобов'язано: позивача та
відповідача-1: провести взаємозвірку по
розрахунках, для чого, позивачу 03.11.2014 р.
направити компетентного представника
до відповідача - ТзОВ "Край-2". Позивачу:
подати додаткові письмові пояснення з
врахуванням відзиву відповідача-1,
довіреності, видані відповідачем-1 на
отримання товару, належно оформлений
акт взаємозвірки подати суду, уточнити
позовні вимоги з врахуванням фактичних
обставин справи. Відповідачу-2:
виконати вимоги ухвали суду від 22.09.2014
р. - подати письмові обґрунтовані
доводи та заперечення по суті та
предмету спору, довідку про включення
до ЄДРПОУ.

Позивач у запереченнях на відзив від
20.10.2014 р. та письмових поясненнях щодо
виконання ухвали суду від 06.10.2014 р. не
погоджується із твердженням
відповідача про те, що видаткові
накладні не являються первинними
документами, які фіксують факт
здійснення господарських операцій
через невідповідність їх вимогам ЗУ
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні».

Щодо вимог даного Закону, то облікові
бухгалтерські документи повинні
містити посади осіб та особисті
підписи або інші дані. Водночас,
видаткові накладні, що долучені до
матеріалів справи, містять і посади
відповідальних осіб, і підписи таких
осіб.

Як зазначає позивач, щодо інших даних,
що дають змогу ідентифікувати особу,
яка брала участь у здійсненні
господарської операції, то у
генеральній довіреності № 45 від 01.06.2012
р. містяться дані про всіх
відповідальних осіб. Хоч і в
довіреності не вписаний номер
договору, однак іншого договору вона не
може стосуватись, так як інших
договорів взагалі не існує.

Фактично неоплаченою є остання
видаткова накладна № 68846/Є177 від 30.08.2013
р. на суму 38 054, 88 грн., заборгованість по
якій становить 16 504, 30 грн., оскільки
Відповідач-1 у листі за вих. № 3233 від
18.07.2014 р. визнав факт поставок товару.

В судовому засіданні представник
позивача Терлецький О.М. пояснив, що
звірка взаємних розрахунків між
сторонами не проведена виключно через
відмову Відповідача-1 на вчинення таких
дій. Звертає увагу суду, що 15.04.2014 р. на
адресу Відповідача надсилались акти
звірки взаємних розрахунків за період
з 01.01.2014 р. по 11.04.2014 р., проте вони
залишились непідписаними, хоча і
отримані 18.04.2014 р. Згідно надісланих
15.04.2014 р. актів кінцеве сальдо на
користь ТзОВ «Торговий дім «Аванта»
становило 23 660, 44 грн. Після отримання
18.04.2014 р. актів звірки взаємних
розрахунків Відповідач-1 оплатив 5 000, 00
грн. та повернув товару на суму 2 156, 14
грн., в результаті чого кінцеве сальдо
станом на дату розгляду справи
становить 16 504, 30 грн.

Розглянувши наявні матеріали справи та
заслухавши уповноваженого
представника позивача, господарський
суд встановив:

31.05.2012р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Торговий Дім
«Аванта» та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Край-2» було
укладено договір поставки №864.

На підставі укладеного договору
позивачем в період з 16.08.2013 р. по 30.08.2013 р.
було поставлено відповідачу товару
згідно видаткових накладних: № 68846/Є177
від 30.08.2013 р. на суму 38 054, 88 грн.; № 68363/Є177
від 30.08.2013 р. на суму 2 379, 84 грн.; № 66498/Є177
від 23.08.2013 р. на суму 369, 00 грн.; № 66269/Є177
від 23.08.2013 р. на суму 9 951, 00 грн.; № 64484/Є177
від 16.08.2013 р. на суму 4 489, 64 грн.

Згідно п.1.1. договору Постачальник
постачає у власність Покупцеві, а
Покупець приймає та оплачує товари
згідно з замовленнями Покупця (Додаток
№ 1 «Бланк Замовлення») та
товаросупровідною документацією, які
складають невід'ємну частину цього
Договору по мірі реалізації товару.

Як вбачається із витягу Журналу
позивача операцій по клієнту ТзОВ
«Край-2» по рахунку 361/06 розрахунки з
Покупцями за період з 31.05.2012 р. по 31.12.2013
р. відповідачу на підставі договору №
864 від 31.05.2012 р. було відпущено товару на
загальну суму 319 839, 44 грн. Відповідачем
було здійснено оплату за поставлений
товар в сумі 266 179, 00 грн.

Станом на 31.12.2013 р. сума заборгованості
Відповідача становила 53 660, 44 грн.
Згідно платіжних доручень № 1963 від
09.01.2014 р, № 3351 від 13.01.2014 р. відповідачем
було здійснено проплату на суму 30 000
грн.

15.04.2014 р. позивачем на адресу
відповідача-1 була надіслана вимога
Вих.№ 381/1 від 11.04.2014 р. про оплату боргу 23
660, 44 грн. або повернення
нереалізованого товару. Дана вимога
отримана відповідачем 18.04.2014 р.

22.04.2014 р. згідно платіжного доручення №
3497 відповідачем була здійснена
часткова проплата в сумі 5 000 грн.

05.06.2014 р. позивачем на адресу
відповідача було направлено лист за №
592 від 05.06.2014 р. про розірвання договору,
як це передбачено п.5.1 договору.
Зазначене підтверджується поштовим
повідомленням про вручення
відповідачу даного листа від 06.06.2014 р.

Відповідачем на підставі листа № 3233
від 18.07.2014 р. було повідомлено позивача
про повернення товару на суму 2 601, 42
грн.

Згідно накладної № 1856 від 12.08.2014 р.
відповідачем товар було повернуто на
суму 2 156, 14 грн.

Враховуючи зазначені обставини,
залишок заборгованості відповідача-1
станом на 13.08.2014 р. становить 16 504, 30 грн.

Доказів, які б спростували дану
заборгованість або доказів її оплати
відповідач-1 суду не надав.

Судом відхилено твердження
відповідача-1 про невідповідність
виданих ним довіреностей вимогам ЗУ
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» та відсутність
боргу.

При цьому, суд виходив із наступного.

Відповідно до ст. 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

У відповідності до ст.ст. 526, 599
Цивільного кодексу України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 265 Господарського кодексу
України встановлено, що за договором
поставки одна сторона - постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій стороні
- покупцеві товар (товари), а
покупець зобов'язується прийняти
вказаний товар (товари) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Як визначено умовами п.п.1.1, 2.7
договору поставки № 864 товари
передаються у власність покупцю на
підставі товаросупровідних
документів. Право власності і ризик
випадкової загибелі товарів
переходить від Постачальника до
Покупця з моменту, коли товари
поставлено Покупцеві вивантаженим на
приймальну платформу магазину, і
сторони підписали накладну, що
засвідчує те, що товари були отримані
Покупцем.

З долучених позивачем до
матеріалів справи видаткових
накладних № 68846/Є177 від 30.08.2013 р., №
68363/Є177 від 30.08.2013 р., № 66498/Є177 від 23.08.2013
р., № 66269/Є177 від 23.08.2013 р., № 64484/Є177 від
16.08.2013 р. вбачається, що отримання
зазначеного товару було здійснено
довіреними особами відповідача,
визначених на підставі Генеральної
довіреності № 45 від 01.06.2012 р. Крім того,
на видаткових накладних наявний штамп
ТзОВ «Край-2», філія «Магазин № 7», що
додатково підтверджує достовірність
здійснення господарської операції
щодо поставки товарів на адресу
відповідача.

Відповідачем у розумінні вимог
ст.ст.34, 36 ГПК України не було
спростовано зазначених обставин та не
подано відповідних доказів.

Статтею 525 ЦК України передбачено,
що одностороння відмова від
зобов'язання не допускається.

Згідно вимог ст.692 ЦК України
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару. Покупець
зобов'язаний сплатити продавцеві повну
ціну переданого товару. Договором
купівлі-продажу може бути передбачено
розстрочення платежу. У разі
прострочення оплати товару продавець
має право вимагати оплати товару та
сплати процентів за користування
чужими грошовими коштами. Якщо
покупець відмовився прийняти та
оплатити товар, продавець має право за
своїм вибором вимагати оплати товару
або відмовитися від договору
купівлі-продажу. Якщо продавець
зобов'язаний передати покупцеві крім
неоплаченого також інший товар, він має
право зупинити передання цього товару
до повної оплати всього раніше
переданого товару, якщо інше не
встановлено договором або актами
цивільного законодавства.

Позивачем договірні зобов'язання
виконані належним чином.

Між тим, відповідач зобов'язання
щодо розрахунків за отриманий товар не
виконав, сума основного боргу в розмірі
16 504, 30 грн. підлягає до стягнення на
користь позивача.

Згідно вимог ст.625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Позивачем за період з 11.07.2014 р. (після
розірвання договору) по 11.09.2014 р.
нараховані 3% річних в сумі 81, 39 грн., які
підлягають до стягнення.

31.05.2012 р. між ТзОВ «Торговий дім
«Аванта» та ТзОВ «Аванта Трейд» було
укладено договір поруки № 19, згідно
п.п.1,2 якого ТзОВ «Аванта Трейд»
поручилось за зобов'язання ТзОВ
«Край-2» щодо сплати 3% річних, у випадку
виникнення підстав для такого
нарахування нести солідарну
відповідальність по сплаті 3% річних
рам із ТзОВ «Край-2».

Згідно п.2.1 договору поруки № 19
передбачено, що у разі порушення
Боржником своїх зобов'язань перед
Кредитором щодо оплати поставленого
товару, Кредитор має право на свій
розсуд вимагати сплати нарахованих
згідно ст.625 ЦК України відсотків з
Боржника, так і з Поручителя, в тому
числі звернутись із вимогою про
солідарне стягнення завданих збитків.

У відповідності зі ст.ст.553, 554, 543
Цивільного кодексу України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя. У разі
солідарного обов'язку боржників
(солідарних боржників) кредитор має
право вимагати виконання обов'язку
частково або в повному обсязі як від
усіх боржників разом, так і від
будь-кого з них окремо.

Відповідно до ст.541 Цивільного кодексу
України солідарний обов'язок або
солідарна вимога виникають у випадках,
встановлених договором або законом,
зокрема у разі неподільності предмета
зобов'язання.

Між тим, позивачем вимоги до поручителя
(Відповідача-2 у справі) про
відповідальність перед Кредитором за
невиконання зобов'язань боржником не
було направлено, а відтак позовні
вимоги до Відповідача-2 не підлягають
до задоволення.

Беручи до уваги вищезазначене, позов
підлягає до задоволення частково.

Оскільки спір до розгляду суду
доведено з вини ТзОВ «Край-2», то
судовий збір в сумі 1 827 грн. слід
покласти на нього.

Господарський суд, керуючись ст.ст. 525,
526, 541, 543, 553, 554, 599, 625, 692 Цивільного
кодексу України, ст. 193, 265
Господарського кодексу України,
ст.ст.44, 49, ст. ст. 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, , -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Край-2» (09000, Київська
область, Сквирівський район, м. Сквира,
вул.Леніна, 22, ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«Аванта» (43006, м. Луцьк, провул. Макарова,
5, ) 16 585,00 грн., в т.ч. 16 504,
30 грн. основного боргу, 81, 39 грн. - 3%
річних та 1 827, 00 грн. судового збору.

3. В позові до ТзОВ «Аванта Трейд»
відмовити.

Повне рішення складено 13.11.2014р.

Суддя
Пахолюк
В.А.