м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовомПриватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«ВУСО»До Третя особа,Публічного
акціонерного товариства «українська
страхова компанія «Гарант-Авто» яка не
заявляє самостійні вимоги на предмет
спору, на стороні відповідача
ОСОБА_1Провиплату страхового
відшкодування у розмірі 6 635,00 грн.
Суддя Спичак О.М.
Представники сторін:
від позивача: Жигальська Ю.Ю. - дов. №
ГН-170-Ю від 16.04.2014 р.;
від відповідача: Дуля Ю.В. - дов. №
103-1-4/37-Ю від 20.12.2013 року;
третя особа: не з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «ВУСО» звернулося
до Господарського суду міста Києва з
позовом до Публічного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Гарант-Авто» про виплату страхового
відшкодування у розмірі 6 635,00 грн.
Ухвалою суду від 09.10.2014 року було
та призначено її розгляд на 31.10.2014 року.
27.10.2014 року на адресу Господарського
суду м. Києва від Моторного
(транспортного) страхового бюро
України надійшла відповідь на запит.
Представник позивача у судовому
засіданні 31.10.2014 р. надав усні пояснення
по суті спору, відповідно до яких
позовні вимоги підтримав у повному
Представник відповідача у даному
судовому засіданні надав усні
пояснення по суті спору, відповідно до
яких позовні вимоги визнав у повному
Представник третьої особи в судове
засідання 31.10.2014 року не з'явився,
вимоги ухвали суду не виконав, про
причини неявки суд не повідомив, про
дату та час слухання справи був
повідомлені належним чином.
Згідно з абзацом 4 пункту 2
Інформаційного листа Вищого
господарського суду України № 01-08/140
від 15.03.2010 року «Про деякі питання
запобігання зловживанню
процесуальними правами у
господарському судочинстві» особи, які
беруть участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце її
розгляду судом, якщо ухвалу про
порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві.
Відповідно до положень статті 75 ГПК
України справа розглядається за
наявними в ній матеріалами.
В судовому засіданні 31.10.2014 року на
підставі ст. 85 ГПК України оголошено
вступну та резолютивну частини рішення
суду.
Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, Господарський суд міста Києва,
19.05.2013 р. року в районі перехрестя вул. Г.
Космоса та вул. Я. Коласа за участю
автомобіля «Оpel Astra», реєстраційний
номер НОМЕР_1, під керуванням водія
ОСОБА_1, та за участю автомобіля «Daewoo
Matiz», реєстраційний номер НОМЕР_2, під
керуванням власника ОСОБА_5, сталася
дорожньо-транспортна пригода.
Згідно постанови Святошинського
районного суду міста Києва від 03.06.2013
року № 759/7460/13-п пр. № 3/759/3189/13
дорожньо-транспортна пригода сталася в
результаті порушення водієм «Оpel Astra»,
реєстраційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_1
вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху
України та ст. 124 Кодексу про
адміністративне правопорушення
Постановою Святошинського районного
суду міста Києва від 03.06.2013 року №
759/7460/13-п пр. № 3/759/3189/13 ОСОБА_1 визнано
винним у вчинені правопорушення,
передбаченого п. 10.4 Правил дорожнього
руху України та ст. 124 Кодексу про
адміністративне правопорушення
України та притягнуто до
адміністративної відповідальності.
Відповідно до договору добровільного
страхування наземного транспорту №
автомобіля «Daewoo Matiz», реєстраційний
номер НОМЕР_2, є Приватне акціонерне
товариство «Страхова компанія «ВУСО».
Загальний розмір матеріальної шкоди,
завданої власнику транспортного
засобу Daewoo Matiz», реєстраційний номер
НОМЕР_2, в результаті його пошкодження
при ДТП, відповідно до розрахунку
вартості відновлювального ремонту №
13/7/549/590678 від 18.07.2013 р., що складений
суб'єктом підприємницької діяльності -
оцінювачем ОСОБА_6, складає 7 719,10 грн.
За страховим випадком - ДТП що сталась
19.05.2013 р. за участю застрахованого
автомобіля, згідно складеного
страхового акту № 3286-02 (143 198) від 19.07.2013
р. визначено суму страхового
відшкодування в розмірі 6 635,00 грн.,
виплата якого за договором страхування
підтверджується платіжним дорученням
№ 8545 від 19.07.2013 р. на суму 6 635,00 грн.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на
загальних підставах, а саме шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.
Частинами першою та другою статті 1187 ЦК
України передбачено, що джерелом
підвищеної небезпеки є діяльність,
пов'язана з використанням, зберіганням
або утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.
Згідно статті 27 Закону України «Про
страхування» до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.
Зазначене правова норма також
кореспондується зі статтею 993
Цивільного кодексу України.
В пункті 4 постанови Пленуму Верховного
суду України від 27.03.1992 р. № 6 визначено,
що джерелом підвищеної небезпеки
належить визнавати будь-яку
діяльність, здійснення якої створює
підвищену імовірність заподіяння
шкоди через неможливість контролю за
нею людини, а також діяльність по
використанню, транспортуванню,
зберіганню предметів, речовин і інших
об'єктів виробничого, господарського
чи іншого призначення, які мають такі ж
властивості. Майнова відповідальність
за шкоду, заподіяну діями таких джерел,
має наставати як при цілеспрямованому
їх використанні, так і при мимовільному
прояві їх шкідливих властивостей
(наприклад, у випадку заподіяння шкоди
внаслідок мимовільного руху
Під володільцем джерела підвищеної
небезпеки розуміється юридична особа
або громадянин, що здійснюють
експлуатацію джерела підвищеної
небезпеки в силу права власності,
повного господарського відання,
оперативного управління або з інших
підстав (договору оренди, довіреності
Як вбачається з матеріалів справи
цивільно-правова відповідальність
водія автомобіля «Оpel Astra»,
реєстраційний номер НОМЕР_1, була
застрахована у Публічному
акціонерному товаристві «Страхова
компанія «Гарант-Авто», згідно полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АЕ/582705.
У зв'язку з цим, позивач направив на
адресу відповідача заяву з вимогою
виплатити страхове відшкодування в
порядку регресу, до якої додав весь
пакет необхідних документів, однак
відповідач на подану заяву не
відреагував, кошти не сплатив.
Статтею 29 Закону України «Про
страхування» передбачено, що у зв'язку
з пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.
За змістом ч. 22.1 ст. 22 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик, відповідно до
лімітів відповідальності страховика,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті ДТП життю,
здоров'ю, майну третьої особи.
Відповідно до частини 9.1 статті 9 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» обов'язковий ліміт
відповідальності страховика - це
грошова сума, в межах якої страховик
зобов'язаний провести виплату
страхового відшкодування відповідно
до умов договору страхування.
Договором страхування на
індивідуальних умовах можуть бути
визначені ліміти, вищі, ніж зазначені у
цьому Законі ліміти.
Згідно з частиною 9.2 статті 9 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» обов'язковий ліміт
відповідальності страховика за шкоду,
заподіяну майну потерпілих, становить
50 000,00 гривень на одного потерпілого.
Відповідно до вимог статті 9 Закону
України «Про страхування» франшиза - це
частина збитків, що не відшкодовується
страховиком згідно з договором
Частиною 12.1 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що розмір
франшизи при відшкодуванні шкоди,
заподіяної майну потерпілих,
встановлюється при укладанні договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності і
не може перевищувати 2 відсотки від
ліміту відповідальності страховика, в
межах якого відшкодовується збиток,
заподіяний майну потерпілих.
Як вбачається, з пункту 2 полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів АЕ/582705 ліміт відповідальності
страховика за шкоду, заподіяну майну
потерпілих, становить 50 000,00 гривень, а
розмір франшизи складає 0,00 грн.
Таким чином, зважаючи на встановлені
факти та вимоги вищезазначених
правових норм, а також з урахуванням
ліміту відповідальності визначеного
чинним законодавством, господарський
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги про стягнення боргу підлягають
задоволенню повністю в сумі 6 635,00 грн.
Відповідно до ст. 49 ГПК України судові
витрати покладаються на відповідача.
Керуючись, ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 ГПК України,
суд, -
1. Позовні вимоги задовольнити
2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Українська страхова
компанія «Гарант-Авто»
користь Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «Вусо»
635 (шість тисяч шістсот тридцять п'ять)
грн. 00 коп. основного боргу та 1 827 (одна
тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00
коп. судового збору.
Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено

31.10.2014 року

Суддя
О.М. Спичак