ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2014 р.
Справа № 914/2932/14

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії

головуючого-судді
Михалюк О.В.

суддів
Мельник Г.І.

Новосад Д.Ф.

розглянув апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Український Професійний Банк»

на ухвалу господарського суду
Львівської області від 08.10.2014р.

у справі № 914/2932/14

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Український Професійний
Банк», м.Київ

до Товариства з додатковою
відповідальністю «Меблевий комбінат
«Стрий», м.Стрий

про звернення стягнення на предмет
застави,

з участю представників :

від скаржника - Ільченко К.А.

від відповідача - не з»явився

В ході судового засідання
скаржнику права і обов"язки,
передбачені ст.22 ГПК України
роз"яснені, заперечень щодо складу суду
не поступало.

Відповідач - Товариство з
додатковою відповідальністю «Меблевий
комбінат «Стрий» в судове засідання
10.11.2014р. не з'явився, подав суду
клопотання від 07.11.2014р. б/н (вхідний
номер 01-04/6585/14 від 10.11.2014р.), в якому
просить розгляд апеляційної скарги
відкласти у зв'язку з неможливістю
забезпечити явку повноважного
представника. Оцінюючи подане
відповідачем клопотання, колегія
суддів вважає за необхідне зазначити,
що згідно з Постановою Пленуму Вищого
господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", господарський суд з
урахуванням обставин конкретної
справи може не брати до уваги доводи
учасника судового процесу -
підприємства, установи, організації,
іншої юридичної особи, державного чи
іншого органу щодо відкладення
розгляду справи у зв'язку з відсутністю
його представника (з причин, пов'язаних
з відпусткою, хворобою, службовим
відрядженням, участю в іншому судовому
засіданні і т. п.). При цьому
господарський суд виходить з того, що у
відповідних випадках такий учасник
судового процесу не позбавлений права
і можливості забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні іншого представника згідно з
частинами першою - четвертою статті 28
ГПК, з числа як своїх працівників, так і
осіб, не пов'язаних з ним трудовими
відносинами. Неможливість такої заміни
представника підлягає доведенню
учасником судового процесу на
загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК). З
огляду на викладене та зважаючи на те,
що відкладення розгляду справи за
обставин, визначених у ч. 1 ст. 77 ГПК
України, є обов'язком лише за умови
неможливості вирішення спору в даному
судовому засіданні, колегія суддів в
задоволенні клопотання відповідача
відмовляє та вважає за можливе,
враховуючи повідомлення всіх сторін
про дане судове засідання, розглянути
апеляційну скаргу за наявними у справі
доказами.

В судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

Ухвалою господарського суду
Львівської області від 08.10.2014р.
зупинено провадження у справі № 914/2932/14
(суддя Мороз Н.) за позовом Публічного
акціонерного товариства «Український
Професійний Банк», м.Київ до Товариства
з додатковою відповідальністю
«Меблевий комбінат «Стрий», м.Стрий про
звернення стягнення в рахунок
погашення боргу по договору про
відкриття траншевої кредитної лінії №
42 від 04.06.2009р. в розмірі 1 204 648,77 грн. на
предмет забезпечувального обтяження
за договором застави № 42-1 від 04.06.2009р.
та за договором застави № 42-2 від
04.06.2009р. та відмовлено у задоволенні
заяви про забезпечення позову.

Не погоджуючись з даною ухвалою в
частині зупинення провадження у справі
позивач - Публічне акціонерне
товариство «Український Професійний
Банк» подав до Львівського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати згадану ухвалу, посилаючись,
зокрема, на те, що вона є незаконна,
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
висновки суду першої інстанції не
відповідають обставинам справи,
оскільки, як зазначає скаржник, суд
першої інстанції не зазначив в чому
полягає наможливість розгляду даної
справи до закінчення справи № 914/304/14
про визнання недійсними частини
додаткових договорів, так як всі умови
кредитування згідно з чинним
законодавством встановлюється в
договорі про надання кредиту.

Наводить скаржник і інші доводи,
що є на його думку, підставою для
скасування оскаржуваної ухвали в цій
частині.

Колегія суддів Львівського
апеляційного господарського суду,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши наявні матеріали,
проаналізувавши застосування норм
матеріального та процесуального права,
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає до задоволення з огляду на
наступне.

В провадженні господарського суду
Львівської області знаходиться справа
№ 914/2932/14 за позовом публічного
акціонерного товариства "Український
Професійний Банк", м. Київ до товариства
з додатковою відповідальністю
"Меблевий комбінат "Стрий", м. Стрий про
звернення стягнення в рахунок
погашення боргу по договору про
відкриття траншевої кредитної лінії
№42 від 04.06.2009р. в розмірі 1 204 648, 77 грн. на
предмет забезпечувального обтяження
за договором застави №42-1 від 04.06.2009р. та
за договором застави №42-2 від 04.06.2009р.

Поданим до господарського суду
клопотанням від 15.09.2014р. відповідач
просив суд зупинити провадження у
справі № 914/2932/14 у зв'язку із
неможливістю її розгляду до вирішення
пов'язаної з нею справи №914/3041/14 за
позовом ОСОБА_4 до відповідача - 1
Товариства з додатковою
відповідальністю "Меблевий комбінат
"Стрий" до відповідача - 2 Публічного
акціонерного товариства "Український
професійний банк" про визнання
недійсними додаткових договорів до
договорів застави, яка розглядається
господарським судом Львівської
області.

Дане клопотання відповідач
обґрунтовував пов'язаністю між собою
спорів у справі №914/2932/14 та у справі
914/3041/14 за предметом оскарження,
оскільки недійсність оспорюваних
додаткових договорів до договорів
застави у справі №914/3041/14 істотно
вплине на розмір забезпеченого
зобов'язання та на вартість предмета
застави, за рахунок якого може бути
погашено заборгованість у справі
№914/2932/14 у разі задоволення позовних
вимог. Посилався при цьому на те, що
стягувана сума заборгованості у справі
№914/2932/14 повинна відповідати вартості
заставного майна та повинна бути
вказана у резолютивній частині
рішення, а відтак випливати та
узгоджуватись з додатковими
договорами до договорів застави.

Представник позивача в судових
засіданнях проти зупинення
провадження у справі заперечив,
посилаючись, зокрема, на те, що предмети
справ, які розглядаються господарським
судом Львівської області, а саме справи
№914/2932/14, в якій предметом оскарження
виступає звернення стягнення за
договором про відкриття траншевої
кредитної лінії №42 шляхом визнання
права власності на предмет застави, що
визначений в договорах застави №42-1 та
№42-2 від 04.06.2009р. та справи №914/3041/14, в
якій предметом оскарження є додаткові
договори до вищевказаних договорів
застави не пов'язані між собою,
оскільки оскаржуються додаткові
договори, а не самі договори застави.
Крім того, зазначив, що не вбачає
підстав, які б унеможливлювали
сумісний розгляд справи №914/2932/14 та
справи №914/3041/14, які розглядається
господарським судом Львівської
області. В задоволенні клопотання
просив відмовити.

Як встановлено судом, 04.06.2009р. між
Відкритим акціонерним товариством
"Український Професійний Банк",
правонаступником якого є публічне
акціонерне товариство "Український
Професійний Банк" (позивач, за
договором - кредитодавець) та
Товариством з додатковою
відповідальністю "Меблевий комбінат
"Стрий" (відповідач, за договором -
позичальник) укладено договір про
відкриття траншевої кредитної лінії №
42.

Згідно умов п. 1.1. договору (зі змінами
та доповненнями внесеними додатковими
договорами), банк зобов'язується
відкрити позичальнику кредитну лінію в
межах суми 1 153 000, 00 грн. строком до
26.06.2014р. на поповнення обігових коштів.

У відповідності до положень п. 1.4.
договору, підставою для надання
кредитів за вказаним договором є
додаткові договори, що укладаються за
взаємною згодою сторін після надання
банку письмової заявки позичальника, в
якій вказується сума кредиту,
конкретна ціль кредитування.
Перерахування грошових коштів
позичальнику проводиться банком при
наявності вільних коштів протягом 3
банківських днів після підписання
сторонами кожного додаткового
договору до договору про відкриття
траншевої кредитної лінії №42 від
04.06.2009р. (п. 3.1 договору).

Між ПАТ "Український Професійний Банк"
та Товариством з додатковою
відповідальністю "Меблевий комбінат
"Стрий" (позичальником) укладено ряд
додаткових договорів (зі змінами та
доповненнями) до кредитного договору,
відповідно до умов яких, банк надав
відповідачу транші, зокрема: 23.02.2010р. -
у розмірі 116 000,00 грн.; 05.03.2010р. в
розмірі - 71 000, 00 грн.; 15.03.2010 р. - у розмірі
120 000,00 грн.; 16.03.2010р. у розмірі 70 000,00 грн.;
18.03.2010 р. - у розмірі 80 000,00 грн.; 22.03.2010 р.
- 145 000, 00 грн.; 25.03.2010р. - 105 000,00 грн.; 08.04.2010р.
- у розмірі 114 000,00 грн.; 07.05.2010р. - у
розмірі 107 000,00 грн.; 01.06.2010р. - у розмірі 70
000, 00 грн.; 02.11.2010р. - у розмірі 155 000, 00 грн.

Термін виконання зобов'язань згідно
укладених додаткових договорів до
26.06.2014р. зі сплатою 20% річних для
виконання зобов'язань.

Згідно умов п. 2.1. договору про
відкриття траншевої кредитної лінії
№42, виконання позичальником своїх
зобов'язань перед банком за вказаним
договором забезпечується заставою
власного майна позичальника.

04.06.2009р. між Відкритим акціонерним
товариством "Український професійний
банк" (заставодержатель, позивач у
справі) та Товариством з додатковою
відповідальністю "Меблевий комбінат
"Стрий" (позичальник, відповідач у
справі) укладено договір застави №42-1.
Згідно п.1.1. договору, предметом
застави в забезпечення виконання
кредитних зобов'язання виступають
товари в обігу позичальника.

04.06.2009р. між Відкритим акціонерним
товариством "Український професійний
банк" (заставодержатель, позивач у
справі) та Товариством з додатковою
відповідальністю "Меблевий комбінат
"Стрий" (заставодавець, відповідач у
справі) укладено договір застави №42-2,
відповідно до умов якого предметом
застави, в забезпечення виконання
кредитних зобов'язань є майно
заставодавця - основні засоби.

Як зазначає позивач в позовній заяві, у
зв'язку з тим, що в порушення умов
кредитного договору позичальник у
встановлений у договорі строк не
повернув надані йому кредитні кошти та
не передав добровільно предмет
забезпечувального обтяження у
власність банку, відтак позивач
звернувся до суду з вимогою про
звернення стягнення в рахунок
погашення боргу по договору про
відкриття траншевої кредитної лінії
№42 від 04.06.2009р. в розмірі 1 204 648,77 грн. на
предмет забезпечувального обтяження
за договором застави №42-1 від 04.06.2009р. та
за договором застави №42-2 від 04.06.2009р.
згідно переліку заставного майна.

Ухвалою господарського суду
Львівської області від 26.08.2014р.
порушено провадження у справі №914/3041/14
за позовом ОСОБА_4 до відповідача - 1
Товариства з додатковою
відповідальністю "Меблевий комбінат
"Стрий" до відповідача - 2 Публічного
акціонерного товариства "Український
професійний банк" про визнання
недійсними додаткових договорів до
договорів застави.

Предметом спору у справі №914/3041/14
виступають додаткові договори до
договору застави №42-1 від 04.06.2009р. та
договору застави №42-2 від 04.06.2009р., а
саме оспорюється дійсність таких
додаткових договорів, їх процедура
укладення та повноваження на укладення
договорів. Предметом спору у справі
№914/2932/14 є звернення стягнення в
рахунок погашення заборгованості в
розмірі 1204648,77 грн. на предмет
забезпечувального обтяження за
договорами застави №42-1 та №42-2 від
04.06.2009р.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 12 Закону України "Про
заставу", у договорі застави
визначаються суть, розмір та строк
виконання зобов'язання, забезпеченого
заставою, опис предмета застави, а
також інші умови, відносно яких за
заявою однієї із сторін повинна бути
досягнута угода. Опис предмета застави
в договорі застави може бути поданий у
загальній формі (вказівка на вид
заставленого майна тощо).

Відповідно до п.1 та п.2 ч. 2 ст. 25 Закону
України "Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень", у
разі задоволення судом позову про
звернення стягнення на предмет
забезпечувального обтяження в рішенні
суду зазначаються: загальний розмір
вимог та всі його складові, що
підлягають сплаті обтяжувачу з
вартості предмета забезпечувального
обтяження; опис рухомого майна, за
рахунок якого підлягають задоволенню
вимоги обтяжувача.

Виходячи з правого аналізу положень
додаткових договорів до договорів
застави майна №42-1 та №42-2 від 04.06.2009р.,
які є предметом оскарження у справі
№914/3041/14 вбачається, що сторонами
неодноразово змінювався, зокрема,
розмір основного зобов'язання, строк
його виконання на забезпечення
виконання якого укладено договори
застави, а також змінювався детальний
опис предмета застави, включаючи його
заставну вартість. Зокрема, серед
оскаржуваних договорів є додаткові
договори від 16.04.2010р., згідно яких
вартість грошових вимог, забезпечених
заставою змінено з 1 000 000,00 грн. до 1 153
000,00 грн.

Таким чином, вирішення справи №914/3041/14
за позовом ОСОБА_4 до ТДВ "Меблевий
комбінат "Стрий" та ПАТ "Український
професійний Банк" про визнання
недійсними додаткових договорів до
договору застави, суттєво впливатиме
на прийняття рішення у справі №914/2932/14.
Відтак, у разі визнання недійсними
додаткових договорів до договорів
застави, на підставі яких звертається
стягнення в рахунок погашення
заборгованості на заставне майно у
даній справі, може бути змінено
(скориговано) розмір забезпеченого
зобов'язання, строк його виконання, а
також вартість предмета застави, за
рахунок якого може бути погашено
заборгованість, що впливатиме на
оцінку доказів, результат розгляду
даної справи та прийняття об'єктивного
рішення у даній справі враховуючи
норми законодавства та у відповідності
до положень ЗУ "Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень", а
саме в частині зазначення загального
розміру вимог та всіх його складових,
що підлягають стягненню у разі
задоволення позовних вимог з
відповідача; загальної вартості
заставного майна.

Згідно ч. 1 ст. 79 ГПК України,
господарський суд зупиняє провадження
у справі в разі неможливості розгляду
даної справи до вирішення пов'язаної із
нею іншої справи, що розглядається
іншим судом. При цьому пов"язаною з
даною справою є така інша справа, у якій
інший суд встановлює обставини, що
впливають чи можуть вплинути на
подання і оцінку доказів у даній
справі, в тому числі йдеться про факти,
які мають преюдиціальне значення. Під
неможливістю розгляду даної справи
слід розуміти неможливість для
даного господарського суду самостійно
встановити обставини, які
встановлюються іншим судом в іншій
справі, - у зв'язку з непідвідомчістю
або непідсудністю іншої справи даному
господарському суду, одночасністю
розгляду двох пов'язаних між собою
справ різними судами або з інших
причин. (п. 3.16. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції").

Крім того, враховуючи положення п. 2.17
Постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 29.05.2013
р. № 11 "Про деякі питання визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними", якщо спір про визнання
недійсним правочину (господарського
договору) вирішується одночасно з
розглядом іншим судом іншої справи,
позовні вимоги в якій ґрунтуються на
цьому ж правочині (зокрема, про
стягнення коштів, витребування майна
тощо), то наведене згідно з частиною
першою статті 79 ГПК України може з
урахуванням обставин конкретної
справи бути підставою для зупинення
провадження у такій іншій справі до
закінчення розгляду справи про
визнання правочину (господарського
договору) недійсним.

Відповідно до ч.3 ст. 35 ГПК України,
обставини встановлені судовим
рішенням у господарській, цивільній
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
про розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

З огляду на викладене, оскільки
результати розгляду та встановлені
обставини справи №914/3041/14 можуть
суттєво вплинути на оцінку доказів та
прийняття законного та обґрунтованого
рішення по справі № 914/2932/14, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
зупинення провадження у справі.

Відповідно до ст.43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Скаржник не надав належних та
допустимих доказів на спростування
висновків місцевого господарського
суду, викладених в ухвалі
господарського суду Львівської
області від 08.10.2014р. у даній справі.

З огляду на все викладене вище, колегія
суддів Львівського апеляційного
господарського суду вважає, що ухвала
господарського суду Львівської
області від 08.10.2014 року у даній справі
відповідає матеріалам справи,
ґрунтується на вимогах чинного
законодавства і підстав для її
скасування немає, а зазначені в
апеляційній скарзі доводи скаржника не
відповідають матеріалам справи,
документально не обґрунтовані, а тому
не визнаються такими, що можуть бути
підставою згідно ст. 104 ГПК України для
скасування чи зміни оскаржуваної
ухвали.

На підставі наведеного та відповідно
до вимог ст.ст.33,34,43,49,91,99,101-106 ГПК
України,-

Львівський апеляційний господарський
суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Український
Професійний Банк» залишити без
задоволення.

2. Ухвалу господарського суду
Львівської області (пункт 2) від 08.10.2014р.
в частині зупинення провадження у
справі № 914/2932/14 залишити без змін.

3. Судові витрати покласти на
скаржника.

4. Постанова набирає законної
сили з дня її прийняття та може бути
оскаржена в касаційному порядку.

5. Матеріали справи повернути
господарському суду Львівської
області.

6. Повний текст постанови
складено « 12» листопада 2014р.

Головуючий суддя
Михалюк О.В.

суддя
Новосад Д.Ф.

суддя
Мельник Г.І.