ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2014 р.
Справа № 918/1396/14

Суддя Романюк Р.В. розглянувши
матеріали справи

за позовом Заступника прокурора м.
Рівне в інтересах держави в особі
Рівненської міської ради Рівненської
області та Товариства з обмеженою
відповідальністю "Рівнетеплоенерго"

до Дочірнього підприємства
Рівненського ремонтно-транспортного
підприємства акціонерного товариства
відкритого типу "Курчатовець"

про стягнення 96 745 грн. 38 коп.

За участю представників сторін:

від позивача 1: не з'явився

від позивача 2: Бондар Ю.М. (довіреність
№03-05/7 від 02.01.2014 року)

від відповідача : Головацька Т.В.
(довіреність № 102 від 31.10.2014 року)

від відповідача : Шваєнко В.П.
(довіреність № 102 від 31.10.2014 року)

від прокуратури: Грицак Ю.М.
(посвідчення №024979 від 20.03.2014 року)

Обставини справи: Заступник прокурора
м. Рівне в інтересах держави в особі
Рівненської міської ради Рівненської
області та Товариства з обмеженою
відповідальністю "Рівнетеплоенерго"
звернувся до господарського суду
Рівненської області з позовом до
Дочірнього підприємства Рівненського
ремонтно-транспортного підприємства
акціонерного товариства відкритого
типу "Курчатовець" про стягнення 96 745
грн. 38 коп., з яких основного боргу 84 175
грн. 11 коп.; 1 907 грн. 79 коп. пені, 1 539 грн.
52 коп. 3% річних, 9 122 грн. 96 коп.
інфляційних.

В обґрунтування позовних вимог
прокурор зазначив, що згідно договору
"На відпуск теплової енергії" № 10 від
11.11.2009р., укладеного між сторонами, ТОВ
"Рівнетеплоенерго" здійснювало
постачання теплової енергії в
приміщення відповідача, за що останній
зобов'язувався сплатити кошти, в
розмірі та на умовах, визначених
договором. За твердженням прокурора,
відповідач не виконав взяті на себе
зобов'язання в частині своєчасної
оплати за надані послуги і, станом на
день розгляду справи, заборгованість
за поставлену теплову енергію складає
84 175 грн. 11 коп. Крім того, у зв'язку з
простроченням виконання грошового
зобов'язання, відповідачу нараховано
пеню, передбачену п. 6.3.3 Договору та
інфляційні і 3 % річних, згідно ст. 625 ЦК
України.

30.10.2014р. позивачем подано заяву про
зменшення розміру позовних вимог,
згідно якої останній просить суд
стягнути з відповідача на свою користь
43 672 грн. 44 коп. заборгованості, 330 грн. 53
коп. пені, 636 грн. 24 коп. - 3% річних та 4 653
грн. 84 коп. інфляційних.

В судовому засіданні 31.10.2014 року
прокурор та представник позивача
підтримали позовні вимоги з
урахуванням заяви про зменшення
розміру позовних вимог.

Представники відповідача в судовому
засіданні існування боргу визнали.

Дослідивши зібрані у справі докази,
заслухавши пояснення прокурора та
представників сторін, дослідивши
зібрані у справі докази, суд

ВСТАНОВИВ:

11.11.2009р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Рівнетеплоенерго"
(підприємство) та Дочірнім
підприємством Рівненського
ремонтно-транспортного підприємства
акціонерного товариства відкритого
типу "Курчатовець" (споживач) уклали
Договір № 10 на відпуск теплової
енергії з додатками (надалі - Договір;
а.с. 7-8).

Відповідно до п. 1.1 Договору
Підприємство зобов'язується надавати
Споживачеві теплову енергію, а
Споживач, в свою чергу зобов'язується
прийняти та оплатити теплову енергію
за встановленим тарифом в терміни,
передбачені цим Договором.

Згідно п. 1.4 Договору теплова енергія
подається Споживачу за адресою: вул.
Курчатова, 13а.

Пунктом 5.4 Договору встановлено, що
розрахунковим періодом є календарний
місяць. Термін внесення платежів - не
пізніше 10 числа місяця наступного за
розрахунковим.

Договір підписаний уповноваженими
представниками Товариства з обмеженою
відповідальністю "Рівнетеплоенерго" та
Дочірнім підприємством Рівненського
ремонтно-транспортного підприємства
акціонерного товариства відкритого
типу "Курчатовець" і скріплено
відбитками печаток сторін.

На виконання умов Договору позивач в
період з січня 2014 року по вересень 2014
року відпускав відповідачу теплову
енергію, вартість якої становить 43 672
грн. 44 коп., що підтверджується
рахунками, виставленими позивачем
відповідачу (а.с. 29-32).

Статтею 11 ЦК України встановлено, що
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема є договори та
інші правочини.

Відповідно до статті 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно статті 714 ЦК України, за
договором постачання енергетичними та
іншими ресурсами через приєднану
мережу одна сторона (постачальник)
зобов'язується надавати другій стороні
(споживачеві, абонентові) енергетичні
та інші ресурси, передбачені договором,
а споживач (абонент) зобов'язується
оплачувати вартість прийнятих
ресурсів та дотримуватись
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
та іншого обладнання. До договору
постачання енергетичними та іншими
ресурсами через приєднану мережу
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, положення про договір
поставки, якщо інше не встановлено
законом або не випливає із суті
відносин сторін.

Відповідно до частин 1 статті 530 ЦК
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно із статтею 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За таких обставин, враховуючи, що факт
постачання позивачем в період з січня
2014 року по вересень 2014 року теплової
енергії та наявність заборгованості в
сумі 43 672 грн. 44 коп., підтверджується
зібраними у справі доказами і не
заперечується представниками
відповідача присутніми в судовому
засіданні, суд дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог в цій
частині.

Крім того, частиною 2 статті 625 ЦК
України встановлено, що Боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми,
наслідки прострочення боржником
грошового зобов'язання у вигляді
інфляційного нарахування на суму боргу
та 3% річних, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом, не є санкціями, а
виступають способом захисту майнового
права та інтересу, який полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів
та отриманні компенсації (плати) від
боржника за користування утримуваними
ним грошовими коштами, належними до
сплати кредиторові, а тому ці кошти
нараховуються незалежно від вини
боржника та незалежно від сплати ним
неустойки (пені) за порушення виконання
зобов'язання (Постанова Верховного
суду України від 12.12.11 в справі №07/238-10).

На підставі частини 2 статті 625 ЦК
України позивач нарахував відповідачу
3% річних за період з 01.01.2014р. по 09.09.2014р. в
розмірі 636 грн. 24 коп. та інфляційні за
період з 01.01.2014р. по 01.09.2014р. в розмірі 4 653
грн. 84 коп.

Суд, перевіривши подані позивачем
розрахунки 3% річних та інфляційних,
встановив, що останні є арифметично
вірними та відповідають вимогам
чинного законодавства.

Крім того, пунктом 6.3.3. Договору сторони
обумовили, що споживач (відповідач у
справі) несе відповідальність за
несвоєчасне проведення розрахунків за
теплову енергію у вигляді сплати пені в
розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, яке
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно з частиною 3 вищезазначеної
статті пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Враховуючи, що відповідач припустився
прострочення грошового зобов'язання за
спожиту теплову енергію, позивачем
нараховано пеню за період з 11.02.2014р. по
30.03.2014р. в розмірі 330 грн. 53 коп.

Суд, перевіривши розрахунки пені,
нарахованої Позивачем, встановив, що
останні є арифметично вірними,
відповідають приписам законодавства
та положенням договору.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 49 ГПК
України, судовий збір покладається у
спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав, - на
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Судовий
збір, від сплати якого позивач у
встановленому порядку звільнений,
стягується з відповідача в доход
бюджету пропорційно розміру
задоволених вимог, якщо відповідач не
звільнений від сплати судового збору.

На підставі вищевикладеного, витрати
по сплаті судового збору в розмірі 1 827
грн. 00 коп., судом покладаються на
відповідача у справі.

З огляду на зазначене, керуючись ст.ст.
49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства
Рівненського ремонтно-транспортного
підприємства акціонерного товариства
відкритого типу "Курчатовець" (33018, м.
Рівне, вул. Курчатова, буд 18А, ) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Рівнетеплоенерго"
(33027, м. Рівне, вул. Д. Галицького, буд. 27,
) - 43 672 грн. 44 коп.
основного боргу, 330 грн. 53 коп. пені, 636
грн. 24 коп. 3% річних та 4 653 грн. 84 коп.
інфляційних.

3. Стягнути з Дочірнього підприємства
Рівненського ремонтно-транспортного
підприємства акціонерного товариства
відкритого типу "Курчатовець" (33018, м.
Рівне, вул. Курчатова, буд 18А, ) в доход Державного бюджету
України - 1 827 грн. 00 коп. судового збору.

4. Накази видати після набрання
рішенням законної сили

Повне рішення складено "04" листопада 2014
року.

Суддя
Романюк Р.В.