ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

0,2

05.11.14 № 910/24363/14. Суддя Якименко М.М.,
розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія з
управління активами "Альфавін Капітал"

до ОСОБА_1 та Приватного акціонерного
товариства Страхова компанія "Екко"

про визнання дійсним рішення
загальних зборів товариства (позовна
заява третьої особи, з самостійними
вимогами на предмет спору у справі
№910/19725/14)

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо позовну заяву підписано особою,
яка не має права її підписувати, або
особою, посадове становище якої не
вказано.

У відповідності до ч. 1 ст. 54 ГПК України,
позовна заява подається до
господарського суду в письмовій формі
і підписується повноважною посадовою
особою позивача або його
представником, прокурором,
громадянином-суб'єктом
підприємницької діяльності або його
представником.

Юридична особа відповідно до ст. 92 ЦК
України набуває цивільних прав та
обов'язків і здійснює їх через свої
органи, які діють відповідно до
установчих документів і закону. Отже,
від імені юридичної особи позовну
заяву підписує повноважна посадова
особа, повноваження якої ґрунтуються
на установчих документах чи приписах
закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ГПК України
справи юридичних осіб у господарському
суді ведуть їх органи, що діють у межах
повноважень, наданих їм законодавством
та установчими документами, через
свого представника.

Керівники підприємств та організацій,
інші особи, повноваження яких
визначені законодавством або
установчими документами, надають
господарському суду документи, що
посвідчують їх посадове становище (ч. 2
ст. 28 Господарського процесуального
кодексу України).

Таким чином, право на представництво
юридичної особи пов'язане з наявністю
акта органу управління юридичної
особи, котрим ця юридична особа наділяє
посадову особу повноваженнями вчиняти
певні юридичні дії.

Керівник підприємств та організацій,
інші особи, повноваження яких
визначено законодавством або
установчими документами, подають
господарському суду документи, що
посвідчують їхнє посадове становище.
Повноваження керівників юридичних
осіб підтверджується:

а) документами, що посвідчують їхнє
посадове чи службове становище. До
таких документів відносять накази (чи
інші аналогічні документи) про
призначення на посаду, протоколи
зборів про обрання на посаду;

б) установчими документами юридичної
особи, в яких містяться повноваження
посадових чи службових осіб, що беруть
участь у справі як представники цих
осіб.

З поданої позовної заяви вбачається, що
її підписано представником позивача
ОСОБА_2, натомість серед документів,
доданих до позовної заяви, відсутні
докази, які б станом день подання
позову до суду підтверджували посадове
становище ОСОБА_2 як керівника
(генерального директора) позивача,
як-то: наказ про призначення на посаду,
протокол зборів про обрання на посаду,
установчі документи юридичної особи,
довідка з ЄДРПОУ, виписка з Єдиного
державного реєстру юридичних та
фізичних осіб-підприємців, де було б
зазначено керівника тощо.

Виходячи із зазначеного, суд не може
дійти однозначного висновку, що
позовна заява підписана особою, яка має
право її підписувати.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо у
позовній заяві не вказано обставин, на
яких ґрунтується позовна вимога,
доказів, що підтверджують викладені в
заяві обставини, обґрунтований
розрахунок стягуваної чи оспорюваної
суми

Згідно ч. 2 ст. 36 ГПК України письмові
докази подаються в оригіналі або в
належним чином засвідченій копії.

Відповідно до пункту 5.27 Національного
стандарту України ДСТУ 4163-2003
"Уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації" (затв. Наказом
Держспоживстандарту України від 07.04.2003
№ 55) відмітку про засвідчення копії
документа складають зі слів "Згідно з
оригіналом", назви посади, особистого
підпису особи, яка засвідчує копію, її
ініціали та прізвища, дати засвідчення
копії і проставляють нижче реквізиту
"підпис".

Отже, копії документів засвідчуються
шляхом проставлення печатки
підприємства на кожній сторінці
документа, або на зворотній сторінці
прошитої копії документа, напису
"Згідно з оригіналом" та назви посади,
особистого підпису особи, що має
відповідні повноваження та засвідчує
копію, її ініціали та прізвища, дати
засвідчення копії.

Проте додані до позовної заяви копії
документів не відповідають зазначеним
вище вимогам, а тому не можуть прийняті
судом як належні та допустимі докази.

Зазначені обставини є підставою для
повернення позивачу позовної заяви та
доданих до неї документів без розгляду
згідно п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Як вбачається з матеріалів позовної
заяви, позивач просить суд визнати
дійсним рішення загальних зборів
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Екко", оформленого
протоколом від 15.09.2014 року.

Однак, в супереч п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України
позивачем не подано взагалі будь-яких
доказів на обґрунтування свої позовних
вимог. Зокрема суд зазначає що позовні
вимоги позивача ґрунтуються на
припущеннях і не можуть розглядатися
судом в якості належних та допустимих
доказів на підтвердження позовних
вимог.

Відповідно до п. 1.5. Постанови Пленуму
Вищого Господарського Суду України
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" від 26 грудня 2011 року
№18, вступ у справу третьої особи, яка
має самостійні вимоги на предмет спору,
можливий тільки на підставі її
позовної заяви, що повинна відповідати
вимогам статей 54 - 57 ГПК, а не за
клопотанням сторін, прокурора або з
ініціативи господарського суду (стаття
26 ГПК). Питання про прийняття такої
заяви, відмову в її прийнятті або про її
повернення вирішується на загальних
підставах згідно зі статтями 61 - 63 ГПК.
Зокрема, дійшовши висновку про те, що у
відповідній заяві не зазначено
обставин, на яких ґрунтується вимога
третьої особи, та/або доказів, що
підтверджують ці обставини, суд
повертає заяву на підставі пункту 3
частини першої статті 63 названого
Кодексу. Якщо ж така третя особа
звертається з позовом, вимоги за яким
не є тотожними вимогам за первісним
позовом (наприклад, про визнання
недійсним договору, тоді як первісний
позов стосується стягнення
заборгованості за тим же договором),
позов третьої особи може бути
повернуто на підставі пункту 5 частини
першої статті 63 ГПК, оскільки третя
особа може бути допущена до участі у
справі лише тоді, коли її самостійна
вимога стосується предмета спору між
позивачем і відповідачем у справі.

Зазначені обставини є підставою для
повернення позивачу позовної заяви та
доданих до неї документів без розгляду
згідно п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України
суддя повертає позовну заяву та додані
до неї документи без розгляду, якщо не
подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України
встановлено, що до позовної заяви
додаються документи, які підтверджують
відправлення відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

Згідно з ст. 56 ГПК України позивач,
прокурор чи його заступник зобов'язані
при поданні позову надіслати сторонам
копії позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України "Про затвердження
Правил надання послуг поштового
зв'язку від 05.03.2009 року № 270
розрахунковим документом, що
підтверджує факт надання послуг
поштового зв'язку є документ
встановленої відповідно до Закону
України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" форми і змісту (касовий чек,
розрахункова квитанція тощо).

Таким чином, належним доказом
відправлення відповідачеві копії
позовної заяви та доданих до неї
документів є опис вкладень в поштовий
конверт та документ, що підтверджує
надання поштових послуг (касовий чек,
розрахункова квитанція тощо) надані в
оригіналі.

В якості доказу відправлення
відповідачам копії позовної заяви
заявником надано лише копію опису
вкладення від 05.11.2011 року та копію
фіскального чеку, що є порушенням
вимог статей 56 та 57 ГПК України.

Дана обставина є суттєвою, оскільки
нормами ст. 59 ГПК України передбачено
право відповідача після одержання
ухвали про порушення провадження у
справі надіслати суду відзив на
позовну заяву, тоді як у даному випадку
відповідач позбавляється можливості
підготувати обґрунтовані заперечення
на позовну заяву, з урахуванням усіх
обставин, на які посилається позивач та
поданих ним доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
до висновку що позивачем не подано
доказів того, що позовну заяву та
додані до неї документи були
направлені на адреси відповідачів,
зокрема не подано оригіналу опису
вкладення у лист та оригіналу
фіскального чеку.

Зазначені обставини є підставою для
повернення позивачу позовної заяви та
доданих до неї документів без розгляду
згідно п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Повернення позовної заяви без розгляду
не перешкоджає повторному зверненню з
нею до господарського суду в
загальному порядку, після усунення
вказаних недоліків.

Керуючись п.п. 1, 3, 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України,
Господарський суд м. Києва -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву з доданими до неї
документами повернути позивачеві без
розгляду.

Суддя
Якименко М.М.