Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/19521/14 29.10.14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Алюпроф система
Україна»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВПМ»

про стягнення 453 824,52 грн.

Суддя Якименко М.М.

Представники сторін:

від позивача: Пустовойтов Д.М. -
довіреність б/н від 04.08.2014 року;

від відповідача: не з'явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Алюпроф система
Україна» звернулося до господарського
суду м. Києва з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю «ВПМ» про
стягнення 453 824,52 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач порушив взяті на себе
зобов'язання щодо повноти та
своєчасності оплати вартості
отриманого товару згідно умов Договору
поставки №01-16/09/11 від 16.09.2011 року.

З цих підстав, позивач просив суд
задовольнити позов, стягнувши з
відповідача на свою користь 453 824,52 грн. -
боргу, 9 077,00 грн. - судового збору.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 17.09.2014 року порушено провадження у
справі та призначено її розгляд на
14.10.2014 року.

13.10.2014 року через відділ діловодства
суду від представника відповідача
надійшло клопотання про відкладення
розгляду справи, зустрічна позовна
заява.

14.10.2014 року через відділ діловодства
суду від представника позивача
надійшли документи по справі.

14.10.2014 року представник позивача у
судове засідання з'явився, надав
пояснення.

14.10.2014 року представник відповідача у
судове засідання не з'явився, про день
та час розгляду справи повідомлений
належним чином.

Враховуючи те, що нез'явлення
представника відповідача у судове
засідання перешкоджає вирішенню спору
по суті, а також необхідність вирішення
питання про можливість сумісного
розгляду позовної заяви та зустрічного
позову, суд вважав за доцільне
відкласти розгляд справи на 29.10.2014 року.

28.10.2014 року через канцелярію суду
представник відповідача подав заву про
відкладення розгляду справи.

В судове засідання 29.10.2014 року
представник відповідача не з'явився,
про день та час розгляду справи
повідомлявся належним чином. Ухвали
суду, позовна заява надсилались
відповідачу на особі на всі відомі
адреси, в тому числі на юридичну адресу
підприємства згідно відомостей
єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» за
змістом зазначеної статті 64 ГПК,
зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Провадження у справі порушено ухвалою
від 17.09.2014 року, що свідчить про
достатність часу для підготовки до
судового розгляду справи, подання суду
відзиву на позов, доказів в
обґрунтування своєї позиції, в разі їх
наявності.

Відповідно до статті 75 ГПК України
справа розглядається за наявними в ній
матеріалами.

В судовому засіданні 29.10.2014 року
представник позивача позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та просив
суд їх задовольнити.

Відповідно до статті 85 ГПК України в
судовому засіданні 29.10.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в
їх сукупності та заслухавши пояснення
представника позивача, господарський
суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

16.09.2011 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Алюпроф система
Україна» (далі по тексту - позивач,
постачальник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «ВПМ»
(далі по тексту - покупець, відповідач)
укладено Договір поставки №01-16/09/11
(далі по тексту - Договір), за умовами
якого (п. 1.1. Договору) Постачальник
зобов'язується на підставі замовлень
Покупця, в порядку та на умовах
визначених у Договорі, передати у
власність Покупця, а Покупець
зобов'язується в порядку та на умовах,
визначених у Договорі, прийняти та
оплатити алюмінієвий профіль та
комплектуючі систем ALUPROF, (надалі -
Товар), в асортименті, кількості та за
ціною, обумовленими Сторонами.

Згідно з п. 1.2. Договору, поставка Товару
на підставі даного Договору
здійснюється окремими партіями
сформованими на підставі відповідних
замовлень, рахунків-фактур та
видаткових накладних, підписаних
сторонами.

В пункті 2.2. Договору сторони
встановили, що номер Замовлення, ціни,
асортимент та кількість товару
вказується в рахунку - фактурі
Постачальника.

Право власності Покупця на замовлений
Товар виникає з моменту підписання
уповноваженими представниками Сторін
видаткової накладної, виписаної
Постачальником на замовлений Покупцем
Товар (пункт 6.5. Договору).

Згідно з п. 3.2. Договору, оплата Товару
відбувається на підставі виписаних
Постачальником рахунків - фактур на
замовлений Покупцем Товар.

В пункті 3.3. Договору передбачено, що
оплата Товару здійснюється
Відповідачем згідно рахунку - фактури
наступним чином:

- У випадку термінового відвантаження
Товару: 100% коштів від вартості
замовленої партії товару протягом 2
банківських днів від дати виставлення
рахунку - фактури;

- У випадку замовлення Товару, що
відсутній на складі і буде доставлений
у узгоджений Сторонами строк: 30% від
вартості замовленої партії товару
протягом 2 банківських днів від дати
отримання Покупцем рахунку - фактури;
остаточна оплата у розмірі 70 відсотків
від вартості замовленої партії Товару
здійснюється не пізніше ніж за 4
(чотири) банківські дні до запланованої
дати прийому - передачі (відвантаження)
партії Товару. В п. 3.4. Договору
передбачено право Покупця достроково
оплатити Товар (право повної
передплати).

Позивач виписав Відповідачу рахунок на
оплату №470 від 11 червня 2012 року на суму
484 545,98 грн. (з ПДВ 20%), №90 від 06 лютого 2013
року на суму 189 833,62 грн. (з ПДВ 20%).

Товар вказаний в рахунку на оплату № 470
від 11 червня 2012 року був переданий
Позивачем Відповідачу згідно умов
Договору, доказом чого є підписана між
сторонами видаткова накладна №410 від 18
червня 2012 року на суму 30 005,41 грн. (з ПДВ
20%), видаткова накладна №431 від 29 червня
2012 року на суму 416 781,89 грн. (з ПДВ 20%),
видаткова накладна №443 від 04 липня 2012
року на суму 37 758,68 грн. (з ПДВ 20%).

Товар вказаний в рахунку на оплату №90
від 06 лютого 2013 року був переданий
Позивачем Відповідачу згідно умов
Договору, доказом чого є підписана
сторонами видаткова накладна № 67 від 11
лютого 2013 року на суму 89 833,62 грн. (з ПДВ
20%).

Позивачем передано, а відповідачем
прийнято товар на загальну суму 574 379,60
грн.

Відповідачем оплачено вартість
отриманого товару в розмірі 120 555,08 грн.

Покупцем (відповідачем) здійснено
частково розрахунок за поставлений
товар на загальну суму 120 555,08 грн.

Постачальником (позивачем) у повному
обсязі і в установлений строк виконані
зобов'язання за Договором щодо
поставки товару.

Однак, як слідує з матеріалів справи,
внаслідок порушення відповідачем
зобов'язання щодо своєчасності та
повноти оплати вартості отриманого
товару, відповідно до умов Договору, у
відповідача перед позивачем виникла
заборгованість в розмірі 453 824,52 грн.

Суду не надано жодних доказів сплати
відповідачем позивачу заборгованості
в розмірі 453 824,52 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 265 ГК України за
договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до т.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

За змістом статті 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок, а
кредитор - прийняти виконання особисто,
якщо інше не встановлено договором або
законом, не випливає із суті
зобов'язання чи звичаїв ділового
обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

З наданих позивачем доказів
вбачається, що позивач взяті на себе
зобов'язання виконав належним чином,
поставив відповідачу товар за
відповідну плату згідно умов Договору,
а відповідач в порушення умов Договору
не в повній мірі сплатив на користь
позивача вартість отриманого товару,
та має перед позивачем заборгованість
в розмірі 453 824,52 грн.

Відповідно до статті 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Зважаючи на встановлені обставини
справи та вимоги правових норм
викладених вище, а також на те, що
відповідач в установленому порядку
обставини, які повідомлені позивачем,
не спростував, розміру позовних вимог
не оспорив, господарський суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги в частині стягнення 453 824,52 грн. -
боргу, нормативно та документально
доведені, а тому підлягають
задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України
судові витрати покладаються судом на
відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. 32, 33, 49, 75, 82 - 85 ГПК України,
господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВПМ» (03055, м. Київ,
ПРОСПЕКТ ПЕРЕМОГИ, будинок 22, квартира
145, ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Алюпроф система
Україна» (04116, м. Київ, ВУЛИЦЯ ШОЛУДЕНКА,
будинок 3, ) 453 824
(чотириста п'ятдесят три тисячі
вісімсот двадцять чотири) грн. 52 коп. -
боргу, 9 077 (дев'ять тисяч сімдесят сім)
грн. 00 коп. - судового збору.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя
Якименко М.М.

Дата складання (підписання) повного
тексту рішення: 03.11.2014 року.