м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/21263/14 05.11.14

Господарський суд міста Києва у складі
головуючого судді Чинчин О.В., при
секретарі судового засідання Бігмі
Я.В., розглянув у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом Комунального
підприємства «Дирекція по
обслуговуванню нежитлового фонду
Дарницького району міста Києва» до про
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2
виселенняПредставники:

від Позивача: Вербовецька Я.І.
(представник за Довіреністю);

від Відповідача: не з'явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Комунальне підприємство "Дирекція по
обслуговуванню нежитлового фонду
Дарницького району міста Києва" (надалі
також - «Позивач») звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (надалі також - «Відповідач») про
виселення з нежитлового приміщення
загальною площею 64,3 кв.м., що
знаходиться в підвалі будинку АДРЕСА_2
та передачу його балансоутримувачу -
Комунальному підприємству "Дирекція по
обслуговуванню нежитлового фонду
Дарницького району міста Києва".

Позовні вимоги вмотивовано тим, що
01.06.2010 року між Комунальним
підприємством «Дирекція з управління
та обслуговування нежитлового фонду»
Дарницького району м.Києва
(«Орендодавець») та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 («Орендар»)
укладено Договір № 712 оренди
нерухомого майна (будівель, споруд,
приміщень) комунальної власності
територіальної громади Дарницького
району м.Києва, відповідно до умов
якого орендодавець, на підставі
Розпорядження Дарницької районної у
місті Києві державної адміністрації №
483, передав, а орендар прийняв в оренду
нерухоме майно, що належать до
комунальної власності територіальної
громади Дарницького у місті Києві
району за адресою: АДРЕСА_2 під склад.
Так, Позивач зазначає, що Комунальне
підприємство "Дирекція по
обслуговуванню нежитлового фонду
Дарницького району міста Києва" листом
від 13.06.2013 року № 455 повідомило орендаря
Фізичну особу-підприємця ОСОБА_2, що
строк дії Договору оренди закінчився
01.06.2013 року та висловило вимогу щодо
повернення орендованого приміщення.
Водночас, орендарю повідомлено, що у
випадку, якщо останній бажає
продовжити дію договору, йому
необхідно звернутись до Дарницької
райдержадміністрації із заявою.
Враховуючи зазначене, Фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до
голови Дарницької
райдержадміністрації із заявою щодо
продовження дії Договору № 712 оренди
нерухомого майна (будівель, споруд,
приміщень) комунальної власності
територіальної громади Дарницького
району м.Києва. У відповіді на заяву
Відповідача, останнього було
повідомлено про необхідність
проведення оцінки об'єкту оренди та
надання оцінки до відділу з питань
майна комунальної власності. Проте,
орендар не виконав своїх зобов'язань
щодо проведення оцінки об'єкту оренди.
Таким чином, позивач зазначає, що
оскільки орендар не здійснив
необхідних заходів щодо продовження
дії договору, то такий договір
вважається припиненим з 01.06.2013 року.
Наразі, Відповідач продовжує фактично
використовувати нежиле приміщення,
відмовляючись звільнити його та
повернути балансоутримувачу.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 06.10.2014 р. порушено провадження у
справі № 910/21263/14, судове засідання
призначено на 22.10.2014 р.

20.10.2014 року через загальний відділ
діловодства суду (канцелярію) від
Позивача надійшли документи на
виконання вимог ухвали суду про
порушення провадження по справі від
06.10.2014 року.

Також, 20.10.2014 року через загальний
відділ діловодства суду (канцелярію)
від Позивача надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи, у зв'язку
із неможливістю уповноваженого
представника бути присутнім в судовому
засіданні.

22.10.2014 через загальний відділ
діловодства суду (канцелярію) від
Відповідача надійшло електронне
повідомлення про відкладення розгляду
справи, у зв'язку із неможливістю бути
присутнім в судовому засіданні за
станом здоров'я.

22.10.2014 року в судове засідання
представники сторін не з'явились, про
час і місце судового засідання були
повідомлені належним чином.

Суд на місці ухвалив - задовольнити
клопотання Позивача та Відповідача про
відкладення розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, у зв'язку з
неявкою представників сторін в судове
засідання, невиконанням Відповідачем
вимог ухвали суду про порушення
провадження по справі від 06.10.2014 року,
клопотанням Позивача та Відповідача
про відкладення розгляду справи,
Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 22.10.2014 року відкладено розгляд
справи на 05.11.2014 року.

05.11.2014 року Господарським судом міста
Києва отримано від Відповідача
електронне повідомлення про
відкладення розгляду справи, в якому
зазначено, що Відповідач з 31.10.2014 року
перебуває на амбулаторному лікуванні.

В судовому засіданні 05.11.2014 року
представник Позивача підтримав вимоги
та доводи позовної заяви. Представник
Відповідача в судове засідання не
з'явився, вимоги Ухвали суду про
порушення провадження у справі не
виконав.

Суд зазначає, що Клопотання Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про
відкладення розгляду справи не
підлягає задоволенню, з огляду на
наступне.

Статтею 22 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що прийняття участі у
судовому засіданні є правом сторони.
При цьому, норми вказаної статті
зобов'язують сторони добросовісно
користуватись належними їм
процесуальними правами.

Відповідно до статті 77 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд відкладає в межах
строків, встановлених статтею 69 цього
Кодексу розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, основною умовою
для якого є не відсутність у судовому
засіданні представників сторін, третіх
осіб, а неможливість вирішення спору у
відповідному судовому засіданні.

Згідно із п.3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011р.
Пленуму Вищого господарського суду
України «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

В пункті 3.9.2. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" від
26.12.2011 року N 18 зазначено, що у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору. Господарський суд з
урахуванням обставин конкретної
справи може відхилити доводи учасника
судового процесу - підприємства,
установи, організації, іншої юридичної
особи, державного чи іншого органу щодо
відкладення розгляду справи у зв'язку з
відсутністю його представника (з
причин, пов'язаних з відпусткою,
хворобою, службовим відрядженням,
участю в іншому судовому засіданні і т.
п.). При цьому господарський суд
виходить з того, що у відповідних
випадках такий учасник судового
процесу не позбавлений права і
можливості забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні іншого представника згідно з
частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з
числа як своїх працівників, так і осіб,
не пов'язаних з ним трудовими
відносинами. Неможливість такої заміни
представника і неможливість розгляду
справи без участі представника
підлягає доведенню учасником судового
процесу на загальних підставах (статті
32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів
для оплати послуг представника не може
свідчити про поважність причини його
відсутності в судовому засіданні.

За таких обставин, незважаючи на те, що
представник Відповідача в судове
засідання 05.11.2014 року не з'явився, за
висновками суду, наявні у матеріалах
справи документи достатні для
прийняття повного та обґрунтованого
судового рішення, а неявка вказаного
учасника судового спору не перешкоджає
вирішенню справи по суті.

Відповідно до статті 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 05 листопада 2014
року, на підставі статті 85
Господарського процесуального кодексу
України, оголошено вступну та
резолютивну частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського
процесуального кодексу України, в
судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

01.06.2010 року Комунальним підприємством
«Дирекція з управління та
обслуговування нежитлового фонду»
Дарницького району м.Києва
(«Орендодавець») та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 («Орендар»)
укладено Договір № 712 оренди
нерухомого майна (будівель, споруд,
приміщень) комунальної власності
територіальної громади Дарницького
району м.Києва (надалі - Договір оренди),
відповідно до умов якого орендодавець,
на підставі Розпорядження Дарницької
районної у місті Києві державної
адміністрації № 483, передав, а орендар
прийняв в оренду нерухоме майно, що
належать до комунальної власності
територіальної громади Дарницького у
місті Києві району за адресою: АДРЕСА_2
під склад.

Пунктом 2.1. Договору оренди визначено,
що об'єктом оренди є нежиле приміщення
загальною площею 64,3 кв.м., яке
розташовано в підвалі.

Відповідно до пункту 9.1. Договору
оренди, договір вступає в силу з
моменту підписання його сторонами і
дії з 01.06.2010 року до 01.06.2013 року.

Після закінчення строку дії Договору
його дія може бути продовжена на
підставі розпорядження Дарницької
райдержадміністрації (пункт 9.3.
Договору оренди).

Пунктом 9.4. Договору оренди визначено,
що договір припиняється у разі:
невиконання істотних умов договору або
його порушення, закінчення строку, на
який його було укладено, приватизації
об'єкта оренди орендарем, загибелі
об'єкта оренди

Як вбачається з матеріалів справи,
01.06.2010 року Комунальним підприємством
«Дирекція з управління та
обслуговування нежитлового фонду»
Дарницького району м.Києва
(«Орендодавець») та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 («Орендар»)
підписано Акт прийому-передачі
орендованого приміщення до Договору
оренди № 712, відповідно до якого
орендодавець передав, а орендар
прийняв в оренду нежиле приміщення за
адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 64,3
кв.м., для використання під склад.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги,
Позивач зазначає, що Комунальне
підприємство "Дирекція по
обслуговуванню нежитлового фонду
Дарницького району міста Києва" листом
від 13.06.2013 року № 455 повідомило орендаря
Фізичну особу-підприємця ОСОБА_2, що
строк дії Договору оренди закінчився
01.06.2013 року та висловило вимогу щодо
повернення орендованого приміщення.
Водночас, орендарю повідомлено, що у
випадку, якщо останній бажає
продовжити дію договору, йому
необхідно звернутись до Дарницької
райдержадміністрації із заявою.
Враховуючи зазначене, Фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до
голови Дарницької
райдержадміністрації із заявою щодо
продовження дії Договору № 712 оренди
нерухомого майна (будівель, споруд,
приміщень) комунальної власності
територіальної громади Дарницького
району м.Києва. У відповіді на заяву
Відповідача, останнього було
повідомлено про необхідність
проведення оцінки об'єкту оренди та
надання оцінки до відділу з питань
майна комунальної власності. Проте,
орендар не виконав своїх зобов'язань
щодо проведення оцінки об'єкту оренди.
Таким чином, позивач зазначає, що
оскільки орендар не здійснив
необхідних заходів щодо продовження
дії договору, то такий договір
вважається припиненим з 01.06.2013 року.
Наразі, Відповідач продовжує фактично
використовувати нежиле приміщення,
відмовляючись звільнити його та
повернути балансоутримувачу.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та, враховуючи те, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що
позовні вимоги Комунального
підприємства «Дирекція по
обслуговуванню нежитлового фонду
Дарницького району міста Києва»
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 16 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
від імені та в інтересах
територіальних громад права суб'єкта
комунальної власності здійснюють
відповідні ради.

Згідно із ч. 1 ст. 60 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
територіальним громадам сіл, селищ,
міст, районів у містах належить право
комунальної власності на рухоме і
нерухоме майно, доходи місцевих
бюджетів, інші кошти, землю, природні
ресурси, підприємства, установи та
організації, в тому числі банки,
страхові товариства, а також пенсійні
фонди, частку в майні підприємств,
житловий фонд, нежитлові приміщення,
заклади культури, освіти, спорту,
охорони здоров'я, науки, соціального
обслуговування та інше майно і майнові
права, рухомі та нерухомі об'єкти,
визначені відповідно до закону як
об'єкти права комунальної власності, а
також кошти, отримані від їх
відчуження.

Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
органи місцевого самоврядування від
імені та в інтересах територіальних
громад відповідно до закону здійснюють
правомочності щодо володіння,
користування та розпорядження
об'єктами права комунальної власності,
в тому числі виконують усі майнові
операції, можуть передавати об'єкти
права комунальної власності у постійне
або тимчасове користування юридичним
та фізичним особам, здавати їх в оренду,
продавати і купувати, використовувати
як заставу, вирішувати питання їхнього
відчуження, визначати в угодах та
договорах умови використання та
фінансування об'єктів, що
приватизуються та передаються у
користування і оренду.

Відповідно до статей 6 та 10 Закону
України "Про столицю України -
місто-герой Київ", місцеве
самоврядування у місті Києві
здійснюється територіальною громадою
міста як безпосередньо, так і через
Київську міську раду, районні у місті
Києві ради та їх виконавчі органи.
Місцеві державні адміністрації
підзвітні і підконтрольні відповідним
радам у частині повноважень,
делегованих їм відповідними радами.

Згідно з положеннями ст. 287
Господарського кодексу України
орендодавцями щодо державного та
комунального майна є:

1) Фонд державного майна України, його
регіональні відділення - щодо цілісних
майнових комплексів підприємств, їх
структурних підрозділів та нерухомого
майна, яке є державною власністю, а
також іншого майна у випадках,
передбачених законом;

2) органи, уповноважені Верховною Радою
Автономної Республіки Крим або
місцевими радами управляти майном, -
відповідно щодо майна, яке належить
Автономній Республіці Крим або є у
комунальній власності;

3) державні (комунальні) підприємства,
установи та організації - щодо
нерухомого майна, загальна площа якого
не перевищує 200 квадратних метрів на
одне підприємство, установу,
організацію, та іншого окремого
індивідуально визначеного майна, якщо
інше не передбачено законом;

Відносини щодо оренди державного
майна, майна, що належить Автономній
республіці Крим або перебуває в
комунальній власності, регулюються
договором оренди, цим Законом та іншими
нормативно - правовими актами (ст. 3
Закону України "Про оренду державного
та комунального майна").

Відповідно до ч. 2 ст. 5 3 Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна" орендодавцями зокрема є органи,
уповноважені Верховною Радою
Автономної Республіки Крим та органами
місцевого самоврядування управляти
майном, - щодо цілісних майнових
комплексів підприємств, їх структурних
підрозділів та нерухомого майна, яке
відповідно належить Автономній
Республіці Крим або перебуває у
комунальній власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна" орендою є засноване на договорі
строкове платне користування майном,
необхідним орендареві для здійснення
підприємницької та іншої діяльності.

Згідно із ст. ст. 11, 629 Цивільного
кодексу України договір є однією із
підстав виникнення зобов'язань та
обов'язковим для виконання сторонами.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу
України встановлено, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Договір є двостороннім,
якщо правами та обов'язками наділені
обидві сторони договору. Договір є
відплатним, якщо інше не встановлено
договором, законом, або не випливає із
суті договору.

Згідно із ч. 1 ст. 67 Господарського
кодексу України відносини
підприємства з іншими підприємствами,
організаціями і громадянами в усіх
сферах господарської діяльності
здійснюються на основі договорів.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Цивільного
Кодексу України, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Аналогічні положення містяться і в
Господарському кодексі України. Так,
відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договорів, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Приписами ч. 1 ст. 173 Господарського
кодексу України встановлено, що в силу
зобов'язання одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Суд зазначає, що за своє правовою
природою Договір, який укладено між
сторонами у даній справі, є договором
оренди.

До відносин оренди застосовуються
відповідні положення Цивільного
кодексу України з урахуванням
особливостей, передбачених цим
Кодексом (ч. 6 ст. 283 ГК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 763 Цивільного
кодексу України, договір найму
укладається на строк, встановлений
договором. Договір оренди припиняється
у разі закінчення строку, на який його
було укладено.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна", договір оренди припиняється в
разі закінчення строку, на який його
було укладено.

Як передбачено нормами ч.1 ст. 628 ЦК
України, зміст договору становлять
умови (пункти), визначені на розсуд
сторін і погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Відповідно до пункту 9.1. Договору
оренди, договір вступає в силу з
моменту підписання його сторонами і
дії з 01.06.2010 року до 01.06.2013 року.

Відповідно до Листа Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 від 29.05.2013 року,
адресованого Голові Дарницької
районної в місті Києві державної
адміністрації, Відповідач просив
продовжити договір оренди приміщення
за адресою АДРЕСА_2 (підвальне
приміщення) на три роки.

Частиною 2 статті 11 Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна» визначено, що оцінка об'єкта
оренди передує укладенню договору
оренди. У разі якщо на момент
продовження дії договору оренди
остання оцінка об'єкта оренди була
зроблена більш як три роки тому, для
продовження (поновлення) договору
оренди провадиться оцінка об'єкта
оренди.

Як вбачається з матеріалів справи,
Листом від 11.06.2013 року Дарницька
районна в місті Києві державна
адміністрація повідомила Відповідач
про те, що останньому необхідно спільно
з балансоутримувачем (КП підприємство
«Дирекція по обслуговуванню
нежитлового фонду Дарницького району
міста Києва») виконати звіт про оцінку
об'єкта оренди та надати його до
відділу з питань майна комунальної
власності для подальшого опрацювання.

Також, 08.07.2013 року Дарницькою районною в
місті Києві державною адміністрацією
видано Фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_2 Довідку щодо нежитлового
приміщення за адресою АДРЕСА_2 для
укладення Угоди про проведення
незалежної оцінки майна та Доручення
на укладення угоди на проведення
незалежної оцінки приміщення з метою
подальшого розрахунку орендної плати.

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень; докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу; обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти
як закріплену в процесуальному та
матеріальному законодавстві міру
належної поведінки особи, що бере
участь у судовому процесі, із збирання
та надання доказів для підтвердження
свого суб'єктивного права, що має за
мету усунення невизначеності, яка
виникає в правовідносинах у разі
неможливості достовірно з'ясувати
обставини, які мають значення для
справи.

Однак, Суд зазначає, що Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 до
матеріалів справи не надано належних
та допустимих доказів як на
підтвердження вчинення останніми дій з
метою укладення угоди на проведення
незалежної оцінки приміщення, так і
доказів проведення незалежної оцінки
спірного приміщення.

За таких обставин, Суд приходить до
висновку, що Відповідачем не вчинялись
дії з метою продовження дії Договору №
712 оренди нерухомого майна (будівель,
споруд, приміщень) комунальної
власності територіальної громади
Дарницького району м.Києва, а тому
вказаний Договір припинив свою дію з
01.06.2013 року.

Крім того, Суд звертає увагу на те, що
відповідно до пункту 9.3. Договору
оренди, після закінчення строку дії
Договору його дія може бути продовжена
на підставі розпорядження Дарницької
райдержадміністрації.

Отже, враховуючи вищевикладені
фактичні обставини справи, Суд
приходить до висновку, що у Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 відсутні
достатні правові підстави для
користування приміщенням загальною
площею 64,3 кв.м., що знаходиться в
підвалі будинку АДРЕСА_2.

Згідно із ч. 1 ст. 785 ЦК України, у разі
припинення договору найму наймач
зобов'язаний негайно повернути
наймодавцеві річ у стані, в якому вона
була одержана, з урахуванням
нормального зносу, або у стані, який
було обумовлено в договорі.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна" у разі розірвання договору
оренди, закінчення строку його дії та
відмови від його продовження або
банкрутства орендаря він зобов'язаний
повернути орендодавцеві об'єкт оренди
на умовах, зазначених у договорі
оренди.

Отже, враховуючи вищевикладені
положення норм чинного законодавства
України та приймаючи до уваги
встановлені фактичні обставини справи,
Суд приходить до висновку, що позовні
вимоги Комунального підприємства
«Дирекція по обслуговуванню
нежитлового фонду Дарницького району
міста Києва» є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Позов Комунального підприємства
«Дирекція по обслуговуванню
нежитлового фонду Дарницького району
міста Києва» - задовольнити повністю.

2. Виселити Фізичну особу-підприємця
ОСОБА_2 (02099, АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) з нежитлового приміщення
загальною площею 64,3 кв.м., що
знаходиться в підвалі будинку АДРЕСА_2
та передати нежитлове приміщення
загальною площею 64,3 кв.м., що
знаходиться в підвалі будинку АДРЕСА_2
балансоутримувачу - Комунальному
підприємству «Дирекція по
обслуговуванню нежитлового фонду
Дарницького району міста Києва» (02121,
м.Київ, ВУЛИЦЯ ВЕРБИЦЬКОГО, будинок 32,
Ідентифікаційний код юридичної особи
35660296).

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (02099, АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Комунального
підприємства «Дирекція по
обслуговуванню нежитлового фонду
Дарницького району міста Києва» (02121,
м.Київ, ВУЛИЦЯ ВЕРБИЦЬКОГО, будинок 32,
Ідентифікаційний код юридичної особи
35660296) 1 218 (одну тисячу двісті
вісімнадцять) гривень 00 копійок
судового збору.

4. Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

5.Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата складання та підписання повного
тексту рішення: 07 листопада 2014 року.

Суддя
О.В. Чинчин