ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29 жовтня 2014 р. Справа №
903/839/14

за позовом приватного підприємства
"Ромді Україна"

до відповідача: публічного
акціонерного товариства "Луцьк Фудз"

про стягнення 70 450,00 грн.

Суддя: Кравчук В.О.

при секретарі судового засідання
Міськіву Т.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Тарасюк Р.С. - ген.
директор- довідка з ЄДРПОУ, Данилюк П.А.
- дов. №б/н, від 29.10.2014р.

від відповідача: Олейнікова Л.В. - дов.
№8-14, від 27.02.2014р.

Суть спору: приватне підприємство
"Ромді Україна" звернулось з позовом до
публічного акціонерного товариства
"Луцьк Фудз" про стягнення 96 384, 26 грн., в
т. ч. 96 300 грн. - основного боргу та 84,26
грн. - 3% річних за невиконання умов
договору №130 про надання транспортних
(експедиційних) послуг з перевезення
вантажів автомобільним транспортом.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на невиконання
відповідачем умов договору про надання
транспортних послуг з перевезення
вантажів автомобільним транспортом
№130 від 26.06.2014р. в частині оплати за
надані послуги.

Ухвалою господарського суду
Волинської області від 11.09.2014р. було
порушено провадження у справі, а справу
призначено до розгляду на 29.10.2014р. та
зобов'язано сторони надати суду ряд
документів, необхідних для
об'єктивного розгляду справи по суті.

В судовому засіданні 29.10.2014р. за
№01-123/200/14 позивач подав заяву про зміну
позовних вимог, а саме відмову від
стягнення з відповідача 3% - річних, що в
сумі від ціни позову становить - 84,26
грн.

29.10.2014р. за №01-123/198/14 позивач надав
заяву про зміну позовних вимог, в якій
просив стягнути з відповідача 70 450,00
грн, у зв`язку з тим, що на час
пред`явлення позову - 05.09.2014р.право
вимоги позивача настало лише відносно
суми у 70 450,00 грн.

Вказана заява, відповідаючи вимогам ст.
22 Господарського процесуального
кодексу України, не суперечить
законодавству України, не порушує
чиї-небудь права і охоронювані законом
інтереси, а тому прийнята судом до
розгляду та має місце нова ціна позову -
70 450,00 грн. Згідно пункту 17
інформаційного листа Вищого
господарського суду України N 01-8/2351 від
20.10.2006 "Про деякі питання застосування
норм Господарського процесуального
кодексу України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у 2005 році та в першому півріччі 2006
року" та пункту 6 Інформаційного листа
Вищого господарського суду України №
01-8/482 від 13.08.2008р., в разі зміни
(зменшення, збільшення) позовних вимог,
якщо його прийнято господарським
судом, має місце нова ціна позову,
виходячи із якої вирішується спір.

В судовому засіданні 29.10.2014р.
представник позивача позовні вимоги
підтримав, позов просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні надала письмові пояснення, в
яких підтвердила заборгованість ПП
"Луцьк Фудз" щодо наданих послуг з
перевезення назагальну суму - 70 450,00 грн.

Додатково долучила до матеріалів
справи платіжні доручення в кількості
13 - ти штук.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, господарський
суд, -

встановив:

26 червня 2014р. між приватним
підприємством "Ромді Україна"
(перевізник) та публічного
акціонерного товариства "Луцьк Фудз"
(замовник) укладено договір про надання
транспортних (експедиційних) послуг на
перевезення вантажів автомобільним
транспортом №130 (надалі-договір) (а.с.29).

Відповідно до п. 8.1. Договору даний
договір вступає в силу з моменту його
підписання і діє до 31.12.2014 року.

Згідно п.1.1 предметом Договору є
забезпечення Перевізником за рахунок
Замовника транспортно- експедиційного
обслуговування вантажів Замовника (як
по території України, так і по
території іноземних держав).

Відповідно до пункту 1.2. договору
сторони домовились про те, що
перевізником виконуються транспортні
перевезення та всі пов`язані з
перевезеням вантажу транспортно -
експедиційні послуги по маршруту,
вказаному в заявках Замовника, які
можуть бути отримані факсимільним
звязком і визнаються в такому випадку
Сторонами належним чином поданими, а
замовник прийняти та оплатити послуги
в порядку та на умовах, передбачених
даним Договором.

Відповідно до п.5.3. Договору розрахунки
за перевезення вантажів проводяться
між сторонами у безготівковій формі у
національній валюті України шляхом
переведення коштів з поточного рахунку
Замовника на поточний рахунок
Перевізника наступним чином:
відтермінування платежу 100%- протягом 20
(двадцяти) календарних днів з моменту
отримання Замовником всіх належним
чином оформлених оригіналів
документів: заявки, акту виконаних
робіт, податкової накладної, рахунку та
товарно - транспортної накладної з
відміткою вантажоодержувача про
отримання вантажу та заповненої
відповідно до вимог чинних нормативних
актів та дійсного договору (підпис,
дата, час, відбиток печатки), доручення
з мокрою печаткою, накладних.

Згідно п. 6.1 Договору у випадку
порушення своїх зобовязань за цим
Договором Сторони несуть
відповідальність, визначену цим
Договором та законодавством України.
Порушенням зобовязання є його
невиконання або неналежне виконання,
тобто виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобовязання.

На виконання умов договору та на час
подання позовної заяви до
господарського суду Волинської
області(дата підписання позовної заяви
05.09.2014р.) позивачем були надані
відповідачу транспортні послуги на
загальну суму 70 450,00 грн., що
підтверджується актами здачі -
прийняття робіт (надання послуг): №137
від 09.07.2014р, №143 від 15.07.2014р., №144 від
09.07.2014р., №149 від 16.07.2014р., №156 від 18.07.2014р.,
№155 від 18.07.2014р., №158 від 21.07.2014р., №162 від
22.07.2014р., №163 від 25.07.2014р., №168 від 24.07.2014р.,
№171 від 28.07.2014р., №172 від 28.07.2014р., №218 від
26.08.2014р,, №159 від 21.07.2014р., №176 від 30.07.2014р.,
№179 від від 31.07.2014р., №191 від 04.08.2014р.
підписаним представниками сторін та
скріпленим печатками сторін.

28.08.2014 року в порядку досудового
врегулювання спору позивачем було
пред'явлено претензію №13 відповідачу,
в якій позивач просив відповідача
погасити заборгованість.

Проте, відповідач оплату за надані
позивачем послуги не провів,
заборгованість відповідача за
договором про надання транспортних
послуг №130 від 26.06.2014р. на момент
розгляду справи в суді становить: 70 450,00
грн.

Згідно абзацу 2 пункту 1 статті 193
Господарського кодексу України (далі -
ГК України) до виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення ЦК України з урахуванням
особливостей, передбачених цим
кодексом.

Статтею 626 Цивільного кодексу України
(далі - ЦК України) визначено поняття
договору, яким є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні
обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором. Зміст договору
становлять умови (пункти) визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства (ст.
628 ЦК України). Відповідно до ст.629 ЦКУ
договір є обов'язковим до виконання
сторонами, а отже умови договору,
укладеного між сторонами є юридично
обов'язковими.

Згідно ст. 173 ГК України один суб'єкт
господарського зобов'язання повинен
вчинити певну дію на користь іншого
суб'єкта, а інший суб'єкт має право
вимагати від зобов'язаної сторони
виконання її обов'язку.

Відповідно до ст.193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Зазначене також кореспондується зі
ст.ст.525, 526 ЦК України, відповідно до
яких зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно частини 2 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо строк (термін)
виконання боржником обов'язку не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги, кредитор має право
вимагати його виконання у будь-який
час. Боржник повинен виконати такий
обов'язок у семиденний строк від дня
пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Оцінюючи обставини справи, суд
виходить з того, що між сторонами спору
склалися правовідносини щодо надання
послуг, зокрема перевезення, які
регламентуються главами 63-64 ЦК України.

Так, відповідно до ст. 901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 903 ЦК України якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Статтею 908 ЦК України визначено, що
перевезення вантажу здійснюється за
договором перевезення. Загальні умови
перевезення визначаються цим Кодексом,
іншими законами, транспортними
кодексами (статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них. Умови перевезення вантажу, а також
відповідальність сторін щодо цих
перевезень встановлюються договором,
якщо інше не встановлено цим Кодексом,
іншими законами, транспортними
кодексами (статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них.

Згідно зі статтею 909 ЦК України за
договором перевезення вантажу одна
сторона (перевізник) зобов'язується
доставити довірений їй другою стороною
(відправником) вантаж до пункту
призначення та видати його особі, яка
має право на одержання вантажу
(одержувачеві), а відправник
зобов'язується сплатити за перевезення
вантажу встановлену плату.

Відповідно до п. 1. ст. 307 ГК України за
договором перевезення вантажу одна
сторона (перевізник) зобов'язується
доставити ввірений їй другою стороною
(вантажовідправником) вантаж до пункту
призначення в установлений
законодавством чи договором строк та
видати його уповноваженій на одержання
вантажу особі (вантажоодержувачу), а
вантажовідправник зобов'язується
сплатити за перевезення вантажу
встановлену плату.

Так, згідно з ст. 917 ЦК України
перевізник зобов'язаний надати
транспортні засоби під завантаження у
строк, встановлений договором.

Статтею 918 ЦК України визначено, що
завантаження (вивантаження) вантажу
здійснюється організацією,
підприємством транспорту або
відправником (одержувачем) у порядку,
встановленому договором, із
додержанням правил, встановлених
транспортними кодексами (статутами),
іншими нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них.

Відповідач, в порушення умов Договору,
покладені на нього зобов'язання з
оплати наданих послуг з перевезення в
повному обсязі не виконав, проплату
провів частково, у зв'язку з чим у
останнього утворилась заборгованість
перед позивачем у розмірі 70 450,00 грн.

Заборгованість відповідача перед
позивачем в сумі 70 450,00 грн., належним
чином доведена, документально
підтверджена і відповідачем не
спростована, а відтак позовні вимоги
позивача про стягнення з відповідача
основної заборгованості за договором
на перевезення вантажів автомобільним
транспортом №130 від 26.06.2014р. в сумі 70
450,00 грн., визнаються судом
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Враховуючи приписи щодо покладення
судового збору на учасників судового
процесу в залежності від результату
вирішення спору, передбачені статтею 49
ГПК України, та враховуючи, що спір
виник внаслідок неправильних дій
відповідача та відсутність правових
підстав для звільнення відповідача
від його сплати, з відповідача на
користь позивача належить стягнути 1
827,00 грн. судового збору,

Відповідно до п. 1 ч.1 ст.7 Закону України
"Про судовий збір" сплачена сума
судового збору повертається за ухвалою
суду в разі зменшення розміру позовних
вимог або внесення судового збору в
більшому розмірі, ніж встановлено
законом.

Оскільки позивач зменшив позовні
вимоги, судовий збір, сплачений згідно
платіжного доручення №1964 від 05.09.2014р. в
розмірі 100,00 грн., підлягає поверненню
позивачу.

Враховуючи зазначене та керуючись
ст.ст. 11, 509, 549, 599, 612, 615, 626, 629, 837, 849, 1212
Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 193
Господарського кодексу України, ст.ст.
49, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, п.1 ч.1 ст.7 Закону
України "Про судовий збір",
господарський суд, -

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягути з публічного акціонерного
товариства "Луцьк Фудз" (45632, Волинська
обл., Луцький р-он, с. Зміїнець, вул.
Левадна 2/А, індентифікаційний код 00377163)
на користь приватного підприємства
"Ромді Україна" (43000, м. Луцьк, вул.
Електроапаратна, 3, офіс 201,
ідентифікаційний код 36834332) 70 450,00 грн.
основного боргу та 1827,00 грн. судових
витрат.

3. Управлінню державної казначейської
служби України у місті Луцьку
повернути приватному підприємству
"Ромді Україна" (43000, м. Луцьк, вул.
Електроапаратна, 3, офіс 201,
ідентифікаційний код 36834332) з
державного бюджету міста Луцька
судовий збір в сумі 100 грн. 00коп.,
сплачений по платіжному дорученню №1964
від 05.09.2014р. згідно п.1 ч.1 ст.7 Закону
України "Про судовий збір" в зв'язку із
зменшенням позовних вимог.

4. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повний текст рішення складено

31.10.2014

Суддя
В. О. Кравчук