ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2014 р.Справа № 922/3831/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Бринцева О.В.

при секретарі судового засідання Гула
Д.В.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Реал-банк", м. Харків; до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Харківський завод
будівельних матеріалів АСТОР", м.
Харків; про стягнення 1.476.712,31 грн. за
участю представників:

позивача - Кабанова М.В., довіреність №
63 від 19.06.2014р.;

відповідача - Шовков О.С., довіреність
від 17.09.2014р.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Реал-банк" 01.09.2014р. звернулося до
господарського суду Харківської
області з позовом до товариства з
обмеженою відповідальністю
"Харківський завод будівельних
матеріалів Астор" про стягнення
загальної суми заборгованості за
договором про надання кредитної лінії
№ 1425/09-2-08 від 31.03.2011р. у розмірі 1.476.712,31
грн.

Свої вимоги мотивує неналежним
виконанням відповідачем зобов"язань за
договором про надання кредитної лінії
№ 1425/09-2-08 від 31.03.2011р. в частині повного
та своєчасного повернення кредитних
коштів.

Представник відповідача у судовому
засіданні 10.11.2014р. звернувся до суду з
клопотанням про зупинення провадження
у справі (вх. № 39596 від 10.11.2014р., а.с. 104),
яке мотивує тим, що ним подано до
господарського суду Харківської
області позов до ПАТ "Реал Банк" про
визнання недійсним договору про
надання кредитної лінії від 31.03.2011р. №
1425/09-2-08.

Представник позивача у судовому
засіданні 10.11.2014р. проти задоволення
цього клопотання заперечує, звернувся
до суду з клопотанням №14-06/4448 від
13.10.2014р. (вх. № 35739 від 13.10.2014р.) про
долучення до матеріалів справи наданих
ним доказів, які досліджені судом та
долучені до матеріалів справи.

В судовому засіданні 10.11.2014 року
оголошено перерву до 12год. 30 хв. 12.11.2014
року.

Представник позивача у судовому
засіданні після перерви позовні вимоги
підтримав повністю та наполягає на
задоволенні позову.

Представник відповідача відзив на
позов та витребувані судом докази не
надав, підтримав клопотання заявлене у
попередньому судовому засіданні щодо
зупинення провадження у справі та
надав для долучення до матеріалів
справи ухвалу про порушення
провадження у справі № 922/5054/14 від
10.11.2014р. за позовом відповідача до ПАТ
"Реал Банк" про визнання недійсним
кредитного договору; зазначає про те,
що справа № 922/3831/14 має бути зупинена на
підставі ст. 79 ГПК України до
закінчення розгляду справи № 922/5054/14.

Суд відмовляє в задоволенні клопотання
відповідача про зупинення провадження
у справі, виходячи з наступного:

У відповідності до ч. 1 ст. 79 ГПК України
Господарський суд зупиняє провадження
у справі в разі неможливості розгляду
даної справи до вирішення пов'язаної з
нею іншої справи, що розглядається
іншим судом.

Пов'язаність справ полягає у тому, що
рішення іншого суду, який розглядає
справу, встановлює обставини, що
впливають на збирання та оцінку
доказів у даній справі, зокрема, факти,
що мають преюдиціальне значення. Ці
обставини повинні бути такими, що
мають значення для даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до
вирішення справи іншим судом полягає в
тому, що обставини, які розглядаються
іншим судом, не можуть бути встановлені
господарським судом самостійно у даній
справі. Йдеться про те, що
господарський суд не може розглянути
певну справу через обмеженість своєї
юрисдикції щодо конкретної справи
внаслідок: а) непідвідомчості; б)
обмеженості предметом позову; в)
неможливості розгляду тотожної справи;
г) певної черговості розгляду вимог.

Відповідач обґрунтовує клопотання про
зупинення провадження у справі тим, що
07.11.2014р. він звернулося до
господарського суду Харківської
області із позовом до ПАТ "Реал Банк"
про визнання недійсним договору про
надання кредитної лінії від 31.03.2011р. №
1425/09-2-08.

З наданих позивачем документів (копія
першої сторінки позовної заяви від
07.11.2014р., а.с.105) не вбачається, що під час
вирішення спору у справі №922/5054/14
будуть встановлені обставини, що не
можуть бути встановлені господарським
судом самостійно у справі №922/3831/14, що
має наслідком відмову у задоволенні
клопотання відповідача про зупинення
провадження у справі.

При цьому, суд також зазначає, що згідно
ч.3 ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані
добросовісно користуватися належними
їм процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи - так протягом судового
розгляду даної справи, який триває вже
більше двох місяців (строк продовжено
за клопотанням представника позивача
до 23.11.2014р., а.с. 90-91) не надано до суду ані
відзиву на позов, ані витребуваних
судом доказів, у судове засідання
30.09.2014р. не забезпечено явки
повноважного представника. Подача
клопотань спрямованих на штучне
затягування судового процесу,
суперечить, зокрема, вимогам статті 6
Конвенції про захист праві людини і
основоположних свобод 1950 року,
учасником якої є Україна, стосовно
права кожного на розгляд його справи
судом упродовж розумного строку.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, всебічно та повно дослідивши
надані учасниками судового процесу
докази і таким чином з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, суд
установив наступне.

31.03.2011 року між публічним акціонерним
товариством "Реал Банк" (Банк) та
товариством з обмеженою
відповідальністю «Харківський завод
будівельних матеріалів Астор»
(Позичальник) було укладено договір про
надання кредитної лінії № 1425/09-2-08, із
подальшими змінами та доповненнями,
внесеними додатковою угодою від
28.12.2011р. № 7088/09-2-06 (а.с. 11-14, далі -
Кредитний договір), за умовами якого
Позичальнику надавалися в
користування грошові кошти у вигляді
поновлювальної кредитної лінії з
максимальним лімітом 1.000.000,00 грн., із
остаточним поверненням кредиту 29.03.2013р.
(в редакції додаткової угоди №1919/09-2-08
від 17.10.2013), та зі сплатою 22,0% річних за
користування коштами (п.п. 1.1., 1.2., 1.3., 1.4.
кредитного договору).

Кредит надано позичальнику на ведення
поточної діяльності (п. 1.7 Кредитного
договору).

За умовами Кредитного договору, кошти
надавалися Відповідачу на умовах їх
забезпеченості, цільового
використання, строковості, повернення
та платності.

Залученими до матеріалів справи
виписками Позивача про рух коштів між
ним і Відповідачем, підтверджується
виконання Позивачем своїх зобов'язань
за Кредитним договором належним чином
та в повному обсязі, та надання
Відповідачу обумовлених кредитних
коштів (а.с. 15-17). Цими ж виписками про
рух коштів підтверджується
невиконання Відповідачем своїх
зобов'язань за Кредитним договором
щодо повернення суми кредиту та сплати
процентів належним чином та в повному
обсязі, що призвело до накопичення
заборгованості у розмірі 1.476.712,31 грн.
(один мільйон чотириста сімдесят шість
тисяч сімсот дванадцять грн. 31 коп.), а
саме:

- заборгованість за кредитом в розмірі
1.000.000,00 грн.;

- прострочена заборгованість за
процентами в розмірі 466.465,73 грн.;

- поточна заборгованість за процентами
в розмірі 10.246,58грн.

Такі обставини, на думку позивача,
свідчать про порушення його прав та
охоронюваних законом інтересів і є
підставою для їх захисту у судовому
порядку.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам з урахуванням
фактичних та правових підстав позовних
вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права в разі його
порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного
кодексу України однією із підстав
виникнення цивільних прав та
обов'язків є договір, а в силу вимог ч. 1
ст. 629 цього ж Кодексу договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України,
статтею 193 ГК України зобов'язання
мають виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, одностороння відмова
від виконання зобов'язання не
допускається.

Частиною 1 статті 530 ЦК України
передбачено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Пунктом 1 частини 1 статті 1049 Цивільного
кодексу України передбачено, що
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Перевіривши надані позивачем
розрахунок та уточнений розрахунок
заборгованості за кредитним договором
№ 1425/09-2-08 від 31.03.2011р. по кредиту та
нарахованим процентам, які рахуються
непогашеними перед Банком станом на
08.08.2014р. (а.с.10), і залишаються
непогашеними на цей час, суд дійшов
висновку про його обґрунтованість,
арифметичну правильність,
відповідність вимогам закону та умовам
Кредитного договору.

Заперечень щодо здійснених позивачем
нарахувань та наведених ним сум, а
також контррозрахунку нарахованої
заборгованості по кредиту та
процентам, відповідачем суду надано не
було.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Статтею 32 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідачем не спростовано обставин,
на які посилається позивач в
обґрунтування своїх позовних вимог,
доказів виконання належним чином
зобов"язань за кредитним договором до
суду не надано, не міститься таких
доказів і в матеріалах справи, і
оскільки заявлені позовні вимоги є
обгрунтованими та заявленими
правомірно, - позов підлягає
задоволенню повністю в сумі 1.476.712,31 грн.

Судовий збір, від сплати якого позивач
у встановленому законом порядку
звільнений, відповідно до положень
статті 49 ГПК України, стягується з
відповідача в доход Державного бюджету
України.

Статтею 4 Закону України "Про судовий
збір" встановлено, що судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Статтею 8 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2014 рік" встановлено,
що мінімальна заробітна плата у
місячному розмірі з 1 січня 2014 року
становить 1 218 грн.

В підпунктах 1 та 2 пункту 2 частини 2
статті 4 Закону України "Про судовий
збір" визначений розмір ставки
судового збору, а саме за подання до
господарського суду позовної заяви
майнового характеру розмір ставки
судового збору складає 2 відсотки від
ціни позову, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат.

Таким чином, відповідно до вказаних
вище вимог, розмір судового збору у
даній справі становить 29.534,25 грн.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції
України, ст.ст. 526, 530, 610, 611, 1054 Цивільного
кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 43,
47, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Харківський завод
будівельних матеріалів Астор» (61106,
м.Харків, вулиця Індустріальна, 3, ) на користь публічного
акціонерного товариства "Реал Банк"
(61072, м. Харків, проспект Леніна, буд. 60;
) загальну суму
заборгованості за договором про
надання кредитної лінії №1425/09-2-08 від 31
березня 2011 р. у розмірі 1.476.712,31 грн. (один
мільйон чотириста сімдесят шість тисяч
сімсот дванадцять грн. 31 коп.), а саме:

- заборгованість за кредитом в розмірі
1.000.000,00 грн.;

- прострочена заборгованість за
процентами в розмірі 466.465,73 грн.;

- поточна заборгованість за процентами
в розмірі 10.246,58грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Харківський завод
будівельних матеріалів Астор» (61106,
м.Харків, вулиця Індустріальна, 3, ) на користь державного
бюджету України (одержувач коштів -
Управління державної казначейської
служби України у Дзержинському районі
м. Харкова, вул. Бакуліна, 18, м. Харків,
61166, , рахунок 3003,
банк одержувача - Головне управління
державної казначейської служби
України у Харківський області, МФО 851011,
код бюджетної класифікації 22030001) - 29.534,25
грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 13.11.2014 р.

Суддя О.В. Бринцев

/Справа № 922/3831/14/