Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
тел. (0412) 48-16-20,
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "28" жовтня 2014 р.
Справа № 906/1210/13

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Ляхевич А.А.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: не з'явився,

від третіх осіб:

ПАТ "Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча": не з'явився,

- ПАТ "Металургійний комбінат
"Азовсталь": не з'явився,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Приватного підприємства
"Бігмет" (м.Одеса)

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укр-Метал" (м.Житомир)

про стягнення 313116,97грн.

Рішенням господарського суду
Житомирської області (суддя Соловей
Л.А.) від 05.11.2013р. у справі №906/1210/13 за
позовом Приватного підприємства
"Бігмет" (м.Одеса) до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Укр-Метал"
(м.Житомир) про стягнення 313116,97грн., з
яких 287689,91грн. сплаченої попередньої
оплати, 21052,60грн. пені та 4374,46 грн. 3%
річних, позовні вимоги задоволено
частково: стягнуто з відповідача на
користь позивача 287689,91грн. основного
боргу, 4374,46грн. 3% річних, 20847,67 грн. пені.
Відмовлено у задоволенні позову в
частині стягнення 204,93 грн. пені.

Постановою Рівненського апеляційного
господарського суду від 11.03.2014р. у
справі рішення Господарського суду
Житомирської області від 05.11.2013 р.
скасоване, прийняте нове рішення, яким
у позові відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду
України від 19.06.2014 р. по справі №906/1210/13
рішення Господарського суду
Житомирської області від 05.11.2013р. та
постанову Рівненського апеляційного
господарського суду від 11.03.2014р.
скасовано. Справу передано на новий
розгляд до Господарського суду
Житомирської області.

Після надходження справи до
господарського суду Житомирської
області, за розпорядженням керівника
апарату господарського суду від
14.07.2014р. №123/2014 "Щодо призначення
повторного автоматичного розподілу
справи (заяви)", здійснено повторний
автоматичний розподіл справи №906/1210/13,
за яким справу розподілено на розгляд
судді Ляхевич А.А.

Ухвалою господарського суду від
17.07.2014р. прийнято справу №906/1210/13 до
провадження, розгляд справи
призначено на 05.08.2014р. та на виконання
вказівки, що міститься у постанові
суду касаційної інстанції від 19.06.2014р.
залучено до участі у справі в якості
третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача: Публічне
акціонерне товариство "Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча"
та Публічне акціонерне товариство
"Металургійний комбінат "Азовсталь".

Представники сторін та представники
третіх осіб в судове засідання 05.08.2014р.
не з'явились, хоча про час та місце
розгляду справи повідомлялись
своєчасно та належним чином.

З урахуванням клопотань, що надійшли до
господарського суду 04.08.2014р. від
позивача та третьої особи ПАТ
"Металургійний комбінат "Азовсталь" про
відкладення розгляду справи, а також
враховуючи неявку учасників процесу в
судове засідання та необхідність
подання сторонами додаткових доказів,
ухвалою від 05.08.2014р. господарський суд
відклав розгляд справи на 11.09.2014р.,
витребувавши від сторін та третіх осіб
необхідні документи для забезпечення
можливості розгляду спору по суті.

Ухвали про відкладення розгляду справи
отримані усіма учасниками процесу, про
до суду повернулись рекомендовані
повідомлення про вручення поштових
відправлень, долучені до матеріалів
справи. Проте, в засідання суду 11.09.2014р.
з'явилась лише представник позивача,
яка підтримала в повному обсязі
позовні вимоги та просила позов
задовольнити. Представник позивача
подала на вимогу ухвали суду для
долучення до матеріалів справи докази
направлення копій позовної заяви
третім особам (копії документів,
доданих до позовної заяви, згідно
поштових описів вкладення до
відправлення, третім особам не
направлялись) та надала усні пояснення
по суті позовних вимог.

Представники відповідача та третіх
осіб в засідання суду 11.09.2014р. не
з'явились.

11.08.2014р. від третьої особи "ПАТ "МК
"Азовсталь" надійшло до суду клопотання
про відкладення розгляду справи
(вх.№10608), за змістом якого вказане
товариство не отримало позовних
матеріалів, а тому не має можливості
подати будь-які пояснення з даного
приводу.

26.08.2014р. до суду надійшов відзив ПАТ "ММК
ім.Ілліча" на позов ПП "Бігмет" (вх.№11028),
в якому повідомлено, що в період з січня
по березень 2013 року від відповідача по
справі ПАТ "ММК ім.Ілліча" отримало 9
вагонів з брухтом чорних металів.
Вагони було поставлено відповідно до
умов договору №655/12/4654 від 10.12.2012 р.,
укладеного між ПАТ "ММК ім.Ілліча" та
ВАТ "Метінвестресурс". Документи на
підтвердження вказаних поставок
металобрухту додані до відзиву. У
відзиві ПАТ "ММК ім.Ілліча" зазначило
також, що у зв'язку з нестабільною
ситуацією у регіоні та неможливістю
товариства з'явитися в судове
засідання, просить розглянути справу
без участі його представника.

Станом на час розгляду справи в
судовому засіданні будь-яких заяв,
пояснень, клопотань та доказів від
відповідача не надходило.

Після дослідження в судовому засіданні
11.09.2014р. матеріалів справи та
надісланих третьою особою ПАТ "ММК
ім.Ілліча" документів, представником
позивача подано суду клопотання, в
якому, посилаючись на необхідність
подання письмових пояснень щодо
поданих третьою особою документів, та
додаткового обґрунтування умов
виконання договору поставки, просила
відкласти розгляд справи та продовжити
строк розгляду спору у відповідності
до ч.3 ст.69 ГПК України (вх.№02-44/854/14).

Зважаючи на заявлене третьою особою
клопотання, неявку в судове засідання
повноважних представників сторін та
третіх осіб, необхідність подання
додаткових доказів з метою повного,
всебічного та об'єктивного розгляду
справи, ухвалою від 11.09.2014р.
господарський суд відклав розгляд
справи на 25.09.2014р., продовживши
встановлений строк розгляду справи
відповідно до ч.3 ст.69 ГПК України за
обґрунтованим клопотанням позивача.

12.09.2014р. від ПАТ "МК "Азовсталь" до суду
надійшли пояснення на позовну заяву ПП
"Бігмет" (вх.11750), в яких третя особа
повідомила, що ПАТ "МК "Азовсталь" в
період часу з 12.03.2013 р. по 21.03.2013 р. не мав
договірних відносин ні з ПП "Бігмет", а
ні з ТОВ "Укрметал". Поставка
металобрухту здійснювалась на
підставі договірних відносин з ТОВ
"Метінвест-Ресурс", про що свідчать
копії залізничних накладних №№33647033,
33694779, 33724139, а саме графа 7 вказаних
накладних, де вказано, що власником
вантажу є ТОВ "Метінвест-Ресурс".
Вказані залізничні накладні додані
третьою особою до пояснень та долучені
судом до матеріалів справи.

23.09.2014р. до суду надійшли письмові
пояснення ПП "Бігмет" (вх.№12233) стосовно
обставин фактичного виконання
сторонами договірних зобов'язань з
поставки брухту чорних металів
залізничним транспортом та
документального оформлення таких
поставок; щодо помилкового вказування
реквізиту платежу з минулого року
(номеру попереднього діючого між
сторонами договору) при перерахуванні
у січні-лютому 2013 року коштів в
загальній сумі 1185000,00 грн., а також,
стосовно пояснень, наданих ПАТ "ММК
ім.Ілліча". Окрім того, позивачем
повідомлено про стан заборгованості
ТОВ "Укр-Метал" перед ПП "Бігмет" станом
на 23.09.2014р. (лист за вх.№12231) та надіслано
клопотання про долучення до матеріалів
справи копій платіжних доручень, які
свідчать про перерахування грошових
коштів на розрахунковий рахунок ТОВ
"Укр-Метал" у кількості 20 аркушів
(вх.№312235). Слід зазначити, що оригінали
поданих платіжних доручень були
оглянуті судом в судовому засіданні
11.09.2014р., про що судом здійснені
відмітки на копіях платіжних доручень,
наявних у справі. При огляді вказаних
платіжних доручень судом встановлено,
що на виготовлених наявних у справі
копіях платіжних доручень майже не
вбачаються відбитки штемпелю банку
щодо проведення платежів, в той час як
їх добре видно на оригіналах платіжних
документів. Проте, якість поданих
позивачем з клопотанням про долучення
до матеріалів справи копій платіжних
доручень виявилась не кращою за уже
наявні у справі копії, а тому суд визнав
за недоцільне долучати подані
позивачем копії платіжних документів
до матеріалів справи.

Також, 23.09.2014р. надійшло клопотання
представника позивача (вх.№12234), за яким
останній просив суд, у зв'язку з
неможливістю прийняти участь у
судовому засіданні 25.09.2014р. з поважних
причин, здійснювати розгляд справи без
участі представника позивача.

В засідання суду 25.09.2014р. представники
сторін та третіх осіб не з'явились.

Слід зазначити, що згідно обов'язкових
до виконання на території України
ухвал суд неодноразово зобов'язував
сторони надати необхідні для розгляду
справи докази в обґрунтування своїх
доводів та заперечень. Зокрема,
ухвалами суду від 11.09.2014р. та від 25.09.2014р.
зобов'язано відповідача надати до
справи докази на підтвердження своїх
заперечень, а саме, надати належні та
допустимі докази на підтвердження
факту поставки 12.03.2013р. та 21.03.2013р.
згідно договірних відносин з позивачем
товару на суму 287688,31грн. - залізничні
накладні, товарно-транспортні
накладні, сертифікат якості товару,
посвідчення про вибухобезпечність,
хімічну та радіаційну безпечність
металобрухту чорних металів, акт
походження брухту, якими відповідно до
п.4.6 договору №231/П від 02.01.2013р. мала
супроводжуватись поставка товару;
письмово повідомити, яким чином
відбувалося підписання видаткових
накладних та актів приймання металів
чорних (вторинних) з посиланням на
конкретні пункти договору, норми
закону; надати належні та допустимі
докази виїмки документів; забезпечити
проведення звірки розрахунків з
повноважним представником позивача;
надати оригінал листа про звернення до
укрзалізниці з приводу отримання
залізничних накладних, та оригінал
відповідь залізниці, а також оригінали
накладних, які надані залізницею (а не
копії з них); надіслати третім особам
копію відзиву на позовну заяву, докази
надіслання надати суду; надати
письмові пояснення по справі, з
урахуванням вказівок, викладених у
постанові Вищого господарського суду
України від 19.06.2014р., обґрунтувати їх
документально та з посиланням на
нормативно-правові акти. Оскільки
з'ясування та підтвердження факту
поставки товару на суму 287688,31грн. на
виконання договору з позивачем у
березні 2013 року, на що згідно відзиву на
позов та апеляційної скарги посилався
відповідач у заперечення позовних
вимог, повинно було відбуватися шляхом
подання відповідачем належних та
допустимих доказів з даного приводу.

З метою зібрання у справі необхідних
для повного, всебічного та об'єктивного
розгляду спору матеріалів та згідно
ухвали суду від 11.09.2014р. направлено
Станції Житомир ДТГО "Південно-Західна
залізниця" (м.Житомир) запит щодо
надання відомостей та засвідчених
копій документів стосовно залізничних
відправлень зі станції Житомир Ю-ЗАП
№32345606 за №33871351 від 28.02.2013р. та №34116459
від 21.03.2013р. на адресу АТ "МК "Азовсталь"
(м.Маріуполь) відправником ТОВ
"Укр-Метал".

Проте, на момент слухання справи в
судовому засіданні 25.09.2014р. до суду не
надійшло витребуваних ухвалою суду
документів, зокрема від відповідача, а
також, відповіді на запит суду від
Станції Житомир ДТГО "Південно-Західна
залізниця" (м.Житомир).

За таких обставин, враховуючи неявку в
засідання суду 25.09.2014р. учасників спору
та ненадходження до суду витребуваних
документів, вкрай необхідних для
розгляду справи, з врахуванням
положень ст.77 ГПК України, ухвалою
господарського суду Житомирської
області від 25.09.2014р. розгляд справи
№906/1210/13 відкладено на 09.10.2014р.,
зобов'язано сторін та третіх осіб
виконати вимоги ухвал суду.

З метою зібрання у справі необхідних
для повного, всебічного та об'єктивного
розгляду спору матеріалів та згідно
ухвали суду від 25.09.2014р. повторно
направлено Станції Житомир ДТГО
"Південно-Західна залізниця" (м.Житомир)
запит щодо надання необхідних для
розгляду справи відомостей та
засвідчених копій документів стосовно
залізничних відправлень зі станції
Житомир Ю-ЗАП №32345606, а саме відправлень
за №33871351 від 28.02.2013р. (номер вагону 67171041)
та №34116459 від 21.03.2013р. (номер вагону 66114232)
ймовірно на адресу АТ "МК "Азовсталь"
(м.Маріуполь) відправником ТОВ
"Укр-Метал".

При цьому, в ухвалі судом повторно
наголошено на обов'язковості виконання
ухвали суду та про відповідальність, у
т.ч. кримінальну, за невиконання
судової ухвали. Незважаючи на
зазначене, на момент слухання справи в
судовому засіданні 09.10.2014р.
витребуваних ухвалою суду документів
від відповідача не надійшло.

06.10.2014р. на адресу суду від представника
позивача за довіреністю надійшли
оригінальні примірники наступних
документів: письмових пояснень за
вих.№23/09-01 від 23.09.2014р.; клопотання (від
23.09.2014р.) про долучення до матеріалів
справи платіжних доручень, які
свідчать про перерахування грошових
коштів на розрахунковий рахунок ТОВ
"Укр-Метал" у кількості 20 аркушів
(платіжні доручення до даного
клопотання не додано); клопотання
представника позивача, за яким
останній просить суд, у зв'язку з
неможливістю прийняти участь у
судовому засіданні 25.09.2014р з поважних
причин, здійснювати розгляд справи без
участі представника позивача; листа (за
вих.№23/09-3 від 23.09.2014р.), яким позивач
повідомляє про стан заборгованості ТОВ
"Укр-Метал" перед ПП "Бігмет" станом на
23.09.2014р., копії даних документів
надійшли на електронну адресу суду
23.09.2014р. та долучені до матеріалів
справи в судовому засіданні 25.09.2014р.
Отримані документи долучені судом до
матеріалів справи.

09.10.2014р. на електронну адресу суду від
представника позивача за довіреністю
надійшли наступні документи:

- клопотання (вх.№13018 від 09.10.2014р.) за
яким останній просить суд, у зв'язку з
неможливістю прийняти участь у
судовому засіданні 09.10.2014р.,
здійснювати розгляд справи без участі
представника позивача;

- лист (вих. №09/10-01 від 09.10.2014р.) яким
позивач повідомляє про стан
заборгованості ТОВ "Укр-Метал" перед ПП
"Бігмет" станом на 09.10.2014р.;

- письмові пояснення з урахуванням
постанови Вищого господарського суду
України від 19.06.2014р. (вих.№08/10-02 від
08.10.2014р.).

09.10.2014р. через діловодну службу суду,
згідно запитів суду (від 15.09.2014р. та від
25.09.2014р.) та на виконання вимог ухвал
суду, Відокремленим підрозділом
Станція Житомир ДТГО "Південно-Західна
залізниця" подано засвідчені останнім
копії накладних на відправлення
вагонів від 28.02.2013р. (ідентифікація
відправки 33871351) та 22.03.2013р.
(ідентифікація відправки 34116459), разом з
супровідним листом від 09.10.2014р.
Отримані документи судом долучено до
матеріалів справи (а.с.116-118, т.2).

В судове засідання 09.10.2014р.
представники сторін та представники
третіх осіб не з'явились, хоча про дату,
час та місце розгляду справи
повідомлялися судом своєчасно та
належним чином.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, зважаючи на неявку в засідання
суду учасників спору та необхідність
витребування додаткових доказів, вкрай
необхідних для повного, всебічного та
об'єктивного розгляду справи,
господарський суд дійшов висновку, що
розгляд справи слід відкласти на іншу
дату.

При цьому, для забезпечення можливості
надати чіткі та обґрунтовані пояснення
з приводу спірних у даній справі
поставок (залізничних відправлень
вантажу), суд визнав за необхідне
надіслати для ознайомлення разом з
ухвалою суду копії наданих залізницею
залізничних накладних (засвідчених
належним чином роздрукованих з
електронного носія інформації копій
з/накладних) на відправлення вагонів
від 28.02.2013р. (ідентифікація відправки
33871351) та 22.03.2013р. (ідентифікація
відправки 34116459): третій особі ПАТ
"Металургійний комбінат "Азовсталь" (як
вказаному у даних накладних одержувачу
вантажу), відповідачу ТОВ "Укр-Метал" (як
вказаному у даних накладних
відправнику вантажу) та позивачу ПП
"Бігмет" (оскільки, згідно доводів
відповідача, вказані відправки були
здійснені ТОВ "Укр-Метал" на виконання
договірних зобов'язань перед
позивачем).

За наведених обставин, ухвалою суду від
09.10.2014р. розгляд справи відкладено на
28.10.2014р.

27.10.2014р. на електронну адресу суду від
ПАТ "МК "Азовсталь" надійшли пояснення
на позовну заяву від 27.10.2014р. за
вих.№09-10/155 (вх.№13954, а.с.128-129, т.2) з
додатками - копіями наступних
документів: довіреності на
представника; договору постачання
№652/12 від 10.12.2012р. з додатками; акту
приймання від 06.03.2013 р.; рахунку №3/1 від
31.03.2013р.; накладної №3/1 від 31.03.2013р.;
реєстру актів прийому-передачі до
рахунка №3/1 від 31.03.2013р.; акту приймання
від 28.02.2013р.; рахунку №3/3 від 31.03.2013р.;
накладної №3/3 від 31.03.2013р.; реєстру
актів прийому-передачі до рахунка №3/3
від 31.03.2013р.; залізничних накладних
№34116459 та №33871351. Вказані документи
долучені до матеріалів справи
(а.с.130-192,т.2).

28.10.2014р. на електронну адресу суду від
ПП "Бігмет" надійшли письмові пояснення
(вх.№14012, а.с.193, т.2), в яких представник
позивача, ознайомившись з копіями
наданих залізницею залізничних
накладних на відправлення вагонів від
28.02.2013 р. та 22.03.2013р. зазначила наступне:
по вагону №66114232 у графі 7 "Заяви
відправника" зазначена фраза "через ООО
Мастер Груп", таким чином даний вагон
був відправлений за договором поставки
між ТОВ "Укр-Метал" та ТОВ "Мастер Груп"
та не може вважатися виконанням
зобов'язань за договором поставки №231/П
від 02.01.2013 р.; по вагону №67171041, копія
накладної, наданої відповідачем та
наданої завіреної копії ст.Житомир
ДТГО "Південно-Західна залізниця" є
різними та невідповідаючими одна одній
по графам №7 "заяви відправника".

28.10.2014р. на електронну адресу суду від
ПП "Бігмет" надійшло також клопотання
(вх.№14013, а.с.194, т.2),про здійснення
розгляду справи без участі
представника позивача, у зв'язку з
неможливістю прийняти участь у
судовому засіданні по справі 28.10.2014 р.

Окрім того, згідно надісланого на
електронну адресу суду листа позивача
(вх.№14014, а.с.195, т.2) позивач на виконання
ухвали суду повідомив суд, що станом на
28.10.2014р. заборгованість ТОВ "Укр-Метал"
перед ПП "Бігмет" існує та становить
суму основного боргу 287689,91 грн.

Відповідач в засідання суду для участі
у справі свого представника не
направив, про причини неявки в суд не
повідомив, неодноразових вимог ухвал
суду щодо надання доказів по справі
суду не надав. При цьому, про дату, час
та місце розгляду справи повідомлений
завчасно та належним чином, про що
свідчить рекомендоване повідомлення
про вручення відповідачу 20.10.2014 р.
рекомендованої з повідомленням
кореспонденції суду з ухвалами суду
від 09.10.2014р. (а.с.125, т.2).

Згідно наявного у справі письмового
відзиву на позовну заяву (а.с.117-119, т.1),
відповідач заперечує заборгованість
перед позивачем у заявленому в позові
розмірі, посилаючись на те, що позивач
не врахував поставок, здійснених
відповідачем для позивача 12.03.2013р. на
суму 155254,32грн. та 21.03.2013р. на суму
132433,99грн. Посилається, що поставка
товару відбувалась залізницею,
супровідні документи (накладні тощо)
були направлені позивачеві разом із
вантажем, однак не повернулись на
адресу відповідача із відповідними
підписами та печатками отримувача. На
підтвердження вказаних доводів
відповідачем подано до справи
незасвідчені копії документів, що не
містять печаток та підписів
представників сторін, зокрема: акту
звірки взаєморозрахунків від 17.09.2013р.,
видаткових накладних за період з
11.01.2013р. по 21.03.2013р., актів приймання за
період з 11.01.2013р. по 21.03.2013р., накладних
Укрзалізниці за період з 11.01.2013р. по
21.03.2013р., акту звірки взаєморозрахунків
від 25.09.2013р. (а.с.64-93, т.1).

Під час нового розгляду справи
господарським судом Житомирської
області, незважаючи на неодноразові
вимоги ухвал суду щодо надання
необхідних доказів по справі та
виклики представника для участі в
судовому процесі в судове засідання,
відповідач вимоги ухвал суду залишив
без належного реагування та виконання.

Представники третіх осіб в судове
засідання не з'явились, хоча про дату,
час та місце розгляду справи учасники
процесу повідомлялися судом своєчасно
та належним чином.

При цьому, у справі наявні письмово
викладені пояснення третіх осіб щодо
обставин справи та надані ними на
вимогу ухвал суду докази щодо
отриманих від відповідача (як
відправника) залізничних вантажів з
брухтом чорних металів.

Зокрема, ПАТ "ММК ім.Ілліча" у відзиві на
позов (вх.№11028 від 26.08.2014 р., а.с.8, т.2)
повідомило, що в період з січня по
березень 2013 року від відповідача по
справі отримало 9 вагонів з брухтом
чорних металів. Вагони було поставлено
відповідно до умов договору №655/12/4654
від 10.12.2012 р., укладеного між ПАТ "ММК
ім.Ілліча" та ВАТ "Метінвестресурс".
Документи на підтвердження вказаних
поставок додано до відзиву на долучено
судом до матеріалів справи. При цьому, у
відзиві на позов ПАТ "ММК ім.Ілліча"
просило суд, у зв'язку з нестабільною
ситуацією в регіоні та неможливістю
ПАТ "ММК ім.Ілліча" з'явитися в судове
засідання, розглянути справу без
участі представника ПАТ "ММК ім.Ілліча".

ПАТ "МК "Азовсталь" у письмових
поясненнях на позовну заяву (вх.№11750
від 12.09.2014 р., а.с.73, т.2) вказало, що в
період часу з 12.03.2013 р. по 21.03.2013 р. не мав
договірних відносин ні з ПП "Бігмет", а
ні з ТОВ "Укр-Метал". Поставка
металобрухту на адресу ПАТ "Азовсталь"
здійснювалась на підставі договірних
відносин з ТОВ "Метінвест-Ресурс", про
що свідчать копії залізничних
накладних №№33647033, 33694779, 33724139, а саме,
графа 7 вказаних накладних, де вказано,
що власником вантажу є ТОВ
"Метінвест-Ресурс". Інша інформація з
приводу поставки вказаного вище
вантажу за період часу з 12.03.2013р. по
21.03.2013р. ПАТ "МК "Азовсталь" не відома.

Як уже зазначалось, після ознайомлення
з копіями залізничних накладних,
наданими залізницею, що надсилались
судом на адресу учасників сторін, від
ПАТ "МК "Азовсталь" надійшли
електронною поштою 27.10.2014р. пояснення
на позовну заяву від 27.10.2014р. за
вих.№09-10/155 (вх.№13954, а.с.128-129, т.2) з
додатками, що долучені судом до
матеріалів справи (а.с.130-192,т.2). У даних
поясненнях ПАТ "МК "Азовсталь" також
зазначило, що в період з 28.02.2013р. по
22.03.2013р. не мало договірних відносин зі
сторонами у справі, а поставка
металобрухту на адресу ПАТ "МК
"Азовсталь", в т.ч. за залізничними
накладними №34116459 та №33871351
здійснювалась на підставі договірних
відносин з ТОВ "Метінвест-Ресурс". Інша
інформація щодо здійснених поставок
третій особі не відома.

Згідно роз'яснень, наданих Вищим
господарським судом України у п.3.9
Постанови Пленуму ВГС України №18 від
26.12.2011р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", згідно яких
розпочинаючи судовий розгляд, суддя
має встановити, чи повідомлені про час
і місце цього розгляду особи, які
беруть участь у справі, але не з'явилися
у засідання.

Як зазначено у п.3.9.1 вищезазначеної
Постанови Пленуму ВГСУ, особи, які
беруть участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 ГПК. Там же зазначено, що в разі якщо
ухвалу про порушення провадження у
справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Судом також враховується, що письмових
заяв, повідомлень суду щодо поважності
причин відсутності, зокрема,
представника відповідача в судових
засіданнях до суду не надходило.

Стосовно участі у справі третіх осіб
суд враховує, що у справі наявні
викладені письмово пояснення по суті
відомих їм обставин справи та надані
витребувані судом для забезпечення
повного, всебічного та об'єктивного
розгляду справи докази.

Відповідно до абз.1 п.3.9.2 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України, від 26.12.2011р. №18 визначено, що у
випадку нез'явлення в засідання
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Враховуючи наведене, а також,
запобігаючи невиправданому
затягуванню розгляду спору по справі,
яка вже тривалий час розглядається, як
з урахуванням об'єктивних та поважних
причин, так і з врахуванням невиконання
вимог суду відповідачем та тривалого в
часі виконання запиту суду щодо
надання вкрай необхідних для
правильного вирішення спору доказів,
що перешкоджало забезпеченню повного
та всебічного розгляду справи, суд
прийшов до висновку про можливість
розгляду справи по суті в судовому
засіданні 28.10.2014р. без участі
представників сторін, на підставі
зібраних у справі матеріалів.

Стосовно тривалості розгляду даної
справи, суд вважає за необхідне
зазначити наступне.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини" від 23 лютого 2006р. №3477-ІУ суди
застосовують при розгляді справ
Конвенцію та практику Європейського
суду як джерело права.

У відповідності до статті 6 Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод від 04.11.1950р.,
ратифікованої Україною 17.07.1997р., кожен
має право на справедливий і публічний
розгляд його справи у продовж
розумного строку незалежним і
безстороннім судом, встановленим
законом, який вирішить спір щодо його
прав та обов'язків цивільного
характеру.

Згідно п.31 Рішення Європейського суду з
прав людини від 1 лютого 2007 р. у справі
"Макаренко проти України" суд нагадує,
що "розумний" строк проваджень має
визначатись відповідно до обставин
справи та наступних критеріїв:
складність справи, поведінка заявника
і компетентних органів та інтерес, який
мав заявник у цьому спорі.

Відповідно до п.27 Рішення
Європейського суду з прав людини від 8
квітня 2010 року у справі "Гутка проти
України" суд також частково погодився з
твердженням Уряду України про те, що
сторони сприяли тривалості
оскаржуваного провадження. Вірним є те,
що, хоча стороні в цивільній справі не
можна ставити за вину використання
доступних за національним
законодавством засобів для захисту
своїх інтересів, вона має враховувати
те, що такі дії неминуче призводять до
затягування відповідного провадження
(згідно ухвали у справі
"Малицька-Васовська проти Польщі" від 5
квітня 2001 року, №41413/98).

Зважаючи на викладене, маючи на меті
забезпечити розгляд справи за
результатом дослідження усіх доказів
по справі в їх сукупності та вжити
передбачених законом засобів для
встановлення належності і
допустимості доказів по справі,
неодноразово для надання можливості
сторонам подати відповідні докази в
наступне слухання справи, призначене
на іншу дату, суд дійшов висновку, що
розумним для розгляду даної справи є
саме строк, що мав забезпечити як
реалізацію процесуальних прав сторін
по справі, так і повний, всебічний,
об'єктивний розгляд справи та
правильне вирішення господарського
спору.

Заслухавши в судових слуханнях при
розгляді справи пояснення та доводи
позивача, вивчивши наявні у справі
письмові пояснення сторін та третіх
осіб, дослідивши зібрані у справі
матеріали, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

02.01.2013 року між Приватним підприємством
"Бігмет" (покупець) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Укр-Метал"
(постачальник) укладено договір
поставки №231/П (а.с.14-17, т.1), відповідно
до п.1.1. якого, в порядку та на умовах,
визначених даним договором,
постачальник зобов'язується передати у
власність покупця метали чорні
вторинні (згідно ДСТУ 4121-2002) (далі-товар)
та організувати його доставку на
адресу вантажоодержувача за
реквізитами покупця, а покупець
зобов'язується прийняти та оплатити
його вартість.

Згідно п.3.1. договору, ціна за тону
товару уточнюється за видами,
вказаними у акті здачі-приймання,
оформленого за фактом відвантаження
товару з вагону на металопереробному
підприємстві наступним чином: кожен
вид металобрухту розраховується
окремо. Суми за видами металобрухту
складаються для визначення вартості у
вагоні.

Відповідно до пункту 3.4 договору
встановлено, що розрахунок за чинним
договором здійснюється таким чином:

3.4.1 По факту пред'явлення
постачальником залізничної накладної
та її факсимільної копії, покупець
оплачує 80% вартості відправленого
товару.

3.4.2 Остаточний розрахунок за
поставлений товар здійснюється
впродовж 10 банківських днів з моменту
прийому товару згідно умовам,
викладеним у п.4.10 даного договору.

У відповідності до п.3.5. договору, за
письмовою згодою сторін можлива
попередня оплата. Впродовж 5
календарних днів з моменту отримання
попередньої оплати постачальник
зобов'язаний поставити покупцю товар
на суму, отриманої попередньої оплати.
У випадку невиконання зобов'язання,
постачальник зобов'язується повернути
суму отриманої попередньої оплати
протягом 3 банківських днів з моменту
закінчення терміну, впродовж якого
поставка повинна була відбутись.

Пунктом 4.1. договору передбачено, що
поставка товару здійснюється
залізничним транспортом на умовах DAP-
станція вантажоотримувача (Інкотермс
2010) або на інших умовах, вказаних у
специфікаціях та/або додаткових
угодах. Умови поставки товару іншими
видами транспорту можуть
здійснюватися за згодою сторін.

Згідно п.4.5. договору, датою
відвантаження товару вважається дата
на залізничній (товарно-транспортній)
накладній залізничної станції.

В пункті 4.6. договору сторони обумовили,
що поставка товару супроводжується
наступними супроводжуючими
документами: залізничними накладними
(товарно-транспортні накладні);
сертифікатом якості товару;
посвідченням про вибухобезпечність,
хімічну та радіаційну безпечність
металобрухту чорних металів та актом
погодження брухту.

Відповідно до п.4.10 договору, товар
вважається переданим та прийнятим
покупцем :

- за кількістю - згідно до ваги, вказаної
у графі "Усього до оплати" акту
прийому-передачі ф.69, оформленого по
факту відвантаження товару з вагону;

- за якістю - у відповідності з видом
лому, вказаному у графі "Вид брухту"
акта прийому-передачі ф.69, оформленого
по факту відвантаження товару з вагону.

Позивач свої договірні зобов'язання
виконав, сплативши відповідачу в
період січень-лютий 2013р. попередню
оплату на загальну суму 1185000,00грн., що
підтверджується платіжними
дорученнями, які містяться в
матеріалах справи (а.с.18-37, т.1),
оригінали яких оглянуто в судовому
засіданні 11.09.2014р.

В свою чергу, відповідач здійснив
поставку товару на суму 897310,09 грн., що
підтверджується видатковими
накладними №РН-0000001 від 11.01.2013. на суму
130467,00 грн., №РН-0000002 від 23.01.2013р. на суму
153796,50 грн., №РН-0000003 від 27.01.2013р. на суму
149311,50грн., №РН-0000008 від 06.02.2013р. на суму
153016,50 грн., №РН-0000004 від 13.02.2013р. на суму
155669,28 грн., №РН-0000005 від 19.02.2013р. на суму
155049,31 грн. (а.с.38-43, т.1) та актами
приймання металів чорних (вторинних),
підписаними уповноваженими
представниками обох сторін та
скріпленими печатками підприємств
№11/01/13 від 11.01.2013р., №23/01/13 від 23.01.2013р.,
№27/01/13 від 27.01.2013р., №06/02/13 від 06.02.2013р.,
№13/02/13 від 13.02.2013р., №19/02/13 від 19.02.2013р.
(а.с.44-49, т.1).

Отже, відповідачем не виконано свої
договірні зобов'язання перед позивачем
та недопоставлено товару на залишок
від суми попередньої оплати, а саме
287689,91 грн. (1185000,00грн. - 897310,09грн.). За
таких обставин, посилаючись на
невиконання відповідачем свого
зобов'язання за договором від 02.01.2013 р.
щодо поставки товару у строки,
встановлені п.3.5 договору, позивач
звернувся з позовом до суду щодо
стягнення заборгованості в сумі
залишку попередньої оплати, на яку не
поставлено товар та здійснених
відповідно до умов договору
нарахувань.

Розглядаючи питання щодо законності та
обґрунтованості позовних вимог по
справі, господарський суд приймає до
уваги вищевикладені встановлені судом
обставини справи, а також, наступне.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ч.1 ст.626 Цивільного
кодексу України, договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК
України).

Згідно ст.629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Правовідносини між сторонами у справі
виникли на підставі договору поставки
№231/П від 02.01.2013 р.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін (ч.2 ст.712 ЦК України).

Статтею 663 Цивільного кодексу України
передбачено, що продавець зобов'язаний
передати товар покупцеві у строк,
встановлений договором
купівлі-продажу, а якщо зміст договору
не дає змоги визначити цей строк, -
відповідно до положень статті 530 цього
Кодексу.

У пункті 3.5. договору поставки №231/П від
02.01.2013 р. сторони чітко визначили строк,
в який товар має бути переданий
покупцю, а саме - впродовж 5 календарних
днів з моменту отримання попередньої
оплати. В даному випадку, вся сума
попередньої оплати була отримана
відповідачем 22.02.2013 р., а отже, протягом 5
календарних днів з цього дня, тобто, до
27.02.2013р. включно, відповідач мав
поставити товар на виконання договору
з позивачем.

При цьому, у випадку невиконання
зобов'язання, постачальник
зобов'язався повернути суму отриманої
попередньої оплати протягом 3
банківських днів з моменту закінчення
терміну впродовж якого поставка
повинна була відбутись (п.3.5 договору).

Таким чином, користуючись свободою
договору, сторони фактично обумовили,
що у разі невиконання зобов'язання з
поставки товару на суму попередньої
оплати у встановлені договором строки,
у відповідача виникає грошове
зобов'язання з повернення суми
попередньої оплати, на яку поставка
товару не відбулася та, навіть,
встановлено строки виконання
вказаного грошового зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно вимог ч.2 ст.693 Цивільного
кодексу України, якщо продавець, який
одержав суму попередньої оплати
товару, не передав товар у встановлений
строк, покупець має право вимагати
передання оплаченого товару або
повернення суми попередньої оплати.

Порушення продавцем строку передання
покупцеві попередньо оплачених
товарів породжує на стороні покупця
дві правомочності, одну із яких
покупець може використати на свій
розсуд: 1) пред'явити вимогу про
передання оплаченого товару; 2)
вимагати повернення суми попередньої
оплати. Реалізація другої із названих
правомочностей означає, що він
конклюдентними діями відмовився від
прийняття виконання. Відмову від
прийняття виконання в такий спосіб у
цьому випадку слід вважати такою, що
ґрунтується на спеціальному положенні
ч.2 ст.693 ЦК України і є правомірною.

Як встановлено судом та зазначено вище,
позивач перерахував відповідачу в
якості попередньої оплати кошти в
загальній сумі 1185000,00 грн., що
підтверджується платіжними
дорученнями (а.с.18-37, т.1).

Внаслідок чого та відповідно до умов
договору, у відповідача виникло
зобов'язання поставити товар на
сплачену суму у повному обсязі, або ж
повернути суму попередньої оплати, на
яку не поставлено товар, у строки,
встановлені п.3.5 договору від 02.01.2013р.

Отже, оскільки відповідач не поставив в
обумовлений договором строк товар на
всю суму попередньої оплати, залишок
суми попередньої оплати, на яку товар
не було поставлено, а саме, 287689,91грн.
відповідач зобов'язаний був повернути
протягом 3 банківських днів з моменту
закінчення терміну впродовж якого
поставка повинна була відбутись (тобто,
з 27.02.2013р.), відповідно до п.3.5 договору.

Всупереч викладеному у відзиві
відповідача на позов, в матеріалах
справи відсутні належні та допустимі
докази на підтвердження того, що ТОВ
"Укр-Метал" поставив позивачу товар,
обумовлений договором. Відсутні також
докази виконання грошового
зобов'язання з повернення суми
попередньої оплати, на яку не був
поставлений товар.

При цьому, стосовно викладених у
відзиві на позов доводів відповідача
суд вважає за необхідне зазначити таке.

Як уже зазначалось, у відзиві на позов
до відзиву відповідач вказав, що
позивач не врахував дві поставки
вторинного чорного металу в березні 2013
року на суму 287688,31грн. На підтвердження
вказаних поставок відповідач у відзиві
посилався в т.ч. на видаткову накладну
№РН-0000006 від 12.03.2013р., накладну
Укрзалізниці від 28.02.2013р., акт 12/03/2013 р.
приймання металів чорних (вторинних)
від 12.03.2013р., видаткову накладну
№РН-0000007 від 21.03.2013р., накладну
Укрзалізниці від 21.03.2013р., акт 12/03/2013
приймання металів чорних (вторинних)
від 21.03.2013 р.. Додані до відзиву були
незасвідчені копії документів, які не
містили печаток та підписів
представників сторін. Проте,
незважаючи на неодноразові вимоги
ухвал суду щодо надання необхідних
доказів по справі, під час нового
розгляду справи господарським судом
Житомирської області, жодних інших
доказів по справі не надав.

З вивчення поданих відповідачем
незасвідчених копій документів, якими
останній обґрунтовував свої доводи
щодо поставки товару у березні 2013 року
на виконання зобов'язань перед
позивачем, в сукупності з наявними у
справі належними доказами здійснених у
січні - лютому поставок за договором з
позивачем, при тому, що заперечуючи
позовні вимоги, відповідач стверджував
про здійснені позивачу поставки товару
в березні 2013 року, а саме, 12.03.2013р. та
21.03.2013р., судом встановлено, що на
підтвердження факту відсутності
зобов'язання з повернення сплаченої
попередньої оплати відповідачем
подано до справи виготовлені копії
залізничних накладних на відправлення
вагонів від 28.02.2013р. (ідентифікація
відправки 33871351, а.с.68, т.1) та 22.03.2013р.
(ідентифікація відправки 34116459, а.с.90,
т.1). Жодних пояснень з даного приводу,
незважаючи на вимоги ухвал суду
відповідачем не подано. При цьому, у
видатковій накладній та акті приймання
металів чорних (вторинних), що не
підписані сторонами та містять лише
печатку відповідача, датованих 12.03.2013р.
(а.с.67,69, т.1), зазначено однакову
кількість тон металобрухту (62,856 тон),
проте, вказана кількість не співпадає
із зазначеною у залізничній накладній
(ідентифікація відправки 33871351, а.с.68, т.1
- 61700 кг). Так само і видаткова накладна
та акт приймання металів чорних
(вторинних), не підписані сторонами та
містять лише печатку відповідачу,
датовані 21.03.2013р. (а.с.88,89, т.1) містять
однакову кількість тон металобрухту
(53,617 тон), проте, вказана кількість не
співпадає із зазначеною у залізничній
накладній (ідентифікація відправки
34116459, а.с.90, т.1 - 58900 кг).

При цьому, як уже зазначалось, згідно
запитів суду (від 15.09.2014р. та від 25.09.2014р.)
та на виконання вимог ухвал суду,
Відокремленим підрозділом Станція
Житомир ДТГО "Південно-Західна
залізниця" подано до справи засвідчені
останнім копії копії накладних на
відправлення вагонів від 28.02.2013р.
(ідентифікація відправки 33871351) та
22.03.2013р. (ідентифікація відправки 34116459)
(а.с.116-118, т.2).

Після ознайомлення із копіями вказаних
накладних, третя особа по справі - ПАТ
"Металургійний комбінат "Азовсталь",
зазначене у даних накладних
одержувачем вантажу надіслало до суду
електронною поштою скановані копії
своїх примірників залізничних
накладних, які долучені судом до
матеріалів справи (а.с.177,178, т.2). Зміст
примірників вказаних залізничних
накладних, належних вантажоотримувачу,
повністю відповідає змісту
засвідчених залізницею копій
накладних на відправлення вагонів від
28.02.2013р. (ідентифікація відправки 33871351)
та 22.03.2013р. (ідентифікація відправки
34116459) (а.с.116-118, т.2).

Разом з тим, подані відповідачем до
справи на підтвердження факту
відсутності зобов'язання з повернення
сплаченої попередньої оплати
виготовлені копії залізничних
накладних на відправлення вагонів від
28.02.2013р. (ідентифікація відправки 33871351,
а.с.68, т.1) та 22.03.2013р. (ідентифікація
відправки 34116459, а.с.90, т.1) містять
завідомо неправдиві відомості, а саме:

- графа 7 "заяви відправника"
залізничної накладної №33871351
(примірники залізниці та
вантажоотримувача) містить запис
наступного змісту: "В собственность ООО
"Метинвест-Ресурс". Вагон загружен до
полной вместимости, промаркирован
краской, выемка без мех.средств
невозможна.".

Водночас, у виготовленій відповідачем
та використаній в суді для
спростування позовних вимог копії
залізничної накладної №33871351 в графі 7
"заяви відправника" відмінним від
шрифту усього документа шрифтом
зазначено: "Дозвіл на використання
вагона №4 від 13.0.2012. В собственность ООО
"Метинвест-ресурс" ч-з ЧП "Бигмет". Вагон
загружено до полной вместимости,
промаркирован краской, выемка без
мех.средств невозможна";

- графа 7 "заяви відправника"
залізничної накладної №34116459
(примірники залізниці та
вантажоотримувача) містить запис
наступного змісту: "В собственность ООО
"Метинвест-Ресурс" через ООО "Мастер
Груп". Вагон загружен до полной
вместимости, промаркирован краской,
выемка без мех.средств невозможна.".

Згідно поданої відповідачем копії
залізничної накладної №34116459, в графі 7
"заяви відправника" відмінним від
шрифту усього документа шрифтом
зазначено: "Дозвіл на використання
вагона №4 від 18.01.2012. В собственность
ООО "Метинвест-ресурс" ч-з ЧП "Бигмет".
Вагон загружено до полной вместимости,
промаркирован краской, выемка без
мех.средств невозможна".

З урахуванням викладеного, встановлені
судом обставини щодо подання
відповідачем до судової справи для
підтвердження юридичного факту
відсутності зобов'язання з повернення
суми попередньої оплати, на яку не було
поставлено товар позивачу, документів,
що містять завідомо неправдиві
відомості, а саме - виготовлених копій
залізничних накладних №33871351 та №34116459,
суд вважає виявленими порушеннями
законності, що містять ознаки дії,
переслідуваної у кримінальному
порядку, наслідком чого є відповідне
реагування суду у спосіб, передбачений
статтею 90 ГПК України - шляхом
надіслання повідомлення органам
внутрішніх справ.

Будь-яких інших, допустимих та належних
доказів поставки товару на всю суму
попередньої оплати на виконання
договірних відносин з позивачем, так і
доказів сплати 287689,91грн.
заборгованості по попередній оплаті,
відповідачем до справи не подано.

Враховуючи вищезазначене, позов в
частині стягнення з відповідача
287689,91грн. заборгованості є законним та
обґрунтованим та підлягає задоволенню
господарським судом.

Окрім того, відповідно до умов договору
та вимог чинного законодавства,
позивачем нараховано та заявлено до
стягнення з відповідача пеню у розмірі
21052,60грн.

Згідно п.3 ст.611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Пунктом 5.4 договору сторони обумовили,
що у випадку несвоєчасного повернення
передоплати, постачальник сплачує
покупцю пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, діючої у період
прострочення, від суми неповернутої
передоплати.

Перевіривши правильність здійсненого
позивачем розрахунку (а.с.4, т.1), з
урахуванням вимог ч.6 ст.232 ГК України,
суд встановив правомірність вимог
позивача щодо нарахування та заявлення
до стягнення з відповідача пені в
розмірі 20847,67грн. В частині стягнення з
відповідача 204,93 грн. пені вимоги
позивача є необґрунтованими, а тому
задоволенню не підлягають.

Також, у відповідності до ст.625
Цивільного кодексу України позивач
просить стягнути з відповідача
4374,46грн. 3% річних.

Згідно приписів частини 2 статті 625
Цивільного кодексу України, боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

З огляду на прострочення відповідачем
виконання грошового зобов'язання з
повернення суми попередньої оплати, на
яку не було поставлено товар, з моменту,
визначеного пунктом 3.5. договору,
перевіривши здійснені позивачем
нарахування 3% річних (а.с.4, т.1) та
встановивши його арифметичну
правильність і відповідність
обставинам справи, господарський суд
визнає законними та обґрунтованими
вимоги позовної заяви в частині
стягнення з відповідача 4374,46 грн. 3%
річних.

Так, відповідно до статей 33 та 34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень належними та допустимими у
справі доказами; обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно зі ст.32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, що мають значення для
правильного вирішення господарського
спору; ці дані можуть встановлюватись
письмовими і речовими доказами,
висновками судових експертів,
поясненнями представників та інших
осіб, що беруть участь у судовому
засіданні.

Всупереч вказаним положенням закону,
відповідач не подав належних та
допустимих доказів поставки товару на
всю суму попередньої оплати, доводи
відповідача з цього приводу не знайшли
свого належного документального
підтвердження. Інших доказів у
спростування позовних вимог
відповідачем також не подано.

За таких обставин, господарський суд
визнає позов обґрунтованим та
підтвердженим належними доказами,
заявленим відповідно до вимог чинного
законодавства, і таким, що підлягає
задоволенню в частині стягнення
287689,91грн. заборгованості, 20847,67 грн. пені
та 4374,46 грн. 3% річних. В решті позову, а
саме, в частині стягнення 204,93 грн. пені,
господарський суд відмовляє.

У відповідності до приписів ст.49 ГПК
України, судові витрати по справі
покладаються на відповідача
пропорційно розміру обґрунтовано
заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укр-Метал" (10001,
м.Житомир, вул.Кооперативна,7,
ідентифікаційний код 32467534) на користь
Приватного підприємства "Бігмет" (65012,
м.Одеса, вул.Канатна, 79,
ідентифікаційний код 37279724):

- 287689,91 грн. заборгованості,

- 20847,67 грн. пені,

- 4374,46 грн. 3% річних,

- 6258,24 грн. витрат по сплаті судового
збору.

3. У позові в частині стягнення 204,93 грн.
пені відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили відповідно до статті 85
Господарського процесуального кодексу
України.

Повне рішення складено: 31.10.14

Суддя
Ляхевич А.А.

віддрук.прим.:

1 - до справи

2,3 - сторонам (реком.)

4,5 - третім особам (реком.)