ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
УХВАЛА

03 листопада 2014 р. Справа № 909/1227/14

Господарський суд
Івано-Франківської області у складі
судді Деделюк Б. В. , розглянувши
матеріали справи

за позовом: Регіонального відділення
Фонду державного майна України по
Івано-Франківській області, вул.
Василіянок, 48,м. Івано-Франківськ,76000

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Вігро Трейд Україна"
вул. Сахарова, 23а,м. Івано-Франківськ,76000

про стягнення 423,02 грн. заборгованості з
орендної плати, 12386,16 грн. пені та 32897,76
грн. неустойки

без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Регіональне відділення Фонду
державного майна України по
Івано-Франківській області звернулось
з позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю "Вігро Трейд Україна"
про стягнення 423,02 грн. заборгованості
з орендної плати, 12386,16 грн. пені та 32897,76
грн. неустойки.

Розглянувши матеріали позовної заяви,
суд встановив, що вона не відповідає
вимогам розділу VIII Господарського
процесуального кодексу України, та
підлягає поверненню без розгляду,
виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України, до позовної заяви додаються
документи, які підтверджують сплату
судового збору у встановлених порядку
і розмірі.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про
судовий збір", який набрав чинності
01.11.2011 року, судовий збір справляється у
відповідному розмірі від мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону
ставки судового збору встановлюються у
таких розмірах: за подання до суду
позовної заяви майнового характеру 2
відсотки ціни позову, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат; позовної заяви
немайнового характеру 1 розмір
мінімальної заробітної плати.

Як вбачається з позовної заяви, при
звернені до суду позивачем заявлено
майнову вимогу , а саме : стягнення 423,02
грн. заборгованості з орендної плати,
12386,16 грн. пені та 32897,76 грн. неустойки.

При цьому, позивач просить звільнити
його від сплати судового збору в
зв"язку з відсутністю фінансування.

Відповідно до статті 8 Закону України
"Про судовий збір" враховуючи майновий
стан сторони, суд може своєю ухвалою
відстрочити або розстрочити сплату
судового збору на певний строк, але не
довше ніж до ухвалення судового
рішення у справі. Суд може зменшити
розмір судового збору або звільнити
від його сплати на підставі, зазначеній
у частині першій цієї статті.

Пунктом 3.1 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №7 від
21.02.2013р. "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України"
передбачено, що єдиною підставою для
вчинення господарським судом дій,
зазначених у статті 8 Закону, є
врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення
(розстрочення) сплати судового збору,
зменшення його розміру або звільнення
від його сплати може бути викладене в
заяві чи скарзі, які подаються до
господарського суду, або окремим
документом. Особа, яка заявляє
відповідне клопотання, повинна навести
доводи і подати докази на
підтвердження того, що її майновий стан
перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею
судового збору у встановленому порядку
і розмірі.

При цьому, статтею 129 Конституції
України, як одну із засад судочинства
визначено рівність усіх учасників
судового процесу перед законом і судом,
в тому числі й органів державної влади,
то самі лише обставини, пов'язані з
фінансуванням установи чи організації
з державного бюджету України та
відсутністю у ньому коштів,
призначених для сплати судового збору,
не можуть вважатися підставою для
відстрочення, розстрочення або
звільнення від такої сплати.

Відстрочення або розстрочення сплати
судового збору на певний строк у
розумінні ст. 8 Закону України "Про
судовий збір", є складовим елементом
процесу здійснення судочинства.

Таким чином, за змістом вказаної норми
закону, відстрочення або розстрочення
сплати судового збору на певний строк є
правом, а не обов'язком суду, яке ним
може бути реалізоване при здійсненні
судочинства.

Враховуючи те, що позивачем не надано
належного обгрунтування та не подано
відповідних доказів про неможливість
або утруднення в здійсненні оплати
судового збору , суд не вбачає підстав
для звільнення від сплати судового
збору.

Відповідно до пункту четвертого
частини першої статті 63 ГПК України не
подання доказів сплати судового збору
у встановлених порядку та розмірі є
підставою для повернення позовної
заяви без розгляду.

Допущені позивачем недоліки є
підставою для повернення позовної
заяви без розгляду.

Керуючись ст. 57, п. 4 ч. 1 ст. 63, 86
Господарського процесуального кодексу
України, суд

УХВАЛИВ:

повернути без розгляду позовну заяву
№ 10-09-02115 від 28.10.2014 (Вх. № 14126/14 від
30.10.2014 ) Регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Івано-Франківській області до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Вігро Трейд Україна"
про стягнення 423,02 грн. заборгованості
з орендної плати, 12386,16 грн. пені та 32897,76
грн. неустойки та додані до неї
документи.

Повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

Суддя
Деделюк Б.П.

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

________________ Попович Л. І. 03.11.14