ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

23.10.2014р.
Справа № 917/2055/14

за позовом Приватного
підприємства "Завод "Комсомолець",
вул.Радянська, 110/1, м. Лубни, Лубенський
район, Полтавська область,37500

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Амарант", вул.Миру, 3,
м. Полтава, Полтавська область,36022

про стягнення 123917,68 грн.

Суддя Іваницький Олексій Тихонович

Секретар судового засідання
Жадан Т.С.

Представники:

від позивача: Власова С.М. дов. №Н10/р-1134
від 22.10.2014р.

від відповідача: представник не
з"явився

СУТЬ СПОРУ: розглядається позовна
заява Приватного підприємства "Завод
"Комсомолець" про стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Амарант"
заборгованість за виконані монтажні
роботи в розмірі 115 116,00 грн. та пеню в
розмірі 8 801,68 грн.

23.10.2014р. за вх. канцелярії суду №13945 від
директора ПП "Завод "Комсомолець" на
виконання вимог ухвали суду від
08.10.2014р. надані суду додаткові докази
по суті предмету спору. Суд подані
документи прийняв та залучив до
матеріалів справи.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, поважності причини неявки не
повідомив, хоча і був належним чином
повідомлений про час та місце
проведення судового засідання
(повідомлення про вручення поштового
відправлення в матеріалах справи),
вимог п.4 ухвали про порушення
провадження у справі від 08.10.2014 року не
виконав, витребувані судом документи
не подав.

Враховуючи достатність у матеріалах
справи доказів для розгляду спору по
суті, приписи ст. 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод
(ратифікована Законом України від
17.07.1997 р. № 475/97-ВР) щодо права кожного на
розгляд його справи упродовж розумного
строку, суд не оцінює вказані обставини
як підставу для подальшого відкладення
розгляду справи. Спір розглядається за
наявними матеріалами відповідно до ст.
75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та
дослідивши і оцінивши за своїм
внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всі обставини справи в їх
сукупності, а також за результатами
оцінки поданих сторонами
господарського процесу доказів, у
нарадчій кімнаті суд задовольняє
позовні вимоги виходячи з наступного:

15 квітня 2013 року між Приватним
підприємством «Завод «Комсомолець»
(далі - ПП «Завод «Комсомолець») та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "АМАРАНТ" (далі -ТОВ
«АМАРАНТ») було укладено Договір на
виконання монтажних робіт № 42 (далі -
Договір).

За умовами Договору, Виконавець (ПП
«Завод «Комсомолець») зобов'язується
виконати роботи по монтажу обладнання
до 15 серпня 2013, а Замовник зобов'язаний
прийняти виконані роботи і оплатити їх
вартість.

Вартість робіт складає 475 116,00 грн. і
зміні не підлягає (п.п.2.1- 2.2 Договору).

Відповідно до п. 3.1. Договору оплата за
виконання робіт проводиться в гривнях
за безготівковим розрахунком, шляхом
перерахування грошових коштів у
наступному порядку:

- 40 % від вартості робіт - попередня
оплата згідно виставленого рахунку на
оплату в термін 3 (трьох) банківських
днів;

- 60 % від вартості кожного етапу робіт -
доплата протягом 3 (трьох) банківських
днів з моменту підписання
двостороннього акту здачі-приймання
робіт. Остаточний розрахунок - не
пізніше 15 днів з моменту отримання
Замовником письмового повідомлення
Виконавця про закінчення робіт,
передбачених цим Договором.

Відповідно до п.5.3. Договору, роботи
вважаються виконаними з моменту
підписання двостороннього Акту
здачі-приймання.

Згідно наданого позивачем Акту
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
№ ЗК -0000236 монтажні роботи повністю
були виконані та здані Виконавцем і
прийняті Замовником 20 грудня 2013 року.
Вартість виконаних монтажних робіт
згідно з Договором та Актом
здачі-прийняття робіт становить 475 116,00
грн.

Вказані акти містять підписи
повноважного представника та відтиск
печатки відповідача, а доказів
існування будь-яких зауважень до
виконаних робіт відповідачем не надано

Оплата виконаних робіт була проведена
Замовником частково на суму 360 000,00 грн.
(виписки з банку та з журналу проводок
в матеріалах справи).

Таким чином, відповідно до наданого
позивачем розрахунку заборгованість
ТОВ "АМАРАНТ" перед ПП "Завод
"Комсомолець" за виконані монтажні
роботи становить 115 116,00 грн.

Заборгованість підтверджена наданими
представником позивача видатковими
накладними, податковими накладними.

Регулювання відносин, що виникають у
зв'язку із виконанням робіт
здійснюється Господарським кодексом
України, Цивільним кодексом України,
іншими нормативно-правовими актами і
безпосередньо договором.

Статтею 193 Господарського кодексу
України встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України
визначено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України закріплено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 2 ст. 530 цього ж кодексу
закріплено, що якщо строк (термін)
виконання боржником обов'язку не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги, кредитор має право
вимагати його виконання у будь-який
час. Боржник повинен виконати такий
обов'язок у семиденний строк від дня
пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Згідно ст. 610 цього ж кодексу порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 611 цього ж
кодексу у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Матеріалами справи підтверджується
наявність у відповідача грошового
зобов'язання по оплаті виконаних робіт
на користь позивача у розмірі 115 116,00
грн. на підставі Договору.
Відповідачем вказана заборгованість
не спростована, доказів її погашення
суду не надано.

Відповідачем обставин, з якими чинне
законодавство пов'язує можливість
звільнення його від відповідальності
за порушення зобов'язання, не наведено.

Відтак, позовна вимога про стягнення з
відповідача на користь позивача
заборгованості з оплати монтажних
робіт у розмірі 115 116,00 грн. є
правомірною та обґрунтованою, а тому
підлягає задоволенню.

Також, позивачем заявлено вимогу про
стягнення з відповідача 8 801,68 грн. пені

Згідно з п.6.2. Договору, за прострочення
своїх договірних зобов'язань, винна
сторона сплачує іншій пеню у розмірі 0,1
% від вартості робіт за договором за
кожен день прострочення. Виплата пені
не звільняє винну сторону від
зобов'язання виконати свої договірні
зобов'язання. Законом України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" №
543-96/ВР, встановлено, що розмір пені,
передбачений статтею 1 цього Закону,
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.
Згідно наданого Позивачем розрахунку
пеня за прострочення Відповідачем
своїх договірних зобов'язань становить
8 801,68 грн.

Після проведення перевірки наданого
позивачем розрахунку позовних вимог в
частині стягнення з відповідача пені в
сумі 8 801,68 грн., суд визнає його
правомірними (розрахунок здійснено за
допомогою калькулятору підрахунку
заборгованості та штрафних санкцій
"Ліга.Еліт 8.1.5" та "НІС" Законодавство").

Допустимих доказів в спростування
вищевикладеного чи інших
обґрунтованих заперечень по суті спору
відповідач суду не надав.

Відповідно до статті 32 ГПК України,
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
встановленому законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Стаття 33 ГПК України встановлює, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу. Згідно зі
статтею 34 ГПК України, господарський
суд приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Стаття 36 ГПК України передбачає, що
письмовими доказами є документи i
матеріали, які містять дані про
обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору. Письмові
докази подаються в оригіналі або в
належним чином засвідченій копії. Якщо
для вирішення спору має значення лише
частина документа, подається
засвідчений витяг з нього. Оригінали
документів подаються, коли обставини
справи відповідно до законодавства
мають бути засвідчені тільки такими
документами, а також в інших випадках
на вимогу господарського суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 82 ГПК України
рішення приймається господарським
судом за результатами оцінки доказів,
поданих сторонами та іншими учасниками
господарського процесу, а також
доказів, які були витребувані
господарським судом, у нарадчій
кімнаті.

Відповідно до, господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що грунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом / статті 43 ГПК
України.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий
збір у спорах, що виникають при
виконанні договорів та з інших підстав
покладається на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.

Позивач відповідно до статей 32-34,36,38
ГПК України надав належні докази,
довів обставини на які він посилався як
підставу своїх вимог та обґрунтував
які дають підставу суду позов
задовольнити повністю.

Після виходу з нарадчої кімнати суд
оголосив вступну та резолютивну
частини рішення яким позовні вимоги
задоволено повністю.

Враховуючи викладене, матеріали
справи, обставин справи в їх
сукупності, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши і
оцінивши подані додаткові докази,
керуючись статтями 4 - 47, 22, 28, 32 - 34, 36, 43, 44
- 45, 471, 49, 75, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, у
нарадчій кімнаті, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю "Амарант" (
вул.Миру, 3, м. Полтава, Полтавська
область,36022, ) на користь
Приватного підприємства "Завод
"Комсомолець", вул.Радянська, 110/1, м.
Лубни, Лубенський район, Полтавська
область, 37500, )
заборгованість за виконані монтажні
роботи за Договором №42 від 15.04.2013р. в
розмірі 115 116,00 грн. та пеню в розмірі 8
801,68 грн., а також витрати на сплату
судового збору в розмірі 2 478,35 грн.

Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

СУДДЯ
Іваницький О.Т.

Повне рішення складено 29.10.2014р.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.