ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30.10.14р. Справа № 904/7647/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ПРАДО", м.
Дніпропетровськ

до відповідача-1: Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приватбанк",

м. Дніпропетровськ

до відповідача-2: Collyer Limited, UK, Great Britain

про стягнення 9 100 000,00 доларів США, що
відповідно до офіційного курсу НБУ на
02.10.2014р. складає 117 892 483,80 грн.

Суддя Первушин Ю.Ю.

Представники:

Від позивача: Любченко О.І., довіреність
№6 від 29.09.2014 року, представник;

Від відповідача-1: Стрельченко Я.С.,
довіреність №8166-К-Н-О від 16.10.2014 року,
представник;

Від відповідача-2: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю „ПРАДО" (далі -
Позивач) звернулося з позовом до
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк „Приватбанк" (далі
Відповідач-1) та Collyer Limited, UK, Great Britain
(далі - Відповідач-2), в якому просить суд
розірвати договір застави № Г21.1.2.0/5-124
від 14.05.2014 року, укладений між Позивачем
та Відповідачем-1, а також стягнути з
Відповідача-2 заборгованість за
контрактом № 1405LP-2 від 14.05.2014 року в сумі
9100 000,00 доларів США, що відповідно до
офіційного курсу НБУ на 02.10.2014 складає
117 892 483 грн. 80 коп.

Ухвалою господарського суду від 06.10.2014
року порушено провадження у справі,
розгляд справи призначено на 30.10.2014
року.

27.10.2014 року до канцелярії
господарського суду від представника
відповідача - 2 надійшов відзив на
позовну заяву №20/2 (From) від 20.10.2014 року, в
якому підтвердив викладені у позові
обставини, та не заперечував проти
існування заборгованості перед
Позивачем в розмірі 9 100 000 доларів США.
Крім того, у відзиві на позовну заяву,
Відповідач-2 просив суд розглянути
справу без участі його представника.

Представник відповідача - 1 у судовому
засіданні 30.10.2014 року подав відзив на
позов, в якому просить суд відмовити в
задоволенні позову в частині
розірвання договору застави №
Г21.1.2.0/5-124 від 14.05.2014 року.

У судовому засіданні 30.10.2014 року
представник Позивача подав клопотання
про долучення до матеріалів справи
наступні документи: докази
повідомлення відповідача - 2 про час,
дату та місце проведення судового
засідання; докази направлення акту
звірки розрахунків та ухвалу
господарського суду Дніпропетровської
області від 06.10.2014 року з перекладом на
англійську мову.

Клопотання про здійснення технічної
фіксації судового процесу
представниками сторін не заявлялось.

У порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 30.10.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача - 1, оцінивши
надані до матеріалів справи докази в їх
сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою
відповідальністю „ПРАДО" (далі
-Позивачем/Позичальником), та Публічним
акціонерним товариством Комерційний
банк „Приватбанк" (далі -
Відповідачем-1/Банк) укладено кредитні
договори № 4П14120И від 12.02.2014 року на
суму 190 000 000, 00 грн. та № 4П14119Д від 17.02.2014
року на суму 28 000 000, 00 доларів США,
№4П14081Д від 19.02.2014 року на суму 32 000 000, 00
доларів США (а.с. 37-42, 48-53, 59-62).

За згодою сторін, кредитні договори
підписані з використанням електронних
цифрових підписів (печаток), банка та
позичальника, що підтверджується
доданими у справу роздруківками
результатів перевірки електронних
цифрових підписів ЕЦП (а.с. 45-47, 56-58, 62-65).

Згідно умов зазначених кредитних
договорів, Відповідач-1 надав
Позивачеві кредити у вигляді
відновлюваних кредитних ліній, для
здійснення господарської діяльності
Позичальника.

Кредитні кошти за вищевказаними
договорами були отримані для оплати
товару за контрактом №1405LP-2 від 14.05.2014
року (далі - Контракт). укладений між
Товариством з обмеженою
відповідальністю „ПРАДО" та компанією
Collyer Limited (далі - Відповідач - 2), згідно
умов якого Продавець продає, а Покупець
покупає на умовах, в кількості та
строки, зазначені в Специфікаціях до
даного Контракту, що є його невід'ємною
частиною (п. 1.1. Контракту).

Відповідно до умов п. 2.1., 2.2. Контракту,
ціна на товар, що постачається
встановлюється в доларах США, що
передбачено в Специфікаціях до даного
договору. Загальна вартість даного
Контракту становить 41 100 000, 00 доларів
США.

Згідно Специфікації до контракту
№1405LP-2 (а.с. 18), сторони визначили товар,
державу походження товару, вартість за
одиницю, та загальну ціну поставки.

Пунктом 4. Контракту, сторони визначили,
що платіж за поставлений товар
проводиться в доларах США згідно з
Додатком №1 до даного Контракту, що є
його невід'ємною частиною.

Згідно п. 1 Додатку №1 до Контракту
№1405LP-2 від 14.05.2014 року Покупець здійснює
оплату наступним чином: передоплату
банківським переказом на підставі
виставленого Постачальником рахунку
на об'єм партії товару. Часткова
передоплата дозволяється.

За рахунок кредитних коштів, отриманих
Позивачем в рамках наведених вище
кредитних договорів, на виконання умов
Контракту №1405LP-2 від 14.05.2014 року,
платіжними дорученнями в іноземній
валюті №169 від 04.07.2014 року, №144 від 29.05.2014
року, № 138 від 28.05.2014 року Позивач
здійснив перерахування на користь
Відповідача-2 суми попередньої оплати в
розмірі 41 100 000,00 доларів США, що
становить 100% загальної вартості
контракту (а.с. 25-27).

З метою забезпечення виконання
зобов'язань Позивача за кредитними
договорами №4П14120И від 12.02.2014
року, №4П14119Д від 17.02.2014 року, №4П14081Д від
19.02.2014 року, між Позивачем та
Відповідачем-1 був укладений договір
застави майнових прав на товар №
Г.21.1.2.0/5-124 від 02.06.2014 року, предметом
застави за яким виступили майнові
права по контракту №1405LP-2 від 14.05.2014
року, укладеному між Позивачем та
Відповідачем-2, зокрема право отримання
товару - Австралійської марганцевої
руди крупної фракції, який після
одержання Заставодавцем - стає
предметом застави.

Матеріалами справи встановлено, що
18.08.2014 року Відповідач-2 звернувся до
Позивача з письмовим повідомленням №
08/14-12-4 про неможливість вчасного
виконання взятих на себе зобов'язань по
контракту №1405LP-2 від 14.05.2014 року, в
зв'язку з чим, просив розглянути
питання перенесення строків поставки
товару (а.с.29).

Розглянувши зазначене вище
повідомлення, Позивач звернувся до
Відповідача-2 з вимогою про повернення
раніше сплачених грошових коштів по
контракту №1405LP-2 від 14.05.2014 року в строк
до 22.08.2014 року (лист № 8/4 від 19.08.2014 року -
а.с. 30).

Згідно п. 3 Додатку № 1 Контракту №1405LP-2
від 14.05.2014 року при здійсненні оплати
відповідно до п. 1 цього Додатку, у
випадках, якщо сума перерахованих
Покупцем грошових коштів перевищила
суму фактично поставленої продукції
або не здійснено постачання, Продавець
зобов'язаний по письмовій заявці
Покупця повернути надмірно
перераховані грошові кошти протягом 1
банківського дня в строк не більше 75
календарних днів з дати перерахування
передоплати.

Як свідчить з матеріалів справи, 26.08.2014
року відповідно до платіжного
доручення в іноземній валюті № 529
Відповідач - 2 здійснив часткове
повернення раніше перерахованої
передплати у розмірі 32 000 000, 00 доларів
США (а.с. 28).

З поданого Відповідачем - 2 відзиву
вбачається, що 20.08.2014 року між сторонами
було підписано додаткову угоду до
Контракту №1405LP-2 від 14.05.2014 року, згідно
якої сторони дійшли згоди розірвати
контракт №1405LP-2 від 14.05.2014 року з дати
підписання даної угоди.

Відповідно до п. 3 Додаткової угоди,
Продавець (Відповідач-2) зобов'язався
повернути Покупцю (Позивачу) грошові
кошти, отримані ним в якості
попередньої оплати за товар, в строк до
22.08.2014 року.

У зв'язку з невиконанням Відповідачем-2
свого зобов'язання щодо повернення
суми попередньої оплати в строк до
22.08.2014 року, Позивач звернувся з даним
позовом до суду, та вимагає стягнення з
Відповідача-2 відповідної суми
грошових коштів, а також розірвання
укладеного між Позивачем та
Відповідачем-1 договору застави
майнових прав, через припинення
існування предмета застави.

Стосовно можливості розгляду даної
справи господарським судом
Дніпропетровської області, та
визначення норм права, які підлягають
застосуванню при вирішенні спору, суд
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Відповідно до вимог ст. 124
Господарського процесуального
України, підсудність справ за участю
іноземних суб'єктів господарювання
визначається цим Кодексом, законом або
міжнародним договором, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України.

Питань, що виникають у сфері
приватноправових відносин з іноземним
елементом, в тому числі щодо визначення
застосовуваного права; процесуальної
правоздатності і дієздатності
іноземців, осіб без громадянства та
іноземних юридичних осіб; підсудності
судам України справ з іноземним
елементом; виконання судових доручень;
визнання та виконання в Україні рішень
іноземних судів, вирішуються згідно із
Законом України "Про міжнародне
приватне право".

Відповідно до вимог ст. 43 Закону
України „Про міжнародне приватне
право" (Вибір права за згодою сторін
договору), сторони договору згідно із
статтями 5 та 10 цього Закону можуть
обрати право, що застосовується до
договору, крім випадків, коли вибір
права прямо заборонено законами
України.

За змістом ст. 76 Закону України "Про
міжнародне приватне право" (Підстави
визначення підсудності справ судам
України), суди можуть приймати до свого
провадження і розглядати будь-які
справи з іноземним елементом, в тому
числі у випадку якщо сторони
передбачили своєю угодою підсудність
справи з іноземним елементом судам
України.

Як убачається зі змісту п. 6.1, 6.2, 6.3
Контракту №1405LP-2 від 14.05.2014 року,
сторони передбачили, що всі спори,
розбіжності або вимоги, що виникли за
даним контрактом або в зв'язку з ним, в
тому числі стосовно його тлумачення,
виконання, порушення, припинення або
недійсності, належить вирішувати
відповідно до законодавства України.
Правом, що регулює даний контракт, є
матеріальне право України.

З огляду на вищевикладені умови
контракту, враховуючи приписи ст. 76
Закону України "Про міжнародне
приватне право", п. 1 ч. 1 ст. 12, ст. 124 ГПК
України, даний спір підвідомчий
господарським судам України, та з
урахуванням вимог ч. 3 ст. 15 названого
Кодексу, підлягає розгляду за
місцезнаходженням Відповідача-1,
господарським судом Дніпропетровської
області.

Щодо норм права, які підлягають
застосування до спірних правовідносин,
то з урахуванням положень ст. 4
Господарського процесуального кодексу
України, ст. 43 Закону України „Про
міжнародне приватне право", та п. 6.3.
Контракту №1405LP-2 від 14.05.2014 року, таким
нормами, є норми матеріального права
України.

За своєю правовою природою, укладений
між Позивачем та Відповідачем-2
контракт №1405LP-2 від 14.05.2014 року, є
договором поставки, а отже, в силу
приписів ч. 2 ст. 712 ЦК України, до нього
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, зокрема, положення ч. 2
ст. 693 ЦК України, згідно якої, якщо
продавець, який одержав суму
попередньої оплати товару, не передав
товар у встановлений строк, покупець
має право вимагати передання
оплаченого товару або повернення суми
попередньої оплати.

Як вище встановлено судом, Відповідач-2,
отримавши попередню оплату за
контрактом №1405LP-2 від 14.05.2014 року в
розмірі 41 100 000,00 доларів США, не
здійснив поставку товару в обумовлений
сторонами строк, здійснив часткове
повернення перерахованої передоплати
у розмірі 32 000 000, 00 доларів США, у зв'язку
з чим, за Відповідачем - 2 виникла
заборгованість перед Позивачем у
розмірі 9 100 000, 00 доларів США.

Відповідач-2 свій обов'язок щодо
повернення суми у розмірі 9 100 000, 00
доларів США попередньої оплати в
установлений строк не виконав, доказів
суду не надано.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК
зобов'язання має виконуватися належним
чином, відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно,
ставляться, одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

На підставі викладеного, з урахуванням
встановлених обставин, суд дійшов
висновку щодо ґрунтовності позовних
вимог в частині стягнення з
Відповідача-2 на користь Позивача суми
грошових коштів у розмірі 9 100 000, 00
доларів США.

Стосовно вимог Позивача в частині
розірвання договору застави №
Г21.1.2.0/5-124 від 02.06.2014 року, суд дійшов
висновку щодо відсутності підстав для
їх задоволення, виходячи з наступного.

Як убачається зі змісту позовної заяви,
вимоги в зазначеній частині позову
обґрунтовані втратою предмету застави,
а саме - майнових прав на отримання
товару за контрактом №1405LP-2 від 14.05.2014
року, що на думку Позивача є підставою
для припинення договору застави в
судовому порядку.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 587
Цивільного кодексу України,
заставодавець, який володіє предметом
застави, у разі втрати заставленого
майна зобов'язаний його замінити.

Згідно положень п. 2. ч. 1 ст. 593
Цивільного кодексу України, право
застави припиняється, зокрема, у разі
втрати предмета застави, якщо
заставодавець не замінив предмет
застави.

Аналіз положень Цивільного кодексу
України, свідчить про те, що підставою
для припинення права застави згідно п. 2
ч. 1 ст. 593 ЦК України, є наявність двох
обставин: втрата предмету застави, та
не невиконання заставодавцем свого
обов'язку (ч. 2 ст. 587 Цивільного кодексу
України) щодо заміни предмету застави.

Таким чином, факт розірвання контракту
№1405LP-2 та відповідно припинення права
вимоги отримання товару за вказаним
контрактом (предмет застави), є
недостатнім для висновку щодо
припинення права застави в цілому,
оскільки не виключає обов'язку
Заставодавця здійснити заміну
втраченого предмета застави в рамках
спірного договору застави.

З урахуванням наведених вище обставин,
суд дійшов висновку, що заявлені
Позивачем вимоги підлягають
задоволенню частково, а саме: стягнення
з Відповідача-2 заборгованості в сумі 9
100 000,00 доларів США. Вимоги Позивача щодо
розірвання договору застави №
Г21.1.2.0/5-124 від 02.06.2014 року, підлягають
відхиленню.

Відповідно статті 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 73080,00 грн. покласти на
відповідача-2, в іншій частині позову
судові витрати залишити за позивачем.

Керуючись, ст.ст. 4, 12, 15, 32, 33, 43, 44, 49, 82-85,
124 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з компанії Collyer Limited адреса:
(First Floor Woodgate Studios, 2-8 Games Road, Cockfosters, Barnet,
Herts, EN4 9hn, UK, Great Britain Reg.number: 3703222 Reg, date:
28.01.99 рахунок в PrivatBank Cyprus Branch, 3, Kallipoleos
Avenue, Geogas Tower, Office 301, 03 CY-1055, Nicosia, Cyprus SWIFT:
PBANCY2N № USD: CY 115001 Corr. Acc. (USD): 04 411
835 with Deutsche Bank Trust Company Americas, New York, USA (SWIFT:
BKTRUS33) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "ПРАДО" (49017, місто
Дніпропетровськ, вулиця Кам"янська,
будинок 36, квартира 327, )
заборгованість за контрактом № 1405LP-2
від 14.05.2014 року у розмірі 9 100 000,00
доларів США, що відповідно до
офіційного курсу НБУ на 02.10.2014 року
складає 117 892 483 грн. 80 коп., та витрати по
сплаті судового збору у розмірі 73080,00
грн.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
через господарський суд
Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 03.11.2014 року.

Суддя Ю.Ю. Первушин