ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2014 р.Справа № 922/4142/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання
Руденко О.О.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Санстана", м.Харків,
до Відділення Міжнародного фонду
допомоги хворим з наслідками травм та
захворювань в Харківській області,
м.Харків, про стягнення 40985,60 грн. за
участю представників:

позивача - не з'явився;

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Санстана", м.Харків,
звернувся до господарського суду з
позовною заявою про стягнення з
відповідача, Відділення Міжнародного
фонду допомоги хворим з наслідками
травм та захворювань в Харківській
області, м.Харків, заборгованості за
Договором купівлі-продажу № 22-1/21 від
01.03.2013р. в розмірі 32900,00 грн.; пені в
розмірі 3584,75 грн.;
інфляційного збільшення боргу в
розмірі 3951,92 грн.; 3% річних у розмірі 548,93
грн. Позивач також просить стягнути з
відповідача витрати з оплати судового
збору в розмірі 1827,00 грн.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 24.09.2014р. за
вищевказаним позовом було порушено
провадження у справі № 922/4142/14 та
розгляд справи призначено на 07.10.2014р. о
10:30 год.

Ухвалою господарського суду від
07.10.2014р. розгляд справи було відкладено
на 04.11.2014р. об 11:00 год.

У судове засідання, яке відбулося
04.11.2014р., представники сторін не
з'явились.

Позивач був належним чином
повідомлений про час та місце судового
засідання.

Копії ухвал господарського суду
Харківської області про порушення
провадження у справі та про
відкладення розгляду справи, надіслані
на адресу відповідача: 61024, м.Харків,
вул.Ольмінського, 11, повернуті до
господарського суду за закінченням
терміну зберігання.

Відповідно до ст.ст. 17 та 22-1 Закону
України "Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців", суддею Кухар Н.М. було
зроблено електронний запит та отримано
спеціальний витяг з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців стосовно
відповідача, згідно якого
місцезнаходженням Відділення
Міжнародного фонду допомоги хворим з
наслідками травм та захворювань в
Харківській області ()
станом на 04.11.2014р. є: 61024, м.Харків,
вул.Ольмінського, 11.

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", в разі якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
було надіслано за належною адресою
(тобто повідомленою суду стороною, а
в разі ненадання суду відповідної
інформації - адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців),
і не повернуто підприємством зв'язку
або повернуто з посиланням на
відсутність (вибуття) адресата,
відмову від одержання, закінчення
строку зберігання поштового
відправлення тощо, то вважається, що
адресат повідомлений про час і місце
розгляду справи судом.

За таких обставин, приймаючи до уваги,
що відповідач був належним чином
повідомлений про час та місце судового
засідання (за місцезнаходженням згідно
відомостей з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), проте не
скористався наданими йому статтею 22
Господарського процесуального кодексу
України правами на участь у судовому
засіданні, а також не надав суду
жодного доказу в обґрунтування
заперечень проти позову або на
підтвердження належного виконання
договірних зобов'язань, суд визнав за
можливе розглянути справу за наявними
в ній матеріалами, відповідно до ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив наступне.

01.03.2013р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Санстана" (позивачем)
та Відділенням Міжнародного фонду
допомоги хворим з наслідками травм та
захворювань в Харківській області
(відповідачем) було укладено Договір
купівлі-продажу № 22-1/21, згідно п. 1.1.
якого позивач (продавець) подав, а
відповідач (покупець) прийняв та
зобов'язався оплатити продукцію,
вказану у накладній та специфікації №
1, а саме наркозно-дихальний апарат
"Anaesthetic Machine Aeon 7400A" в комплекті з
монітором з функцією транскутальної
капнографії у кількості однієї штуки
вартістю 76900,00 грн.

Факт передачі вищевказаного товару від
позивача відповідачеві
підтверджується накладною № 50 від
01.03.2013р.

Відповідно до п. 4.1. Договору, покупець
здійснює сплату за товар, у розмірі
76900,00 грн., що складає 100% вартості
товару, наступним чином: ануїтетні
виплати протягом дванадцяти місяців з
можливістю дострокової виплати повної
суми за договором.

Тобто, повну вартість товару
відповідач мав сплатити до 01.03.2014р.

Проте, в порушення умов договору,
відповідач здійснив оплату лише
частково.

Станом на 19.09.2014р. заборгованість
відповідача перед позивачем за
отриманий товар склала 32900,00 грн.

Позивачем на адресу відповідача була
направлена вимога за № 16/06 від 16.06.2014р.
про виконання обов'язку за Договором
купівлі-продажу № 22-1/21 від 01.03.2013р. зі
сплати 32900,00 грн. Дана вимога позивача
була залишена відповідачем без
задоволення.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного
кодексу України, покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Стаття 525 Цивільного кодексу України
встановлює, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Частиною 7 цієї статті передбачено, що
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, передбачених законом, а
також відмова від виконання або
відстрочка виконання з мотиву, що
зобов'язання другої сторони за іншим
договором не було виконано належним
чином, не допускаються.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), а у разі
порушення зобов'язання, настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Частиною 1 ст. 624 ЦК України встановлено:
якщо за порушення зобов'язання
встановлено неустойку, то вона
підлягає стягненню у повному розмірі,
незалежно від відшкодування збитків.

Пунктом 6.1.3. Договору купівлі-продажу
сторони встановили, що у разі
невиконання суб'єктами господарювання
договірних зобов'язань протягом
зазначеного у договорі терміну на
поставку товару, з дня отримання коштів
або товару, будуть застосовані штрафні
санкції, не нижче подвійної облікової
ставки НБУ.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Перевіривши здійснені позивачем
розрахунки, суд визнав вимоги про
стягнення з відповідача 3951,92 грн.
інфляційних втрат та 548,93 грн. - 3% річних
за період прострочення з 01.03.2013р. по
19.09.2014р. законними та обґрунтованими.

Проте, суд вважає за необхідне
відмовити у задоволенні позовних вимог
в частині стягнення 428,15 грн. пені,
оскільки позивачем не було враховано
приписи частини 6 статті 232
Господарського кодексу України, згідно
якої нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Суд вважає обґрунтованим та
правомірним період нарахування пені - з
01.03.2014р. по 31.08.2014р. включно, у зв'язку з
чим розмір пені, яка підлягає стягненню
з відповідача, має становити 3156,60 грн.

Таким чином, загальний розмір
заборгованості відповідача перед
позивачем склав 40557,45 грн., у тому числі:
32900,00 грн. основного боргу, 3156,60 грн.
пені, 3951,92 грн. інфляційних втрат та 548,93
грн. - 3% річних.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

На підставі викладеного, враховуючи, що
відповідач не надав суду доказів
сплати заборгованості або
обґрунтованих заперечень проти позову,
суд дійшов висновку, що позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Санстана" в частині
стягнення з відповідача 32900,00 грн.
основного боргу, 3156,60 грн. пені, 3951,92 грн.
інфляційних втрат та 548,93 грн. - 3% річних
обґрунтовані, підтверджуються
наявними у матеріалах справи доказами
та підлягають задоволенню.

В частині стягнення 428,15 грн. пені суд
відмовляє у задоволенні позовних вимог
як необґрунтованих.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського
процесуального кодексу України, судові
витрати покладаються на обидві
сторони, пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України,
ст.ст. 525, 526, 530, 610, 611, 612, 624, 625, 692
Цивільного кодексу України, ст. 193
Господарського кодексу України, ст.ст.
1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Відділення Міжнародного
фонду допомоги хворим з наслідками
травм та захворювань в Харківській
області (61024, м.Харків, вул.Ольмінського,
11; ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Санстана" (61058,
м.Харків, вул.Культури, 14; ) - 32900,00 грн. основного боргу; 3156,60
грн. пені; 3951,92 грн. інфляційних втрат;
548,93 грн. - 3% річних; 1807,91 грн. витрат з
оплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

В частині стягнення 428,15 грн. пені у
позові відмовити.

Повне рішення складено 07.11.2014 р.

Суддя Н.М. Кухар