ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
У Х В А Л А

05 листопада 2014 р.
Справа № 902/1473/14

за позовом :Публічного акціонерного
товариства "Державний
експортно-імпортний банк України" в
особі філії в м. Вінниці

до:Товариства з обмеженою
відповідальністю "Альпарі"

до: Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Альпарі-Кельце-Інвест"

до: Публічного акціонерного товариства
"Вінницяплодоовочпостач"

Про стягнення 47694750,9 грн.
заборгованості та звернення стягнення
на майно

Головуючий суддя Говор Н.Д.

Cекретар судового засідання Мовчан Г.М.

Представники :

позивача : Бажуков А.К. за дорученням
від 14.05.2013 р.

відповідача-1 : ОСОБА_5- адвокат

відповідача-2 :Лисенко О.В. за
дорученням від 04.11.2014 р.

відповідача-3: Лисенко О.В. за
дорученням від 04.11.2014 р.

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство
"Державний експортно-імпортний банк
України" в особі філії в м. Вінниці
звернулося до Господарського суду
Вінницької області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Альпарі" про
стягнення 47694750,9 грн. заборгованості та
до Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Альпарі-Кельце-Інвест", Публічного
акціонерного товариства
"Вінницяплодоовочпостач" про звернення
стягнення на нерухоме майно.

16.10.2014р. Публічне акціонерне товариство
"Державний експортно-імпортний банк
України" в особі філії в м. Вінниці
подало клопотання про забезпечення
позову шляхом накладення арешту на
рухоме та нерухоме майно, належне
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Альпарі" (вул.
Космонавтів, 49, м. Вінниця, 21027,
ідентифікаційний код 13329641) в межах суми
стягнення за позовною заявою: 476947503,90
грн.

Дана заява мотивована тим, що в
порушення умов договору застави (п.
2.3.15), незважаючи на неодноразові
звернення працівників банку,
Позичальник ухиляється від надання
документально підтвердженої
інформації про залишки заставного
майна на складі станом на червень,
липень та серпень 2014р. Директор ТОВ
«Альпарі» Герасимов А. В. злісно
ухиляється від підписання Актів
перевірки наявності, стану та умов
зберігання заставного майна, складених
працівниками банку за результатом
огляду майна 10.06.2014р. та 17.07.2014р. Крім
того, за результатом останньої
перевірки, проведеної 17.07.2014р., банком
шляхом візуального обстеження
виявлено значне зниження залишків
найбільш ліквідного заставного майна.

Заявник зазначає, що з огляду на
необхідність забезпечення захисту
законних прав та інтересів банку, з
метою здійснення контролю за
збереженням залишків заставного майна
банком була встановлена охорона
складів , в яких зберігається товар ТОВ
"Альпарі", що є предметом застави. 19.08.2014
склади були опечатані представниками
банку. Однак 20.08.2014 замки та пломби
банку були зірвані та із складських
приміщень відповідачем був самовільно
вивезений товар.

Також банком було подано до Управління
МВС України у Вінницькій області
повідомлення про злочин, передбачений
ст. 388 ч.1 КК України ( розтрата та
неправомірне відчуження заставного
майна) . Заява банку зареєстрована в
Єдиному реєстрі досудових
розслідувань.

В обґрунтування клопотання про
забезпечення документів заявник подав
листи банку від 30.07.2014 р. , від 19.08.2014 р.,
Акт опечатування складських приміщень
від 19.08.2014 р. , Акт про самовільне
відкриття опечатаних складських
приміщень від 20.08.2014 р., повідомлення
про злочин від 21.08.2014 р., Довідка УМВС
України у Вінницькій області від 27.08.2014
р. , витяг з кримінального провадження.

В судовому засідання 05.11.2014 заявник
подав додаткові докази в обґрунтування
заяви про забезпечення позову, а саме
лист банку від 31.10.2014 р. та баланс ТОВ
"Алпарі" за 9 місяців 2014 р.

Відповідач у відзиві на заяву про
забезпечення заперечив з тих підстав,
що відповідно до п. 3. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 року № 16 «Про деякі питання
практики застосування заходів до
забезпечення позову», умовою
застосування заходів до забезпечення
позову за вимогами майнового характеру
є достатньо обґрунтоване припущення,
що майно, яке є у відповідача на момент
пред'явлення позову до нього, може
зникнути, зменшитись за кількістю або
погіршитись за якістю на момент
виконання рішення. Достатньо
обґрунтованим для забезпечення позову
є підтверджена доказами наявність
фактичних обставин, з якими
пов'язується застосування певного виду
забезпечення позову. Про такі
обставини може свідчити вчинення
відповідачем дій, спрямованих на
ухилення від виконання зобов'язання
після пред'явлення вимоги чи подання
позову до суду (реалізація майна чи
підготовчі дії до його реалізації,
витрачання коштів не для здійснення
розрахунків з позивачем, укладення
договорів поруки чи застави за
наявності невиконаного спірного
зобов'язання тощо).

Разом з тим, майно, яке виступає
предметом забезпечення позову
перебуває під обтяженням згідно
укладених з Банком договорів застави
та іпотеки, тож вільне розпорядження
таким майном без письмової згоди Банку
ТОВ «Альпарі» та його поручителі не
мають жодної можливості.

Крім того, в жовтні 2014 року
повноважними працівниками Банку,
спільно із представниками ТОВ
«Альпарі», було проведено перевірку
наявності, стану та умов зберігання
майна, яке відповідно до договору
застави від 25.04.2008 року № 7408229 є
предметом застави та забезпечення
виконання зобов'язань ТОВ «Альпарі» за
Генеральною угодою від 27.08.2007 року. За
результатом перевірки був складений
Акт, яким встановлено наявність у ТОВ
«Альпарі» товарних запасів на суму 23 892
тис. грн.

Даний Акт листом від 16.10.2014 року № 276 був
направлений Банку для узгодження та
підписання. З огляду на відсутність
відповіді Банку на попередній лист, Акт
перевірки з додатками був повторно
направлений Банку із супровідним
листом від 22.10.2014 року № 277. Втім станом
на 05.11.2014 року надіслані Банку листи
залишились без реагування.

Водночас, згідно даних рядку 1104 (Товари)
Балансу (звіту про фінансовий стан) ТОВ
«Альпарі» за III квартал 2014 року, залишки
товарів на складі підприємства
становлять 23 892 тис. грн.

З огляду на визначений договором
застави від 25.04.2008 року № 7408229 предмет
застави - товари в обороті, балансовою
вартістю 21 100 тис.грн., майна, наявного
на складах ТОВ «Альпарі» достатньо для
забезпечення зобов'язань підприємства
перед Банком.

Всебічно та повно дослідивши подані
матеріали, з'ясувавши обставини,
викладені у заяві та перевіривши їх
доказами, суд зазначає наступне.

Нормами статті 66 ГПК України
передбачено право господарського суду
за заявою сторони, прокурора чи його
заступника, який подав позов, або з
своєї власної ініціативи вжити,
передбачених статтею 67 цього Кодексу,
заходів до забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається в
будь-якій стадії провадження у справі,
якщо невжиття таких заходів може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення господарського суду.

Статтею 67 ГПК України визначені заходи
забезпечення позову, якими
безпосередньо є: накладання арешту на
майно або грошові суми, що належать
відповідачеві; заборона відповідачеві
вчиняти певні дії; заборона іншим
особам вчиняти дії, що стосуються
предмета спору; зупинення стягнення на
підставі виконавчого документа або
іншого документа, за яким стягнення
здійснюється у безспірному порядку;
зупинення продажу арештованого майна,
якщо подано позов про визнання права
власності на це майно і про зняття з
нього арешту.

Відповідно до п. 3 постанови пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову" від 26 грудня 2011 року N 16 умовою
застосування заходів до забезпечення
позову за вимогами майнового характеру
є достатньо обґрунтоване припущення,
що майно (в тому числі грошові суми,
цінні папери тощо), яке є у відповідача
на момент пред'явлення позову до нього,
може зникнути, зменшитись за кількістю
або погіршитись за якістю на момент
виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для
забезпечення позову є підтверджена
доказами наявність фактичних обставин,
з якими пов'язується застосування
певного виду забезпечення позову. Про
такі обставини може свідчити вчинення
відповідачем дій, спрямованих на
ухилення від виконання зобов'язання
після пред'явлення вимоги чи подання
позову до суду (реалізація майна чи
підготовчі дії до його реалізації,
витрачання коштів не для здійснення
розрахунків з позивачем, укладення
договорів поруки чи застави за
наявності невиконаного спірного
зобов'язання тощо). Саме лише посилання
в заяві на потенційну можливість
ухилення відповідача від виконання
судового рішення без наведення
відповідного обґрунтування не є
достатньою підставою для задоволення
відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення
позову, що застосовується
господарським судом, визначається його
відповідністю вимогам, на забезпечення
яких він вживається. Оцінка такої
відповідності здійснюється
господарським судом, зокрема, з
урахуванням співвідношення прав
(інтересу), про захист яких просить
заявник, з вартістю майна, на яке
вимагається накладення арешту, або
майнових наслідків заборони
відповідачеві вчиняти певні дії.

У вирішенні питання про забезпечення
позову господарський суд має здійснити
оцінку обґрунтованості доводів
заявника щодо необхідності вжиття
відповідних заходів з урахуванням,
зокрема, наявності зв'язку між
конкретним заходом до забезпечення
позову і предметом позовної вимоги,
зокрема, чи спроможний такий захід
забезпечити фактичне виконання
судового рішення в разі задоволення
позову та імовірності утруднення
виконання або невиконання рішення
господарського суду в разі невжиття
таких заходів.

При вирішенні питання про вжиття
заходів забезпечення позову слід
враховувати, що цими заходами не
повинна блокуватися господарська
діяльність товариства, порушуватись
права осіб, що не є учасниками судового
процесу, застосовуватись обмеження, не
пов'язані з предметом спору.

Зокрема, не допускається винесення
ухвал про накладення арешту на все
майно підприємства.

Таким чином, оцінюючи подані заявником
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді заяви про вжиття заходів
забезпечення позову та встановивши
обставини в їх сукупності, на які
посилається заявник як на підставу
своїх вимог, суд вважає, , що позивач
не довів необхідності вжиття
відповідних заходів, зокрема не надав
доказів на підтвердження викладених у
заяві обставин та не подав доказів
того, що невжиття вказаних заходів
унеможливить виконання рішення суду ,
а тому заява про забезпечення позову
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 66, 67, 86 ГПК України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити Публічному акціонерному
товариству "Державний
експортно-імпортний банк України" в
особі філії в м. Вінниці у заяві про
вжиття заходів забезпечення позову.

Суддя
Говор Н.Д.

віддрук.6 прим.:

1 - до справи

2, 3 - позивачу (вул. Горького, 127, м. Київ;
вул. Козицького, 51, корп. 1, м. Вінниця,
21050)

4 - відповідачу 1 (вул. Космонавтів, 49, м.
Вінниця, 21027)

5 - відповідачу 2 (вул. Космонавтів, 49, м.
Вінниця, 21027)

6 - відповідачу 3 (вул. Немирівське шосе,
103, с. Вінницькі Хутори, Вінницька
область, 23219)